bet · G201FiU5 · 1978-12-31 00:00:00 — Attjordbrukarna genomsnittligt har förmögenhet i en helt annan utsträckning änlöntagarna måste väga tungt vid en totalbedömning av deras ekonomiskasituation. Detta särskilt som jordbrukarnas förmögenhetsinnehav tillväxersnabbt vid en normal tillämpning av gällande skatteregler. Förmögenhetsuppgifternaför 1973 kan jämföras med motsvarande registeruppgifter om skattepliktigförmögenhet för . Från och med det året gäller nya taxeringsvärdenför fastigheterna. Dessa anses vanligen ligga under defaktiska marknadsvärdena det år då fastighetstaxeringen görs. medhöjningen av taxeringsvärdena höjdes emellertid också gränserna förskattepliktig förmögenhet från 150 000 till 200 000 för makar gemensamt. Andelenmed skattepliktig förmögenhet bland jordbrukarna steg trots höjningen avskattepliktsgränsen från till 41,3 inkomståret1975. Medelförmögenheten bland dem med förmögenhet steg från 262 000 1973 till317 000 1975. Andelen av jordbrukarna med make/maka som hade registrerad del avskattepliktig förmögenhet steg från år FiU1978/79: 5 Skattepliktig förmögenhet 1975 enligtregisteruppgift från deklarationsmaterialet för heltidsarbetande jordbrukare2066 är, för jämnåriga löntagare av samma kön och med samma sammanräknadinkomst 1973 och för alla jämnåriga av samma kön kare löntagare åriga av med samma samma kön dem som har förmögenhet 317 000 Andel vars make/maka har del avregistrerad skatte pliktig förmögenhet 1975 10,9 Medelförraögenhet bland makar meddel i skatte- 3)5 000 Makans registrerade medelförmögenhet steg från 53000 till 80 000. Bland jämnåriga löntagare med samma inkomst ändrades inteandelen med skattepliktig förmögenhet . Den förändradesheller knappast i tvillinggruppen av alla jämnåriga till jordbrukarna (1973 =6,, 1975 = ). Men medelförmögenheten bland förmögenhetsägarna blandalla jämnåriga steg ännu kraftigare än bland jordbrukarna, från 241 000 till315 000. Dock kan man hävda att en jämförelse avförmögenhetssituationen mellan jordbrukare och löntagare ej är helt rättvisandeom värderingen begränsas enbart till den typ av tillgångar som ingår iskattepliktig förmögenhet även om dessa åsätts marknadsvärden. Vid en total värderingbör också tillgångar i form av pensionsrättigheter på ett eller annat sätt ingåi jämförelsen. Vi har dock ej tillgång till data om kumuleradepensionsrättigheter, i ATP-systemet och i privata försäkringar, vilka förjämförelsens skull kunde ha kapitaliserats till undersökningspunkten.Pensionsrättigheterna i ATP-systemet kan dock ej likställas med privatatillgångar. Pensionsrättigheterna är värdesäkrade men kan t. ex. inte försäljaseller ärvas. Redovisningen i det föregåendeavsnittet ger anledning till precisering av två paradoxer, vilka förtjänar attnärmare belysas. 1.Jordbrukarnas disponibla inkomster är avsevärt lägre än löntagar- ' Se Spant, R. Förmögenlietsfördelningen i rapportserie. Han beräknardet kapitaliserade värdet av en genomsnittlig löntagares kumuleradepensionsrättigheter inom ATP-systemet till uppåt en halvmiljon när det är fullt utbyggt Csid. 3 1978/79. FiU 1978/79: 5 tvillingarnas trots att de har samma sammanräknad inkomst.Denna paradox söker vi förklaringarna till i följande två avsnitt om skatte-ochbidragssystemets verkningar. Om de inkomster som jordbrukarna uppger tillbeskattning (vilket i genomsnitt skall vara den summa de tagit ut ur jordbruketför privat konsumdon) tas till