bet · G201LU19 · 1978-12-31 00:00:00 — Somförutsättning för tvångsåtgärden skall gälla att det föreligger sannolika skälför bifall till ansökningen och att del skäligen kan befaras alt gäldenärundandrar egendom. 1 motionen 1978/79: 2207 (s) yrkas att kvarstad ellerskingringsförbud skall gälla inte bara fram till konkursbeslutet utan ävendärefter fram till dess egendomen omhändertas av förvaltaren (yrkandet 4 delvis). Som framhålls av departementschefen förekommer det i vissutsträckning atl gäldenären undandrar borgenärerna egendom medan en konkursansökningmot honom prövas. Det skydd som reglerna om återvinning och gäldenärsbroit gerborgenärerna mot otillbörliga förfaranden från gäldenärens sida är enligtutskottet inte tillräckligt. Starka skäl talar därför för förslaget ipropositionen om att kvarstad eller skingringsförbud skall kunna läggas pågäldenärens egendom. Vad gäller tiden för säkerhetsåtgärdens giltighet villutskottet erinra om att konkursbeslutet går i verkställighet utan hinder av attdel överklagas. Gäldenären förlorar alltså rådigheten över egendomenoch förvallaren kan ta hand om den. Skulle exempelvis kvarstad ha lagts på gäldenärensegendom och beslutet verkställts på så sätt att kronofogdemyndigheten tagithand om egendomen torde kronofogdemyndigheten efter konkursbeslutet varaberättigad att överlämna egendomen till förvaltaren. 1 vart fall synesgäldenären inte äga rätt att utfå egendomen. Har egendomen vid verkställighetav kvarstads-beslutet lämnats kvar hos gäldenären lorde någon skillnad ipraktiken inte föreligga mellan den rådighetsinskränkning som kvarstaden medföroch den som följer av konkursbeslutet. I båda fallen upprätthålls förbudet förgäldenären att förfoga över egendomen av straffstadganden. Bryter gäldenär motdet förfogandeförbud som följer av kvarstad eller mot skingringsförbud ådrarhan sig straffansvar enligt 17 kap. 13 § . Förfogar han överegendom som ingår i konkursboet efter konkursbeslutel gör han sig skyldig tillgäldenärsbroit. Vad slutligen gäller det fallet atl säkerhetsåtgärden avsergäldenärens egendom som omhänderhas av en utomstående person är denne så längeåtgärden består förhindrad att förfoga över egendomen till följd av straffbudeti 17 kap. 13 § . Sedan konkursbeslutet meddelats synes kvarstadeller skingringsförbud inte längre fylla någon funktion, bl. a. med hänsyn tillatt den ovan redovisade bestämmelsen i 21 S KL torde ge tillräckliga garantierför att egendomen inte överlämnas till gäldenären. LU1978/79:19 102 På grund av det anförda anserutskottet att det bör vara till fyllest att säkerhetsåtgärden gäller fram tillkonkursbeslutet och att något behov av den i motionen föreslagna bestämmelseninte föreligger. Utskottet tillstyrker därför bifall till propositionen iförevarande del och avstyrker bifall till motionen 1978/79; 2207 i motsvarandedel (yrkandet 4 delvis). Gällande lag innehåller inte någrabestämmelser om vilka tvångsmedel som förvaltaren har till sitt förfogande närhan i enlighet med sin skyldighet skall ta hand om konkursboets egendom.Vägrar gäldenären atl lämna ifrån sig egendomen torde förvaltaren vara hänvisadtill att begära handräckning hos överexekutor eller utverka dom på utlämnandeav viss egendom. Handräckningsutslaget eller domen får sedan verkställas avkronofogdemyndighet. I vissa fall torde förvaltaren också kunna hänvända siglill polis. I propositionen föreslås alt i 54 § KL införs enbestämmelse som ger förvaltaren rätt att om det behövs påkalla handräckning avkronofogdemyndigheten för atl han skall kunna omhänderta eller annars fåtillgång till gäldenärens bo med de handlingar som rör boet. Någon särskildexekutionstitel skall således inte erfordras. Vid handräckningen skallkronofogdemyndigheten få genomsöka hus, rum m.m., öppna lås eller bereda sigtillträde på annat sätt. får även i övrigt använda tvångi den mån det behövs för det avsedda ändamålet och det kan anses befogat medhänsyn till omständigheterna. Våld mot person skall dock få