bet · G201FiU20 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:20 medanledning av i propositionen 1978/79:100 framlagda finansplan ochbudgetförslag jämte motioner Idetta betänkande behandlar finansutskottet dels propositionen 1978/79: 100, bilaga 1,Finansplanen, vari föreslås att godkänner de allmänna riktlinjer förden ekonomiska politiken som förordats i propositionen, dels propositionen 1978/79: 100, bilaga 2,Budgetförslaget, i vad avser förslagen under 1.att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen somförordats i propositionen och 4.att bemyndigar regeringen att i disponera en från150 . ökad röriig kredit att på sätt somregeringen bestämmer ställas till förfogande för myndigheter som bedriveruppdragsverksamhet, 1978/79: 577 om prisstopp på dagligvaror av LarsWerner m. fl. (vpk), 1978/79: 1106 om allmänna hypoteksbanksutgivning av obligationer av m. fl. (c), 1978/79: 1108 om den ekonomiska politiken av GöstaBohman m. fl. (m) i vad avser yrkandena 1, 2, 5 och 6, 1978/79: 1118 om riktlinjer för den ekonomiskapolitiken av (apk) och Älf Lövenborg (apk), 1978/79: 1124 om den ekonomiska politiken ochbudgetregleringen av m. fl. (s), 1978/79: 1125 om ökade möjligheter till upplåninginom jord- och skogsbruket av Karl-Änders (), 1978/79: 1128 om lantbrukets kapitalförsörjning avHans Wachtmeister m. fl. (m) i vad avser yrkandet 2, 1978/79: 1620 om den ekonomiska politiken av LarsWerner m. fl. (vpk) och 1 1978/79. FiU 1978/79:20 2 1978/79: 1698 om den ekonomiska politiken avThorbjörn m. fl. (c), dels näringsutskottets yttrande (NU 1978/79: 2 y)över motionerna 1978/79: 1108 yrkandet 5 och 1978/79: 1698 yrkandena 3 och 4. I propositionen 100, bilaga 1(ekonomidepartementet) har regeringen efter föredragning av statsrådet föreslagit att godkänna de allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken som förordats i propositionen, I detta sammanhang behandlar utskottet följandemotioner rörande riktlinjerna för den ekonomiska politiken: 1108 av m. fl. (m) vari såvitt nu är ifråga hemställs att godkänner de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken som förordats i motionen, 1118 av (apk) och (apk)vari hemställs att beslutar avslå regeringens finansplan och godkännade i motionen anförda riktlinjerna för den ekonomiska politiken, 1124 av m. fl. (s) vari såvitt nu är ifråga hemställs att godkänner de allmänna riktlinjer för denekonomiska politiken som har förordats i motionen, 1620av m. fl. (vpk) vari såvitt nu är i fråga hemställs 1. att beslutar attuttala sig för övergång till lågräntepolitik samt 2. att beslutar attgodkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas imotionen och avslå regeringens förslag i denna del, 1698av m. fl. (c) vari såvitt nu är i fråga hemställs attriksdagen godkänner de i motionen förordade riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken. Därutöverbehandlas i detta sammanhang följande motioner: 577 av m. fl. (vpk) vari hemställs attriksdagen hos regeringen hemställer att prisstopp införes på alladagligvaror, 1106 av m. fl. (c) vari hemställsatt beslutar anhålla att regeringen medverkar till att SverigesAllmänna Hy-poteksbank får gränsen för försäljning av obligationer höjd med 500miljoner kronor under detta år. FiU 1978/79:20 4 1125 av () vari hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts i syfte att tillförsäkra jord- och skogsbruket tillgång tilllångsiktigt lånekapital, 1128 av m. fl. (m) vari såvitt nuär i fråga hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts rörande fördelning av emissionstillstånd förobligationer avseende Hypoteksbankens behov av lantbrukskrediter i avvaktan påförslag till långsiktiga riktlinjer för lantbrukets kapitalförsörjning. Successivt har den förda ekonomiska politikenbörjat ge resultat, anför föredraganden i finansplanens avslutandesammanfattning. Den ut-landskonkurrerande industrin hai: återvunnitmarknadsandelar och handelsbalansen har förbättrats krjiftigt.Industriproduktionen har åter börjat