bet · G201SkU33 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om vissa alkoholpolitiska frågor Idetta betänkande behandlas motionerna 1978/79:219 av () vari hemställsatt beslutar fastställa den övre alkoholgränsen för öl som försäljs iden allmänna handeln till 3,6 viktprocent; 1978/79:304 av m. fl. (c) varihemställs atl hos regeringen begär förslag till ändringar i lagen onihandel med drycker i enlighet med vad som anförts i motionen; 1978/79:496 av () vari hemställsall hos regeringen begär en utvärdering av mellanölsförbudei; 1978/79:562 av () vari hemställs allriksdagen hos regeringen begär förslag till lag om upphävande avmellanölsförbudei; 1978/79:825av () och () vari hemställs 1. att hos regeringenbegäran en prövning verkställs av skatten på läskedrycker och lättöl i syfteatt ytteriigare förbilliga det alkoholfria dryckesalternativet, 2. att hos regeringenanhåller om förslag till höjning av beskattningen i motsvarande grad föralkoholhaltiga drycker vid samma tillfälle; 1978/79:826 av () och () vari hemställs att hos regeringen begär en översyn av såvälreglerna för beskattningen av vin som metoderna för fastställande avulförsäljningspriset i enlighet med vad som anförs i motionen; 1978/79:830 av m. fi. (m) varihemställs atl hos regeringen begär torslag till ändringar i lagen omhandel med drycker i enlighet med vad som anförts i motionen; 1978/79:1736 av () och SvenJohansson (c) vari hemställs 1. atl beslutar avskaffaskatten på lättöl och läskedrycker, 2. att beslutar höja skatten på alkohol imotsvarande grad. 1978/79. SkU 1978/79:33 2 Mellanölsfrågan(mot. 1978/79:219, 496 och 562) Slopandetav mellanölet beslutades formellt i samband med alkoholpolitiskareform på grundval av alkoholpolitiska utredningens (APU) slutbetänkande. Fråganvar emellertid i praktiken avgjord , då ienlighet med skatteutskottets hemställan (SkU 1975/ 76:64) fattade eltprincipbeslut om alt öl med högre alkoholhalt än 2,8 viktprocent inte skulle fåsäljas efter . Som huvudsaklig motivering för principbeslutetanförde utskottet följande: är nu liksom 1972 medvetet om attdet finns stora grupper som uppskattar mellanölet utan alt missbruka det ochatt denna dryck ingår i mångas dagliga konsumtionsmönster, både sommåltidsdryck och som sällskapsdryck. Mellanölet svarar också för en stor del avdryckesförsälj-ningen på vissa typer av utskänkningsställen. Ett argument somockså åberopas av mellanölets förespråkare är risken för att ungdomen om mellanöletförsvinner kommer att gå över till vin eller sprit. Dethelt avgörande argumentet mot mellanölet är ovedersägligen ungdomensölmissbruk. Mellanölet har blivit inkörsporlen för alkoholkonsumtion i alltlägre åldrar, och del spridda missbruket i dessa grupper är det främsfaargumentet mot en bibehållen försäljning av mellanöl i detaljhandeln. Det är ioch för sig helt klart för alla som sysslat med mellanölsfrågan alt del ärmånga faktorer som gemensamt skapat ungdomens ölmissbruk. Man kan peka på en tidigareaktiv marknadsföring från både bryggeriinduslrin och detaljhandeln, ungdomensrikligare tillgång på pengar, bristande tillsyn, avsaknad av meningsfullfritidssysselsättning och mycket annat. Den väsentligaste omstiindighelen haremellertid enligt utskottets mening varit mellanölets lättillgänglighet idetaljhandeln i förening med detaljhandelns svårigheter och bristande resurseratt iaktta de gällande bestämmelserna i fråga om åldersgränsen för inköp. Mankan inte heller bortse från atl vinstintresset kan spela en roll härvidlag.