brukas endast ommyndigheten möter motstånd och i den mån det med hänsyn till ändamålet medingripandet kan anses försvarligt. Utformningen av den föreslagna bestämmelsen kritiseras imotionen 1978/79:2209 (m). Motionärerna framhåller att tvångsåtgärderna innebärlångtgående ingrepp i gäldenärens integritet och att beslut om åtgärderna avrättssäkerhetsskäl bör fattas av konkursdomaren eller rätten. Motionärernaframför också invändningar mot att i lagrummet tagits in särskilda bestämmelserom rätlen att använda tvång eller våld mot person. Enligt motionärerna finnsdet knappast anledning till en närmare reglering i detta avseende ikonkurslagen. Användningen av tvång och våld mot person vid handräckning enligtkonkurslagen bör inte skilja sig från vad som eljest gäller vidkronofogdemyndighets tjänsteutövning. Motionärerna yrkar atl 54 § förslagettill ändring i konkurslagen skall utformas på sätt som angivits i motionen(yrkandet 2). Utskottet vill till en början erinra om attkonkurslagskommiltén i sitt betänkande hade föreslagit en bestämmelse om attförvaltaren skulle få använda tvång för att få hand om konkursboet. Underremissbehandlingen intog flera remissinstanser en kritisk eller tveksaminställning förslaget. a. , hovrätten över ochBlekinge samt föreslog att förvaltaren i stället skulleges rätt att - såsom också föreslagits i propositionen - vända sig direkt tillkronofogdemyn- LU1978/79:19 103 dighet och begära handräckning utan atl först behövautverka exekutionstitel hos domstol eller överexekutor. I likhet med de angivna remissinstanserna ochdepartementschefen anser utskottet atl någon särskild exekutionstitel inte börkrävas för atl kronofogdemyndigheten skall få lämna förvaltaren det biträdedenne behöver. Som hovrätten över och framhållit i sittremissyttrande torde för övrigt själva konkursbeslutel kunna anses utgöra etttillräckligt bemyndigande för förvaltaren alt begära handräckning. Utskottetvill härtill lägga att kronofogdemyndighet redan f. n. i vissa fall har rättatt utan exkutionstitel vidta handräckningsåtgärder. Som exempel härpå kan bl.a. anföras återtagande av gods enligt avbetalningsköplagen, som fr. o. m. den Ijuli 1979 ersätts av konsumentkreditlagen och lagen om avbetalningsköp mellannäringsidkare. Enligt utskottets mening lorde några bärande invändningar frånlättssäkerhetssynpunkt inte kunna riktas mot den föreslagna ordningen. Frånpraktiska utgångspunkter torde flera fördelar vara förenade med förslaget.Utskottei vill särskilt peka på atl i de fall handräckning kan ifrågakomma delofta torde krävas att åtgärderna vidtas snabbt om de skall fylla sitt syfte. Omförvaltaren skulle behöva utverka en exekutionstitel skulle otvivelaktigthandräckningsförfarandet försenas och risken öka för att gälderären hinner undanskaffaegendom. Utskottet kan inte heller instämma i motionärernasinvändning mot den föreslagna regleringen av våldsanvändning. Enligt utskottetsmening är det inte minst från rättssäkerhetssynpunkt angeläget att ikonkurslagen förs in bestämmelser om vilka befogenheter som tillkommerkronofogdepersonal vid det nya handräckningsförfarandet. Avsaknaden av reglerhärom skulle innebära att personalen vid genomförande av handräckningsåtgärderhänvisas till en analogisk tillämpning av vad som gäller vid exekutiv förrättning.Uttryckliga bestämmelser saknas f n. om rätt för tjänsteman vidkronofogdemyndighet att använda tvång och våld vid sådan förrättning. Enligtpraxis anses befogenhet härtill ändå föreligga. 