öka. Inflationstaktenhar dämpats markant. Bildenhar emellertid fortfarande också mörkare inslag, anför föredraganden.Arbetslösheten har visserligen hållits på en internationellt och historisktsett låg nivå men arbetsmarknadsläget är likväl besvärligt. Detta gällersärskilt ungdomar och andra nytillträdande grupper på arbetsmarknaden. Vidarehar induiitrins investeringar fallit kraftigt . Även i dessahänseenden kan dock tendenser till en förbättring skönjas. Itakt med att devalveringarna har gjort sin verkan har det varit möjligt attnågot lätta på åtstramningspolitiken. I syfte att hålla tillbakaprishöjningarna och därmed stimulera ekonomin avskaffades den allmännaarbetsgivaravgiften helt fr. o. m. . Vissa ytterligarestimulansåtgärder har beslutats . Dessa omfattar bl. a. en höjning avdet allmänna barnbid:raget och en begränsad marginalskattesänkning. Genomstimulanserna kan ekonomins kapacitetsutnyttjande och därmed produktivitetenöka snabbare än annars. Deninternationella konjunkturen beräknas totalt sett bli ungefäroförändrad jämfört med . En viss avmattning i motverkas aven snabbare tillväxt i . En positiv faktor i den internationella bildenär att underskott och överskott i olika länders utrikesbetalningar beräknas blijämnare fördelade vilket ökar den ekonomisk-politiska handlingsfriheten. FörSveriges del förutses en tillväxt i BNP på vilket är avsevärt mer än1978. Arbetsmarknadsläget förbättras successivt och inflationen blirjämförelsevis begränsad. För bytesbalansen förutses en mindre försämring. Skalldenna relativt gynnsamma prognos infrias och skall utvecklingen även på längresikt kunna bli positiv ställs FiU 1978/79:20 5 emellertidett antal bestämda krav på den svenska ekonomin, hävdar föredraganden. Engrundläggande förutsättning är att näringslivets konkurrenskraft ytterligareförbättras. Möjligheterna härtill påverkas gynnsamt av gällandeavtal och av att industrin har en icke obetydlig produktivitetsreserv.Det är endast genom att vinna ytterligare marknadsandelar, såväl för exportensom på hemmamarknaden, som vi kan minska underskottet i bytesbalansen.Föredraganden understryker att vi ställer mycket stora krav på vår industriellakapacitet och exportförmåga. Handelsbalansen måste nämligen kontinuerligtförbättras för att motverka stigande turistutgifter i utlandet, ökatu-landsbistånd och växande räntebetalningar. Milj.kr., löpande priser Övriga tjänster, netto Omräkningspost för tjänster och Våra möjligheter att öka näringslivetskonkurrenskraft blir avhängiga av vår förmåga att begränsa de inhemskakostnadsökningarna och öka näringslivets produktivitet. Det ligger, anförföredraganden, i allas intresse att så sker. Det är endast ettkonkurrenskraftigt näringsliv som i längden kan garantera sysselsättning ochbetala goda reallöner. Detär vidare nödvändigt att vi utvecklar och förnyar näringslivetsproduktionsapparat. En viktig del av framtidens näringsliv kommer att utgörasav företag som är små. Mot den bakgrunden har åtgärder vidtagits för attfrämja de små och medelstora företagens verksamhet. a. har beskattningen avdet i dessa företag arbetande kapitalet lindrats och de regionalautvecklingsfonderna givits betydligt ökade resurser. Ett dynamiskt näringslivkräver också stora satsningar på forskning och utveckling. I årets budget utgörsådana insatser ett prioriterat område. FiU 1978/79:20 6 har, trots vidtagnastimulansåtgärder, industriinvesteringarna minskat kraftigt. Detta har variten naturlig följd av det låga kapacitetsutnyttjandet och den starkt försämraderesultatutvecklingen. I takt med att kapacitetsutnyttjandet nu successivtförbättras och företagens resultat normaliseras förbättras enligt föredragandennäringslivets förmåga och incitament att öka investeringarna. För 1979förutses en tydlig uppgång. Det är av stöista vikt att företagen nu verkligenökar investeringarna så att produktionsförmågan utvecklas i takt med attefterfrågan förbättras. Skulle så icke ske riskerar man att flaskhalsproblemuppstår till skada såväl för det enskilda