utgångspunkt för beräkning av konsumtionsutrymmeligger av jordbrukarna på eller under existensminimum i fråga omprivat konsumtion. Detta resultat framstår som helt paradoxalt, närkonsumtionsutrymmet jämförs med likviditetssituationen. Likviditetssituationenär i flertalet fall sådan att jordbrukarna utan vidare kan antas förfoga överekonomiska resurser som skulle göra ett större uttag för privat konsumtionmöjligt. Denna paradox skall vi ytterligare belysa genom att sammanställa deindikatorer över privat konsumtionsnivå, som finns tillgängliga i materialetfrån levnadsnivåundersökningen. 1.3 Skatte- och bidragssystemets verkningar 1973 och 1975 Av tabell I framgick att jordbrukarna hade klart lägredisponibla inkomster än tviUinggruppen av jämnåriga löntagare med samma sammanräknadeinkomster. Denna skillnad beror på skatte- och bidragssystemets verkningar. Skattesystemets genomsnittliga för heltidsjordbrukare 2066 är, för jämnåriga löntagare avsamma kön och med samma inkomst uppgiven till beskattning samt för allajämnåriga av samma kön FiU1978/79:5 Bilagal 19 Jordbrukarna betaladegenomsnittligt ca I 600 mer i slutlig skatt än löntagartvillingarna med sammasammanräknade inkomster. Skillnaden i slutlig skatt beror ej på skillnader i detre typer av avdrag som görs efter sammanräknad inkomst. Jordbrukarna hade någotlägre underskottsavdrag än löntagartvillingarna men klart högre "allmännaavdrag" (sociala avgifter, försäkringar och liknande). Jordbrukarnagynnades i samma omfattning som löntagartvillingarna i förhållande till allajämnåriga av den avtrappning av grundavdraget som då gjordes för högreinkomster. Skillnaden i slutlig skatt beror till en del på att jordbrukarnabetalade viss förmögenhetsskatt samt till en del på egenavgifter. Löntagarnasmotsvarande avgifter betalas av arbetsgivarna och ingår ej i sammanräknadinkomst. Vi har ej uppgifter som gör det möjligt att se hur stor del av denslutliga skatten som är förmögenhetsskatt och hur stor del som utgörs avegenavgifter. Statistik som baseras på inkomstbegreppet "sammanräknadinkomst" är således redan av detta skäl ej fullt jämförbar mellanjordbrukare och löntagare. Löntagartvillingarna med samma inkomster som jordbrukarnauppgivna till beskattningen hade större nytta än jordbrukarna av socialförsäkringarnaoch bidragssystemet, vilket också förklarar skillnaden i disponibel inkomsttrots samma inkomst uppgiven till beskattning (se tabell 5). Socialförsäkrings- och bidragssystemetsgenomsnittliga verkningar för heltidsjordbrukare , förjämnåriga löntagare med samma inkomst uppgiven till beskattning och för allajämnåriga av samma kön Socialhjälp, medeltal alla Jordbrukarna erhöll 1973genomsnittligt i sjukpenning jämfört med ca blandlöntagartvillingarna. Jordbrukarna erhöll även klart mindre i sjukpenning änalla jämnåriga, ca jämfört med inte fullt under 1973.Det höga sjuk- FiU1978/79:5 Bilaga 1 20 penningbeloppet för löntagartvillingarna sammanhänger somvi skall se med att löntagare med de (låga) inkomster som jordbrukarna uppgerär en mycket sjuklig grupp med en svag ställning på arbetsmarknaden. Jordbrukarna hade genomsnittligt något större nytta avbostadsbidraget än löntagartvillingarna med samma inkomster uppgivnatill beskattning och även större nytta än alla jämnåriga men skillnaderna är ejstatistiskt säkerställda. Ingen av jordbrukarna i urvalet hade erhållitsocialhjälp jämfört med av tvillinggruppen av löntagare medsamma