bet · G201JuU15 · 1978-12-31 00:00:00 — JuU 1978/79:15 betänkande medanledning av propositionen 1978/79: 62 om ändring i lagen (1974: 203) omkriminalvård i anstalt, m. m. jämte motioner I propositionen 1978/79: 62 har regeringen() efter hörande av lagrådet föreslagit attanta i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, 2. lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m. fl. Rörandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisar utskottet till vad utskottetanför på främst s. 10 och s. 1617. Isamband med propositionen behandlar utskottet de med anledning av propositionenväckta motionerna 1978/79: 164 av () och (), 1978/79: 165 av m. fl. (vpk) och 1978/79: 166 av . (m) samt den under den allmänna motionstiden /riksmöteväckta motionen 1977/78: 993 av m. fl. (m). Motionsyrkandenaredovisas nedan på s. 78. De vid propositionenfogade lagförslagen är av följande lydelse. 1 1978/79. Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt dels att 7och 32 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas fyranya paragrafer, 52 a-52 d §§, av nedan angivna lydelse. Vid fördelning av de intagna mellanöppna Och slutna anstalter iakttages följande. Intagen bör placeras i öppenanstalt, om icke annan placering är påkallad med hänsyn till föreliggande faraför att han avviker eller eljest av säkerhetsskäl eller med hänsyn till attmöjlighet bör beredas honom till sådant arbete eller sådan undervisning,utbildning eller särskild behandling som icke lämpligen kan anordnas i öppenanstalt. Den som dömts till fängelse i lägst eller tillinternering med en minsta tid av skall placeras i slutenanstalt, om det med hänsyn till att han saknar fast anknytning till riket ellereljest kan befaras att han är särskilt benägen att avvika och fortsätta enbrottslig verksamhet, vilken på grund av omfattning och inriktning är avsärskilt allvarlig karaktär. Vad som sagts nu gäller dock ej om annan placeringkräves för en ända målsenlig förberedelse av förestående frigivning elleröverföring till vård utom anstalt eller eljest synnerliga skäl föreligger förplacering i öppen anstalt. Den som dömts till fängelse i lägst eller tillinternering med en minsta tid av skall placeras i slutenanstalt, om det med hänsyn till att han saknar fast anknytning till riket ellertill arten av hans brottslighet eller eljest kan befaras att han är särskiltbenägen att avvika och fortsätta en brottslig verksamhet av särskilt allvarligkaraktär. Vad som sagts nu gäller dock ej om annan placering kräves för enändamålsenlig förberedelse av förestående frigivning eller överföring tillvård utom anstalt eller eljest synnerliga skäl föreligger för placering iöppen anstalt. För att underlätta anpassningen i samhället kan intagenbeviljas tillstånd att lämna anstalten (korttidspermission),om ej avsevärd fara för missbruk föreligger. Korttidspermission får också ges,om annan särskild anledning föreligger därtill. För att underlätta anpassningen i samhället kan intagenbeviljas tillstånd att lämna anstalten (korttidspermisson),om ej påtaglig fara för fortsalt brottslig verksamhet eller avsevärd fara förannat missbruk föreligger. Korttidspermission får också ges, om annan särskildanledning föreligger därtill. JuU1978/79:15 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Intagen som avses i 7 § tredjestycket och på skäl som där anges är placerad i sluten anstalt får beviljaskorttidspermission endast om synnerliga skäl föreligger därtill. För korttidspermission får ställas de villkor som kananses erforderliga beträffande vistelseort, anmälningsskyldighet eller annat.Är noggrann tillsyn behövlig, kan föreskrivas att den intagne underpermissionen skall vara ställd under bevakning. Om det inle är uppenbart obehövligt, skall den somintages i kri-minalvårdsanslall vid ankomslen till anstalten kroppsvisilerasför eftersökande av föremål som han enligt vad som följer av denna lag ej fårinneha. I övrigt får inlagen kroppsvisileras för eftersökande avföremål som sagts endast när 1. anledningförekommer att sådant föremål skall anträffas på honom; 2. del skeri anslutning lill större undersökning som av säkerhetsskäl görs av utrymmeninom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning tillutrymme som berörs av undersökningen. 