företaget, vars förmåga att behållaoch finna marknader minskar, som för samhällsekonomin i stort. Frihandeloch strukturomvandling har historiskt utgjort hörnstenar i den svenskavälfärdsutvecklingen, som i stor utsträckning bygger på att vi drar nytta avden specialisering som den internationella handeln möjliggör. Vi är som nationpå ett avgörande sätt beroende av att våra exportföretag i ett fritthandelsutbyte kan finna avsättning för sina varor, anför föredraganden, som sermed oro på de tendenser till protektionism som föreligger på sina håll i denindustrialiserade världen. Av detta följer givetvis också att vi inte självafår försöka att vinna fördelar, som med nödvändighet blir kortsiktiga, genomprotektionistiska åtgärder. Strukturomvandlingenger fördelar men kräver också uppoffringar. Stora ansträngningar måste görasför att förhindra att dessa ensidigt drabbar vissa grupper. Människor somutsätts för förändringar på arbetsmarknaden måste givetvis ges ett generöstsamhälleligt stöd. Kostnaderna härför blir med nödvändighet stora. De kan sessom ett pris vi gemensamt måste betala för att lätta bördan för dem som berörsav omställningar. Men politiken måste inriktas på att underlätta en successivomvandling, inte att försök:a att förhindra den. Genomnäringspolitiska och regionalpolitiska insatser av olika slag kananpassningsprocessen underlättas och den regionala balansen främjas. Sådanainsatser måste dock kompletteras med åtgärder för att uppnå en ökad yrkesmässigrörlighet. Även ett visst mått av geografisk rörhg-het måste accepteras.Föredraganden understryker att det här inte är fråga om något utarmande avvissa regioner. Mycket står att vinna redan med Ökad pendling inom en region.En aktiv regionalpolitik kan vidare bidra till att näringslivets tillväxt blirjämnare fördelad, så att flyttningarna inte går ensidigt i en riktning. Underkonjunkturens uppgångsfas är det särskilt viktigt att näringslivets omvandlingkan fortgå. Det är då som produktiv sysselsättning i nya jobb kan erbjudas. Enför låg rörlighet hämmar inte endast näringslivets anpassning och därmedsjälva basen för välfärdssamhället FiU 1978/79:20 7 utan kan också medföra att kostnadstrycket ånyo ökar. Ävensett i ett vidare perspektiv måste vi acceptera att vi lever i en föränderligvärld. Menar vi allvar med vår solidaritet med utvecklingsländerna måste viockså vara beredda att ta konsekvenserna av att världsekonomins struktursuccessivt förändras. Detta innebär att vi måste acceptera att vissa branscherlångsiktigt krymper, anför föredraganden. Denekonomiska politiken har medfört att ett betydande underskott uppstått i denstatliga budgeten. Budgetunderskottets utveckling på kort sikt är alltid ettresultat av stabiliseringspolifiska överväganden. Budgetpolitikens uppgift ärju inte att skapa balans mellan statens utgifter och inkomster som ettsjälvändamål. Budgeten skall i stället bidra till att skapa balans isamhällsekonomin, understryker föredraganden. Genomden förda budgetpolitiken har den totala efterfrågan i ekonomin kunnat hållasuppe på en rimlig nivå. Högre skatter hade med nödvändighet medfört antingenatt ansträngningarna att återvinna vår konkurrenskraft försvårats eller attden totala efterfrågan blivit alltför låg. Detta hade fått besvärandekonsekvenser för sysselsättningen. En påtagligt lägre utgiftsnivå, å andrasidan, hade endast kunnat nås till priset av minskade ambitioner vad gälleransträngningarna att underlätta strukturomvandlingen, i fråga omsysselsättningsfrämjande åtgärder eller andra delar av det socialatrygghetssystemet. Denlikviditetspåspädning som har följt av budgetunderskotten har hittillsmotverkats av en önskvärd återhämtning av näringslivets sparande. Den realalikviditeten i samhällsekonomin befinner sig dessutom alltjämt på en relativtlåg nivå. Riskerna för att den ökade likviditeten skall generera enefterfrågeinflation är också begränsade i en situation som karakteriseras avstora outnyttjade produktionsresurser. I takt med att kapacitetsutnyttjandetförbättras