bet · G201SoU5 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om vattenfluoridering I motionen 1977/78:1105 a v m.n. (s,c,fp)heiTiställsalt beslutar göra det uttalandet att riksdagenslår fast vid sill ställningslagande 1971 alt säga nej till vattenfluorideringi vårt land. Molionärerna erinrar om all (SoU1971:35, rskr 1971:268) beslutade upphäva lagen (1962:588) om tillsättning avfluor lill vattenledningsvatten, enligt vilken lag Kungl. Maj:l ellermyndighet som Kungl. Maj:t ägde bestämma bemyndigades medge fluoridering avvattenledningsvatten i kariesförebyggande syfte. Motionärerna framhåller atldel väckt oro att del sedermera-med stöd av ett regeringens bemyndigande år1977-tillkallats en beredning, fluorberedningen (S 1977:13) för vissa frågor omanvändning av fluor i kariesförebyggande syfte. a. att sedan log ställning mot vattenfluorideringde skäl som förestavade riksdagsbeslutet har vunnit ökad styrka. Motionärernaframför härefter olika argument mot vattenfluoridering samt anföravslutningsvis följande. Del finns nu stora risker med de direktiv somberedningsgruppen har, atl gruppen nu kommer att inrikta sitt arbete på ettinförande av vattenfluoridering. Direktiven förden nya fluorberedningen anföremellertid enligt vår mening inga bärande nya skäl till en omprövning avriksdagens ställningstagande mot vattenfluoridering. Skulle intresset på nytti hög grad inriktas pä vattenfluoridering som en huvudmetod i kampen mol kariesfinns stor risk för en snedvriden utveckling. Därför talar starka skäl för allriksdagen som vägledning för det fortsatta arbetet inom beredningen gör eltuttalande, att står fast vid sitt tidigare nej tillvattenfluoridering. Fluorensförekomst m. m. I den proposition - prop. 1962:182 - vari förslagtill lagen (1962:588) om tillsättande av fluor till vattenledningsvattenframlades, redovisades (s. 6-8) följande om fluorens förekomst m. m. är elt grundämne, som i naturen förekommerkombinerat med olika andra ämnen som fluorföreningar. Mängden fluor ijordskorpan härav olika undersökare angivits till 0,03-0,. Fluorenförekommer övervägande i form av fluorit eller flusspat, apatit och kryolitmen också i en rad andra . Vulkaniska bergarter och lava är i regelfluorrika. Av de lösa jordarterna har glimmerrik lera den högsta fluorhalleu,upp lill . Havsvattnets fluorhalt uppgår i oceanerna lill 1-1,4 ppm(parts per million, 1 1978/79. SoU1978/79:5 2 ett milligram per kilogram). Ytvatten i insjöar ochfloder har låg fluorhalt, 0,1-0,2 ppm. 1 grävda brunnarmed vatten från sand-eller gruslager är vattnet likaså i regel fluorfattigt, medan vatten frånglimmerrika leror kan hålla 0,5-1 ppm fluor och mera. Källvatten och vallenfrån djupborrade brunnar är ofta fluorrikt. 1 mineralvatten uppgår ej sällanfluorhalten till 2-5 ppm. 1 allmänhet har del som i vårt land användes lilldryck och för hushållsändamål låg flourhalt. Man har beräknat alt omkring 94procent av tätortsbefolkningen i tillhandahålls vattenledningsvattenmed lägre fluorhalt än 1 ppm och atl omkring 64 procenl av samma befolkning farvattenledningsvatten, vars fluorhalt understiger 0,2 ppm. Bland de orter, därvatlenledningsvaltnet har hög fluorhalt, må nämnas , ochUppsala. Fluorhalten i växter är i regel låg och påverkas föga avvariationer i jordens fluorhalt. Av de växtdelar som vanligen förtäres har léden högsta fluorhalten, torrt lé. Potatis innehåller 0,85 mgfluor per kg samt äpplen, kål och sallad 0,05-0,. I fråga omanimala produkter är det främst skelettets delar och skalen från havsdjur somär fluorrika. Mjukdelar och kroppsvätskor