3. denintagne skall mottaga eller har haft obevakat besök, eller 4. denintagne efter vistelse utanför anstalten kommer åter till denna. Vad som har sagts i andra stycket utgör ej hinder mot atti annat fall företages sådan ytlig kroppsvisitation som bedömes nödvändig avsäkerhetsskäl och som endast avser eftersökande av vapen eller annat farligtföremål. Intagen får kroppsbesiktigas när anledning förekommer attföremål som han enligt vad som följer av denna lag ej får inneha skall anträffaspå honom. Den som är intagen i sluten anstaltfår kroppsbesiktigasäven ifall som avses i 52 a § andra styckel 2-4, om det är oundgängligen på- kallat av hänsyn till ordningen och säkerheten ianstalten. Närmare föreskrifter härom meddelas av regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får inte görasmer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheternamedger skall iakttagas. Om möjligt skall vittne närvara. Annan kroppsvisitation än som avses i 52 a § tredjestycket eller kroppsbesiklning får. när åtgärden gäller kvinna, ej verkställaseller bevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. Föremål, som anträffas vid kroppsvisitation ellerkroppsbesiktning och som inlagen enligt vad som följer av denna lag ej fårinneha, skall omhändertagas och förvaras för hans räkning, såvitt ej annatär särskilt föreskrivet. Inlagen som kan misstänkas vara påverkad av narkotika fårföreläggas att lämna urinprov. Den som är intagen i anstalt, i vilken företrädesvisplaceras intagna som icke eller i endast ringa mån har tagit befattning mednarkotika, får föreläggas att lämna urinprov, även om han ej misstankes varapåverkad av narkotika. Denna lag träder i kraft . Lag omändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:371) ombehandlingen av häktade och anhållna m. fl. dels att 2§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas tvånya paragrafer, 2 a och 2 b §§, av nedan angivna lydelse. Häktad skall senast vid ankomsten till förvaringslokalen visiteras. Därvid skall iakttagas all den hånsyn som omständigheterna medger. Om möjligt skall vittne närvara. Föremål som häktad ej får inneha enligt denna lag eller bestämmelse som har meddelats med stöd av lagen skall omhändertagas och förvaras för hans räkning. Om del inte är uppenbart obehövligt, skall häktad senastvid ankomsten till förvaringslokalen kroppsvisileras för eftersökande avföremål som han enligt vad som följer av denna lag ej får inneha. I övrigt får häktad kroppsvisileras för eftersökande avföremål som sagts endast när 1. anledning förekommer att så dant föremål skall anträffas på ho nom. 2. det skeri anslutning lill större undersökning som av säkerhetsskäl görs av utrymmeninom förvaringslokalen och den häktade har eller har haft särskild anknytningtill utrymme som berörs av undersökningen, 3. denhäktade skall mottaga eller har haft obevakat besök, eller 4. denhäktade efter vistelse utanför förvaringslokalen kommer åter till denna. Vad som har sagts i andra stycket utgör ej hinder mol alli annat fall företages sådan ytlig kroppsvisitation som bedömes nödvändig avsäkerhetsskäl och som endast avser eftersökande av vapen eller annal farligtföremål. Häktad får kroppsbesiktigas när anledning förekommer altföremål som han enligt vad som följer av denna lag ej får inneha skall anträffaspå honom. Om det är oundgängligen påkallatav hänsyn till ordningen och säkerheten inom förvaringslokalen, får häktadkroppsbesiktigas även i fall som avses i 2 § andra stycket 2-4. Kroppsvisitation eller kroppsbesiktning får inle görasmer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheternamedger skall iakttagas. Om möjligt skall vittne närvara. Annan