bet · G201UU11 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om Cypernproblemet 1 motionen 1977/78:1017 av och (apk) hemställs att beslutar anmoda regeringen 1. att i Förenta nationernakraftfullt stödja kraven på att FN-resolutio-nerna om genomförs ipraktiken och att det cypriotiska folkets kamp för oberoende, suveränitet,territoriell integritet, alliansfrihet och demilitari-sering av ledertill framgång, 2. att i och andrainternationella organ vidta åtgärder för att stoppa den turkiska regeringensflagranta kränkningar av de mänskliga rättigheterna på Republiken , 3. att stödja kravet påsammankallandet av en internationell konferens om , ev. inom ramen förFörenta nationerna, 4. att verksamt bidra till attskapa klarhet om de 2 000 saknade personernas öde, 5. att - tillsammans med andrastaters delegationer - kräva att FN:s sanktionssystem utan dröjsmål träder ifunktion enligt FTM-stadgan, om fortsätter att vägra attgenomföra FN-resolutionerna, 6. att inte godkänner passeller andra handlingar utfärdade av den så kallade "Turkish FederatedState of " och verkar för att alla FN-stater förfar på samma sätt. Efter starkt skiftande historiska öden och utländsköverhöghet, senast under turkiskt välde och ett 80-tal år underbrittiskt, blev en självständig republik. Dess befolkning somuppgår till ca 650 000 invånare är till grekisktalande kristna,medan återstoden utgörs av turkisktalande muslimer. Mellangrekcyprioter och turkcyprioter har sedan århundraden rått motsättningar.Starka krafter inom den förra befolkningsgruppen har öppet verkat för enförening (enosis) med . Den turkiska minoritetens intressen har förutofta blivit eftersatta. Republikensförfattning försågs med en rad bestämmelser avsedda att minskamotsättningarna mellan de båda folkgrupperna och att trygga ett likvärdigtinflytande för båda. De blodiga sammanstötningar mellan grek- ochturkcyprioter, som utbröt , ledde bl. a. till attturkcyprioterna alltsedan dess inte deltar i vare sig regerings- eller 1 1978/79. UU 1978/79:11 2 parlamentsarbetet.I början av år 1975 utropade turkcyprioterna en egen statsbildning på ,som dock inte tillvunnit sig internationellt erkännande. Inbördesstridernaledde också till att beslöt upprätta enfredsbevarande styrka på ön (United Nations Force in , UNFICYP), i vilkenbl. a. deltagit med trupper. föriängdesenast UNFlCYP:s mandat för ytteriigare en sexmånadersperiod.Styrkan uppgår f n. till sammanlagt ca 2 500 man. FN:s närvaro markerasytteriigare av att dess generalsekreterare har en särskild representantplacerad på . Lägetpå undergick en dramatisk förändring , då turkiska trupperinvaderade och ockuperade öns norra tredjedel. Krigshandlingarna ledde tillstora lidanden för civilbefolkningen och till att omkring en tredjedel avgrekcyprioterna fördrevs eller flydde från sina hem. Landets ekonomi led mycketsvåra bakslag. Utlösande faktor för den turkiska invasionen var en motdåvarande presidenten riktad statskupp, som sannolikt hade stöd av dendåtida juntaregimen i . Kuppens syften omintetgjordes ,vilket dock inte hindrade den turkiska ockupationen av öns norra del från attfullföljas och befästas. militära närvaro består alltjämt. Det nya läge på som åstadkoms genom denturkiska invasionen har vid upprepade tillfällen dryftats av FN:sgeneralförsamling och säkerhetsråd. uppmanade generalförsamlingenalla stater att respektera suveränitet, oberoende, territoriellaintegritet och alliansfrihet. Vidare uppfordrades till ett skyndsamttillbakadragande av alla utländska väpnade styrkor och till upphörande av allutländsk inblandning i angelägenheter. Liknande uppmaningar haråterkommit i generalförsamlingens resolutioner i Cypernfrågan under årendärefter, senast . Också uppmaningar lill de båda befolkningsgruppernaatt förhandla för att uppnå en politisk lösning har ingått som ett centraltelement i samtliga FN-resolutioner i denna fråga. En viss skärpning iformuleringarna kan noteras i den resolution i Cypernfrågan som antogs avgeneralförsamlingen . Resolutionerna har antagits med storamajoriteter och med svenskt stöd, men bl. a. ett antal inflytelserikavästländer har valt att avstå. Också har alltsedan sommaren 1974 ägnatCypernfrågan en betydande