inkomster uppgivna till beskattning. Denna skillnad vore naturligtvisanmärkningsvärd om den bild av jordbrukarnas konsumtionsutrymme som erhållsenligt tabell 1 är en korrekt bild. Enligt denna ligger ju avjordbrukarna på eller under existensminiminormen som i princip är jämförbarmed normerna för socialhjälpen. Löntagartvillingarna liksom alla jämnåriga hade störrenytta av arbetsmarknadsbidraget (vid AMS-utbildning) än jordbrukarna liksomtroligen av arbetslöshetsförsäkringen. Vi har dock ej tillgång till tillförlitligauppgifter om utfallet av arbetslöshetsförsäkringen . Jordbrukarna hade genomsnittligt något fler barn änlöntagartvillingarna och än alla jämnåriga, visar genomsnittssumman för barnbidragetsom är 980 för jordbrukarna jämfört med 600 för löntagartvillingarna och 690för alla jämnåriga. Denna skillnad är statistiskt säkerställd. Inom ramen för levnadsnivåprojektet har vi för dem somingick levnadsnivåundersökning insamlat registeruppgifter om inkomstförhållandenaockså för . Det ger oss möjligheter att undersöka om den bildav skatte- och bidragssystemets verkningar som vi fått för är stabileller om individernas inkomstförhållanden förändras snabbt. Mellan 1973 och1975 sker också ganska omfattande förändringar i skatte- och bidragssystemet.Bland annat blir utfallet från socialförsäkringarna skattepliktigt och defamiljepolitiska bidragen ändras. Bland jordbrukarna sker ensuccessiv övergång från deklaration enligt kontantprincipen till deklarationenligt bokfö-ringsmässiga grunder. Övergången anses medföra att sammanräknad inkomstkommer att sänkas givet samma företagsekonomiska överskott från jordbruket.Viktigt är också att vi kan undersöka om löntagartvillingarna tilljordbrukarna består av personer som helt tillfälligt hade så låga inkomster. 1 Under förutsättning att vi får ekonomidepartementetstillstånd kan vi redovisa motsvarande inkomstuppgifter för åren 1976och 1977. Det blir därvid möjligt att bedöma effekterna av den rätt tillsärbeskattning som infördes frän 1976 för jordbrukande makar och de lättnaderi egenavgifter för jordbrukarna som infördes . FiU1978/79: 5 Skattesystemets genomsnittliga för heltids-arbetande jordbrukare , för jämnåriga löntagareav samma kön och med samma inkomst uppgiven till beskattning samt föralla jämnåriga av samma kön Därav lön m. m. Inkomst efter skatt 1975 Av tabell 6 framgår attjordbrukarna och deras tvillinggrupp av lön tagare också 1975 hadeungefärligen samma sammanräknad inkomst uppgiven till beskattning. Genomsnittetför jordbrukarna var 33 400 medan genomsnittet för löntagartvillingarna var 35500. Skillnaden till löntagartvillingarnas förmån förklaras mer än nog avändringen i beskattningen som gjort en del sociala förmåner skattepliktiga.Löntagartvillingarna är aUtså inte en grupp med tillfälligt låga inkomster. Deinkomster som jordbrukarna uppger till beskattning ligger också 1975 långtunder genomsnittet för alla i jordbrukarnas ålder. Också 1975 fungerade skattesystemet så att jordbrukarnabetalade genomsnittligt mer i slutlig skatt än löntagartvillingarna trots attjordbrukarna hade genomsnitthgt större avdrag än löntagartvillingarna. Genomsnittligslutlig skatt för jordbrukarna var 13 800 jämfört med ca 10 900 förlöntagartvillingarna. Att skillnaden i slutlig skatt ökat bådeabsolut och relativt beror till en del på förmögenhetsskatten och att nyataxeringsvärden för fastigheterna slår igenom mensannolikt