kroppsvisitation än som avses i 2 § tredje stycketeller kroppsbesiktning får, när åtgärden gäller kvinna, ej verkställas ellerbevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. Föremål, som anträffas vid kroppsvisitation ellerkroppsbesiktning och som häktad enligt vad som följer av denna lag ej får inneha,skall omhändertagas och förvaras för hans räkning, såvitt ej annal ärsärskilt föreskrivet. Denna lag träder i kraft den . JuU 1978/79: 15 I motionen 1977/78: 993 av m. fl. (m)yrkas att skall uttala att reglerna om underrättelse frånkriminalvården till polismyndighet om permission från kriminalvårdsanstaltäven skall avse den som dömts till fängelse på viss . Imotionen 1978/79: 164 av () och () yrkas 1. att antar det genom propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1974: 203) om kriminalvård ianstalt med den ändringen att 7 och 32 §§ erhåller följande som Motionärernasförslag betecknade lydelse. Vid fördelning av de intagna mellan öppna ochslutna anstalter iakttages följande. Intagen bör placeras i öppen anstalt, om icke annanplacering är påkallad med hänsyn till föreliggande fara för att han avvikereller eljest av säkerhetsskäl eller med hänsyn till att möjlighet bör beredashonom till sådant arbete eller sådan undervisning, utbildning eller särskild behandlingsom icke lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Densom dömts till fängelse i lägst eller till internering med en minsta tidav skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn tillatt han saknar fast anknytning till riket eller till arten av hans brottsligheteller eljest kan befaras att han är särskilt benägen att avvika och fortsättaen brottslig verksamhet av särskilt allvarlig karaktär. Vad som sagts nugäller dock ej om annan placering kräves för en ändamålsenlig förberedelse avförestående frigivning eller överföring till vård utom anstalt eller eljestsynnerliga skäl föreligger för placering i öppen anstalt. Densom dömts till fängelse i lägst eller till internering med en minsta tidav skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn till atthan saknar fast anknytning till riket eller till arten av hans brottsligheteller eljest kan befaras att han är särskilt benägen att avvika och fortsättaen brottslig verksamhet av allvarlig karaktär. Vad som sagts nu gäller dock ejom annan placering kräves för en ändamålsenlig förberedelse av föreståendefrigivning eller överföring till vård utom anstalt eller eljest synnerliga skälföreligger för placering i öppen anstalt. Föratt underlätta anpassningen i samhället kan intagen beviljas tillstånd attlämna anstalten (korttidspermission), om ej påtaglig fara förfortsatt brottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbrukföreligger. Korttidspermission får också ges. Föratt underlätta anpassningen i samhället kan intagen beviljas tillstånd attlämna anstalten (korttidspermission), om ej fara för fortsattbrottslig verksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk föreligger. Korttidspermissionfår också ges, om JuU1978/79:15 8 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse om annan särskild anledning före- annan särskildanledning föreligger ligger därtill. Intagen som avses i 7 § tredjestycket och på skäl som där anges är placerad i sluten anstalt får beviljaskorttidspermission endast om synnerliga skäl föreligger därtill. För korttidspermission får ställas de villkor som kananses erforderliga beträffande vistelseort, anmälningsskyldighet eller annat.Är noggrann tillsyn behövlig, kan föreskrivas att den intagne under permissionenskall vara ställd under bevakning. 