bet · G201AU10 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:10 medanledning av motion om medverkan av vidförhandlingar om statsanställdas pensionsfrågor I betänkandet behandlas motion 1977/78:309 av PerGahrton (fp) om medverkan av vid förhandlingarom statsanställdas pensionsfrågor. Remissyttrandenöver motionen har avgivits från (), iSverige (LO), (TCO-S), Centralorganisationen / SR, ochPensionärernas . , somockså beretts tillfälle att yttra sig, har avstått därifrån. Den statliga tjänstepensioneringen regleras ihuvudsak genom ett allmänt pensionsavtal. Enligt avtalet gäller statensallmänna ijänstepensionsregle-mente (SPR) med anslutande föreskrifter iväsentliga delar som kollektivavtal. Avtalsslutande parter är statensavtalsverk å ena sidan samt LO, TCO-S och /SR å andra sidan. I motionen yrkasati utialarattStatspensionärernas bör få medverka som självständig part vidförhandlingar som berör pensionsfrågor av direkt intresse för redanpensionerade f. d. offeniliganställda. Enligtmotionären föreligger inga egentliga förutsättningar alt som medlem i någon avde avlalsslutande organisationerna påverka de avtal som träffas om pensionerna.Detta gäller vare sig då yrkandena om förbättringar skall fastställas ochframföras till motparten, då förhandlingarna om villkoren pågår, eller då ettförhandlingsresultat skall godkännas. Imotionen framhålls vidare att , som visserligensaknar formella rättigheter att företräda statspensionärerna i praktiken, harvissa möjligheter atl påverka innehållet i pensionsavtal. Huvudorganisationernabrukar regelmässigt överlägga med förbundet om de krav som skall ställas. Dennaordning är emellertid enligt motionären i allt väsentligt betingad avpersonliga relationer och på intet sätt skriftligt eller organisatorisktfastlagd. Delframhålls i motionen atl det rimliga vore atl Statspensionärernas Riksförbundsjälvständigt fick möjlighet att medverka vid förhandlingarna 1Riksdagen 1978/79. AU 1978/79:10 2 somdireki berör dess medlemmar, dvs. redan pensionerade f. d. offeniliganställda.Staten bör i sin egenskap av arbetsgivarpart ta initiativ till ett sådantförfarande utan att därmed inkräkta på sedvanliga förhandlingsprinciper. /IKerinrarom atl frågan om förhandlingsrätt förpensionärer behandlades av i samband med förslaget till lag ommedbestämmande i arbetslivet (prop. 1975/76:105). Förslaget innebar attarbetstagarorganisation skulle få förhandlingsrätt gentemot arbetsgivarerörande förhållandet mellan arbetsgivaren och sådan medlem i organisationen somvarit arbetstagare hos arbetsgivaren. Syftet härmed var alt lagfästaarbetstagarorganisationernas rätt att förhandla beträffande pensionsförmånertill pensionerade medlemmar. Förslaget godtogs av utan atl frågadärvid väcktes om att annan organisation än arbetstagarorganisation skulletillerkännas förhandlingsrätt i berörda fråga. EnligtSA V:s mening föreligger inte tillräckliga skäl till omprövning av detställningstagande till frågan som gjordes i samband med MBL-reformen och sominnebar att förhandlingsrätt skulle tillkomma enbart arbetstagarorganisationsom företräder anställda. SAV avstyrker därför bifall till motionen. LOhänvisar till organisationens remissyttrande över betänkandetFörhandlingsrätt för pensionärer (1972:33)1 vilket LO ställde sig positivtill utredningsförslaget. Delta innebar atl förhandlingarom pensionsvillkorskulle föras av de fackliga organisationerna. Den legaliserade förhandlingsrättenborde sålunda även för pensionärer knytas till medlemskap i den förhandlingsberättigadeorganisationen. LO anser inte att det finns skäl att ändra denna ståndpunkt ifrågan och avstyrker efler samråd med motionen. ÄvenTCO, vars yttrande utformats av TCO-S, hänvisar till tidigare ställningslagandei samband med betänkandet Förhandlingsrätt för pensionärer och hävdar alt delär arbetstagarorganisationerna som skall vara bärare av förhandlingsrätten ifråga om pensioner. TCO tillstyrkte det utredningsförslag som innebar altarbetstagarorganisationerna skulle vara förhandlings-berättigade förpensionerade medlemmar. 