ökar emellertid kraven på en stram finanspolitik. Allteftersomden reala likviditeten i samhällsekonomin normaliseras måste ocksåkreditpolitiken anpassas, anför föredraganden, bl. a. genom att likvida medelförs över till den långa kapitalmarknaden. En sådan utveckling har redaninletts genom att differensen mellan den korta och den långa räntan ökatspåtagligt. Härigenom ökar incitamentet att placera likvida medel långfristigt.De mot hushållen riktade sparstimulerande åtgärderna har också bidragit Ullatt göra denna sektors sparande mera långsiktigt. Underskotteti de utrikes betalningarna avspeglar ett totalt sparandeunderskott i ekonomin.För att på uppnå balans måste detta underskott elimineras, poängterarföredraganden. Även statsbudgeten måste lämna sitt bidrag härtill. kalkyler borde den offentliga sektorn totalt sett uppnåett litet överskott i sitt FIU 1978/79:20 Finansiellt sparande i den offentliga sektorn . + 15 + 3 -34 4-15 -20 Anm.Siffrorna är avrundade till hela miljarder kr. Källa: Finansplanen. finansiellasparande för att utvecklingen skall bli förenlig med antagandena omsamhällsekonomisk balans och fullt kapacitetsutnyttjande . Med hänsyn tillde betydande överskotten i socialförsäkringssektorn och redovisningen avlånetransaktioner i statsbudgeten motsvarar detta ett budgetunderskott om ca 25miljarder kr. Denminskning av underskotten i statsbudgeten jämfört med nuläget som på siktbehövs understryker vikten av största återhållsamhet med statligautgiftsåtaganden, särskilt som det totala skatteuttaget nu nått en nivå därytterligare höjningar ger upphov till en rad problem. Skatte-ochavgiftshöjningar medför bl. a. ett ökat inflationstryck från kostnadssidan,påverkar tillväxttakten negativt, och utsätter skattemoralen för ytterligarepåfrestningar. Dentillväxtpotential som finns i den svenska ekonomin måste enligt föredragandensmening väsentligen reserveras för ökningar av exportenoch investeringarna och för att genomföra den nödvändiga strukturomvandlingen.Utrymmet för ökning av såväl den privata som den offentliga konsumtionen blirbegränsat. Denna utveckling ställer stora krav på solidariteten i vårtsamhälle. Nya statliga insatser kan endast komma i fråga för strängtprioriterade utgiftsområden och måste i första hand avse eftersatta grupper.Årets budgetförslag bär en sådan profil. Regeringenhar också överenskommit med kommunförbunden att riktpunkten bör vara att denkommunala konsumtionen volymmässigt inte ökar mer än högst och1980. tillgängliga data indikerar emellertid en tillväxt på under1979. För att vi skall kunna uppnå balans är det nödvändigt att också denkommunala konsumtionen anpassas till de ramar som sätts av detsamhällsekonomiska utrymmet. Alla partier, liksom alla stathga och kommunalaorgan, måste här känna sitt ansvar, slutar föredraganden. FiU 1978/79: 20 I fem av motionerna tas upp riktlinjerna för denekonomiska politiken. I motionen 1108 av m. fl. (m)understryks att den svenska samhällsekonomin mött problemav en storleksordning som enligt motionärernas mening saknar motsvarighet underefterkrigstiden. Orsakerna till dessa svårigheter är av såväl kortsiktig,konjunkturen som långsiktig, strukturell natur. Dehar samband med den offentliga sektorns och skattetryckets snabba ökning underdenna tid. Det fanns anledning att varna förföljderna av att vi i avsatte mindre medel till teknisk utveckling ochforskning än jämförbara länder. En eftersatt naturvetenskaplig och tekniskutbildning hör också till bilden. Föratt komma till rätta med dessa problem kommer det att fordras insatser på såvällängre som kortare sikt. Den borgerliga trepartiregeringen lade genom deåtgärder, som vidtogs , grunden för en ekonomisk-politiskkonsolidering. Utsikterna sådana de redovisas i regeringensfinansplan, av och andra organ ter sig betydligtljusare än . En betydande BNP-tillväxt förutses. Svårigheterna påarbetsmarknaden visar tydliga tecken att minska. Möjligheterna för en fortsattdämpning av inflationstakten är goda. Handels- och