2. att 7 § lagen (1974: 203) omkriminalvård i anstalt dessutom ändras på sådant sätt som föreslås i motionen.Motionsönskemålet innebär att paragrafens tredje stycke skall kunna tillämpaspå alla som dömts för grovt narkotikabrott. I motionen 1978/79: 165 av m. fl. (vpk) yrkas 1. att riksdagenavslår de genom propositionen framlagda förslagen till ändring av 7 och 32 §§lagen (1974: 203) om kriminalvård i anstalt, 2. att riksdagenskall uttala att systemet med lokalanstalter måste byggas ut,parallellt med att kriminalvården ges betydande personella resurser, för attmöjliggöra ett meningsfullt samarbete mellan anstaltsvård och frivård i syfteatt åstadkomma meningsfulla rehabiliteringsprogram, 3. att riksdagenskall uttala att de möjligheter som finns i nu gällande lagstiftning ominskränkning i permissioner, liksom de i propositionen föreslagnabestämmelserna om kroppsvisitation och kroppsbesiktning, måste användas medstor restriktivitet, 4. att skall uttala att FFCO, somrepresentanter för de in tagna, bör ges möjligheter att fortlöpande informera sig om tillämpning en vid respektive anstalter av lagen om kriminalvård i anstalt och de till- lämpningsföreskrifter som utfärdas på grundval av denna. I motionen 1978/79: 166 av HåkanWinberg m. fl. (m) yrkas att ordet "påtaglig" skall utgå i denföreslagna lydelsen av 32 § lagen om kriminalvård i anstalt (yrkande 1) samtatt skall uttala att 35 § anvisningscirkuläret bör överses ienlighet med i motionen angivna linjer (yrkande 2). Sistnämnda yrkande syftar till att åstadkomma bättresamarbete mellan kriminalvården och polisen när det gäller permissionsfrågor. I propositionen förslås bl. a.ändringar i bestämmelserna i lagen (1974: 203) om kriminalvård i anstalt (KvaL)om regelbunden permis- JuU1978/79:15 9 sion från kriminalvårdens anstalter. Sålunda markerasmöjligheten att vägra permission vid risk för att den intagne gör sig skyldigtill fortsatt brottslighet. Vidare föreslås en utvidgning av kretsen intagna,för vilka med hänsyn till deras flyktbenägenhet gäller särskilt restriktivapermissionsbestämmelser. Kretsen skall enligt propositionen omfatta även andraintagna än derh med internationell anknytning och dem som begåttnarkotikabrott. Förslagen föreslås träda i kraft . I 7 § KvaL regleras hur de intagnaskall fördelas mellan öppna och slutna anstalter. Bestämmelsen innebär attintagen bör placeras i öppen anstalt om inte annan placering påkallas medhänsyn till rymningsfara eller andra säkerhetsskäl eller med hänsyn till attmöjlighet bör beredas honom till sådant arbete eller sådan utbildning ellersärskild behandling som inte lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Skärpta regler gäller enligt 7 § tredje stycket för enspeciell kategori intagna som dömts till långa straff. Det är fråga om dem somdömts till fängelse i lägst eller internering med en minsta tid av tvåår eller mer. En intagen med sådan strafftid skall placeras på sluten anstaltom det med hänsyn till att han saknar fast anknytning till eller avandra omständigheter kan befaras att han är särskilt benägen att rymma ochfortsätta en brottslig verksamhet, som på grund av omfattning och inriktning ärav särskilt allvarlig karaktär. Enligt förarbetena till KvaL utgörs detklientel som här avses av lagöverträdare som ägnat sig åt organiserad ellersystematisk kriminell verksamhet av särskilt samhällsfarlig natur, inte sällanmed internationell anknytning. Främst avses personer som ägnat sig åt grovnarkotikabrottslighet (prop. 1974: 20, JuU: 2). Enligt 32 § KvaL kan korttidspermission beviljas intagenför att hans anpassning i samhället skall underlättas, om det inte föreliggeravsevärd fara för missbruk. Korttidspermission får också beviljas om särskildanledning föreligger till det. Permission ges i form av s. k. regelbundenpermission eller s. k. särskild permission. Enligt samma lagrum får intagen som är placerad i slutenanstalt enligt 7 § tredje stycket KvaL beviljas korttidspermission endast omsynnerliga skäl föreligger till det. De i propositionen föreslagna lagändringarna beträffandeplacering av intagen i sluten anstalt och beviljande av permission bygger påett förslag som utarbetats av en arbetsgrupp inom medrepresentanter från och rikspolisstyrelsen.Arbetsgruppens förslag upptogs i en promemoria (Ds Ju 1977: 13) Permissionerinom