1 detta sammanhang villutskottet erinra om att i del tidigare redovisade till lagrådet remitteradeförslaget till utsökningsbalk har intagits en särskild bestämmelse om detvångsbefogenheter som tillkommer förrältningsman vid förrättning enligt dennya balken. Regleringen i utsökningsbalken innebär i huvudsak ett lagfästandeav nuvarande praxis. Den föreslagna bestämmelsen i konkurslagen har utformatsefter mönster av regeln i utsökningsbalken. Med hänsyn till frågans vikt anser utskottet att man intebör avvakta en blivande reform av utsökningsrätten ulan redan nu bör införa deni propositionen föreslagna regleringen av handräckningsförfarandet.Proposition med förslag till ny utsökningsbalk torde kunna föreläggas riksdagentidigast och balken kan knappast träda i kraft förrän vid årsskiftet1980-1981, Utskottet avstyrker således bifall till motionen 1978/ 79: 2209,yrkandet 2. LU1978/79:19 104 Vissa andra gemensamma frågor beträjfande ordinära ochmindre konkurser Enligt propositionen skallkonkursdomaren höra tillsynsmyndigheten innan interimsförvaltare och slutligförvaltare utses i ordinär konkurs. Bestämmelser härom finns i 45 S, såvittavser interimsförvaltare, och i 46 S i fråga om slutlig förvaltare. Detsammaskall gälla när förvaltare utses i mindre konkurs (185 aS) och när särskildrådgivare eller förlikningsman förordnas enligt 50 a §. 1 motionen 1978/79: 2209 (m) yrkas att beslutaratt reglerna om tillsynsmyndighetens hörande i 45, 50 a och 185 aS§ utgår (yrkandet1). Motionärerna anser att föreskrifterna om tillsynsmyndighetens hörande vidtillsättande av interimsförvaltare i ordinär konkurs, förvaltare i mindrekonkurs och särskild rådgivare eller förlikningsman inte fyller någon egentligfunktion utan endast verkar fördröjande på del beslut som inte sällan måstefattas skyndsamt. Enligt motionärerna finns det däremot skäl som talar för atttillsynsmyndigheten såsom föreslagits i propositionen skall höras innan slutligförvaltare i ordinär konkurs utses. Som utskottet tidigare anfört skall i fortsättningenendast särskilt kvalificerade personer kunna utses till förvaltare i ordinärkonkurs. Det är också viktigt att till förvaltare inte utses någon varsopartiskhet kan ifrågasättas. Mot bakgrund av de uppställda kraven är detenligt utskottets mening angeläget att konkursdomaren har underlag för en säkerbedömning av förvaltarfrågan. De uppgifter i olika hänseenden somtillsynsmyndigheten kan lämna blir härvidlag av betydelse. Som motionärernaframhåller är det därför motiverat att tillsynsmyndigheten skall höras innanslutlig förvaltare utses i ordinär konkurs. Samma synpunkter gör sig ocksågällande när det gäller ordningen för utseende av interimsförvaltare. mening är det nämligen angeläget att även interimsförvaltarenbesitter de erforderliga kvalifikationerna. Att valet av interimsförvaltarefaller på rätt person framstår som betydelsefullt inte minst med tanke på attett byte av förvaltare kan vara förenat med nackdelar och att konkursdomarendärför, som departementschefen framhåller, bör sträva efler alt till interimsförvaltareutse någon som kan antas vara lämpad att handha förvaltningen under helakonkursen. För förvaltare i mindre konkurs skall i princip gällasamma krav på lämplighet som i ordinär konkurs. Starka skäl talar då också föratt tillsynsmyndigheten bereds tillfälle alt ytlra sig innan förvaltarfråganavgörs. Även när det galler tillsättande av särskild rådgivareeller förlikningsman i konkurs framstår del enligt utskottets mening som välmotiverat all tillsynsmyndigheten hörs. Enligt propositionen skall för sådaniuppdrag endast ifrågakomma personer med lägst samma kompetens och i övrigtsamma lämplighet som förvaltaren. Med hänsyn härtill anser utskottei detangeläget att konkursdomaren inhämtar tillsynsmyndighetens synpunkter LU1978/79:19 105 innan personvalet avgörs. Likaså är det naturligt attkonkursdomaren samråder med tillsynsmyndigheten i fråga om behov föreligger avsärskild rådgivare eller förlikningsman. Med anledning av motionärernas farhågor för attinhämtandet av tillsynsmyndighetens synpunkter skall fördröja beslutsfattandetvill utskottet framhålla att något formaliserat förfarande inte krävs. Oftatorde ett samråd per telefon vara till fyllest. När det gäller beslut sommåste fattas skyndsamt synes för övrigt en telefonförfrågan hostillsynsmyndigheten vara den enda möjligheten. I detta sammanhang villutskottet emellertid erinra om att omständigheterna i många fall är sådana attbåde