har låg fluorhalt. Enligt beräkningarutförda vid uppgår fluorhalten i den allmännasvenska koslen till i genomsnitt per , som är en normaldaglig kaloriförbrukning för en vuxen person i vårt land. Vid vissa industriella processer, främst i järnverk,aluminiumverk, tegelbruk, glasbruk och fitbriker för fosfalgödselmedel,bortgår fluorider med rökgaserna. Gaserna kan direkt eller efter nedspolningmed nederbörden påverka del organiska livet i omgivningen. Fluoriderna är giftiga. De valtenlösliga fluoridernatillhör andra klassens gift enligt giftstadgan (nr 877).Till de valtenlösliga fluoriderna hör bl. a. natriumfluorid. Sedan 1920-talel haren rad undersökningar genomförts,främst i Förenta Stater, rörande förhållandet mellan mängden fluor idricksvatten och frekvensen tandkaries hos personer som druckit vattnet.Litteraturen om fluorens egenskaper inom odontologi och allmän fysiologiöversteg 7 000 arbeten. Undersökningarna skedde frånbörjan i orter, som hade av naturen fluorrikt vatten. För att studera inverkanpå länderna och andra fysiologiska verkningar av tillsats av fluorider lilldricksvatten påbörjades fluorering av dricksvattnet i bl. a. staden , , , med den närbelägna staden kontrollört,och istaden , ., med staden som kontrollort. Sedermera harliknande försök igångsatts i andra städer i saml även i andra länder.Undersökningarna har i de flesta fall numera slutförts och resultaten haroffeniliggjorls. De flesta vetenskapsmän, sorn studerat fluorens inverkanpå tänderna, anser sig ha konstaterat alt en högre fluorhalt än normall idricksvatten medför en betydande kariesreduktion. har man funnit attfluorhallen i vattnet kan framkalla dental fluoros,dvs. en permanentmissfärgning eller fläckning av tänderna i form av vita eller brunaemaljfläckar. Emalj-fluorosen indelas vanligen i fyra huvudklasser: 1) mycketlätt. små pappers vita fläckar över en mindre del av emaljytan, i regeliakttagbara endast vid närmare undersökning; 2) läu, dvs. större ogenomskinligaytor, som täcker intill hälften av emaljytan; 3) måttlig, dvs. förekomst ävenav brunfärgade partier inom emaljen; samt 4)stark fluoros, dvs. förutom lättareformer också rå ytstruktur samt gropar eller fåror i emaljen. SoU 1978/79:5 3 Då det gäller fluorens fysiologiska verkningar hartalrika undersökningar redovisats rörande fluorens fördelning och omsättning ikroppen, fluorens utsöndring saml fluorupplagringen i ben och länder. Deloxiska (gift-) effekterna av fluor hänför sig främst till fluorens karaktär avenzymgift, dvs. dess hämmande effekt på de kemiska substanser, som medverkarvid omsätlningen av näringsämnen i kroppen, främst äggvita, fett och kolhydrat.Kroniskt loxiska fluorverkningar kan i första hand väntas i skelettet, därupplagring av fluor äger rum, och i njurarna, där fluor koncentreras. Denkroniskt invalidiserande fluorosen karakteriseras huvudsakligen avosteos-kleros (benförtätning med förminskning av märgrum och benkanaler). Ifråga om njurskador är del njurinflammationer och slenbildning i njurarna somlilldragil sig intresse. Man har vidare misstänkt atl fluor skulle kunnakonkurrera med jod i sköldkörteln och därigenom påverka organets funktion.Undersökningar har vidare skelt angående fluorhalten i moderkakan från gravidakvinnor för atl utröna om och iså fall hur mycket av fluoriderna som övergårtill foslrel. Andraformer än vattenfluoridering för atl utnyttja fluorens karieshäm-mande effekthar prövats. Försök harsålunda skett med lokal fluoridbehand-ling genompensling av tänderna, munsköljning och landborslning med fluoridlösningar.Särskilt