uppmärksamhet. Det har på olika sätt sökt attunderiätta en samförståndslösning mellan grek- och turkcyprioter, stödja FN:sfredsbevarande och medlande roll på och utjämna de motsättningar mellanGrekland och som föranletts av . Både ochTurkiet är i likhet med medlemmar av . Rådet har även ställtsig bakom humanitära och andra biståndsinsatser på , som bl. a. syftattill att underiätta de många flyktingarnas och tvångsförflyttades UU 1978/79:11 3 Ettsärskilt problem har utgjort svårigheterna att få till stånd effektivaeftersökningar och fastställa vad som hänt ett par tusen personer som alltjämtrapporteras som saknade 1974. Trots en principöverenskommelsei mellan parterna om en härför undermedverkan av Internationella röda korset och trots ett generalförsamlingsbesiuthärom har enighet ännu ej kunnat nås om denna kommissions mandat. och ägde femförhandlingsomgångar rum i mellan grek- och turkcyprioternas ledare. tvistefrågorna, som avser den territoriella uppdelningen mellanbefolkningsgrupperna samt befogenheterna för en centralregering, uppnåddes dockinga resultat. ägde en viss ytteriigare folkomflyttning rum, så attnumera i stort sett inga turkcyprioter finns kvar söder om demarkationslinjenoch endast ett par tusen grekcyprioter i norr. Somnågot av ett genombrott betecknades de möten som ägde rummellan dåvarande presidenten och turkcyprioternas ledare ochsom ledde till att vissa gemensamma riktlinjer för en lösning drogs upp. Dedärpå följande förhandlingarna i slutade dock utan att parterna kundeenas. överlämnade den turkcypriotiska sidan till FN:sgeneralsekreterare ett skriftligt förslag till uppgörelse, som skulle innebäravissa mindre territoriella justeringar och en författning enligt vilkencentralregeringen skulle få mycket begränsade befogenheter. Förslaget haravvisats av den grekcypriotiska sidan som helt oantagbart ens som grund förförhandlingar. FN:s generalsekreterare har konstaterat att avståndet mellan debåda sidornas förhandlingspositioner är alltför stort för att meningsfullaförhandlingar skall kunna föras. Han har vidare pekat på alt inte enbartinnehållet i de båda sidornas förslag utan också utvecklingen "på annathåll", som kan påverka Cypernproblemets lösning, gjort att enighet om altinleda reella förhandlingar inte förelegal. Detstår klart att också blivit en bricka i spelet mellan Förenia Staterna åena sidan och och å den andra om vapenleveranser och annatmilitärt bistånd. Också terrilorialvaltensfrågorna i utgör etttvisteämne mellan och . Mellan den nya turkiska regeringen ochden grekiska upptogs samtal, som förväntades kunna skapaförutsättningar för framsteg också i Cypernfrågan, men de vidare utsikternahärför ter sig för dagen ovissa. har klargjort sinprincipiella inställning i Cypernfrågan. anser att en lösning avkonflikten på måste baseras på de resolutioner som FN:sgeneralförsamling och säkerhetsråd antagit och stöder följaktligengeneralsekreteraren i dennes ansträngningar att få lill stånd förhandlingarmellan de båda befolkningsgrupperna. Särskilt som medlem av FN:ssäkerhetsråd hade möjlighet all aktivt driva dessaståndpunkter. Genom sitt deltagande i FN- UU 1978/79:11 4 styrkanpå alltsedan den upprättades och på andra sätt har ocksålämnat betydande konkreta bidrag till FN-ansträngningarna att på fredligt sättåstadkomma en lösning av . 1det svenska inlägget i FN:s generalförsamlings Cyperndebattbetonades bl. a. att den fortsatta närvaron på av inte får tjäna som en ursäkt för overksamhet i sökandet efter enpolitisk lösning. En föriängning av UNFlCYP:s mandat utgör inget självändamål,utan det rådrum som därigenom skapas måste utnyttjas för meningsfullaförhandlingar mellan de båda befolkningsgrupperna. I anförandet vädjades tillparterna att bryta det rådande dödläget och inta en mer konstruktiv hållning.Sverige stöder helhjärtat de ansträngningar som görs av FN och välkomnar ocksåandra initiativ som syftar till att få parterna till direkta samtal och nå enstabil och rättvis lösning. Sådana direkta förhandlingar mellan de bådabefolkningsgrupperna utgör nyckeln till en slutlig lösning av Cypernproblemet,en lösning som måste bygga på båda pariers rättigheter och skyldigheter ochaccepteras av båda. I det svenska anförandet framhölls också att UNFICYP utgören tung ekonomisk börda för FN. Allteftersom budgetunderskottet för UNFICYPfortsätter att öka har de länder som bidrar med FN-trupp nödgats la på sig enalltmer oproportionerlig andel av kostnaderna. UNFICYP bör inte vara en uppgiftför ett litet antal länder utan ett ansvar för det internationella samfundetsom helhet. 