konkursdomaren och tillsynsmyndigheten har tillfälle att närmare övervägaförvaltarvalet. När konkursansökan gjorts av borgenär finns sålunda utrymmeför närmare överväganden fram till dess fristen för gäldenärensyttrande gått ut. Ärenden om utseende av särskild rådgivare eller förlikningsmantorde sällan vara så brådskande att tillsynsmyndigheten inte skulle kunnahöras, I enlighet med det anförda tillstyrker utskottet bifalltill de i propositionen framlagda förslagen om tillsynsmyndighetens hörandeoch avstyrker bifall till motionen 1978/79: 2209, yrkandet 1. Ett särskilt problem i samband medkonkurser utgör den situationen att konkursboets tillgångar inte räcker tillbetalning av konkurskostnader och de eventuella andra skulder som konkursboetådragit sig, s,k. I rättspraxis har ansetts att konkursbo ej kanförsättas i konkurs. Kritik har i olika sammanhang framförts mot rättsläget idenna fråga. Därvid har framhållits att avsaknaden av en möjlighet att försättakonkursbo i konkurs medfört praktiska olägenheter och att man i flera hänseendentvingats tillämpa konkursreglerna analogt när ett konkursbo blivit insolvent.En betydelsefull nackdel med gällande ordning har ansetts vara attlönegarantilagen, som endast gäller när arbetsgivare gått i konkurs, inte ärtillämplig när gäldenärens rörelse drivs vidare i konkursboets regi. Problemet har uppmärksammats i en väckt motion, 1977/78:1472 (fp), vari yrkas att hosregeringen begär förslag till sådan ändring av konkurslagen atl konkursbo kanförsättas i konkurs. I likhet med motionären anser utskottet att det nuvaranderättsläget inte minst från principiella utgångspunkter knappast ärtillfredsställande. Även om det praktiska behovet av lagreglering på områdetinte bör överdrivas ser dock utskottet med tillfredställelse att ipropositionen - på initiativ av lagrådet - föreslagits en uttrycklig regel (193S) som medger att insolvent konkursbo kan försättas i konkurs. Förslagettillgodoser helt motionärens önskemål och tillstyrks av utskottet. Ikraftträdande m. m. Enligt utskottets mening är det angeläget att reformen avkonkursförfa- LU1978/79:19 106 randel träder i kraft möjligt. Som utskottet iandra sammanhang framhållit måste emellertid vikten av en tidigikraftträdandetidpunkt vägas mot intresset av att berörda myndigheter fårrådrum för erforderligt förberedelsearbete, så att en betydelsefull reforminte i inledningsskedet får en ofullgången och delvis felaktig tillämpning. Denföreslagna ordningen för förvaltning och tillsyn i konkurs medför att nya kravkommer att ställas på kronofogdemyndigheternas personal. För att tillsynenskall fylla den avsedda funktionen är det enligt utskottets mening angelägetatt särskilda insatser görs när det gäller utbildning och information.Betydelsefullt är vidare att kronofogdemyndigheternas tillgång till expertis iföretagsekonomiska och revisionstekniska frågor säkras. Även i övrigt kräverreformen ett betydande förberedelsearbete. a. måste organisationsfrågornalösas. Enligt utskottet bör dock förberedelsearbetet hinna slutföras . I anslutning härtill vill utskottet stryka under viklenav att förberedelsearbetet kommer i gång . Utskottettillstyrker att reformen får träda i kraft . I övrigt föranleder förslagen i propositionen ingauttalanden eller erinringar från utskottets sida. 1. belräffandeallmänna överväganden alt godkänner vad utskottet anfört, 2. beträffandekonkurskaranlän att avslår molionen 1978/79: 246 samt motionen1978/79: 1765, yrkandet I delvis, och molionen 1978/79:2208, yrkandet 1, 3. beträffandeförteckning över styrelseledamöter i aktiebolag att avslår molionen1978/79: 1765, yrkandet 2, 4. beträffandeanmälan om brott att med anledning av propositionen 1978/79: 105 idenna del, motionen 1978/79: 1765, yrkandet 1 delvis, och motionen1978/79:2209, yrkandet 3, godkänner vad utskottet anfört, 5. beträffandemissbruk av lönegarantin att avslår motionen 1977/78: 1004, 6. beträffandeutvidgning av lönegarantin alt avslår motionen 1977/78: 528, 