pensling med fluorpreparal har givit en avsevärd kariesreduktion, somdock visat sig bestå endast efter behandlingen.Behandlingen bör dessutom ske under sakkunnig övervakning och är därförpersonalkrävande. Vidare har undersökningar utförts angående fluortilirörselgenom tabletter, benmjöl och fluorerade livsmedel, såsom koksalt, mjölk ellermjöl. Sistnämnda undersökningar har inte givit sådana resultat atlfluortillförsel på dessa vägar synes kunna komma ifråga som massprofylaktisklmedel inom överskådlig lid. Lagen(1962:588) om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten och upphävandetav densamma Genom den antagna lagen (1962:588) omtillsättning av fluor till vattenledningsvatten (fluoriagen) (prop. 1962:182,2LU 1962:40, rskr 1962:375) bemyndigades Kungl. Maj:t eller myndighet, somKungl. Maj:t ägde bestämma, atl efler framställning av kommun medge alt fluorfick - på de villkor vilka kunde föreskrivas i medgivandel - ikariesförebyggande syfte tillsättas vatten som inom kommunen tillhandahöllsgenom anläggning för vallenförsörjning. Bakgrundentill lagstiftningen var den, all staden påbörjatfluoridering av vattenledningsvatten men avbrutit fluorideringen i början av år1962, sedan regeringsrätten funnit åtgärden innebära missförhållande ihälsovårdshänseende. Lagförslaget framlades sedan staden härefter hos Kungl.Maj:l anhållit om tillstånd all fortsätta vattenfluoride-ringen. Vattenfluorideringmed stöd av medgivande enligt fluoriagen hade emellertid fram intekommit till stånd. Flera kommuner-bland dem - hade visserligenmedgivils rätt av Kungl Maj:t atl sätta fluor till vattenledningsvatten, menkommunerna hade inte inkommit med närmare utredning om hur de avsåg attuppfylla de villkor som SoU 1978/79:5 4 Sedan bemyndigats att länma medgivandetill vattenfluoridering hade myndigheten i sin tur lämnat sådant medgivande iett fall. Detta beslut hade överklagats. Vidare linns ett flertal ansökningarhos om medgivande till vattenfluoridering, vilka ansökningardock inte prövats. Itvå års riksdag väckta motioner framfördes yrkanden, vilka syftadelill att fluorlagen skulle upphävas, 1 motionerna framhölls att den medicinskasakkunskapen inte var enig om alt vatiennuoridering är riskfri frånhälsovårdssynpunkl. Vidare betonades all fluoridering av dricksvattnet innebären tvingande massmedicinering och ett ingrepp i den personliga integriteten.Det framhölls också atl den kariesreducerande effekten av vattenfluoridering iNorrköping visat sig vara mindre än man tidigare utgåttfrån och att fluoridering inte hjälper mot landloss-ningssjukdomarna. Motionernahänvisades lill socialutskottet, som behandlade motionerna i belänkandet SoU1971:35. Utskottets majoritet föreslog avslag på motionerna. 1 en reservationföreslogs emellertid att skulle anta eu vid reservationen fogatförslag till lag om upphävande av fluorlagen. biföll reservationen(rskr 1971:268). Maj:t utfärdade härefter lagen (1971:859) om upphävandeav lagen (1962:588) om tillsättning av fluor lill valienledningsvatlen. 1ovannämnda reservation anfördes bl. a. följande. Enligt utskottets mening bör fluorlagen avskaffaspå grund av att fluorfrågan,sedan antog lagen, kommit i etthelt annat läge. När antog lagen var den medicinska och odonlologiskaexpertisen praktiskt taget ense om att vattenfluoridering under givnaomständigheter inteskulle innebära några hälsorisker genom biverkningar. I dagär expertisen i hög grad splittrad när det gäller fluorens inverkan, bl. a. påskelettet och benvävnaden. Vid för hög fluorkonsumtion kan njurfunktionenrubbas. Lagen