1 del sammanhanget förutsattes inte attpensionärsorganisation skulle få vare sig laglig eller avialsenlig ställningsom självständig part vid förhandlingar. TCOhänvisar vidare till alt frågan om förhandlingsrätt för pensionärsorganisationinte heller aktualiserats i betänkandet Demokrati på arbetsplatsen (SOU 1975:1)eller i regeringens proposition med anledning av betänkandet (prop.1975/76:105). CentralorganisationenSACO/SR avstyrker motionen. Organisationen hänvisar till att de fackligaorganisationerna fått förhandlingsrätt även för förutvarande arbetstagare, somär medlemmar i organisationen. Lagstiftaren har sålunda enligt organisationenvall alt lägga förhandlingsrätten angående AU 1978/79:10 3 utgåendepensioners storlek hos de organisationer, som i övrigt förhandlar och sluterkollektivavtal med arbetsgivaren. Närdelta skrevs in i medbestämmandelagen var delta ingen nyhet ulan en kodifieringav gällande praxis. Av hävd har de fackliga organisationerna förhandlat intebara om ändringar i tjänsiepensionssystemen som berör blivande pensionärer,ulan också om förändringar av beloppen för redan utgående pensioner. Motbakgrund härav har de fackliga organisationerna försökt se till, all depensionerade medlemmarna skall få samma inflytande i det fackliga arbetet närfrågan om utgående pensioners belopp behandlas, som de yrkesverksammamedlemmarna har vad gäller deras löner och övriga anställningsvillkor. EnligtSACO/SR skulle det vara synnerligen olyckligt om nuvarande integrerade fackligasamarbete för de yrkesverksammas och de pensionerades generationer bröts sönderoch medlemsgrupp ställdes mot medlemsgrupp. Bortsettfrån att motionären har felaktiga upplysningarom pensionärernas möjlighet atl kanalisera sin intressebevakning genom sina fackliga organisationer, skulledet vara synnerligen stötande, om genom ett beslut tillförsäkrade enviss namngiven organisation en särställning i partssammanhang. Del finns överhuvud ingen anledning atl bryta den etablerade praxis på den svenskaarbetsmarknaden enligt vilken det är parterna själva som i överenskommelser gervarandra partsställning inom ramen för den lagstiftade förhandlingsrätten,slutar /SR. slår fast alt organisationen inte självständigt kan bära upp enverklig förhandlingsrätt. Härtill fordras två jämställda parter, som var försig har rätt och möjlighet att vidtaga konfliktåtgärder i ett läge dåöverenskommelse inte kan nås genom förhandlingar. Prestationen som pensionenbaseras på, har redan utförts och kan inte utnyttjas i ett låstförhandlingsläge. Förbundet saknar därför förutsättningar att agera somjämställd part gentemot avtalsverkei. är förutsättningarna för all förhandlingar om pensionsvillkorenskall kunna föras mellan jämställda parter att pensionsavtalet utgör enintegrerad del av löne- och anställningsavtalet för de statsanställda. Fördetta talar också del förhållandel, atl pensionsvillkoren skall gälla allapresumtiva statspensionärer. är sålunda inte begränsat attgälla för enbart redan pensionerade. konstaterar avslutningsvis atl det måste ankomma på destatsanställdas huvudorganisationer atl tillvarataga statspensionärernasintressen vid förhandlingar om det statliga pensionsavtalet. atl det har intresse av alt bli garanterat medinflytandevid fastställande av pensionsvillkor och pensionsbelopp. Detta torde emellertidinte kunna ske på annat sätt än genom samarbete mellan de organisationer somförhandlar för siatsijänstemannakollektivet och förbundet. AU 1978/79:10 4 finner det intesjälvklart alt skall medverka som självständigpart vid förhandlingar som berör pensionsfrågor för redan pensionerade f. d.offentligt anställda. Begreppet självständig part skulle kunna innebära atlpensionsfrågorna kom att isoleras och på olika sätt hamna utanför utvecklingenför de löneaktiva grupperna. 