bet · G201FiU20 · 1978-12-31 00:00:00 — Man anser det vara helt klart att den största efterfrågeökningeninte kommer att riktas mot de branscher som haft den störstaproduktionsnedgången 19761978. En förutsättning för att denna snabba tillväxtskall är enligt motionärernas uppfattning att vi får en betydligt ökadrörlighet på arbetsmarknaden mellan företag och branscher. Arbetskraften måsteförmås att flytta från företag med överkapacitet till företag med brist påarbetskraft, i första hand inom regionerna. Imotionen 1698 (c) menar man att flaskhalsproblem redan kommit till uttryck.Därför måste politiken genom kraftfulla regionalpolitiska insatser åstadkommaatt efterfrågan riktas mot områden med lediga resurser. Huvudkritiken imotionen gäller den privata konsumtionen. Motionärerna pekar på att man redani höstas varnade för de konsekvenser folkpartiregeringens stimulanspolitikskulle kunna föra med sig och då FiU 1978/79: 20 32 särskiltde förödande effekter en ny inflationsvåg skulle ge. Om konjunkturinstitutetsbedömning, att sparkvoten kommer att minska , skulle visa sig varariktig skulle vi nå en privat konsumtionsökning på 3 1/2 a . En sådanhändelseutveckling skulle rasera den relativa stabilitet som mödosamt byggtsupp , anför motionärerna. Man pekar i sammanhangetpå att långtidsutredningen i sina bedömningar kommit fram till att delångsiktiga balansmålen ger utrymme för en privat konsumtionsökning . Imotionen 1124 (s) görs den bedömningen av den privata konsumtionen under år1979 att ökningen kan komma att bli lägre än vad som bedömts sannolikti finansplanen, . Enligt motionärerna torde prisstegringarna bli större änvad regeringen antagit och de urholkar därvid köpkraften för konsumenterna.Även i denna motion menar man emellertid att återgången till en bättre balans ivår ekonomi är i fara. Utformningen av finanspolitiken hotar enligtmotionärerna att helt omintetgöra de effekter man siktade till med devalveringarna.Det väldiga budgetunderskottet har i väsentliga delar inte givit upphov tillnågon real efterfrågan men har, menar motionärerna, istället skapat en överlikviditet i ekonomin som utgör ett allvarligtinflationshot inför utvecklingen . Om inte finanspolitikenstramas åt hotar en acceleration av inflationen, en ny försvagning av vårbytesbalans och därigenom även växande svårigheter päsysselsättningens område. Motionärerna hänvisar i fråga om åtgärder till iannat sammanhang väckt förslag om införande av en produktionsfaktorskatt.Denna köpkraftsindragning skulle då i första hand riktas mot företagssektorndär överlikviditeten enligt motionärerna är mest påtaglig. Motionärerna villemellertid inte nu binda sig för nivån i fråga om den enligt deras meningnödvändiga inkomstförstärkningen. Utskottetkan i detta samma:ahang inte underlåta att erinra om att samma motionärer somnu varnar för följderna av det stora budgetunderskottet och riskerna för ökadinflation vid behandling av frågan om ekonomiskastimulansåtgärder hade längre gående förslag än de slutligen beslöt.Om hade följt dessa motionärer hade budgetunderskottetrimhgen blivit ännu större och inflationsriskerna skulle ha förvärrats. Utskottethar i det föregående refererat några huvudsynpunkter i motionerna 1108, 1124och 1698. Också enligt utskottets mening förtjänar de väckta problemenbeaktande. De har också uppmärksammats i finansplanen. I fråga om denarbetsmarknadspolitiska rörligheten anför sålunda ekonomiministern att störreansträngningar nu måste göras för att underlätta främst en yrkesmässigrörlighet på arbetsmarknaden och han understryker att en balanserad regionalutveckling är ett centralt mål för den ekonomiska politiken. I fråga om de.finans- och penning- FiU 1978/79: 20 33 politiskaavvägningarna poängterar ekonomiministern att stora anspråk ställs på en smidiganpassning av kreditpolitiken för att undvika att den likviditetsökning inomekonomin som budgetunderskottet ger upphov till får inflationistiska effekter.Budgetpolitiken måste, anför han, successivt