tillkom också för alt en lokal försöksverksamhet i Norrköpingskulle kunna bedrivas. Denna försöksverksamhet har ännu ej påbörjats irois förflutit sedan lagen tillkom. avvaktande hållning lillIbrtsatt fluoridering av vattenledningsvatten är ett uttryck för densplittring, som råder bland experter på området. Tillde risker av medicinsk art, som kan uppkomma vid en allmän vattenfluoridering,skall läggas de lekniska och juridiska aspekterna på frågan. Även vid en såvetenskapligt riklig dosering som möjligt blir den individuella dosen hellberoende av hur stor dagskonsumtionen av är i del enskilda fallel. Enperson som konsumerar dubbelt så myckel vatten som normall får en dubbel dos avfluor. Om flera kommuner är anslutna till ell och samma vattenverk medfluoriderat kan den kommun, som inte önskar fluor i sitt , ipraktiken bli tvingad att ta emot fluoriderat vatten. Mångamänniskor uppfattar fluoridering av vattenledningsvatten som elt ingrepp i denpersonliga integriteten, eftersom man inte har någon möjlighel all lä annal änfluoriderat vatten. Vetskapen om atl man på artificiell väg tillför vattnet ettgift skapar oro hos den stora allmänheten. Densom vill tillförsäkra kroppen en viss dos jod kan göra detta genom atl förtärasalt med jodinnehåll, medan den som är överkänslig för jod kan förtära jodfriltsalt. På motsvarande sätt kan man i fall, där fluoridering önskas. SoU 1978/79:5 5 tillsältafluor i t. ex. tandkräm eller barnmat. I skolorna förekommer pensling avtänderna med fluorpreparat. Med ell sådant användningssätt kan människor, somär allergiska inot fluor, undvika alt allergin utlöses. Enbart vetskapen om altfluor i grundvattnet har en karieshämmande effekt på människornas tänder farinte fresta lagstiftare och myndigheter att på artificiell väg tillföravatienledningsvattnet fluor. Elt rent och friskt vatten är förutsättningen föralll mänskligt Ii v på jorden. Statsmakterna bör inte tillåta att till dellavallen sätts ett gift. Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskotiei atlfluorlagen upphävs. Socialstyrelsensanvisningar om användning av fluorider i karies-profylaktiskl syfte, m.m. utfärdade en kungörelseom användning av fluorider i kariesprofylaktiskl syfte (SOSFS (M) 1977:26).Efter ell inledande avsnitt, där bl. a. fluorens kariesförebyggande effektframhålls och där det bl. a. påpekas att dricksvattnets fluorhall spelar enavgörande roll för människans totala fluortillförsel, behandlas i kungörelsenunder skilda rubriker frågor om emaljfluoros, osleofluoros och andra eventuellaeffekter av nuortillförsel saml frågor om kariesprofylax genom fluor, varvidbl. a. behandlas fluortillförsel genom tabletter, lokal fluorbehandling ochföreskrifter vid kollektivt anordnad fluormunsköljning. Socialstyrelsenutfärdade i anslutning lill ovannämnda kungörelse även en kungörelse (SOSFS (M)1977:27) med bedömningsgrunder för konsumtions-vatten med avseende påfluoridhalten. Nunämnda kungörelser, som ersatte tidigare anvisningar m. m. av iämnet, anges vara baserade på en omprövning av belräffande demedicinska och toxikologiska bedömningarna. Fluorberedningen(S 1977:13) Fluorberedningen (S 1977; 13) tillkal lades avstatsrådet med stöd av ett bemyndigande som regeringen gav i augusti1977. Vid sin anhållan om della bemyndigande anförde statsrådet lillregeringsprolokollel bl. a. följande. Såväl barn som vuxna har påorter med lämplig fluorhalt i dricksvattnet mycket låg kariesaklivitet, ca 70 %färre kariesskador än i lågfluorområden. Jämförelser mellan orter med välutbyggd lokal fluorbehandling och sådana med