bet · G201KU39 · 1978-12-31 00:00:00 — Med hänvisning lill vad utskottet anfört i delföregående avstyrker uiskotlei motionen såvitt nu är i fråga. Lagprövningsrätten saknar f n. stöd i skrivnarättsregler. Den har utvecklats i rättspraxis och har befästs genom uttalandenunder del konstitutionella reformarbetet. Den anses tillkomma samtliga organsom tillämpar rättsregler under utövande av rättskipning eller offentligförvaltning. Lagprövningsrätien som den har utvecklats kan, kon uttryckt,sägas innebära att en myndighet har rätl -och skyldighet -att i sinräitstillämpande verksamhet sätta åt sidan en föreskrift som strider mot enbestämmelse i en författning av högre konstiluiionell valör. Somframhölls i samband med fri- och rältigheisreform avserlagprövningsrätten såväl formerna för en författnings tillkomst som dessmateriella överensstämmelse med högre författning och frågan om den harbeslutats av ett kompetent organ. En förutsättning för alt en av riksdageneller regeringen beslutad föreskrift skall få sättas ål sidan är all ett ev.formfel vid dess tillkomst är grovt eller att föreskriften i något annathänseende uppenbart strider mot högre författning. Endast uppenbargrundlagsstridighet får sålunda medföra alt en lag sätts ål sidan iräitsiillämpningen, Samma krav på uppenbar molstridighei gäller också i frågaom regeringens förordningar. Föreskrifter som har beslutats av enförvaltningsmyndighet eller kommun kan däremot sättas åt sidan också i fall avmindre uttalade konflikter med högre föreskrifter. KU 1978/79:39 11 Lagprövningsrätten utövas i princip ex officio.Detta innebär emellertid inte all prövning av ev. motstridighet mellanförfattningar på olika nivåer ingår som en mera normalt led i myndigheternasrättstillämpning. Lagprövning kan enligt gällande synsätt bli aktuell endastom en påstådd normkonflikt uttryckligen åberopas som grund för ett yrkandeeller om en myndighet i ett visst fall har särskild anledning all förmoda alten normkonflikl föreligger. I lagprövningsrätien ligger med andra ord intenågon allmän skyldighet för myndigheterna alt undersöka om de rättsregler somskall tillämpas till äventyrs står i strid med föreskrifter på högre nivå. 1973års fri- och räliighelsuiredning föreslog atl lagprövningsrätten i dessnuvarande form borde komma lill direkt ullryck i RF. 1975/76:209innebar förslaget atl bibehålla denna lagprövningsräli en lämplig avvägningmellan de olika intressen som här slår mot varandra. Frågan omlagprövningsrätien borde komma till uttryck i RF var emellertid inte mogen föravgörande. Det fanns enligt föredraganden vissa skäl som talade för atllagprövningsrätten liksom dittills lämnades oreglerad. En grundlagsregel skulleotvivelaktigt - även med en restriktiv utformning - kunna inge den orikligaföreställningen att lagprövningsrätien skulle utgöra ett normalt inslag irättstillämpningen. Vidare var det svårt atl finna en för allaförfattningsnivåer invändningsfri avfaiining av en grundlagsregel. Av särskildbetydelse i sammanhanget var enligt föredraganden också att frågan om möjligheternaalt införa särskilda uppskovsregler i fråga om rättighetsbegränsandelagstiftning skulle utredas ytterligare. Han ansåg det uppenbart atttillkomsten av sådana regler skulle få betydelse för lagprövningsrätiensinnehåll och att dessa två frågor därför inte borde behandlas fristående frånvarandra. Föredraganden förordade av denna anledning att frågorna omlagprövningsrättens framlida utformning och om införande av särskildauppskovsregler på fri- och rättighelsomrädet skulle utredas i etl sammanhang.Han uttalade vidare alt den omständigheten att lagprövningsrätien då lämnadesoreglerad fick till följd att den lagprövningsrätt som hade utvecklats irättspraxis skulle komma atl beslå också efter antagandet av de nya regler omfri- och rättigheter som föreslogs i propositionen (prop. 1975/76:209 s. Konsiitutionsuiskoiietanslöt sig lill föredragandens uppfattning och åberopade som ytteriigare