bytesbalansen har markantförbättrats. Trotsdetta kommer en rad problem att bestå. Jämvikten i bytesbalansen är ännu inteåterställd. Utrymmet för ökad såväl privat som offentlig konsumtion kommer attvara utomordentligt begränsat. En omfattande strukturomvandling inom svensktnäringsliv måste genomföras. Målmedvetna insatser kommer att erfordras för atthålla tillbaka den offentliga sektorns expansion och för att skapa utrymme förnödvändiga reformer på skattepolitikens område. Återställandetav den internationella konkurrenskraften kan enligt motionärerna betecknas somfas 1 i en politik syftande till att återföra ekonomin från fundamental obalanstill balans. Att under denna fas vissa i och för sig icke önskade effekter görsig gällande är ofrånkomligt. En devalvering leder till höjda importpriser ochsålunda till vissa inhemska prisstegringar. Att en åtstramningsåtgärd av typenhöjd moms också höjer priserna, säger sig självt, heter det i motionen. Denandra fasen inträder när effekterna av kostnadsanpassningen slår igenom påexporten och importen. Under denna fas skall en förbättring av handels- ochbytesbalansen komma till stånd. Detta är också vad som skedde. Svenskexportindustri började återvinna marknadsandelar. Under denna fas konsolideringsfasen bör också en dämpning av inflationstakten inträffa. Ävendetta har skett. FiU 1978/79: 20 10 förden ekonomiska politiken under denna andra fas är att söka hålla tillväxtenuppe i ekonomin för att öka kapacitetsutnyttjandet och därigenom frigöraproduktiva resurser. Borttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften under1978 hade detta syfte. De av beslutade åtgärderna föratt stimulera konsumtionen kan ses i samma perspektiv. Dentredje fasen inträder när den ekonomiska återhämtningsprocessen fortskridit sålångt att industriinvesteringarna på nytt börjar öka. Under denna fas samt iviss mån under slutet av den andra bör dessutom efterfrågan på arbetskraft på.nytt öka. Den svenska ekonomin kan samt under 1980förväntas vara i denna fas. En uppgång i näringslivets investeringar förutsesför . stod det dessutom klart, att enomsvängning i arbetsmarknadsläget var på väg. Nedgången iindustrisysselsättningen minskade och antalet lediga platser ökade. Detförbättrade arbetsmarknadsläget torde komma att bli allt mer påtagligt underloppet av 1979. Denfjärde fasen i den ekonomiska återhämtningsprocessen slutligen inträder narekonomin på nytt närmar sig fullt kapacitetsutnyttjande. I slutet på den tredjefasen och under den fjärde måste den ekonomiska politiken i ökad utsträckninginriktas på att motverka uppkomsten av flaskhalsar i ekonomin och motverka enefterfrågeinflatorisk utveckling. Detär enligt motionärerna viktigt att på detta sätt anlägga en helhetssyn för attförstå enskildheterna i den ekonomiska återhämtningsprocessen. Sammanfattningsvisanser motionärerna att vårt land genom de ekonomisk-politiska åtgärder, somvidtogs av den borgerliga trepartiregeringen under i första hand och1978, har kommit ur den krissituation, där det befann sig 1976. Vi har kommiten bra bit på vägen mot en återställd balans i ekonomin. Alla problem ärvisserligen långt ifrån ur världen, men en god grund har lagts och utsikternaför är förhållandevis ljusa. Denborgerliga trepartiregeringens ekonomiska politik följde enligt motionärerna enkonsekvent strategi. Den socialdemokratiska kritiken av denna politik hardäremot enligt deras mening varit allt annat än konsekvent. Det är enligtmotionärernas mening svårt att finna någon annan röd tråd i densocialdemokratiska kritiken än en systematisk strävan att spela på den oro ochdet missnöje, som den ekonomiska situationen och därav föranleddaekonomisk-politiska åtgärder kan ha skapat. Den genomgång av socialdemokratiskaståndpunkter, som görs i motionen, visar enligt motionärernas uppfattning attsocialdemokraterna konsekvent har motsatt sig i stort sett allt som vidtagitsi syfte att återställa balansen i den svenska ekonomin. De har bedrivit enrenodlad missnöjespolitik. De