anpassas när ekonomin kommernärmare fullt kapacitetsutnyttjande. mening är denna rad av uttalanden och markeringar i propositionenoch i motionerna uttryck för att det nu är nödvändigt att förskjutatyngdpunkten i den ekonomiska politiken. Uppinärksamheten måste i ökad gradriktas mot en analys av de medel som står till förfogande för att lösa deproblem som aktualiseras när ekonomin närmar sig fullt kapacitetsutnyttjande.Därvid är det som påpekas i ett par av motionerna nödvändigt att ta inockså i bilden. Det torde råda allmän enighet om att det främst ärunder detta år som man riskerar att efterfrågan tar sådan fart att detillgängliga resurserna inte räcker till. Men eftersom ekonomisk-politiskaåtgärder tar avsevärd tid innan de hinner verka med full effekt, innebär det,att vi just måste följa utvecklingen med största uppmärksamhetoch hålla en hög beredskap för att vid behov vidta de åtgärder som bedömserforderliga. Ettsärskilt stabiliseringspolitiskt problem utgör den snabbt ökande likviditeten idet svenska samhället. Genom de stigande budgetunderskotten pumpas pengar utpå marknaden, pengar som hamnar i bankerna. har i takthärmed höjt bankernas likviditetskvoter fyra gånger i syfte attfå kontroll över den eljest möjliga kreditexpansionen. Bankernas innehav avstatsobligationer har därvid ökat mycket kraftigt. Detkan i ett nationalekonomiskt sammanhang knappast hävdas att ettbudgetunderskott av ungefär oförändrad storlek mellan innevarande och nästkommandebudgetår utgör någon större fara så länge vi har betydande reala resurser sominte är tagna i anspråk. Problemet ligger däri att den nu föreslagna budgetensverkningar sträcker sig fram till mitten av och i vissa fall ännulängre som kredit- och penningpolitiska åtstramningsåtgärder intefår full effekt förrän . Även om det sålunda inte behöver ingefarhågor att budgetunderskottet ligger kvar påoförändrat hög nivå, så kan läget komma att te sig radikalt annorlunda närresursutnyttjandet i svensk ekonomi gradvis ökar och näringslivetsinvesteringar skjuter fart. Om man i ett sådant läge vill undvika en myckethård kreditåtstramning, som skulle ta udden av en nödvändig ökning av de produktivainvesteringarna, så tvingas nian i stället öka penningmängden i en omfattningsom kan leda till överhettning i ekonomin. Några delade meningartorde inte råda om att vi måste göra mycket 3 1978/79. FiU 1978/79: 20 34 storaansträngningar för att undvika att hamna i ett sådant läge. Kreditpolitiskaåtgärder torde bli nödvändiga löpande och hög beredskap måste idetta syfte upprätthållas. Helt klart står att ytterligare betydandeansträngningar måste göras för att i största möjliga utsträckning placerastatsupplåningen långsiktigt. Utskottet vill heller inte utesluta att detredan under innevarande kalenderår kan bli nödvändigt med finanspolitiskaåtgärder, som begränsar statens ianspråkta-gande av kapital- och kreditmarknad.Att, som krävs i motionen 1124 (s), redan nu binda sig för ekonomisk-politiskaåtgärder av betydande omfattning är emellertid knappast lämpligt.För sådana beslut krävs att styrkan i såväl den internationella som i densvenska konjunkturen kan fastställas närmare. Vad utskottet nuanfört bör ges regeringen samt fullmäktige i och i riksgäldskontorettill känna. Meddet i det föregående anförda avstyrker utskottet bifall till de i motionen 1124(s) uppdragna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Enligt utskottetsmening bör de i sina huvuddrag överensstämmande riktlinjerna i propositionenoch i motionerna 1108 (m) och 1698 (c) läggas till grund för riksdagensbeslut. Deriktlinjer för den ekonomiska politiken som dras upp i motionerna 1118 (apk)och 1620 (vpk) är merendels av principiell och långsiktig art. De skulle om deantogs av enligt utskottets mening inte ge särskilt mycket vägledningrörande hur den ekonomiska politiken i praktiken bör utformas . Imotionen 1118 krävs i stället för den nuvarande politiken "en demokratisknationell politik som frigör sig från ett växande