1 det svenska inlägget underströks också de allvariiga humanitäraoch sociala probleiTi som konflikten fört med sig och som kvarstår på grund avfrånvaron av en politisk lösning. Tusentals personer har förlorat sina hem, ochomkring 2 000 personer anges som saknade. Förutom sitt deltagande i UNFICYP har ävenbidragit med personal till en internationell civilpolisstyrka på (UNCIVPOL). UNFICYPfinansieras med frivilliga bidrag från ett begränsat antal medlemsstater.Bidragen förslår emellertid inte till att fullt täcka kostnaderna. FN:sunderskott för detta ändamål ökar därför kontinuerligt och beräknades i augustitill sammanlagt ca 53 milj. dollar. Den del av FN:s årskostnader som faller påden svenska truppinsatsen beräknas f n. till ca 50 milj. kr. (omkring 4,2 milj.kr. ), en kostnad som förskotieras med medel från fjärde huvudtiteln.Över tredje huvudtiteln tillskjuts ett årsbidrag till FN förUNFlCYP-operationerna om ca 2,2 milj. kr. fordran på FN i dettasammanhang uppgick lill 68,5 milj. kr. Sverigehar också lämnat finansiella bidrag till den internationella flyktinghjälpenpå . Viddet nordiska utrikesministermötet i kring månadsskiftetaugusti-september betonade ministrarna medlemsstaternas gemensamma ansvarför FN:s fredsbevarande verksamhet och dennas finansiering och fäste därvidsärskild uppmärksamhet vid det allvarliga finansieringsläget för FN-truppernapå . UU 1978/79:11 Såsom framgår av bakgrundsredogörelsen ovan harSverige gett sitt stöd åt FN:s olika strävanden att få till stånd en fredligoch bestående lösning av , så att suveränitet,oberoende, territoriella integritet och alliansfrihet tryggas och den utländskainblandningen i republikens angelägenheter upphör. Särskilt sommedlem av , , har haft tillfälle attaktivt driva dessa ståndpunkter. Genom sin långvariga medverkan i ochfinansiella stöd till FN:s fredsbevarande styrkor på och andrabiståndsinsatser har vårt land också lämnat betydande konkreta bidrag tillansträngningarna att få till stånd en lösning av Cypernproblemet. Från svensksida har det i FN inskärpts att UNFlCYP:s närvaro på inteutgör något självändamål och inte får tjäna som en förevändning för attytteriigare förhala en politisk lösning. En dylik måste, om freden och Cypernsenhet skall bevaras, grundas på en direktuppgörelse mellan de bådabefolkningsgrupperna. Inga tillfällen får försittas i strävandena att brytadet dödläge i förhandlingarna dem ernellan som f n. råder. Utskottet utgårifrån att regeringen också fortsättningsvis tillvaratar de möjligheter somerbjuder sig att inom FN:s ram befrämja en samförståndslösning på Cypern.Därmed torde motionens yrkande 1 om åtgärder inom FN:s ram få anses besvarat. 1motionens yrkande 2 påtalas turkiska kränkningar av mänskliga rättigheter påCypern och begärs svenska åtgärder mot dessa i och andrainternationella organ. - anmälde klagomål motTurkiet hos för kränkningar av de mänskliga rättigheterna i sambandmed den turkiska invasionen tidigare . Ett andra klagomål överfortsatta kränkningar inlämnades . Klagomålen hänsköts tillEuroparådets kommission förde mänskliga rättigheterna, som upptog de bådaanmälningarna till gemensam behandling. Kommissionens slutsatser ställdessamman i en rapport, som antogs men vars närmare innehåll tillsvidare hemligstämplades. har påställföreträdarnivå studerat rapporten och antagit enresolution, som dels konstaterade att vissa händelser som inträffat på Cypernutgör brott mot den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter, delskräver att åtgärder vidtas för att göra slut på sådana kränkningar och för atttillse att de inte upprepas. framhöll vidare att ettvaraktigt skydd för de mänskliga rättigheterna förutsätter att fred ochförtroende återupprättas mellan de båda befolkningsgrupperna på Cypern.Kommittén riktade därför en stark vädjan till parterna att återuppta de s. k.interkommunala samtalen, dvs. de förhandlingar som med många avbrott fortsmellan de båda befolkningsgrupperna alltsedan september 1974 men som legatnere , Kommittén förbehöll sig rätten att åter ta uppCypernfrågan till behandling om situationen så skulle kräva. Frågan torde idagarna på nytt komma upp till UU 1978/79:11 6 Utskottetutgår ifrån att regeringen i detta sammanhang beaktar såväl intresset av altvärna om respekten för om de mänskliga rättigheterna somintresset av att få lill stånd en politisk och övergripande lösning avCypernkonflikten. Också det nu aktuella yrkandet torde därmed få ansesbesvarat. 