7. beträffandesamhälleliga intressen i konkurs att avslår motionen 1978/79: 2207,yrkandet 5, 8. belräffande valav tillsynsmyndighet all med bifall till propositionen i denna deloch med avslag på motionen 1978/ 79; 2207, yrkandet 2, godkänner vad utskottetanfört, 9. beträffande/övmot tjänsteman vid tillsynsmyndighet alt med avslag på motionen1978/79:2207, yrkandet 4 delvis, och motionen 1978/79:2209, yrkandet 4,antar208S idet i propo- LU1978/79:19 107 sitionen framlagda förslaget till lag om ändring ikonkurslagen (1921:225), 10. beträffande arbetstagares ställningi konkurs att avslår motionen 1978/79: 2208, yrkandet 2. 11. beträffande rådgivare ellerförlikningsman i konkurs att med bifall till propositionen i dennadel och med avslag på motionen 1978/79:2207, yrkandet 3, godkänner vadutskottet anfört. 12. beträffande/ön-a/rare / mindrekonkurs att med bifall till propositionen i denna del och med avslagpå molionen 1978/ 79: 2207, yrkandet 1, godkänner vad utskottet anfört, 13. beträffande beslut omhandläggningsform för konkurs att med avslag på motionen 1978/79:2207, yrkandet 4 delvis, antar 18 a § förslaget lill lag om ändring ikonkurslagen, 14. belräffande kvarstad ochskingringsförbud att med avslag på motionen 1978/79: 2207, yrkandet 4delvis, antar 14 a § förslaget till lag om ändring i konkurslagen, 15. beträffande handräckning atlriksdagen med avslag på motionen 1978/79:2209, yrkandet 2, antar 54 § förslagettill lag om ändring i konkurslagen, 16. belräffande lillsynsmyndighetenshörande att med bifall till propositionen i denna del och med avslagpå motionen 1978/79: 2209, yrkandet I, godkänner vad utskottet anfört, 17. beträffande konkursbos försättandei konkurs att med anledning av motionen 1977/78: 1472 antar 193 Sförslaget till lag om ändring i konkurslagen, 18. att med anledning avmotionen 1978/79: 1765, yrkandet I delvis, och motionen 1978/79:2209, yrkandet3, antar 55 § förslaget till lag om ändring i konkurslagen med i härvid fogadbilaga 3 såsom utskottets förslag betecknade lydelse, 19. atl med anledning avmotionen 1978/79: 1765, yrkandet 1 delvis, och motionen 1978/79:2209, yrkandet3. saml med avslag på molionen 1978/79:2207. yrkandet 4 delvis, antar 185 b §förslaget till lag om ändring i konkurslagen med i härvid fogad bilaga 3 såsomutskottets förslag betecknade lydelse, 20. att med avslag påmotionen 1978/79:2207, yrkandet 4 delvis, och motionen 1978/79: 2209, yrkandet1 delvis, antar 50 a, 81, 108 och 210a§§ förslaget till lag om ändring ikonkurslagen, 21. att med avslag påmotionen 1978/79:2207, yrkandet 4 delvis, och motionen 1978/79:2209, yrkandet 1delvis, antar 185 a S förslaget till lag om ändring i konkurslagen, 22. att med avslag påmotionen 1978/79: 2209, yrkandet I delvis, antar 45 S förslaget till lag omändring i konkurslagen, 23. alt med avslag påmotionen 1978/79:2207, yrkandet 4 LU1978/79:19 108 delvis, antar 27, 42, 98, 185 h, 187 och 209 §S förslaget Ulllag om ändring i konkurslagen, 24. att antar förslaget tilllag om ändring i konkurslagen i den mån det inte omfattas av vad utskottetunder momenten 9, 13-15 och 17-23 hemställt, 25. att med avslag påmotionen 1978/79: 2207, yrkandet 4 delvis, antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vidkonkurs, 26. att antar övriga ipropositionen framlagda lagförslag, 27. att avslår motionen1978/79; 1765, yrkandet 1, i den mån det inte omfaltas av vad utskottet ovanhemstälh. Närvarande: (), ().Stig ()*, (). (), (), ArneAndersson i (s), (), (), (), (), (), ().Bengt Silfverstrand (s), () och ()**. * Ej närvarande vid momenten 8-27 i utskottets hemställan. ** Ej närvarande vid momenten 1-7 i utskottets hemställan. LU1978/79:19 109 1. vid moment 1 i utskottets hemställan beträffande allmänna överväganden av ,, , i , , och (samtliga s) som anser alt den del avutskottets yttrande på s. 79 som börjar med orden "Mot bakgrund" ochslutar med orden "med konkursförvaltningen" bort ha följande lydelse: Utskottet anser del särskilt angeläget att