utlandsberoende till dekapitalistiska huvudcentra i världen". Om, som utskottet tolkat motionen,därmed åsyftas alt vårt land skulle bryta sig ur det ekonomiska samarbetet medde västeuropeiska staterna och med i övrigt så har utskottet enannan uppfattning därvidlag. Motionen 1118 avstyrks. Imotionen 1620 sätts ekonomiska läge och utveckling in i ett perspektivav den internationella kapitalistiska utvecklingen. Regeringens finansplanpräglas enligt motionärerna av en närmast rörande aningslöshet om allvaret idet ekonomiska läget i den kapitalistiska världen. Denna anmgslöshet sägsupprepa sig när det gäller . Enligt utskottets mening tyder emellertidsnarare motionärernas konkreta förslag på omedvetenhet om de faktiska problemoch uppgifter vi har att lösa i vår ekonomi. Att exempelvis höja bolagsskatteni ett läge med totalt sett alldeles för låga industriinvesteringar kan knappastvara en adekvat ekonomisk-politisk åtgärd. Inte heller är en kraftig kommunalexpansion lämplig när kommunerna alltjämt ligger långt över vad som i ettlängre perspektiv måste betraktas som ett för kommunerna tillgängligt resursutrymme.Om man slutligen något som hävdats från flera håll FiU1978/79: 20 35 riskerar få en något för hög privat konsumtion under år1979 jämfört med vad våra resurser tillåter så är borttagandet avmervärdeskatten på mat, ytterligare höjda barnbidrag och pensioner samthyresstopp och prisstopp på dagligvaror i det läget knappast de riktigaåtgärderna. Med det anförda avstyrks de i motionen 1620 uppdragna riktlinjernaför den ekonomiska politiken liksom yrkandet om prisstopp på dagligvaror. Utskottet har i det föregående diskuterat denfinanspolitiska avvägningen och i samband därmed depenningpolitiska perspektiven. Därvid har antytts den sparandebrist i densvenska ekonomin som riskerar bli påtaglig när industrins investeringar skjuterfart och bostadsinvesteringarna ökar som den konsolideradeoffentliga sektorn nu visar upp ett stort sparandeunderskott. Hushåll 18 20 21 Bostäder - 7 -11 -14 Näringsliv 24 7 5 Offentligsektor O - 6 -18 Summa 13 4 5 Siffrorna är avrundade till hela miljarder kr. I kreditpoHtiska termer innebärdetta att staten till följd av sitt budgetunderskott måste ta i anspråk enmycket stor andel av det kreditutrymme som uppkommer och attutrymmet på den långa kapitalmarknaden för andra sektorer blir begränsat.Bostadssektorn måste som därjämte ha prioritet. I tre motioner 1106, 1125 och 1128tas frågan om lantbrukets kapitalförsörjning upp. I motionerna yrkas medhänvisning till de ökande låneköerna att bör ge regeringen tillkänna uppfattnmgen att Hypoteksbanken bör få en väsentligt utvidgad ram underår 1979 för emission av obligationer. I motionen 1106 preciseras kravet tillatt gälla en höjning av ramen med 500 milj. kr. Utskottet tolkar motionärernaså att man vill att skall ge fullmäktige i till kännavissa riktlinjer för avvägningen av lantbrukets emissionsutrymme . De i motionerna anförda faktiska förhållandena kanvidimeras av utskottet. Den inneliggande volymen av låneansökningar har ökatkraftigt . FiU 1978/79: 20 36 Inneliggande låneansökn!nj;ar i Hypoteksbanken Vidingången av år milj. kr. Mot bakgrund av de ökande anspråken har den avriksbanken medgivna emissionsramen successivt höjts. Av för Hypoteksbanken medgivet belopp för nyemission (exkl. konvertering) Är milj,kr. har, som framgår av tabellen,medgett en ökning av emissionsramen med 150 milj. kr. till1 050 milj. kr. Utskottetvill i anledning av ifrågavarande motionsyrkanden understryka att det frånprincipiella utgångspunkter knappast är lämpligt att genompreciserade anvisningar i exempelvis emissionsfrågor låser fullmäktige iriksbanken i dess ämbetsutövning. Utskottet vill dock understryka lantbruketsdokumenterade behov av långfristigt kapital och det angelägna i att dessa behovi all möjlig mån kan. Vad utskottet sålunda anfört bör ianledning av yrkanden i motionema 1106, 1125 och 1128 ges fullmäktige iriksbanken till känna. Vad utskottet anfört rörande det