huvudsakligen på egenavgifterna. Den genomsnittliga beskattningen avjordbrukarna var dock fortfarande klart lägre än den genomsnittliga skatten föralla jämnåriga, 13 800 jämfört med 17 600. I slutlig skatt för alla jämnårigaingår dä ej motsvarig- FiU1978/79: 5 heten till jordbrukarnas egenavgifter, som för löntagarnasdel betalas som arbetsgivaravgifter. Socialförsäkrings- och bidragssystemetsgenomsnittliga verkningar för heltidsjordbrukare , förjämnåriga löntagare med samma inkomst uppgiven till beskattning 1973 och föralla jämnåriga av samma kön Jämnåriga löntagare med samma inkomst Alla jämnåriga av samma kön Socialförsäkringar: Sjukpenning Sjukpenning bland >0 Arbetsmarknadsstöd Arbetsmarknadsstöd bland >0 Övriga bidrag: Studiemedel Bostadstillägg Bostadstillägg bland >0 Socialhjälp Socialhjälp bland >0 Disponibel inkomst: Egen disponibel inkomst Andel utan disp. Under 10 000 i disp. Tabell 7 visar att bidragssystemetockså 1975 fungerar till löntagartvillingarnas förmån, vilket tillsammans medskattesystemets verkningar förklarar skillnaderna i disponibel inkomst trotsatt de sammanräknade inkomsterna också 1975 var påtagligt lika. Att löntagare med samma inkomster som jordbrukarnauppgivna till beskattningen är en grupp med svåra problem framgår indirekt avutfallet på sjukförsäkringen, arbetsmarknadsstödet och socialhjälpen. Inteheller 1975 har någon av jordbrukarna i urvalet erhållit socialhjälp. Också 1975 är jordbrukarnas familjesituation sådan att degenomsnittligt har högre barnbidrag än löntagartvillingarna och än alla jämn- FiU1978/79:5 Bilaga 1 23 Också 1975 har jordbrukarna samma nyttagenomsnittligt sett av bostadstilläggen som löntagartvillingarna. En möjlig formulering av den förstaparadoxen är att jordbrukarna till en del står utanför den välfärdsekonomi somlöntagarna är inordnade i. Jordbrukarna bidrar klart mindre än genomsnittet av alla ijordbrukarnas ålder till det allmänna via beskattningen. De bidrar kanskegenomsnittligt lika mycket som löntagare med samma inkomst uppgiven tillbeskattningen när man tar hänsyn till arbetsgivaravgiften. Jordbrukarnassituation är emellertid också sådan att de får ut genomsnittligt mindre avframför allt socialförsäkringarna men också av delar av bidragssystemet. Dennaskillnad tid jordbrukarnas nackdel finns inte bara i relation tilllöntagartvillingarna utan också till alla jämnåriga. Denna formulering av paradoxen kompliceras dock om man förin jordbrukspolitiken med de omfattande subventionerna och prisregleringarnasom en del av välfärdsekonomin. 1.4 Konsumtionsmönster och konsumtionsnivå Om den inkomst som jordbrukarnauppgivit för beskattning läggs till grund för beräkning av disponibel inkomstoch konsumtionsutrymme skulle av jordbrukarna ha konsumtionsnivåernär det gäller privat konsumtion, som ligger på eller under normerna förexistensminimum. 1 tabell 8 har vi sammanställt de indikatorer påkonsumtionsnivå som finns tillgängliga inom ramen för levnadsnivåundersökningen1974. Indikatorerna ger sammantagna ingen uttömmande bild av konsumtionsnivån.Av de tunga posterna i en hushållsbudget saknas helt indikatorer påmatstandard undersökning. Vi har heller inga som helst indikatorerpå klädkonsumtion. Indikatorerna täcker dock ganska väl bostadsstandard som ären viktig del av den privata konsumtionen och delar av fritidskonsumtionen. På grund av att indikatorer saknas på så många områden ärdet mycket svårt att avge något