lämplig fluorhall i dricksvattnetvisar vidare alt den.kariesförebyggande effekten av fluor i dricksvatten äröverlägsen effekten av lokalbehandling. Genom atl beslöiupphäva lagen (1962:588) om tillsättning av fluor i dricksvatten föreliggeremellertid inte möjlighel i att öka fluorhalten lill lämplig ochkariesskyddande nivå. Till grund för beslut låg såväl medicinska somlekniska och juridiska överväganden. Väridshälsovårdsorganisalionen(WHO) har vid skilda tilirällen tagit upp frågan om vattenfluoridering ochuppmanade medlemslän- SoU 1978/79:5 6 dernaatl använda fluoridering av dricksvatten för all förebygga landsjukdomar.Samtliga nordiska länder utom stödde WHO:s rekommendation. Allmännarekommendalionerom vattenfluoridering finns i bl. a.Holland, och . Beslul om vattenfluoridering Rutas emellertid pålokal nivå. Socialstyrelsenhar meddelat anvisningar för användning av fluor i syfte allförebygga karies. Man har härvid omprövat tidigare bedömningar både av denpositiva och den negativa effekten av fluor. Anvisningarna bygger i huvudsak påsenare års forskning och har utarbetats i samarbete med företrädare för olikaspecialområden inom medicin och odontologi. Om fluorhalter i dricksvatten harsocialstyrelsen i yttrande till kommun efler samråd rnednaturvårdsverket och livsmedelsverket angivit gränser inom vilka det inte ärnågon risk för skadliga biverkningar. En fluorhalt av 1-1,2 mg/1 framhållsdärvid som lämplig. Orter som redan haren lämplig fluorhalt är bl. a. Uppsalaoch . (Konsumlionsvatten med en fluorhalt av /I eller merbetraktas emellertid enligt senasie bedömning som otjänligtsom dricksvatten.) Ca10 % av barnen i landet har tillgång till dricksvatten med en naturiigfluorhall överO,/1 -en tillräckligt hög fluorhalt för all ge barnens länderell gott kariesskydd. Genom alt tillsätta fluorider lill vattenledningsvattenskulle man kunna fa ett sådant skydd även för - drygt 1 milj. - av de barnsom nu saknar denna rörutsättning. Om fluoridering av dricksvattnet genomfördesi denna omfattning skulle kariesskadorna successivt minska så atl enligt beräkningarvårdbehovet inom barntandvården på grund av karies skulle reduceras med enårsarbelsinsats som motsvarar vad ca 400 landläkare presterar. Ökningen avfluorhallen i vattnet kommer också all fa en avsevärd effekt för devuxnas landhälsotillstånd och därmed väsentligt minska psykiska och fysiskalidanden på grund av dåliga tänder. Medhänsyn till vad som har kommit fram om effekterna av fluor idricksvatten bör en särskild beredning tillsättas för att föreslå åtgärder föranvändning av fluor i kariesförebyggande syfte. Somframgår av vad jag har anförl bör beredningen ägna särskilduppmärksamhet åt möjligheten att tillsätta fluor i dricksvattnet. Beredningenbör även pröva andra sätt att använda fluor till skydd för tandhälsan t. ex.genom tillsats av fluor i hushållssalt. 1 detta sammanhang bör erinras om deförsök som skett med lokal fluorbehandling genom pensling av tänderna,munsköljning och landborstning med fluoridlösningar. Även de tekniskaförutsättningarna för fluoridernas användning bör behandlas. Beredningenbör fortlöpande samråda med berörda myndigheter och organisationer samt medaktuella utredningar inom angränsande områden. Fluorberedningensarbete beräknas pågå . Undersökningar såväl utomlands som i vårt land harvisat atl fluor har en kariesprofylaktisk verkan. Mot denna bakgrund börjademan i tillsätta fluor i vattenledningsvatten.Fluortillförseln avbröts emellertid , sedan regeringsrättenfunnit åtgärden innebära missförhållande i hälsovårdshänseende. Kommunen