kriminalvården. Bakgrunden till lagförslagen i propositionen om skärpningav permissionsreglerna är ett av arbetsgruppen framlagt undersökningsmaterial,som visar att en mindre grupp intagna, omkring 200300 personer. JuU 1978/79:15 10 som tidigare är starkt kriminellt belastade, i mycket storutsträckning begår nya brott under permissioner. Materialet antyder också attdenna grupp synes erhålla permission i större omfattning än övriga intagna. De föreslagna skärpningarna av permissionsbestämmelsernasker lag-tekniskt genom ändringar i 7 och 32 §§ KvaL. Beträffande den allmänna regeln i 32 § KvaL innebärförslaget att korttidspermission skall kunna beviljas om det inte föreliggerpåtaglig fara för fortsatt brottslig verksamhet eller avsevärd fara för annatmissbruk. Genom ändringen avses att särskilt markera möjligheten att vägrapermission vid risk för fortsatt brottslighet. Ändringen i 7 § tredje stycket KvaL innebär attparagrafens tillämpningsområde vidgas på det sätt att vid bedömningen av denintagnes benägenhet att avvika och fortsätta brottslig verksamhet särskildhänsyn skall tas till arten av hans brottslighet. Syftet med den föreslagna ändringenär att göra tydligt att bestämmelsen omfattar inte bara personer som begåttgrova narkotikabrott eller brott med internationell anknytning utan ocksålagöverträdare som har ägnat sig åt annan brottslighet av särskilt allvarligkaraktär och därigenom visat likgiltighet för annans liv eller hälsa ellersärskild hänsynslöshet. Enligt utskottets mening har i propositionen lagts framväl motiverade skäl för att skärpa permissionsbestämmelserna med sikte påintagna som är särskilt benägna att under permission göra sig skyldiga tillfortsatt brottslig verksamhet. Skärpningen bör såsom regeringen föreslår kommatill uttryck genom ändringar i 7 och 32 §§ KvaL. Utskottet avstyrker därföryrkandet i motionen 165 (yrkande 1) om avslag på förslaget till ändringar idessa lagrum. Beträffande lydelsen av 7 § tredje stycket KvaL yrkas imotionen 164 att ordet "särskilt" framför "allvarligkaraktär" skall utgå. Motionärerna åberopar till stöd för yrkandetremissyttrande av bankinspektionen. Bankinspektionen understryker behovet avändringar i permissionsbestämmelserna när det gäller intagna som gjort sigskyldiga till väpnade rån mot samt rån motvärdetransporter och sprängningar av serviceboxar. Enligt bankinspektionensmening bör ordet "särskilt" utgå för att bestämmelsen skall blitillämplig på hela den avsedda kategorin. Utskottet vill först erinra om att uttrycket"särskilt allvarlig karaktär" återfinns i lagrummet redan i dessnuvarande lydelse. I likhet med departementschefen anser utskottet attlagrummet bör omfatta, förutom dem som dömts för grov narkotikabrottsligheteller brott med internationell anknytning, lagöverträdare som ägnat sig åtannan brottslighet av särskilt allvarlig karaktär om de därigenom visatlikgiltighet för annans liv eller hälsa eller visat särskild hänsynslöshet.Exempel på avsedd brottslighet utgör som departementschefen anför väpnade bank-eller postrån och annan förmögenhetsbrottslighet vid vilken gärningsmannen JuU1978/79:15 11 visat särskild hänsynslöshet genom att t. ex. användasprängmedel. Enligt utskottets mening ger lagtexten i nu aktuellt hänseende päett tillfredsställande sätt uttryck för vad som avses och möjliggör att sådanbrottslighet som motionärerna syftar på omfattas av lagrummet. Utskottetavstyrker därför bifall till yrkandet i motionen 164 i denna del. 1 motionen 164 yrkas också att 7 §tredje stycket KvaL skall ändras så att det kan tillämpas på alla som dömts förgrovt narkotikabrott, dvs. även på intagna som ådömts ett frihetsstraff påmellan ett och . Motionärerna hänvisar i denna del till remissyttrandefrån . Vid behandling av förslaget till KvaL (prop.1974: 20, JuU 2, rskr 99) yrkades i en motion att 7 § tredje stycket KvaLformellt skulle kunna omfatta även dem som dömts till frihetsstraff under tvåår. Yrkandet avslogs på förslag av justitieutskottet