sammanfattande omdöme om skillnader i konsumtionsnivåmellan jordbrukarna och deras löntagartvillingar. Vi anser att tabellen övertygande visar attkonsumtionsnivån bland jordbrukarna inte är så låg som beräkningen avkonsumtionsutrymme per familjemedlem angav, när beräkningen grundas på deninkomst som jordbrukarna uppgivit för beskattning samt erlagd slutlig skatt ochmottagna bidrag och transfereringar. Den sammantagna bild av konsumtionsnivånbland jordbrukarna som tabellen ger är oförenlig med FiU 1978/79: 5 Indikatorer på konsumtionsmönster ochkonsumtionsnivå bland heltidsjordbrukare , bland jämnåriga löntagareav samma kön och med samma inkomst uppgiven till beskattning och bland alla jämnårigaav samma kön Båtens värde (.) Ej fullt modern bostad Utrustning i bostaden: resultatet att av jordbrukarna ligger på ellerunder normerna för existensminimum för privat konsumtion. FiU1978/79:5 Bilaga 1 25 Vi föreslår emellertid också sompreliminärt omdöme om konsumtionsnivån på basis av tabellen att den intemedger slutsatsen att det finns några systematiska skillnader i konsumtionsnivåmellan jordbrukarna och löntagartvillingarna med samma inkomster uppgivna förbeskattning. Jordbrukarna verkar som grupp inte ha det väsentligt bättre änlöntagartvillingarna i fråga om privat konsumtion, för att formulera slutsatsenpå vardagsspråk. Vi anser också att tabellen tyder på att jordbrukarnaligger något under genomsnittet för alla jämnåriga. De två senare slutsatserna har oundvikligen en godtyckligkaraktär, eftersom de måste bygga på sammanvägningar för vilka det inte finnsnågra objektiva kriterier. Dessa förslag till slutsatser kan och bör diskuteras.Vi kan bara redovisa hur vi resonerat fram våra respektive förslag tillslutsatser på basis av tabellen. För att jordbrukarna har högrekonsumtionsstandard än löntagarna talar: att en större andel av jordbrukarna har bil attjordbrukarna har större bostäder att en större andel av jordbrukarna har frys, diskmaskin,telefon och daglig tidning För att löntagartvillingarna harhögre konsumtionsstandard än jordbrukarna talar: att en större andel av jordbrukarnahar ej fullt moderna bostäder och att de ligger under löntagarna i fråga omtvättmaskin, TV och innehav av böcker att hälften av löntagartvillingarna mot en fjärdedel avjordbrukarna gjort semesterresa att varfemte löntagartvilling har sommarstuga Innehav av sommarstuga är docktvivelaktigt som kriterium på konsumtionsnivå av flera skäl. Det är snararefråga om skillnader i konsumtionsmönster och konsumtionsbehov än skillnad ikonsumtionsnivå. Semesterresandet är av liknande skäl också svårt att inpassa ijämförelsen. Enligt många av indikatorerna är det ingen skillnad mellanjordbrukarna och löntagartvillingarna. En viktig punkt, där en skillnad iprivat konsumtionsnivå skulle ha kunnat slå igenom, gäller bilarnas värde. Enstörre andel av jordbrukarna har bil men bilarnas värde skiljer sig inte igenomsnitt i varje fall inte enligt ägarnas skattning inför SCB:s intervjuare. När det gäller jämförelsen med tvillinggruppen av allajämnåriga till jordbrukarna har vi resonerat på motsvarande sätt och då fästoss vid FiU1978/79:5 Bilaga I 26 att jordbrukarna ligger under allajämnåriga i fråga om bostadsstandard enligt nästan alla indikatorer att tvillinggruppen av alla jämnåriga har högre värden påbil, båt och sommarstuga att av tvillinggruppen av alla jämnåriga gjortsemesterresa mot av jordbrukarna