anhöllhos Kungl. SoU 1978/79:5 7 omtillstånd att fortsätta vattenfluorideringen. Sedan proposition i ämnetframlagts (prop. 1962:182, 2LU 1962:40, rskr 1962:375), antogs lagen (1962:588)om tillsättning av fluor till vattenledningsvatten (fluoriagen). Enligt dennalag ägde Kungl. Maj:t eller den myndighet som Kungl. Maj:t ägde bestämma efterframställning av kommun medge att fluor i kariesförebyggande syfte ficktillsättas vatten, som inom kommunen tillhandahölls genom allmän anläggning förvattenförsörjning. Medgivande kunde förbindas med särskilda villkor. Av olikaskäl - vilka redovisats i ett föregående avsnitt i belänkandet (s. 3-5)- hadeemellertid fram vattenfluoridering med stöd av medgivande enligtfluoriagen inte kommit till stånd. År1971 väcktes i två motioner, vilka syftade lill att fluorlagen skulleupphävas. (SoU 1971:35) hemställde att motionerna skulleavslås. Mol ulskollets beslut anmäldes emellertid en reservation, variföreslogs atl skulle upphäva fluoriagen. biföll reservationen(rskr 1971:268) och Kungl. Maj:l utfärdade därefter en lag (1971:859), varigenomfluorlagen upphävdes. Reservanterna i socialutskottet -lill vilkas meningriksdagen sålunda anslöt sig - framhöll bl. a. att den medicinska ochodontologiska expertisen blivit i hög grad splittrad när det gälldevattenfluo-rideringens medicinska hälsorisker. Vidare påpekades bl. a. attinånga människor uppfattade fluoridering av vaiienledningsvaiinet som ettingrepp i den personliga integriteten, eftersom man inte hade någon möjlighetatl fä annat än fluoriderat . Fråganom fluoridering av dricksvattnet har ånyo fått aktualitet genom atl statsrådetTroedsson - efler bemyndigande av regeringen - tillkallat fluorberedningen (S1977:13), som skall utreda vissa frågor om användning av fluor ikariesförebyggande syfte. 1 direktiven till utredningen framhålls bl. a. attdet visats att den kariesförebyggande effekten av fluor i dricksvattnet äröveriägsen effekten av lokalbehandling, atl väridshälsovårdsorganisalionen(WHO) uppmanat medlemsländerna alt använda fluoridering av dricksvatten föratt förebygga tandsjukdomar och att i anslutning lillutfärdandet av anvisningar för användning av fluor i syfte altförebygga karies omprövat lidigare bedömningar både av den positiva och dennegativa effekten av fluor. Fluorberedningen skall enligt direktiven förutredningsarbetet ägna särskild uppmärksamhet åt möjligheten atl tillsättafluor i dricksvattnet men bör även pröva andra sätt att använda fluor tillskydd för tandhälsan, t. ex. genom tillsats av fluor i hushållssak. Imotionen 1977/78:1105 av m. fl. (s, c, fp) begärs molbakgrund av tillkallandet av fluorberedningen atl som vägledning fördet fortsatta arbetet inom beredningen skall uttala att står fast vidsitt ställningstagande att säga nej till vattenfluoridering i vårtland. Motionärerna anser atl de skäl som förestavade riksdagsbeslutet av år1971 vunnit ökad styrka. Utskottet anser det varaangelägel alt fluorberedningen, som har en SoU 1978/79:5 8 parlamentariskförankring, i överensstämmelse med sina direktiv ingående överväger deinedicinska, juridiska, tekniska och etiska aspekterna på frågan omfluoridering av valienledningsvatlen. Enligt utskottets mening bör därför detfortsatta arbetet inom fluorberedningen inie föregripas genom någotriksdagsutlalande med anledning av moiionsförslagel. Molionen bör därför inteföranleda någon åtgärd. att avslårmolionen 1977/78:1105. Närvarande:Göran Karisson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (). (), iVärmdö (m), () och (). GOTAB 58356 Slockholm 1978