Övervakningen av detaljhandelns ölförsäljning har också varit praktiskt tagetobefintlig. Även om det finns möjligheter att förbättra kontrollen torde sådanaåtgärder vara kostnadskrävande och leda till åtskillig irritation. k. husbondeansvar enligt ölförsälj-ningsförordningen är i praktiken intetillämpbart i de moderna snabbköpen, som ofta måste anlita ung och tillfälligextrapersonal inför veckoslutsförsälj-ningen. Skulle det gå att upprätthålla enstrikt tillämpning av 18-årsgränsen för ölinköp, skulle det likväl vara alltförlätt för ungdom under denna åldersgräns atl hitta äldre ombud. Utskottet kan påanförda skäl inte finna det troligt atl det går atl komma till rätta medmellanölsmissbrukel så länge detta öl får säljas praktiskt taget fritt ilivsmedelshandeln. följde de reservanter inom utskottet somförordade en högsta gräns för öl på 2,8 viktprocent alkohol.Ulskoitsmajoriteten anslöt sig till den av APU föreslagna gränsen på 3,0viktprocent. De yrkanden till stöd för mellanölet eller för en högrealkoholgräns som behandlades i samband med alkoholpolitiska reformavvisades av . SkU 1978/79:33 3 Vin(mot. 1978/79:826) Skatt på vin utgår enligt lagen (1977:306) omdryckesskatt med en grundavgift som utgår per liter för starkvin med . 75öre och för lältvin med . samt med en procenlavgift som utgör 36 96av systembolagspriset exklusive mervärdeskatt. Då skatteutskottet under våren1978 behandlade ett motionsyrkande om översyn av vinbeskattningen fannutskottet (SkU 1977/78:27) inte skäl tillstyrka en sådan åtgärd som ocksåavvisades av och åberopade därvid bl. a. följande motivering: Motionärernas invändningar riktar sig emellertid iförsta hand mot atl vissa kvalitetsmässigt bättre viner, exempelvis ,stigit oproportionerligt i förhållande till andra viner och ännu mer i förhållandetill spritdryckerna. Denna utveckling är emellertid mera ett resultat av enökande efterfrågan på världsmarknaden och på grund därav stigande priser iproducentledet än av beskattningens utformning, som dock uppenbart förstärkersådana effekter genom atl procentavgiften räknas på ulförsäljningspriset. Ensänkning eller avveckling av procentavgiften skulle leda till ettskattebortfall som enligt utskottets mening måste kompenseras. Alt på dennagrund skärpa spritbeskattningen framstår inte som motiverat. Därför återstårendast möjligheten att låta de billigare vinerna bära en skattehöjning sommotsvarar sänkningen av skallen på kvalitetsvinerna. Utskottet har svårt alttro att någon bredare opinion skulle stödja kravet på alt flytta överexempelvis en del av skatten på till de billigaste rödvinerna.Proceniavgifien kan betecknas som en i alkoholbeskattningen inbyggd lyxskallsom alltid slår hårast mot de dyraste varorna. Dessa verkningar gäller i likahög grad spritdryckerna, där man i fråga om vissa cognacsorier nått priser somgör att varorna inte längre framstår som överkomliga för vanliga konsumenter.Detta hindrar inte att varorna bör finnas atl tillgå för den som är beredd attbetala vad de kostar. Utskottetförutsätter atl kommer att uppmärksamt följa frågorom beskattningens betydelse för alkoholkonsumtionens fortsatta utveckling ochalt nämnden därvid också föreslår de åtgärder som kan betingas av ickeönskvärda förskjutningar mellan olika varugrupper inom alkoholdrycksområdet.Primärt måste dock beskattningen alltid vara del främsta insirumeniei för altförverkliga den av fastställda målsättningen för alkoholpolitiken attbegränsa den totala konsumtionen. Utskottetfinner inte att motionärerna kunnat åberopa tillräckligt vägande skäl för ensärskild utredning om vinbeskattningen. Då de inte heller anvisat någongodtagbar väg för genomförande av en skattesänkning, avstyrker utskotiei bifalltill motionen 234 och motionen 939 i denna del. Lättöloch läskedrycker (mot. 1978/79:825 och 1736) Enligt 11 vi lagen (1977:306)om dryckesskatt utgårskatt per liter med för lagrat lättöl, för kolsyrad läskedryckoch för annan läskedryck, s. k. stilldrink. Färskt lättöl - svagdricka -är alltså inte beskattat. Läskedrycksskatt utgår inte på juice ellerkoncentrerad saft. I* 1978/79. SkU 1978/79:33 4 Frågan om att av alkoholpolitiska skäl avvecklaskatten på läskedrycker behandlades av 1963. Ett motionsyrkande häromavslogs då på hemställan av bevillningsutskottet (BeU 1963:30) som anfördeföljande: I motionen 11:302 har hemställts om utredning isyfte att avskaffa skatten på läskedrycker, bordsvatien och alkoholfritt vinför atl främja övergång från alkoholhaltiga