åtgärder nuvidtas för atl åstadkomma en effektiv handläggning av mindre konkurser. Det ärbeklagligt att denna fråga inte kunde lösas , då hade atlta ställning till förslag från den socialdemokratiska regeringen med dennainnebörd.. Vid utformningen av ett nytt konkursförfarande måstehänsyn också tas lill andra intressen än de rent ekonomiska borgenärsintressena.Atl en betydande brottslighet förekommer i samband med konkurser är välkänt.Utskottet anser del angeläget att konkursreglerna ändras så att möjligheternaatt avslöja och beivra sådan brottslighet förbättras. I det sammanhanget ärdet särskilt viktigt att förvaltningen i mindre konkurser får en ändamålsenliglösning. En annan omständighet som bör beaktas vid en reform avkonkursförfarandet är att samhället på ett helt annat sätt än vid konkurslagenstillkomst har ansvar för att sysselsättningen upprätthålls och atl näringslivetutvecklas gynnsamt. Vid bedömningen av hur konkursförfarandet skall gestaltasbör hänsyn tas till exempelvis de sysselsättningspolitiska intressen som görsig gällande då företag råkar i ekonomiska svårigheter. Del i propositionen framlagda förslaget till ändring ikonkurslagen, som i långa stycken överensstämmer med förslaget i propositionen1975/76:210, tillgodoser åtskilliga av de krav man enligt utskottels mening börställa vid en reform på området. Bristerna i förslaget hänför sig främst tillde organisatoriska lösningarna beträffande förvaltningen i mindre konkursersaml tillsynen i konkurs. 2. vid moment 2 i utskottets hemställan beträffande konkurskarantän av , , , i , , och (samtliga s) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 82 som börjar med orden "Utskottet kan" och slutar medorden "är erforderligt" bort ha följande lydelse: Utskollel kan för sin del helt ställa sig bakommotionärernas uppfattning om nödvändigheten av att förhindra missbruk frånkonkursgäldenärers sida genom bl. a. upprepade konkurser. Förslag med dettasyfte har, som redovisats, framlagts av konkurslagskommiltén ochremissbehandlas LU1978/79:19 110 Enligt vad utskottet inhämtat kommer regeringen attföre sommaren ta ställning till kommittéförslaget och avsikten är att enproposition i ämnet skall föreläggas . Med hänsyntill vikten av att den aktuella frågan får en tillfredsställande lösning villutskottet understryka betydelsen av att regeringen fullföljer sina intentioneroch således förelägger ett lagförslag. Vad utskottet anfört medanledning av motionerna 1978/79:246, 1765 i denna del samt 2208, yrkandet 1,bör ges regeringen till känna. dels atl utskottets hemställanunder moment 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande konkurskarantän attriksdagen med anledning av molionen 1978/79:246 samt motionen 1978/79: 1765,yrkandet I delvis, och motionen 1978/79:2208, yrkandet 1, som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört angående framläggande avproposition med förslag till konkurskarantän, 3. vid moment 7 i utskottets hemställan beträffande samhälleliga intressen i konkurs av LennartAndersson, , , i , ,och (samtliga s) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 90 som börjar med orden "Utskottet har" och slutar medorden "yrkandet 5" bort ha följande lydelse: I likhet med motionärerna anser utskottet atlsamhällsutvecklingen inneburit att även andra intressen än borgenärsintressenamåste beaktas i konkurs. När ett företag går i konkurs måste sålunda hänsyn tastill de anställda och till den ort eller de orter som för sin ekonomiskaframtid är beroende av företagets fortsatta drift. Vid konkurs liksom på mångaandra områden måste enligt utskottets mening avvägningar göras mellan olikaintressen och jämkningar ske så att ett tillfredsställande slutresultat uppnås.Som motionärerna påpekar behövs det materiella ändringar i konkurslagen, omrimliga krav på hänsynstagande till arbetsmarknads- och regionalpolitiskaintressen skall kunna tillgodoses. Några mer betydande förslag i dettahänseende har inte framlagts i propositionen.