nödvändiga i attdet överlåtes åt riksbanksfullmäktige att självständigt fortlöpande göra deavvägningar rörande kreditpolitiken som måste ske gäller i minst lika hög gradräntepolitiken. Det i motionen 1620 (vpk) begärda uttalandet om övergång tilllågräntepolitik avstyrks därföi av utskottet. FIU 1978/79: 20 37 1. beträffande de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken att med anledning avregeringens förslag i propositionen 1978/79: 100 bilaga 1 och motionerna1978/79: 1108 yrkandet 1 och 1978/79: 1698 yrkandet 1 samt med avslag påmodonerna 1978/79: 1118, 1978/79: 1124 yrkandet 1 och 1978/79: 1620 yrkandet 2som sin mening ger regeringen samt fullmäktige i och fullmäktige iriksgäldskontoret till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande prisstopp pådagligvaror att avslår motionen 1978/79: 577, 3. beträffande lantbrukets kapitalförsörjningatt med anledning av motionerna 1978/79: 1106, 1978/79: 1125 och1978/79: 1128 yrkandet 2 som sin mening ger fullmäktige i till kännavad utskottet anfört, 4. beträffande uttalande omövergång till lågräntepolitik att avslår motionen 1978/79: 1620yrkandet 1. FiU1978/79: 20 38 I propositionen 100, bilaga 2 (budgetdepartementet)har regeringen efter föredragning av statsrådet såvitt nu är ifråga föreslagit att 1. godkänna de allmänna riktlinjerför budgetregleringen som förordats i propositionen, (4) bemyndiga regeringen att iriksgäldskontoret disponera en från . ökadröriig kredit att på sätt som regeringen bestämmer ställas till förfogande förmyndigheter som bedriver uppdragsverksamhet. Idetta sammanhang behandlar utskottet följande motioner: 1108av m. fl. (m) vari såvitt nu är i fråga hemställs (2) att godkänner deallmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats i motionen, (5) att i skrivelsetill regeringen begär en redovisning av gjorda åtaganden på industripolitikensområde samt möjligheterna att med hänsyn till bl. a. de förbättradekonjunkturutsikterna begränsa transfereringarna till företagssektorn, (6) att hemställeratt regeringen i direktiv för myndigheternas petitaarbete uppdrar åt dessa attredovisa konsekvenserna av ett alternativ motsvarande en 5-procentigutgiftsbegränsning, 1124 av m. fl. (s) vari såvitt nu är ifråga hemställs att godkänner de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som har förordats i motionen, 1620 av m. fl. (vpk) vari såvitt nu äri fråga hemställs att beslutar godkänna de allmänna riktlinjer förbudgetpolitiken som förordas i motionen och avslå regeringens förslag i dennadel, 1698 av m. fl. (c) vari såvitt nuär i fråga hemställs (2) att godkänner dei motionen förordade riktlinjerna för budgetregleringen, (3) att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om närings- ochregionalpolitikens betydelse för den ekonomiska utvecklingen, (4) att hosregeringen begär skyndsamma överläggningar mellan partierna och berörda parterom närings- och regionalpoli- FiU1978/79: 20 39 tikensinriktning med hänsyn till de samhällsekonomiska förutsättningarna samt näringsutskottetsyttrande (NU 1978/79: 2 y) över motionerna 1108 yrkandet 5 och 1698 yrkandena 3och 4. Yttrandet återfinns som bilaga till detta betänkande. I propositionen framhåller föredraganden attarbetet med att återställa balansen i den svenska ekonomin ävenfortsättningsvis kräver att tillväxten till väsentlig del avdelas för attförstärka exporten och investeringarna, vilket ställer stora krav på enfortsatt återhållsamhet i fråga om privat och offentlig konsumtion. För att iett stramt statsfinansiellt läge ändå kunna förverkliga vissa högtprioriterade reformanspråk krävs enligt föredraganden en öppen attityd tillmöjligheten att omdisponera befintliga resurser. Ökade krav ställs då på attgenom planering förutse och hinna förbereda möjliga omfördelningar. Föredragandenunderstryker att för att det skall bli möjligt att i större utsträckningutsätta också befintlig verksamhet för en förutsättningslös prövning krävs attett fördjupat analysunderlag tas fram. Detta