till alkoholfria drycker. Utskottetvill i denna fråga framhålla att beskattningen av läskedrycker, som varitgällande , inte tillkommit på grund av nykterhetspolitiska utanav fiskala skäl. Läskedrycksskatten är således närmast att jämställa med desärskilda varuskatterna. Frågan om läskedrycksbeskattningen är ur principiellsynpunkt berörd i utskottets till innevarande års riksdag avgivna betänkande nr16, som behandlar motionsyrkanden om avskaffande av vissa punktskatter, bl. Utskottet har i nämnda betänkande förordat, atl de däribehandlade motionerna överlämnas till allmänna skalteberedningen för beaktande,och utskottets hemställan har godkänts av . Med hänsyn härtill anserutskottet sig inte böra biträda yrkandet i motionen 11:302. Förslag om en avveckling av skatten på lättöl synestidigare inte ha lagts fram för . Tillståndsivångetför ölservering i personalmatsal (mot. 1978/79:304) De enhetliga regler om krav på tillstånd förservering av alkoholdrycker som infördes genom alkoholpolitiska reformföranledde flera motionäreratl vid /78 yrka undantag fråntillståndstvånget för personalmatsalar. avslog dessa motioner påskatieuiskotiets hemställan (SkU 1977/78:27). Utskottet anförde i denna frågabl. a. följande: Den nya försäljningslagstiftningen innebär sakligtsett obetydliga ändringar i förhållande till vad som gällde tidigare. Den endamera väsentliga ändringen är att det s. k. oktrojsystemet förserveringsrättigheterna avvecklats. I samband med atl de olikaförsäljningsförfattningarna för drycker sammanfördes till en lag genomfördes endel sakliga detaljändringar för atl skapa såvitt möjligt enhetliga regler påserveringsområdet. I sådant syfte har införts elt i princip generellt krav påtillstånd från för rätt alt servera alkoholdrycker. Härigenomkommer även tidigare från tillståndstvånget undantagna personalmatsalar m. fl.att få vända sig till för alt få servera öl, och denna ändringhar gett anledning till invändningar. Sålundayrkas i motionerna 660, 968 och 970 åtgärder för atl avveckla lillståndstvångetför personalmatsalar. 1 motionen 939 åberopas bestämmelserna som grund för enutredning i syfte att minska byråkraiiseringen inom alkoholområdet. I deltasammanhang kan vidare nämnas att byråkratiutredningen i särskild framställningtill förordat avveckling av tillståndskravei. Utskottet är medvetet omatt ifrågavarande bestämmelser lett till praktiska SkU 1978/79:33 5 komplikationeroch vållat en del irritation. Orsaken härtill torde bl. a. varit att personalmatsalarnanåddes ganska sent av informationen om de ändrade reglerna, vilket i sin lurmedförde alt länsstyrelser och kommunala organ fick begränsad tid förhandläggningen . Dessa förhållanden i förening med en i vissafall onödigt formalistisk behandling torde vara de främsta anledningarna tillklagomålen. Utskottet vill mot bakgrund av det inträffade beklaga att utskottetinte tog initiativ till övergångsbestämmelser som kunde ha förenklatförfarandet i samband med den nya lagens ikraftträdande. Som situationen nu ärfinns det enligt utskottets mening emellertid inte anledning att ändrabestämmelserna. Praktiskt taget alla personalmatsalar, som ansökt härom, tordeha fått tillstånd som gäller tills vidare. Att uppehålla någon skillnad mellanen personalmatsal och en lunchreslaurang i övrigt synes inte vara motiverat,särskilt som personalmatsalar ofta slår öppna även för andra än de vidföretaget eller institutionen verksamma. Liberaliseringav alkohollagstiftningen (mot. 1978/79:830) Yrkandena om vissa principiella lättnader ialkohollagstiftningen framfördes motionsvis också vid 1977/menavvisades av på hemställan av skatteutskottet (SkU 1977/78:27) somdärvid anförde: I motionen 965 tas upp en del frågor som allaavgjordes 1977 av en praktiskt taget enhällig riksdag. Motionärerna vill bl. a.sänka inköpsåldern på systembolaget, tillåta servering av alkoholdrycker ilealerfoajé och försäljning av öl på sön- och helgdagar. Medhänsyn till att frågorna prövats och att då