1 sammanhanget pekas på svårigheten förpensionärsorganisationen aU vid konflikt sätta kraft bakom kravet.Organisationen framhåller slutligen det angelägna i alt förhandlingsrutinerutformas så alt det ges möjlighet till ingående överläggningar med deavtalsslutande parterna för att därigenom skapa ett medinflytande på både löneroch pensioner. har vid flera lilirällen behandlat fråganom förhandlingsrätt beträffande pensionsvillkor. riksdag hemställde omförutsättningslös utredning i ämnet (2LU 33, rskr 150). Då frågan 1953 återkomförutsatte att pensionärernas ställning skulle beaktas underarbetetmed de offentliga tjänstemännens förhandlingsrätt (2LU 40, rskr 418). strök under betydelsen av att frågan om förhandlingsrätt beträffandepensionsvillkor fick en för pensionärerna tillfredsställande lösning (2LU 14,rskr 150). Regeringenbeslutade att de framställningar hade gjort i frågan åren 1945,1953 och 1956 inte skulle föranleda någon åtgärd. Fråganåterkom 1967 då på nytt begärde utredning (2LU 21). En sådantillsattes och resulterade i betänkandet Förhandlingsräit för pensionärer (). Utredningen föreslog bl. a. alt arbetstagarorganisationerna skullevara förhandlingsberättigade för pensionerade medlemmar. Utredningen ladedäremot inte fram något förslag om förhandlingsrätt för renapensionärsorganisationer. Ävenarbeisrätiskommiitén behandlade i betänkandet Demokrati på arbetsplatsen (SOU1975:1) frågan om förhandlingsrätt för pensionärer. Kommittén föreslog att denallmänna förhandlingsrätten skulle utvidgas till att omfatta även rätt förarbetstagarorganisation att förhandla för medlem som har varilarbetstagare hos arbetsgivaren. 1propositionen 1975/76:105 med förslag till lag om medbestämmande i arbetslivetställde sig departementschefen bakom arbetsräitskommilténs förslag i dettahänseende. hade inte något atl erinra mot propositionen på denpunkten. Frågan om förhandlingsrätten för pensionärer harbehandlats åtskilliga gånger av . Senast togs frågan upp ipropositionen med förslag till lag om medbestämmande i arbetslivet (prop.1975/76:105, InU 45, rskr 404). AU 1978/79:10 5 propositionenfastslogs all den allmänna förhandlingsrätten omfattar även rätt förarbetstagarorganisation att förhandla för medlem som varitarbetstagare hos arbetsgivaren. hade inte någon erinran motpropositionen på den punkten. De statliga pensionerna är reglerade ikollektivavtal mellan och de tre huvudorganisationerna på detstatliga området. PerGahrton (fp) föreslår i motionen 309 ändringar i det nuvarande systemet förförhandlingar om statliga pensioner. Motionären anser att pensionärernasmöjligheter atl som medlemmar i någon av de avtalsslutande organisationernapåverka de avtal som träffas om pensionerna är begränsade. har enligt motionären vissa möjligheter atl påverkainnehållet i avtalet. Delta förhållande är dock i allt väsentligt betingat avpersonliga relationer. Motionen mynnar ut i ett yrkande att som självständig part skall ha rätt att medverka vidförhandlingarna om pensionsfrågor som direkt berör förbundets medlemmar. Somframgår av remissyttrandena ställer sig och de fackligaorganisationerna direkt avvisande till motionsförslaget. Inte heller fårförslaget stöd av de hörda pensionärsorganisationerna. a. att förbundet inte självständigt kan tillvaratamedlemmarnas intressen vid förhandlingar om pensioner. Medvårt system att pension fastställs genom kollektivavtal är det självklart attde fackliga organisationerna blir bärare av förhandlingsrätten. Somremissyttrandena utvisar finns det inte skäl att ändra på denna ordning.Däremot är del naturligt alt de fackliga organisationerna på del ena ellerandra sättet inhämtar sina tidigare aktiva medlemmars uppfattning i samband medförhandlingsarbetet. Hur ett inflytande av detta slag skall kanaliseras bör iframliden liksom varje organisation få bestämma för sig. Utskottetavstyrker alltså motionen. att avslårmotionen 1977/78:309. Näivarande:Elver (), (), (), (), (), (), (), ErikJohansson i (s), (), (), FridaBerglund (s), (), (), iMölndal (c) och ().