skälatt utreda lagprövningsrätien atl lagrådets framtida ställning, som också hadeföreslagits bli föremål för utredning, skulle fö betydelse för utformningen avlagprövningsinstitulel (KU 1975/ 76:56 s. 19). I två reservationer framfördesyrkanden om inskrivande av en lagprövningsrätt i RF (s. 76 ff). Räiligheisskyddsutredningenkonstaterar all dess förslag i övrigt inte kan sägas bringa lagprövningsfrågani någoi förändrat läge. De föreslagna reglerna om ett speciellt förfarande förrättighetsbegränsande lagstiftning torde enligt kommittén i praktiken knappastbehöva ge upphov till några lagprövnings-situationer. Särskilt anmärkerkommittén atl det särskilda lagstiftningsförfa- KU 1978/79:39 12 randelskall vara tillämpligt bara om så yrkas inom . Rättighetsskyddsutredningenanser alt man i sak bör behålla lagprövningsrätien sådan den är och föreslåralt rådande rättsläge får komma till uttryck i ett grundlagssladgande. Detstora flertalei remissinstanser intar en positiv hållning tillrättighetsskyddsutredningens förslag i denna del. Propositionensförslag överensstämmer helt med rättighetsskyddsutredningens. Imoiionen 1978/79:2641 (vpk) föreslås en annan lydelse av paragrafen omlagprövningsrätien (11 kap. 14 5; RF). Enligt den i moiionen föreslagna lydelsenskall envar som åtalas ha rätt atl fö prövat om den lag som åberopas mot honomeller henne är förenlig med grundlag. Domstol skall vara skyldig alt verkställasådan prövning. Om domstolen därvid finner alt lag står i strid mot grundlagskall konstitutionsutskoil pröva frågan. Utskottet skall därvidkunna antingen medge lagens åsidosättande eller genom "redovisadlagtolkning" upphäva moistridighelen. Enligtulskoliels mening kan del nu inte komma i fråga att i något hänseende förändraden nuvarande lagprövningsrätien. Förslaget i motionen 1978/79:2641 allfrågorom tillämpning av lagprövningsrätten skall hänskju-las lillkonstitulionsulskoltet för avgörande är inte förenligt med grundlagenshuvudprinciper för uppgiftsfördelningen mellan ,å ena sidan,samldomstolar och andra myndigheter, å andra sidan. Del skulle dessutom gelagprövningsrätten en helt annan innebörd än den nu har. Av dessa skälavstyrker utskoitet motionsyrkandet. Riksdagenhar såväl 1973 i grundlagsärendet som 1976 i ärendet om ändring i RF bekräftatoch ställt sig bakom en lagprövningsrätt som grundar sig på att en författningav högre konstitutionell valör tar över bestämmelser i författning av lägrevalör. För innebörden i denna lagprövningsräli har redogjorts i det föregående. Somredan anförts framfördes i samband med reform på fri- ochrältighetsområdel i huvudsak tre invändningar mot att inskriva lagprövningsrätieni grundlag. En av dessa var ovissheten hur tillkomsten av etl särskiltförfarande vid rättighetsbegränsande lagstiftning skulle påverkalagprövningsrätien. Som detta förfarande nu har utformats, särskilt med hänsyntill atl det endast skall kunna bli tillämpligt efter yrkande, finner utskoiteti likhet med rättighetsskyddsutredningen och propositionen att förfarandet intekan anses komma alt inverka på lagprövningsfrågan. Utskottet vill tillägga altinte heller den lösning av frågan om lagrådets hörande som är aktuell i dettaärende kan anses bringa lagprövningsfrågan i något förändrat läge. En andrainvändning var att en uttrycklig grundlagsregel om lagprövningen skulle ingeföreställningen att lagprövningen skall utgöra etl normalt inslag irättstillämpningen. Enligt utskottets mening får risken hiirför anses ringaunder förutsättning all del i förarbetena till en ny grundlagsregel klartuisägs vad det är fråga om och bestämt framhålls den försiktiga inriktningen avregelns tillämpning. Den tredje invändningen var KU 1978/79:39 13 svårigheten att formulera ett grundlagsstadgande.Utskottet anser att den nti föreslagna lydelsen av en ny bestämmelse omlagprövningsrätien (11 kap. 4 >; RF) stål" i god överenssiiimmelse medvad som anses tugöra gällande rätt. Genom alt införa den