medöverväldigande majoritet avslog dessa krav finner utskottet inte anledning laupp någon förnyad diskussion i dessa ämnen ulan avstyrker bifall till motionen965. De motioner rörande alkoholpolitiska frågor somutskottet behandlar i detta betänkande berör såväl beskattnings- somförsäljningsområdet. Gemensamt för flertalet frågor är att de varit föremål förriksdagens uppmärksamhet i tidigare sammanhang, de flesta så sent somföregående år. Nya är endast motionsyrkanden om att av alkoholpolitiska skälbefria lättölet från skatt. Del i samma motioner framförda kravet påmotsvarande lättnader för läskedryckerna har visserligen tidigare avvisats avriksdagen, men behandlingen av denna fråga ligger så långt tillbaka i tiden attyrkandena kan anses oprövade. När mellanölsfrågan nu återkommer i motioner därmotionärerna antingen yrkar ett återinförande av mellanölet eller enutvärdering av mellanölsförbudet är det i huvudsak två olika motiv härför somåberopas. SkU 1978/79:33 6 avJoakim Ollen (m) vänder motionären sig av principiella skäl mot vad han finnervara en onödig eller inkonsekvent förbudslagstiftning, som han anser skadariksdagens anseende. Ett av dessa onödiga förbud är enligt motionärens meningmellanölsförbudei som han därför vill slopa. två andra motionerna om mellanölet som behandlas i delta sammanhang, 219 avTage () och 496 av (), åberopas främst att vissaenkätundersökningar skulle tyda på att ungdomarna efter melianölsförbudet gåttöver till starkare drycker och att alkoholproblemen bland ungdomarna alltsåsnarare ökat än minskal genom förbudet. I motionen 219 begärs på denna grundatl mellanölet återinföis medan motionären i motionen 496 vill ha enutvärdering av effekterna av förbudet. Utskottetvill med anledning av det förstnämnda motionsyrkandel konstatera att vissagrupper som motsatt sig förbud mot mellanöl, alkoholreklam och enarmadebanditer i huvudsak har företrätt rent kommersiella intressen, som skulle blilidande av sådana förbud. I fråga om mellanölsförbudet bör dock tilläggas atlställningstagandena på ömse sidor i många fall dikterades av alkoholpolitiskaöverväganden. Tillskyndarna av förbuden har genomgående lagt tonvikten på denskada som uppkommer om åtgärderna inte genomförs. Att de kommersiellaintressena även stötts av vissa liberaliseringssträvanden ändrar inte huvudbilden.Del skulle enligt utskottets mening kunna skada anseende omriksdagen av rädsla för de kommersiella intressena och för alt bli betecknadsom en förbudsriksdag inte vågade genomföra förbud, som en majoritet inomriksdagen anser vara till gagn för medborgarna. Vad angår ungdomensalkoholvanor efter mellanöls-förbudet vill utskottet uttala atl resultaten avhittills verkställda undersökningar måste betecknas som osäkra. Det finnsockså anledning erinra om att åtskilliga röster i den tidigaremellanölsdebatten gjorde gällande alt ett förbud skulle leda till ökadkonsumtion av såväl del svagare öl som skulle fa säljas i allmänna handeln somav de starkare alkoholdryckerna. Mot dessa invändningar anfördes då och kanenligt utskottets mening alltjämt göras gällande, att de väsentligastevinsterna av mellanölels slopande är alt man kunnat förhindra ett ölmissbruksom tenderade att börja i alll lägre åldrar och i många fall syntes skapa ettalkoholberoende redan i tidiga tonår. Däremot har inte någon realistiskalkoholpolitiker räknat med alt mellanölsförbudet i ett slag skulle på någotgenomgripande sätt kunna förändra ungdomens alkoholvanor i övrigt, så längeman inte lyckats ändra de vuxnas dryckesvanor. Utskottet,som med hänvisning till det anförda varken finner skäl förorda att mellanöletåterinförs eller att mellanölsförbudei utvärderas, avstyrker bifall tillmotionerna 219, 496 och 562. SkU 1978/79:33 7 I motionen 826 av () och WiggoKomstedt (m) begärs utredning i fråga om alkoholbeskattningen, däri äveninbegripet systembolagets handelsvinst. Av motiveringen framgår allmotionärerna främst vänder sig mot den del av skatten på vin som utgår i formav