att tviUinggruppen av alla jämnåriga ligger högre änjordbrukarna på de fritidsaktiviteter med kostnadsinslag som finns nederst itabellen (teater, bio, restaurangbesök) Men slutsatsen måste betraktas somganska osäker på grund av att vi saknar indikatorer på många områden. Jordbrukarna har mycket lägredisponibla inkomster än löntagartvillingarna. Jordbrukarna har ocksågenomsnittligt något större familjer än löntagartvillingarna, varför deraskonsumtionsutrymme framstår som väsentligt lägre än löntagartvillingarnas. Menden faktiska konsumtionsnivån verkar vara densamma enligt våra indikatorer,trots olikheten i disponibel inkomst och konsumtionsutrymme. Vidare bör man ha i minnet att den faktiskakonsumtionsnivån är låg både bland jordbrukarna och löntagartvillingarna elleri varje fall lägre än bland alla jämnåriga. När man ser till likviditet ochförmögenhet skulle den låga konsumtionsnivån bland jordbrukarna emellertidtill någon del vara "frivillig". Trefaktorer kan möjligen göra dessa paradoxala resultat begripliga. Jordbrukarnakan behöva mindre kontantinkomster för att upprätthålla samma konsumtionsnivåsom ett löntagarhushåll i en stad (jfr t. ex. behovet av sommarstuga, allamåltider lagade inom hushållet, m. Det faktiskakonsumtionsutrymmet kan vara något större bland jordbrukarna än våraberäkningar ger vid handen om schablonmomenten i jordbruksbeskattningenundervärderar naturainkomster och användning av bil, telefon, el, m. m. ihushållet. Jordbrukarnaskonsumtionsmönster och konsumtionsnivå kan också bli präglat av attutvecklingen av jordbruket lätt blir det helt dominerande livsmålet ochlivsintresset och att detta på ett mycket påtagligt sätt stimuleras avskattereglernas utformning. Den övergripande slutsatsen av redovisningen av deekonomiska förhållandena i anslutning till motionärernas frågeställning bliratt jordbrukare och löntagare ej bör jämföras enligt sammanräknad inkomstuppgiven till beskattning. En rättvisande jämförelse måste bygga på en mängdolika indikatorer eftersom deras respektive ekonomiska situation är såolikartad. FiU1978/79:5 Bilaga I 27 II Jordbrukarnas levnadsnivå i andraavseenden Motionärernas frågeställning gällerej endast ekonomiska förhållanden utan också jordbrukarnas levnadsnivå i andraavseenden. Redovisningen i det följande görs inom ramen för detlevnadsnivåbegrepp som användes i rapporterna till låginkomstutredningen påbasis av levnadsnivåundersökning med de modifieringar som gjorts iarbetet med undersökning. De flesta indikatorerna inombostadskomponen-len har redovisats i föregående avsnitt som indikatorer påkonsumtionsnivå. En översikt över redovisningen i det följande ges avuppställningen nedan, där tabellerna under de olika komponenterna i denstandardiserade tabellserien finns upptagna. Jämställdhet ihushållsarbete (ingår ej) SÄKERHET TILL LIV OCH EGENDOM FAMILJEFÖRHÅLLANDEN OCH SOCIALA RELATIONER Uppväxtförhållanden(ingår ej) FiU1978/79: 5 II: 1 Sysselsättning ocharbetsförhållanden 1.1 Sysselsättningsvolym och arbetslöshet Jordbrukarna har nästan dubbelt såhög årsarbetstid som löntagare med samma inkomster, vilka genomsnittligt varitarbetslösa en månad . Sysselsättningsförhållanden förheltidsjordbrukare, för jämnåriga löntagare med samma inkomst och för allajämnåriga Som medhjälpare i jordbruk Som medhjälpare i företag tal bland > 0 Enligt tabellen har jordbrukarnaarbetat i genomsnitt jämfört med löntagartvillingarnasgenomsnitt