bet · G201SkU36 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:36 medanledning av motioner om beskattningen av vissa förmåner i tjänsten Idetta betänkande behandlas motionerna 1978/79:1148 av () varihemställs att hos regeringen begären utredning som förutsättningslöstutvärderar nuvarande maikupongssystems för- och nackdelar samt desamhällsekonomiska konsekvenserna av detta; 1978/79:1713 av () vari hemställs attriksdagen uttalar att avdrag för arbetskläder skall kunna medges för styrktautlägg upp till det belopp som befintligt ekiperingsbidrag utgör. Gällandebestämmelser m. m. Enligt 32 S 3 mom. Oärde stycketkommunalskattelagen (1928:370) skall naturaförmån av mindre värde, som utgått itjänsten, inte tas upp till beskattning, om det kan antas att förmånen inte äravsedd att utgöra direkt ersättning för utfört arbete. Denna regel, somtillkommit i förenklingssyfte, utvecklas närmare i punkt 3 av anvisningarnatill nämnda lagrum och gäller framför allt beträffande s. k. irivselförmånersom inte är avsedda som direkt ersättning för utfört arbete. I lagstiftningenframhålls bl. a. att en förmån i regel skall anses som skattepliktig om denskattskyldige har möjlighet atl avstå härifrån mot ersättning i pengar. Arbetsgivarensskyldighet att lämna kontrolluppgift omfattar inte naturaförmåner med ettsammanlagt värde av högst . Detta gäller underförutsättning att förmånen inte - oavsett värdet - i sin helhet skallbeskattas. Begränsningen i uppgiftsskyldigheten har tagits in såsom undanlag Oi 37 S 1 mom. punkt 1 taxeringslagen (1956:623). Förtillämpningen av dessa regler har meddelat särskildaanvisningar-senast i RSV Dt 1978:19 -där naturaförmånerna delas in i tre olikagrupper. Grupp 1 utgörs av förmåner som över huvud tagel inte bör ansesskattepliktiga. Hit hör exempelvis fria överdrags- och skyddskläder, kaffe ochliknande förfriskningar under arbetet och fri lunch för lärare underövervakning av skolmåltid. Grupp 2 avser förmåner vilkas skatteplikt beror påvärdet, nämligen vissa subventionerade förmåner av olika slag. Här nämns bl. a.lunch för nedsatt pris och beklädnad i och för tjänsten (annat än överdrags- och skyddskläder) som tillhandahålls till nedsatt pris. 1 1978/79. SkU 1978/79:36 2 förmånersom hänförs till denna grupp bör anses skattefria endast om deras sammanlagdavärde inte överstiger . Grupp 3 avser förmåner somalltid bör anses som skattepliktiga. Här avses förmåner som inte kan hänförastill trivselförmåner eller dylikt utan som enligt anvisningarna i regel måstebetraktas som direkt ersättning för utfört arbete, bl. a. fri kost-ett ellerfiera mål om dagen-och fri beklädnad i och för tjänsten (annat än överdrags-och skyddskläder). RSVhar dessutom lämnat särskilda anvisningar för beräkning av värdet av förmån avfri lunch och subventionerad lunch. Fr. o. m. innehåller dessaanvisningar i huvudsak följande (RSV Dt 1978:22). Värdetav fri lunch för räknat fastställs i länsanvisningarna och beräknasi normalfallet med ledning av antalet kosidagar och det för kalenderåretgällande värdet av fri lunch, ett mål , vid korttidsanställning. Beräkningav värdet av fri lunch i andra fall och subventionerad lunch kan i regel ske medutgångspunkt från del i källskaitelabellerna angivna värdet av fri kost, ettmål vid korttidsanställning. Delta värde anges tabellertill . Förmånsvärdetav subventionerad lunch beräknas normalt till ett belopp per dag, som motsvararskillnaden mellan det i källskattetabellerna för angivnavärdet av ett mål och det pris den anställde eriagt för lunchen. Föratl undersöka om