föreslagna bestämmelsen omhigprövningsrätten i RF uppnås enligt utskottets mening den väsentliga lordclenalt hinder uppställs mot att lagprövningsrätten i praxis ges ett vidgattillämpningsområde och anses kunna begagnas utan de inskränkningar somuttryckligen uppställs i bestämmelsen. Med hänsyn till det anförda och till vad som anförts ipropositionen i denna del tillstyrker inskottet förslaget alt i RF införa en nybestämmelse om lagprövningsrätien (11 kap. 4) med den i propositionen angivnaKdcl-soi. När det gäller tillämpningen av den nya bestämniclscn villutskottet bcsiänii understryka att lagprövningsinstitulel inte är avsett attutgöra ett normalt inslag i räitstilHimpningen och atl hittillsvarandeförsiktiga praxis fortfarande skail vara vägledande. När det är fråga om en av beslutad föreskriftfordras enligt bestämmelsen för underlåten tillämpning av föreskriften i frågaatt felet är uppenbart. Samma krav uppställs i och för sig också när det gällerav regeringen beslutad föreskrift. Enligt Litskotiets mening måsic emellertiduppcnbarheisrekvisitet få en särskild bei\'delse när det gäller av riksdagenbeslutad lag eller annan föreskrift. iir enligt grundlagen denfrämste lagstiftaren. Endast kan stifta grundlag. Det är därförnaiLirligl alt är den instans som är bäst ägnad att pröva om vissföreskrift är grundlagsenlig. Uppenbarhetsrekvisitet medför i detta fall enligtutskottets mening an tillämpning av visst grundlagssladgande måsterespekteras .så liingedei håller sig inom ramen för en möjlig tolkning avbestämmelsen i fråga. För att underlåta tillämpning av en av beslutadlorcskrift måste det därför fordras att föreskriften niaicrielli sen äroförenlig med ett grundlagsstadgande eller att det vid föreskriftens beslutandeförekommit ett klart och direkt åsidosiittandeavett uttryckligt stadgande igrundlag eller RO om lagstiftningsproceduren som uppenbarligen måste anses varaav väsentlig betydelse för denna. Lagra dsgranskn I ligen Fram lill gällde att lagrådetobligatoriskt skulle höras över vissa lagförslag. Bestämmelser härom fanns i1809 års RF. De innebar atl lorsiag lill allmän civil- och kriminallag.kriminallag för krigsmakten samt k>rkolag jäniic lagförslag i vissaspeciella ämnen skulle granskas a' lagrådet. Det är s\ån att närmare angegränserna lör del obligatoriska granskningsområdei, eftersom dessa gränser ihuvudsak kom an bcsiämmas i praxis. KU 1978/79:39 14 allmän civiliag räknades emellertid lagar som innebarviiscniliga ingrepp i medborgarnas frihet och egendom samt till allmänkriminallag i allmänhet siraftVätisliga bestämmelser som avsäg brott av såallvarlig natur att straffet var ett inte alltför kon tangelscstralTljfr SOU1963:17 s. 328). Genom grundlagsändring 1970-1971 gjordeslagrådsgranskningen fakultativ, dvs. det överläts åt regeringen atl frittbestämma när den ville inhämta lagrådels yiirandc. Enligt 8 kap. 18 nya RFgäller denna ordning allijä'mt. Som en nyhet infördes emellertid genom RF enrätt för riksdagsutskott all inhämta lagrådets yttrande. Enligt 4 kap. 10:;riksdagsordningen (RO. omtryckt 1977:90) kan redan en tredjedel av ledamöternai ett utskott få till stånd alt ett lagrådsyilrando inhämtas. Uiskoitsmajoritclenkan chick motsätta sig minoritetens önskan, om den Unner att det dröjsmål medärendets behandling som iir förenat med lagrådsgranskningen sktille leda lilla\se\iiri men. Fiiligt RF skall det i lagrådet ingå domare i högstadomstolen och regeringsriitten. Närmare bestämmelser om lagrådet meddelas ilag, f n. lagen (1965:186) om lagrådet (ändrad senast 1974:578). Enligt lagenkan lagrådet aibeia på högst tre avdelningar. I varje avdelning skalltjänstgöra tre jusiiiicråd och cu regeringsråd. Regeringen kan dock förordnaannan lagfaren person alt tjänstgöni på avdelning i siiillet avjustitieråden. Lagrådets arbetsformer är inte reglerade. Inriktningen av lagrådets granskningsverksamhet är intereglerad vare sig i RF eller i lagen om lagrådet. Vid skilda tiilfällen har detemellertid gjorts uttalanden av statsmakterna om vilken inriktning verksamhetenbör ha (se r;iiiighcisskyddsuiredningens belänkande s. 113 ff). Enighet torderåda om all lagrådets granskning skall avse bara lagförslagens juridiska sidaoch inte deras allmänna politiska grunder. Enligt propositionen, som i denna del i sak helt följerränighctsskyddsut-redningen. lorcsläs loijandc ordning for lagrådsgranskningen. Yttrande av lagrådet hör inhämtas innan beslutarlag som tillhör någon av ett antal uppräknade kategorier. Dessa är 1. grundlagom ir>ckl'rihcien. 