1motionens yrkande 3 begärs regeringens stöd för kravet på sammankallandel aven internationell konferens om , ev. inom ramen för FN. -Förslag om endylik konferens framfördes första gången av och har i åråterupprepats. Del har emellertid inte vunnit bredare anklang och heller aldrigtagils upp i någon av FN-resolutionerna om . I FN-resolutionerna läggs istället tonvikten pade förhandlingar som förts och bör föras - under FN:söverinseende - mellan de grek- och turkcypriotiska befolkningsgrupperna på ön.Yrkandet i fråga torde därmed få anses besvarat. 1motionens yrkande 4 efleriyses åtgärder för all skapa klarhet om de ca 2 000saknade cyprioternas öde. - antog utanomröstning en resolution om försvunna personer på . Däri anmodadesgeneralsekreteraren att genom sin särskilda representant på erbjuda sinabona officia för att i samförstånd med de båda befolkningsgrupperna åstadkommaett undersökningsorgan, med deltagande av Internationella röda korset, i syftealt utröna vad som hänt med de försvunna. 1 en svensk röslförklaring gavsresolutionen i fråga uttryckligt stöd. Tyvärr måste konstaleras att dethittills inte varit möjligt all få lill stånd det av generalförsamlingenönskade undersökningsorganel. I det förut nämnda svenska anförandet den 9november i generalförsamlingens Cypern-debatt betonades vikten av att de bådabefolkningsgruperna ger FN:s generalsekreterare fullt stöd och samarbetar meddenne för alt få fram uppgifter om de saknade och beklagades attgeneralförsamlingens enhälliga resolution om tillsättande av inte hade kunnat genomföras. Utskottet utgår ifrån altfrågan om de försvunna cyprioterna också i forisäiiningen uppmärksammas avregeringen. Det nu aktuella yrkaiidel torde därmed få anses tillgodosett. 1motionens yrkande 5 begärs åtgärder för alt få till stånd FN-sanktioner motTurkiet, om detta land fortsätter att vägra åtlyda FN-resolutionerna om Cypern.- Enligt vad utskottet inhämtat, har några uttryckliga hänvisningar tillmöjligheten att tillgripa sankuonsåtgärder mot inte förekommit i någonav de resolutioner som antagits av ellergeneralförsamling. Däremot har det förekommit uppmaningar till säkerhetsrådetatt tillse all FN-resolutionerna verkställs. har nyligensammanträtt för att dryfta denna fråga. Sanktionsvapnel kan endast komma ifråga i fall då ingen av säkerhetsrådets permanenta rnedlemmar går emot ensådan åtgärd. Det synes inte vara realistiskt att räkna mednågra FN-sanktioner mot . Yrkandet i fråga torde därmed få anses UU 1978/79:11 7 1motionens sjätte och sista yrkande begärs att inte skall godkänna passeller andra handlingar utfärdade av den s. k. Turkish of Cyprusoch verka för att andra stater förfar likaledes. - erkänner endast denav president ledda regeringen som . Sverigestödde den resolution som antogs av och sombeklagade det turk-cypriotiska beslutet att ensidigt utropa en s. k. federeradturkisk stat på . godtar likväl som resehandlingar de pass somutfärdas av den turkcypriotiska sidan. Detta sker i enlighet med Sverigestraditionella strävan efter största möjliga rörelsefrihet över gränserna. Sammapolitik har förut tillämpats, exempelvis beträffande pass utfärdade av TyskaDemokratiska Republiken och dåSverige ännu inte erkände dessa stater. Med harSverige ett viseringsfrihetsavtal, som givetvis inte gäller de turkcypriotiskapassen. Också det nu aktuella yrkandet torde därmed få anses besvarat. att betraktar motionen 1977/78:1017 sombesvarad med vad utskottet anfört. Närvarandevid ärendets slutbehandling: (), förste vice talmannen (), (), (), (), GeorgÅberg (fp), (), (), (), DavidWirmark (fp), (), () och Axel ().