med hänvisning tillangelägenheten av att restriktivitet iakttas vid bestämning av den krets somavses med lagrummet. Vidare åberopades vikten från rättssäkerhetssynpunkt avden riktpunkt som tvåårsgränsen utgör. De av utskottet sålunda anförda skälenmot en utvidgning av den grupp intagna som kan placeras i sluten anstalt enligt7 § tredje stycket KvaL äger alltjämt giltighet. Vad särskilt gäller dem somdömts för narkotikabrott kommer den åtstramning som föreslås av de allmännapermissionsbestämmelserna i 32 § KvaL att medge ett ökat hänsynstagande tillden fara för fortsatt brottslighet som oftast får anses föreligga hos denna typav lagöverträdare. Utskottet vill härvidlag särskilt understryka departementschefensuttalande att, mot bakgrund av den ökade risk för brottslighet som ofta hängersamman med ett pågående, intensivt narkotikamissbruk, den aktuella situationeni detta hänseende noga bör beaktas vid prövningen av permissionsfrågor (prop.s. Utskottet avstyrker med hänvisning till det sagda bifalltill det här behandlade yrkandet i motionen 164. I motionen 164 (yrkande 1 delvis)och 166 (yrkande 1) yrkas att ordet "påtaglig" skall utgå ur denföreslagna lydelsen av 32 §. Enligt motiveringen i motionen 166 innebäruttrycket "påtaglig fara" en alltför stark begränsning avmöjligheterna att vägra permission. Bestämmelsen skulle enligt motionärernasmening få större reell möjlighet att tillämpas om ordet "påtaglig"utgår. Faran skall dock, anför motionärerna, vara av viss grad; avgörande förom faromomentet är uppfyllt måste vara en bedömning av sannolikheten förfortsatt brottslighet i det enskilda fallet. Är denna sannolikhet liten börenligt motionärernas mening permission beviljas även om viss fara förbrottslighet finns. Motionärerna vill inte nå en vidare grupp än den som avsesi propositionen. I motionen 164 hänvisas till remissyttrande från Sveahovrätt. Enligt hovrättens mening innebär ordet "påtaglig" en alltförstark begränsning JuU 1978/79:15 12 avmöjligheten att vägra permission i fall av fara för fortsatt brottsligverksamhet och är ägnat att försvåra tillämpningen av detta rekvisit. Syftetmed den i propositionen föreslagna ändringen i 32 § KvaL är att särskiltmarkera möjligheten att vägra permission när det föreligger risk för fortsattbrottslighet. Den förordade åtstramningen i fråga om att bevilja permission tarenligt departementschefen sikte främst på den begränsade grupp av kriminelltaktiva intagna som mera regelmässigt utnyttjar permission för ny brottslighet,och någon allmän skärpning av möjligheterna för intagna att få permission ärinte avsedd. Somframgår av vad utskottet ovan anfört delar utskottet uppfattningen att enbegränsning av möjligheterna till permission är påkallad när det gäller främstden aktuella gruppen om 200300 intagna som har det gemensamt att de är starktkriminellt belastade och i mycket stor utsträckning begår nya brott underpermission. Utskottet anser emellertid också liksom departementschefen attdet är angeläget att den aktuella lagändringen inte leder till en allmänskärpning av möjligheterna till permission. För att förebygga en sådanutveckling måste enligt utskottets mening lagändringens inriktning på denifrågavarande gruppen intagna markeras i lagtexten. Detta kan såsom föreslås ipropositionen ske genom bestämningen "påtaglig". Att såsommotionärerna föreslår använda ordet fara utan någon bestämning skulle enligtutskottets mening leda till en alltför vidsträckt möjlighet att vägrapermission. Mot denna bakgrund finner utskottet i likhet med departementschefenatt syftet med lagstiftningen väl kommer till uttryck genom den formulering somföreslagits i propositionen. Utskottet avstyrker därför bifall till de härbehandlade yrkandena i motionerna 164 och 166. Av utskottets ställningstaganden ovan framgår attutskottet tillstyrker bifall till regeringens förslag till ändring av 7 och 32§§ KvaL. I motionen 165 (yrkande 3 delvis) yrkas attriksdagen skall uttala bl.