2. lag om begränsning av rätten all få la del avallmiinna handlingar, 3. annan lag som angår begriinsning a\' någon av degrundliig-gande fri- och räiiigheierna. 4. lag om beskattning, 5. lagom svenskt medborgarskap och ci\ ilräitslig lag, 6. oflcniligriiiislig lag somgäller åligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildaspersonliga eller ekonomiska förhållanden samt 7. lag om rättegången, lag omolTent-ligrälisiiga tjänstemäns räilssijillning och annan lag som avses i 11kap. Denna grundlagsregel om remiss lill lagrådet är tillämplig, om lagenär viktig för enskilda eller från allmän synpunkt. I några undantagsfallbehövs inte lagrådets yttrande. Dessa fall är att lagrådets hörande skullesakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet eller all del skulle lordröjalagsiiftningslVägans behandling så alt avsevärt men skulle upiikonima.F.lTcklcn liv huv Lidregcln omremiss till lagrådet förstärks genom KU 1978/79:39 15 attregeringen skall vara skyldig atl redovisa sina motiv till alt den lägger framlorsiag lill lag av någon av de uppräknade kategorierna utan all ha hörtlagrådet. Enuttrycklig grundlagsregel om inriktningen av lagrådets granskning föreslås bliinförd. Den föreslagna regeln innebär all lagrådet skall undersöka, hureiilagförslag förhåller sig lill grundlagarna och lill rättsordningen i övrigtSiiml hur förslagets föreskrifter förhåller sig lill varandra och tillräiissäkerheiens krav. Lagrådet skall vidare överväga om förslaget är såutformat alt lagen kan antas tillgodose angivna syften och i övrigt söka belysalroblem som kan u|)psiå vid tillämpningen. Imotionen 1978/79:2641 (vpk) yrkas avslag på förslaget till ändrad lydelse av 8kap. 18 ij RF om lagrådet och därav föranledda följdändringar. 1 motiveringensägs alt den föreslagna, nya ordningen i huvudsak innebär ett återgående lilldel tidigare obligatoriet om än i en mjukare variant. Detta kan enligt motionenleda lill en stärkt position för domare i de högsta dömande instanserna sominte bör fö komma lill slånd. Propositionensförslag beträffande lagrådsgranskningen bör enligt utskoitet prövas motbakgrund av vissa utgångspunkterom vilka i siorlsetl allmän enighet råder. Enväsentlig sådan är att lagrådets verksamhet upplevs som etl värdefullt led iarbetet på atl få fram fullgoda lagförslag. Granskningen i lagrådet har settssom en garanti för an rättssäkerhetsiniressel och kravet på enheilighei.konsekvens och klarhet iakttas. En annan utgångspunkt är att granskningenuteslutande bör ägnas åt lagförslagens juridiska sida och sålunda aldrigomfatta deras allmänna (lolitiska grunder. På omfattningen av lagrådsgranskningenmåste inverka, att man inte gärna kan låta lagrådsgranskningen fö ta i anspråkflera ledamöter i de högsta domstolarna än ungefär del antal som förekommer fn. Slutligen är man ense om att det inte kan komma i fråga att skapa regler sominnebär atl en lag i efterhand sätts åt sidan enligt gällande principer omlagprövning på den grunden alt lagrådels yttrande inie har inhämtats. Utifrånde angivna utgångspunkterna har utskoitet granskal propositionens förslag tillny ordning för lagrådels medverkan i lagstiftningsarbetet. Utskottet finner attdelta på ett lämpligt säii tillgodoser de krav som måste kunna ställas isammanhanget och allmänt sett är välövervägt. Detföreslagna systemet för lagrådsgranskningen innebär ingen obligatoriskgranskning