skatteplikt föreligger multipliceras därefterskillnadsbeloppet med beräknat antal kostdagar under kalenderåret. Deangivna beräkningssätten kan tillämpas antingen arbetsgivaren tillhandahållerde anställda måltidskuponger eller på annat sätt helt eller delvis bekostarderas luncher. Som förutsättning härför gäller emellertid att luncherna är avnormal beskaffenhet och inte är av dyrbarare slag, som mer påtagligt harkaraktär av löneförmån. Luncherna anses inte ha mer påtaglig karaktär avlöneförmån om arbetsgivarens direkta kostnader inte överstiger . 70 öre.Eftersom i lunchpriset inte bör inräknas arbetsgivarens indirekta kostnader förlokaler, inventarier m. m. kan man i de fall arbetsgivaren tillhandahåller t.ex. kuponger godta ett visst högre värde, dock högst . Kostnader för skyddsutrustning och vissa skyddskläderkan anses som avdragsgilla omkostnader vid beskattningen, medan däremotutgifter för arbetskläder i princip är all hänföra till ej avdragsgillalevnadskostnader. Enligt en provisorisk lagstiftning, som genomfördes för1976-1978 års taxeringar, är emellertid arbetstagare inom sådana yrkesgruppersom på grund av arbetets beskaffenhet vållas onormalt höga kostnader för arbetskläder,berättigade till elt schablonavdrag med . enligt särskilda föreskriftersom utfärdas av . Avsikten var att genom denna lagstiftningstimulera parterna på arbetsmarknaden till all SkU 1978/79:36 3 1976-1978träffa avtal om all arbetsgivarna skulle tillhandahålla skyddsutrustning ocharbetskläder inom ramen för vad som gäller för skattefria beklädnadsförmäner m.m. av mindre värde. Medhänvisning till att dessa frågor ännu inte fått sin lösning genomkollektivavtal och till alt del är önskvärt att så sker, förlängdeslagstiftningen med (prop. 1978/79:50 bil. 2, SkU 1978/79:19). RSVhar meddelat särskilda föreskrifter för tillämpningen av reglerna, senast i RSVDt 1978:33.1 dessa föreskrifter har verket bl. a. angetl elt 20-lal olikayrkesgrupper som typiskt sett kan anses ha haft så stora klädkostnader atl debör medföra avdragsrätt med . Ävenandra arbetstagare än de som återfinns i förteckningen kan vara berättigadetill avdrag. Förutsättningen är att de på anmodan kan styrka atl de haft inteoväsentliga kostnader utöver del normala för arbetskläder, beroende på altkläderna p. g. a. arbetets beskaffenhet utsätts för starkt slitage, kraftignedsmutsning eller annars förbrukas osedvanligt snabbi. Sådana kostnader skallanses föreligga om de uppgår till . och avser utgifter för typiskaarbetskläder. I föreskrifterna framhålls alt avdrag för kostnad för sådanaarbetskläder aldrig far medges med högre belopp än . Utanföravdragsrättens omfattning faller bl. a. kontorspersonal, sjukhuspersonal,buliksansiällda, lagerarbetare samt personal inom hotell- ochreslaurangnäringarna eller inom andra serviceyrken. Gemensamt för dessa grupperär atl de arbetskläder som använts utgörs av skyddsrockar eller överdragskläderutan speciella egenskaper och all bärarens arbete inte kan sägas vara sådantall kläderna utsätts för ett onormalt slitage, som medför påtagligamerkostnader. Klädkosinaderna är alltså inte avdragsgilla. Däremot beskattasinte arbetslagarna'om arbetsgivaren tillhandahåller skyddsrockar eller liknandekostnadsfritt -detta bör alltjämt anses vara en skattefri förmån av mindrevärde. Avdragmedges ej heller sådana anställda som genom atl använda särskilda arbetsklädergör en motsvarande besparing av de privata klädkosinaderna, typ frack, smokingeller uniform i tjänsten. De motioner som utskottet behandlar i dettabetänkande berör beskattningsreglerna