har skett i viss utsträckninginför arbetet med budgetförslaget, /80 och föredraganden redovisarpositiva erfarenheter av denna metodik. Han framhåller också att kravet påbudgetpolitisk restriktivitet har mött betydande förståelse hos myndigheterna. Föredragandenframhåller att den offentliga sektorn liksom andra sektorer normalt har enproduktivitetsutveckhng. Dessa produktivitetsökningar har i regelutnyttjats för att vid sidan av den reguljära budgetprövningen successivt höjaambitionsnivån i verksamheten i fråga. Föredraganden anser det dock nunödvändigt att produktivitetsvinsterna tas till vara för att i störreutsträckning begränsa. När besparingsalternativ nugenomförs för flertalet myndigheter innebär detta att besparingen beräknasmotsvara en genomsnittlig produktivitetsutveckling och således normalt intebegränsar myndigheternas verksamhet. Undersenare år har kraven på myndigheternas analysunderlag i fråga omomprioriteringar m. m. skärpts. Detta ställer i sin tur bestämda krav påbeslutsprocessen på statsmaktsnivå, framhåller föredraganden. Det är nödvändigtatt diskussionen om omprioritering förs seriöst på politisk nivå. Dettaförutsätter en politisk vilja till omprövning och en mera förutsättningslösdiskussion om de avvägningar som kan medverka till att ett ökat reformutrymmeskapas. Sådana avvägningar kan i flera fall behöva gripa över fleramyndigheters verksamhetsområden. Om de poHtiska besluten inte kan svara motdessa krav kommer, un- FiU 1978/79: 20 derstryker föredraganden, effektivitetssträvandenä inom statsförvaltningen inte attge avsett resultat. Ipropositionen behandlas vidare problemet med att en stor och växande andel avstatsbudgeten utgörs av utgifter som ökar automatiskt som en följd av tidigarefattade beslut. Detta gäller bl. a. väsentliga delar av det socialatrygghetssystemet. Den situation som beskrivs i propositionen visar enligtföredraganden att ett fullföljande av tidigare åtaganden och en vidmakthållenoch ytterligare befäst social trygghet innebär att det statsfinansiellautrymmet redan är kraftigt intecknat. Utrymmet för reformätaganden somytterligare begränsar den framtida handlingsfriheten är således mycket litet. 1978/79 milj. kr. budget 1979/80 milj. kr. 112 113 137 292 -I- 3,7-f-17,2 116 209 160 877 + 9,1 + 6,8 126 819 171 869 Budgetförslaget för /80 utvisar etti stort sett oförändrat saldo i förhållande till det beräknade utfallet förinnevarande budgetår. Detta uppnås enhgt föredraganden genom en återgång tillmer normal inkomstutveckling, vilket bl. a. återspeglar en ökad aktivitet iekonomin, och en mycket :restriktiv prövning av utgifterna. Enligtföredragandens uppfattning skulle en fortsatt saidoförsämring inte varaförenlig med en ansvarsfull finanspolitik i den samhällsekonomiska situationsom vi nu ser framför oss. Med den utveckling av efterfrågan som kanförutses talar såväl samhällsekonomiska som kreditmarknadspolitiskaöverväganden för att den erforderliga handlingsberedskapen på detfinanspolitiska området i första hand måste avse restriktiva åtgärder. Motdenna bakgrund är det enligt föredraganden angeläget att understryka detansvarstagande som är oundgänghgen nödvändigt vid behandling avbudgetförslaget och de förslag ined ekonomisk innebörd som kan komma attväckas med anledning härav. En utgångspunkt bör därför enligt föredragandenvara att eventuella förslag och beslut om ökade statsutgifter också åtföljs avkompenserande statsfinansiella åtgärder. Beträffandeutgiftsprogrammet understryks att nya utgiftsåtaganden fått begränsas till ettfåtal av de allra mest angelägna ändamålsområdena. De områden som särskiltframhålls av föredraganden är sysselsättningen, industripolitiken, forskningoch kultur, social trygghet samt särskilda åtgärder för handikappade. Härutöveraviseras regeringsförslag avseende förbättringar i föräldraförsäkringen,åtgärder FiU 1978/79: 20 41 inomtrafikpolitiken, ställningstaganden till förslag års skatteutredning,från kommunalekonomiska utredningen och från