utan kan i siällei karaktäriseras som etl mellanting mellan ettsådant system och etl system som del nuvarande med en helt fakultativgranskning. Hä'rigenom och på del säii systemet i övrigt är utformat undvikshelt risken för att eii uteblivet hörande av lagrådet över ett förslag till enlag skall kunna leda till atl lagen i efterhand genom lagprövning kan sättas åtsidan i rättstillämpningen. Det ankommer sålunda alltid i sista hand påriksdagen alt avgöra om lagrådet skall höras över eii lagförslag eller inte. Enligtulskoliels mening bör det föreslagna nya s\stemei leda till an lagrådet inomramen för sin kapacitet får granska alla de lagförslag som KU 1978/79:39 16 behöverdess granskning men inga andra. Som systemet är utformat innebär de nyareglerna enligt utskottets bedömning ingen risk för all lagrådet eller dehögsta dömande organen över huvud skall fö ett poliiiskl inflytande. Medhänsyn lill det anförda och lill vad som i övrigt anförts i propositionenbeträffande förslaget till nya regler för lagrådsgranskningen tillstyrkerutskottet i allt väsentligt propositionen och avstyrker motionen 1978/ 79:2641,båda såvitt nu är i fråga. Endasti en detalj har utskottet funnit skäl all frångå propositionen. Utskottet föreslåren mindre jämkning av lagtexten i 8 kap. 18 S RF. 1 propositionens förslag harsista meningen i andra stycket följande lydelse: "avgörande avfrågan om lagrådets yttrande bör inhämtas är slutgiltigt." Innebörden ärall ytteriigare understryka vad som i och för sig redan följer av delföreslagna systemet tor lagrådsgranskningen och reglerna förkigprövningsrällen: avgör i sista hand suveränt om lagrådet skallhöras eller inte, vilket leder till alt ingen lag kan sältas åt sidan i räitsiillämpningenenbart av den anledningen all lagrådet inte har hörts i lagstiftningsärendet.Utskollet föreslår följande lydelse av meningen i fråga, som mera direktutsäger vad som avses: "Att lagrådet icke har hörts över ett lagförslagutgör aldrig hinder mot lagens tillämpning". Ianslutning till de nya grundlagsreglerna om lagrådsgranskningen framläggs ipropositionen ett förslag lill ny lag om lagrådet. De viktigaste nyheterna iförslaget äran varje lagrådsavdelning normalt skall beslå av tre i stället försom nu av fyra ledamöter samt atl antalet jusiitieråd och regeringsråd på varjeavdelning inte fastställs i lagen utan kan variera inom den ram som bestäms avatt såväl jusiitieråd som regeringsråd skall ingå i varje avdelning. Lagrådetkan enligt den nya lagen bestå av högst fyra avdelningar. Beträffande lagensdetaljer i övrigt och den närmare motiveringen hänvisar ulskotiei lillpropositionen. Uiskoiiei tillstyrkerpropositionens förslag lill ny lag om lagrådet. Fötjärandetvid grundlagstiftning m. m. I I kap. 3 S RF anges att regeringsformen,successionsordningen och iryckfrihelsförordningen är rikets grundlagar. Enligt8 kap. 15 ! ; RF stiftas grundlag genom två likalydande beslut. Det andrabeslutet för inte fallas förrän del efter det första har hållits val tillriksdagen i hela riket och den nyvalda har samlats. Samma reglergäller i fråga om ändring eller upphävande av grundlag (8 kap. 17 >; RF). Isamband med ändringar i RF behandlade bl. a. frågan ominförande av regler om en viss tidsfrist mellan de två besluten igrundlagsiiftningsförfarandei(KU 1975/76:56). avslog ett yrkande omatt sådana regler skulle införas. Förfaiiningsuiredningensförslag lill regeringsform innehöll en bestämmelse (7 kap. 4 >;) sominnebar atl ett vilande beslut i ef grundlagsärende KU 1978/79:39 17 skulleunderställas folkomröstning i samband med närmast följande riksdagsval, omminst en tredjedel av ledamöter gjorde framställning om det inomviss tid efter beslutet ellerom regeringen beslutade om del . Delvilande grundlagsförslaget skulle förfalla, om majoriteten av de deltagande ifolkomröstningen röstade emot del och denna majoritet svarade mot mer än hälftenav antalet godkända rösier vid del samtidigt förrättade riksdagsvalet. Grundlagbéredningeniogisitiförslag lill regeringsform (SOU 1972:15) inte in några regler om beslutandefolkomröstning i grundlagsfrågor. 