procentavgift, beräknad på försäljningspriset exklusive mervärdeskatt ochsom medfört väsentliga prishöjningar för vissa kvalitetsviner i samband med allimport-priset ökat. Yrkandet kan följaktligen i princip anses överensstämma medett motsvarande motionsyrkande som behandlade föregående år och då påutskottets hemställan avvisade. Som framgår av den inledningsvis lämnaderedogörelsen för frågornas tidigare behandling fann utskottet del inte möjligtatt avveckla eller sänka proceniavgifien på vin utan alt man fick ettskattebortfall, som borde kompenseras genom höjd beskattning av de billigarevinerna. Utskotiei fann det inte sannolikt att någon bredare opinion skullestödja en sådan skaltereform. Dessa synpunkter torde i allt väsentligt alltjämtvara bärande. Vad som tillkommit i frågan sedan den sist behandlades är attmotionärerna nu anser alt också den del av beskattningen som utgörs avsystembolagets handelsvinst skall tas in i den begärda översynen. Med hänsyntill handelsvinstens begränsade betydelse för priset på kvalitetsvinernafinner utskottet inte denna del av yrkandet leda till någon ändrad ståndpunkt ifråga om ulredningskravet. Del bör i sammanhanget tilläggas att några tekniskasvårigheter att lägga om beskattningen i den av motionärerna önskade riktningenknappast föreligger. Frågan gäller bara hur en lägre skatt på kvalitetsvinerskall kunna kompenseras, och därför fordras inte någon utredning utan närmasten alkoholpolitisk bedömning, som för utskottets del blir atl del saknasanledning atl ändra den nuvarande beskattningsmeloden. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionen 826. Denföregående motionens syfte har varit att gynna konsumtionen av vissa viner, ochutgångspunkten för detta yrkande är mindre väl förenlig med den av riksdagenantagna målsättningen för alkoholpolitiken att begränsa den totalakonsumtionen. I full överensstämmelse med denna målsättning är däremotmotionerna 825 av () och () och 1736 av GundeRaneskog (c) och (). Motionärerna i båda dessa motioner villavveckla skatten på läskedrycker och lättöl i syfte att befrämja en övergångtill sådana drycker från alkoholdrycker. Det härigenom uppkommandeskattebortfallet vill de kompensera genom en motsvarande höjning avbeskattningen av alkoholdrycker. Åtgärden skulle enligt motionärernas meningockså skapa ökad lönsamhet för småbryggerierna och därigenom vara fördelaktigfrån arbelsmarknadssynpunkt. Utskottetvill uttala sin uppskattning av den målsättning som kommer till uttryck imotionerna men tvingas konstatera att de marginella prissänkningarsom den förordade skatteavvecklingen skulle medföra knappast kan väntas styrakonsumtionen i den avsedda riktningen. SkU 1978/79:33 8 kunnagöras gällande i fråga om ungdomens dryckesvanor, som motionärerna särskiltvill förbättra genom de föreslagna åtgärderna, atl de dyraste läskedryckerna iden mest kostsamma förpackningen, burken, i stor omfattning blivit attraktivaungdomsdrycker och delvis slagit ut de traditionella läskedryckerna ireturglas. Uppenbariigen styrs inte ungdomens konsumtionsvanor i huvudsak avekonomiskt tänkande, vilket motionärerna förutsätter. Del bör även observerasatt läskedrycksskatten inte skall ses som ett led i alkoholbeskatlningen utannärmast som en motsvarighet till den särskilda varuskatten på choklad- ochkonfektyrvaror, alltså en punktskatt på en umbäriig konsumtion. I fråga omlättöiet är frågan mera sammankopplad med alkoholbeskattningen eftersomlättölet utgör ett alkoholsvagt alternativ till de starkare maltdryckerna.Lättölets skattemässiga förmånsställning i förhållande till de andramaltdryckerna har ju medfört en betydande ökning av lättölskonsumtionen undersenare år, och några ytteriigare stimulansåtgärder synes därför intenödvändiga. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna 825 och1736. I de återstående motionerna, 304 av ChristinaRogestam m. fl. (c) och 830 av () ställer motionärerna ett parförslag som utskottet och avvisade föregående år och som utskottetdärför med hänvisning till sin tidigare motivering behandlar mera summariskt. Yrkandeti motionen 304 om slopande av tillståndsivånget för ölservering ipersonalmatsal skulle om det nu biträds närmast leda till tolkningsproblem ochtillämpningssvårigheter när det gäller att dra gränsen mellan personalmatsalaroch andra serveringsrörelser. De övergångsproblem på detta område som utskottettidigare behandlat saknar aktualitet, varför en ändring framstår som sakligtomotiverad. Detta vitsordas också av den närmast ansvariga myndigheten.Utskottet avstyrker därför motionen 304. Förslagom sänkning av åldersgränsen för systeminköp, införande av servering avalkoholdrycker i teaterfoajéer samt slopande av försäljningstider för ölbehandlades av i samband med alkoholpolitiska reform ochavvisades då i enlighet med utskottets hemställan med mycket stora majoriteter.Utskottet finner inte anledning ompröva sitt ställningstagande i dessa frågor.Utöver yrkanden om genomförande av de nämnda förslagen framförs i motionen830 också en begäran om slopad reglering av försäljningen av alkoholfriadrycker. Utskottet vill i denna fråga erinra om atl det rådde enighet iriksdagen 1977 om det varuområde som dryckeslagstift-ningen skulle omfatta.Bakgrunden till att de alkoholfria dryckerna nu liksom tidigare omfattas avalkohollagstiftningen är de s. k. förvarings- och förtäringsförbuden. Man börexempelvis kunna ingripa mot ett serveringsslälle som inte har rätt att serveraalkoholdrycker men som låter gästerna förtära medhavda sådana drycker. Någonändring av dessa regler, som inte på något SkU 1978/79:33 9 sättkan anses vara betungande förde lojala näringsidkarna, vill utskottet inteförorda. Utskottet avstyrker således bifall också till motionen 830. 1. beträffande mellanölsfrågan atl avslår a. motionen1978/79:219, b. motionen1978/79:496, c. motionen1978/79:562, 2. beträffande diyckesbeskattningen att avslår a. motionen1978/79:825, b. motionen1978/79:826, c. motionen1978/79:1736, 3. beträffande övriga frågor atl avslår a. motionen1978/79:304, b. motionen1978/79:830. Närvarande:Erik (), (), (). (), * (s), (), (), KurtSöderström (m). (), * (c), * (s), MargitOdelsparr (c), * (m), * (s) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. av () ochBo Lundgren () som Vid1976 års riksdagsdebatt om ett principbeslut om förbud mot försäljning avmellanöl hävdade en minoritet i att förbudet inte skulle få avseddaeffekter utan tvärtom skulle kunna få följden att man fick en övergång tillkonsumtion av alkoholsiarkare drycker. Under liden efterförbudets införande har, som anförs i motionen 1978/ SkU 1978/79:33 10 79:496,flera undersökningar genomförts beträffande bl. a. ungdomens konsumtion avalkoholdrycker och resultaten härav bestyrker närmast minoritetens farhågor.Enligt vår uppfattning finns det, efter den tidsrymd som förflutit efterförbudets införande, anledning att göra en mera omfattande utvärdering avmellanölsförbudets verkningar. dels ansett att utskottet under I mom. borthemställa 1. beträffande mellanölsfrågan alt medanledning av motionerna 1978/79:219 och 562 och med bifall till motionen1978/79:496 begär atl regeringen låter verkställa en utvärdering av effekternaav mellanölsförbudet. avValter (), (), (), ()och () som Imotionen 1978/79:826 begärs en översyn av såväl reglerna för beskattningen avvin som metoderna för fastställande av ulförsäljningspriset på vin. Bakgrundentill yrkandet är den kraftiga höjning av priserna på vissa kvalitetsviner somägt rum och som i första hand beror på de höjningar avutförsäljningspriset som även en måttlig ökning av producentpriset medförgenom konstruktionen med en särskild procentavgift, räknad på ulförsäljningspriset. Vifinneratt den nuvarande vinbeskattningen innebär påtagliga risker för oönskadebiverkningar och att den nuvarande tekniska utformningen gynnarspriidryckskonsumtionen på vinernas bekostnad. Dessa effekter förstärks ocksåav den metod som används för att beräkna systembolagets handelsvinst påvinförsäljningen.