på , dvs. nästan dubbelt så mycket. Jämförelsen avårsarbetstid är dock problematisk. Jordbrukarnas arbetstid har sociologisktinte samma innebörd som löntagarnas. Skillnaden mellan arbete och fritid ärmera flytande för jordbrukarna. I jordbrukarnas arbetstid ingår sannolikt endel moment som löntagarna måste avsätta fritid för, t. ex. skötsel ochunderhåll av bil, hus, verktyg, m. m. FiU1978/79:5 Bilaga I 29 Löntagarnas arbetstid är oftastordinarie arbetstid och innefattar ej raster och restid medan jordbrukarnasarbetstidsuppgift sannolikt skall uppfattas som bruttoarbetstid, dvs. all tidsom åtgår till arbete. Ä andra sidan innefattar vårt arbetstidsmått ocksåsemester och sjukskrivningstid med bibehållen anställning. Som vi skall se ärlöntagartvillingarna sjukskrivna betydligt mer än jordbrukarna och har längreuttagen semester. Det är alltså bara med betydande reservationer (åt bådahållen) som vi kan jämföra de enligt tabellen uppgivna årsarbetstiderna. Skillnaden i årsarbetstid är också delvis ofrivillig förlöntagartvillingarnas del. Som framgår av tabellen har de varit arbetslösagenomsnittligt , dvs. ganska precis en månad. Under 1973har av jordbrukarna jämfört av löntagartvillingarnavarit arbetslösa minst . Motsvarande siffror för de som föregickintervjutillfället är respektive . När jordbrukarna jämförs med alla jämnåriga i landetframkommer likartade men ej lika markerade skillnader, vilket talar för attjämförelsegruppen bland löntagarna har en mycket svag ställning på arbetsmarknadeni jämförelse med landets övriga befolkning. Dåliga fysiskaarbetsmiljöförhållanden är vanligare förekommande bland jordbrukarna än blandlöntagarna. Andelen som ständigt utsätts för negativa arbetsmiljöfaktorer ärdock lägre bland jordbrukarna. Arbetsmiljöförhållanden för heltidsjordbrukare,för jämnåriga löntagare med samma inkomst och för alla jämnåriga Jämnåriga löntagare med samma inkomst Alla jämnåriga av samma kön Arbete utomhus mindre del Arbete utomhus största del Utsätts i arbetet för: Smuts Något buller Öronbedövande buller jämt Gas, damm, rök Därav ofta Därav för jämnan 55,0 * 26,5 20,8 * Giftiga ämnen Därav ofta Därav för jämnan 24,2 .v 12,2 8,5 24,7 * 9,4 6,2 FiU1978/79:5 Bilaga I 30 Andelen som i någon utsträckningutsätts för smuts, buller, fukt, gas, damm, rök respektive giftiga ämnen i sittarbete är större bland jordbrukarna än bland löntagarna. Andelen som oftaeller för jämnan utsätts för öronbedövande buller respektive gas, damm ellerrök är dock lägre bland jordbrukarna. Skillnaderna är statistiskt säkerställda. Resultaten tyder även på att andelen som arbetar pådragiga arbetsplatser, som ofta får våta arbetskläder till följd av arbeteteller som ofta eller för jämnan kommer i kontakt med giftiga ämnen i arbetet ärlägre bland jordbrukarna än bland löntagarna. Dessa skillnader är dock ejstatistiskt säkerställda, 1.3 Fysiska och psykiska arbetskrav Jordbrukarna utsätts totalt settför väsentligt hårdare fysiska arbetskrav än löntagarna men har i avsevärtmindre utsträckning psykiskt belastande arbeten. Fysiska och psykiska arbetskrav för heltidsjordbrukare,för jämnåriga löntagare med samma inkomst och för alla jämnåriga Jämnåriga löntagare med samma inkomst Alla jämnåriga av samma kön Måste kunna lyfta Sådan styrka behövs Övrigt fysiskt krävande Lyft och krävande 24,8 * 37,6 * 24,4 * Skakningar, vibrationer Därav ofta Därav för jämnan 14,9 * 6,3 5,0 14,0 * 6,3 * 3,9