1 en reservation framfördes emellertid ettförslag i frågan som i sak nära anslöt lill vad förfatiningsutrcdningen hadeförordat. Fråganom beslutande folkomröstning i grundlagsfrågor behandlades vidare av riksdageni samband med anlagandel av RF (KU 1973:26) och nya regler iRF lill skydd för de medborgeriiga fri- och räiiigheierna (KU 1975/76:56).Riksdagen avslog vid båda dessa lilllallen yrkanden om införande av ettfolkomröstningsinstitut av del slag som hade förordals av reservanterna igrundlagberedningen. Isvensk räli saknas f n. regler om förfarandet vid folkomröstning.Grundlagberedningen föreslog alt del - utöver en särskild lag för varjefolkomröstning med bestämmelser bl. a. om de frågor omröstningen gäller och omtidpunkten för denna - skulle finnas vissa permanenta lagbestämmelser omfolkomröstning, såsom angående rösträtt och om förfarandet vid röstningen ochvid sammanräkningen. Pågrundval av rättighetsskyddsutredningens betänkande föreslås nu i propositionenall reglerna om grundlagsstiftningsförfarandet ändras sä alt förslag lillgrundlag skall väckas före del riksdagsval,efter vilket detandra och avgörande riksdagsbeslutet skall fallas. Konstilutionsulskotteiskall dock kunna medge undanlag från denna regel, om utskottet beslutar härommed fem sjättedels majoritet. Vidare föreslås att förslag till grundlag, somhar antagits som vilande av , skall underställas folkomröstning, omminst en tredjedel av ledamöter begär det. Folkomröstningen skall iså fall äga rum med det riksdagsval,efter vilket det avgöranderiksdagsbeslutet skall fattas. Förslaget är förkastat, om de flesta av dem somdeltar i omröstningen röstar emot förslaget och de till antalet är fler änhälften av dem som har avgivit godkända röster vid riksdagsvalet. I annat fallskall förslaget behandlas på vanligt sätt av den nyvalda . Imoiionen 1978/79:2641 (vpk) yrkas avslag på propositionen såvitt nu är i fråga.I motiveringen anförs bl. a. alt förslaget lill särskild tidsfrist öppnar sig föronödig formalism och kan innebära atl förslag pressas fram utan tillräckligberedning. Vidare sägs förslaget innefatta en ny variant om tillfälligtminoritetsveto genom alt tre ledamöter i konstitulionsulskoltet tar makt attskjuta etl lagförslag genom alt vägra dispens från huvudregeln omtidsfrist. Vad gäller förslaget lill införande av beslutande folkomröstning i 2 1978/79. KU 1978/79:39 18 grundlagsfrågorkritiseras detta i moiionen friimsi som stridande mot parlamentarismensprinciper genom att en minoritet enligt förslaget lar möjlighet au omintetgörariksdagens besluiskompeiens. Ipropositionen motiveras förslaget till särskild tidsfrist främst med allgrundlagsförslag med stor principiell och praktisk räckvidd inte bör behandlasi moi slutet av närmast löre valet, något som de senastedecennierna i praktiken varit regel. Genom en tidsfrist som utformats på detsätt som föreslås, dvs. med en viss minsta tid mellan grundlagsärendeisväckande i och valet, får man störsl säkerhet för en grundligbehandling i och för all utrymme ges för en omfattande allmän debatt.Genom att del enligt förslaget.ligger i hand atl med enmajoritet om fem sjättedelar av utskottets ledamöter - dvs. med utskottetsnuvarande ledamotsantal minst 13 ledamöter av 15 - medge undantag fråntiomånadersregeln är det sörjt för atl regeln inte hindrar en snabbarebehandling av grundlagsförslag, om detta allmänt anses erforderligt. Deskäl som sålunda och i övrigt i propositionen anförs lill stöd för denföreslagnaordningen med särskild tidsfrist i samband medgrundlagssiiftningärenligt ulskoliels mening vägande. Ulskotiei tillstyrker därför förslaget ochavstyrker motionen 1978/79:2641 såvitt nu är i fråga. Förslagetom införande av etl särskilt yilerst på den utgångspunkt som enligt RF gäller för den offentligamakten i - alt den utgår från folket.