har inte varit beredda att påtaga sig någon delav ansvaret för att reda upp de problem, som den tidigare socialdemokratiska FiU 1978/79: 20 11 regeringenaktivt medverkat till att skapa. Detta är beklagligt och beklämmande, anförsdet i motionen. Ifråga om utvecklingen anser sig motionärerna i stort sett kunnainstämma i den bedömning av de ekonomiska utsikterna som redovisas ifinansplanen. Pånågra punkter är enligt motionärernas bedömning utvecklingen emellertid förenadmed betydande risker. Den BNP-ökning på , som förutses, är jämfört medutvecklingen i övrigt stor. Den har inte överträffats sedan1969 och den är sålunda större än under t. ex. 1970, då efterfrågedämpandeåtgärder ansågs nödvändiga bl. a. det s. k. idiotstoppet på kreditmarknaden.Det kan ifrågasättas om den svenska ekonomin klarar en sådantillväxttakt utan störningar. Risken för uppkomsten av flaskhalsar i ekonominmed därav följande press uppåt på prisnivån är inte obetydlig. Tillföljd av de senaste årens vikande industriproduktion finns det en betydandeöverkapacitet inom svenskt näringsliv. I den mån denna kan tas tillvara liggerhäri en stor tillväxtpotential. Frågan är emellertid i vilken utsträckning denökade efterfrågan kommer att inriktas mot företag och branscher, där detverkligen finns överkapacitet. Alldeles klart är, enligt motionärerna, att denstörsta efterfrågeökningen inte kommer att riktas mot de branscher som haft denstörsta produktionsnedgängen 19761978. Enförutsättning för att den förutsatta ekonomiska tillväxten skall utanuppkomst av flaskhalsar i produktionen torde därför vara en betydligt ökadrörlighet på arbetsmarknaden mellan företag och branscher. Arbetskraften måsteförmås flytta från företag med överkapacitet till företag med brist påarbetskraft. I första hand är det därvid en ökad inomregional rörlighet sommåste eftersträvas. I viss mån kan emellertid också en ökad interregionalrörlighet komma att erfordras. Ifinansplanen uttalas förhoppningen, att en ökad rörlighet på arbetsmarknadeninom regionerna bör kunna främjas bl. a. genom förstärktaarbetsförmedlingsinsatser. Motionärerna befarar att detta inte kommer att visasig tillräckligt. Det finns enligt deras mening anledning att påminna om, attregeringen accepterat åtgärder som verkar i rakt motsatt riktning. ex. syssclsättningsgarantin för de varvsanställda. Ocksådet mycket stora budgetunderskottet inger enligt motionärernas mening oro vadgäller möjligheterna att begränsa prisstegringarna till de 5 å 6 %som anges i finansplanen. Ytteriigareen punkt i försörjningsbalansen inger betänkligheter, anförs det i motionen.Det gäller den kommunala konsumtionens ökning. träffades enöverenskommelse mellan regeringen och kommun-och landstingsförbunden om enspecificerad riktpunkt för den kommunala konsumtionens volymökning. FiU 1978/79: 20 12 Den prognos, som redovisas i finansplanen avseende den kommunalakonsumtionsökningen, innebär emellertid att denna skulle komma att uppgå till3,. Enligt motionärernas bedömning är en kraftigare reaktion frånstatsmakternas sida än budgetministerns i finansplanen uttalade förhoppning omåterhållsamhet motiverad. En omprövning av gjorda transfereringsåtagandengentemot kommunerna bör komma till stånd. Sverigesekonomisk-politiska svårigheter är inte bara av konjunkturell utan också avlångsiktig, strukturell natur, understryks det i motionen. har underhela haft en långsammare ekonomisk tillväxt än flertalet jämförbaraländer. har BNP-tillväxten i uppgått till . Motsvarande siffra för europeiska är 32,och för hela OECD-området . Man kan med utgångspunkt från sådanasiffror konstatera, att om det svenska folkhushållet hade kunnat upprätthållasamma tillväxttakt som genomsnittet i , så hade vii dag förfogat över ökade resurser motsvarande . Föratt behålla sin ställning hade behövt göra utomordentliga satsningar påteknisk forskning och utvecklingsarbete samt på offensivaindustriinvesteringar, anför motionärerna. Till väsentlig del kom emellertiddessa satsningar aldrig till stånd.