för naturaförmåner. Gällandebestämmelser innebär i korthet att förmåner av detta slag, som utgått i tjänstenoch som är av mindre värde, skall beskattas endast om de kan anses utgöradirekt ersättning för utfört arbete. Ersättning i pengar skall däremotregelmässigt beskattas, även om ersättningen uppgått till obetydligt belopp. Yrkandeti motionen 1148 om en utvärdering av matkupongssystemet grundar sig påuppfattningen atl beskattningsreglerna gynnar höginkomsttagare. Motionärenifrågasätter om man inte av rättviseskäl bör avskaffa SkU 1978/79:36 4 systemeteller utvidga del till andra grupper än anställda, exempelvis till pensionärer. Medanledning av vad som anförts i motionen vill utskottet betona att gällanderegler införts i förenklingssyfte. De anvisningar som riksskatteverketutfärdat i ämnet innebär också att gränsdragningsproblem beträffande småsakerkan undvikas. Uppgår förmånerna däremot till ett ej obetydligt värde skall debeskattas. Gränsen går vid sammanlagt . , och den som erhållerfria lunchkuponger skall i princip beskattas fullt ut för värdet härav.Utskottet är medvetet om alt värderingen med nödvändighet bygger på schabloner,men svårigheterna att rätt uppskatta värdet av lunchförmåner blir givetvis intemindre om man slopar den nuvarande gränsen för skatteplikt. kanframhållas att nya svårigheter skulle tillskapas om man på sätt som anges imotionen inför ett motsvarande system för nya grupper. Med hänvisning härtillavstyrker utskottet motionen 1148. I motionen 1713 anförs att militär personal förekiperingshjälp med . i engångsbidrag och därefter med . om året.Motionären åberopar att vissa yrkesgrupper erhåller arbetskläder avarbetsgivaren och atl andra i speciella fall är berättigade till avdrag förkostnader för arbetskläder. Med hänvisning härtill yrkar han att avdrag förkostnader för uniform m. m. skall kunna medges med belopp motsvarande detskattepliktiga ekiperingsbidra-get. Detförhållandet alt vissa naturaförmåner, som är av mindre värde och som inte börjämställas med direkta löneförmåner, i förenklingssyfte har undan-tagits frånbeskattning utgör enligt utskottets uppfattning inte skäl för att göra ävensmärre kontantbelopp skattefria. Kostnader för arbetskläder bör i principbetraktas som en ej avdragsgill levnadskostnad. De särskilda avdragsregler somgenom en tidsbegränsad lagstiftning genomförts för vissa yrkesgrupper medspeciellt stort klädslitage utgör enligt utskottets mening endast ett undantagsom bekräftar denna huvudregel. Utskottet avstyrker således även motionen 1713. 1. motionen 1978/79:1148, 2. motionen 1978/79:1713. SkU 1978/79:36 5 Närvarande:Erik (), andre vice talmannen (), (), (). (), (), RuneCaristein (s), (), i (s), (). (), (), (), EricMarcusson (s) och (). *Ej närvarande vid betänkandets justering. avandre vice talmannen () och (): Motionen 1978/79:1713 visar på ett tydligt sätt deallvarliga verkningarna av den nuvarande marginalbeskattningen. De bidrag somvederbörande uppburit försina kostnader föruniformerblirgenommarginalbeskailningen i stor utsträckning värdelösa. När systemet med enersättning för uniformeren gång infördes fanns inte dessa verkningar. Riksdagenhar senare tagit elt beslut om viss rätt till avdrag för kostnader förarbetskläder. Inom vissa yrken kan starka motiv föreligga för sådant avdrag,och avdrag bör då givetvis också medges. Beträffande den nu aktuella fråganvill vi endast anföra att behandlingen med stor tydlighet visar atl snabbaåtgärder i form av en sänkning av marginalbeskattningen framstår somsynneriigen motiverad.