företagsskatteberedningen,riktlinjer för den framtida skogspolitiken, riktlinjer för den fortsattaregionalpolitiken, åtgärder inom tekoindustrin, inriktningen avindustripolitiken samt inriktningen av den framtida energipolitiken. Itabell 9 redovisas statsutgifterna för /80 enligt budgetförslagetfördelade på viktigare ändamålsgrupper. (Beloppen avrundade) Folkpensioner, sjukförsäkring m. m. Allmänna bidrag till kommuner Hälso-, sjuk- och socialvård Internationellt bistånd m. m. I tabellen jämförs budgetförslaget /80 medstatsbudgeten /79. Om jämförelsen i stället sker med det nu beräknadebudgetutfallet för /79 förutses de samlade utgifterna stiga någotmindre eller med , vilket innebär en dämpning av utgifternasstegringstakt. Dämpningen sammanhänger till en del med den förutseddaförbättringen av konjunkturläget som enligt föredraganden beräknas minskabehovet av särskilda industri- och arbetsmarknadspolitiska insatser. Denberäknade ytterligare nedgången i prisstegringstakten inverkar också påkalkylerna. En väsentlig faktor är vidare, framhåller föredraganden, attutgiftsprövningen har genomförts mycket restriktivt. Totalbudgetensinkomster beräknas stiga med ca . jämfört med nu beräknatutfall för innevarande budgetår. Detta innebär en uppgång , dvs.ungefär samma takt som den allmänna inkomstutvecklingen i samhället. Störstaökningen förutses för inkomstskattetiteln (6,. ), där ökningenframför allt är att FiU 1978/79: 20 42 hänföratill den aktuella avräkningen av kommunalskattemedel och beslutade höjningar avsjukförsäkringsavgiften m. m. Inkomsterna under mervärdeskattetiteln beräknasstiga med , vilket sammanhänger med den förutsedda uppgången iden privata konsumtionen. Sammanfattningsvisutvisar nu föreliggande beräkningar ett budgetunderskott om ca 45 miljarderkr. såväl /79 som /80. I motionen 1108 av m. fl. (m)understryks starkt nödvändigheten av en begränsning av den offentligautgiftsexpansionen. Det gäller givetvis den offentliga sektorns ianspråktagandeav reala resurser för konsumtions- och investeringsändamål. Inte minst måsteeffektiviteten inom den offentliga sektorn ägnas ökad uppmärksamhet. Denoffentliga sektorns utgifter expanderar emellertid väsentligt mycket snabbareän vad konsumtionsutvecklingen ger vid handen, framhåller motionärerna, vilketberor på att vi haft den snabbaste utgiftsökningen på transfereringssidan. Ochdenna ökning beräknas fortsätta. Motionärerna hänvisar här till beräkningar ilångtidsutredningen. Enskilda poster i transfereringarna har ökat betydligtsnabbare än genomsnittet. Denoffentliga sektorns snabbt ökande utgifter för transfereringsändamål skaparnaturligtvis ett motsvarande behov av snabbt ökande inkomster för attfinansiera transfereringssystemet. Vi är enligt motionärerna på väg att hamnai en situation, där stat och kommun tar in allt mer pengar i form av skatteroch sociala avgifter och därigenom försätter enskilda och företag i ett lägedär de just på grund av bördan av skatter och avgifter blir beroende avytterligare ökade bidrag från det allmänna. Denna onda cirkel leder till att enallt större del av nationens samlade resurser kanaliseras via stat och kommun. Denbeskrivna utvecklingen måste enligt motionärerna brytas, om vi inte snabbtskall hamna i en situation, där praktiskt taget landets samlade resurserförmedlas via det allmänna i byråkratiska och kostsamma former. Målmedvetnainsatser måste sättas in för att bryta denna utveckling, som i annat fall ledertill att en allt större del av vårt lands inkomsttagare hamnar i en heltorimlig marginalskattesituation. Ytterligareett problem med anknytning till den offentliga utgiftsexpansionen är enligtmotionärerna statens växande budgetunderskott. För /80 förutsesett underskott på inte . och det är sannohkt, menarmotionärerna, att underskottet kan komma att bli än större. En balanseradstatsbudget är i sig FIU1978/79: 20 43 ingetmål, framhåller motionärerna. Den ekonomiska politikens uppgift är att skapabalans i samhällsekonomin inte i budgeten;