bet · G201JoU9 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om hjortvård m. m. I motionen 1977/78:585 av ()hemställs atl beslutar uttala atl beleshjortar ges status somhemdjur, i enlighet med vad som anförts i molionen. I motionen 1977/78:1619 av Thorslen m. (c, s) hemställs atl hos regeringen begär atl del s. k. frireservateiför kronhjort utvidgas till atl omfatta Häckebergaområdet. Ulskollet har inhämtat yttranden över molionen1977/78:585 från lantbruksslyrelsen, , statensnaturvårdsverk. 1 motionen 1977/78:585 anförs atl fiera miljonerhektar svenska betesmarker blott i ringa omfattning utnyttjas förproduktiva ändamål. Om dessa marker utnyttjades i större utsträckning förhjortuppfödning skulle de enligt motionen kunna svara för en belydande del avden svenska köttproduktionen och fylla en stor del av vårt behov avköttäggvita. imotionen framhålls att intresset för hjortavel i hägn snabbthar ökat. har bedrivit ett mycket omfattandearbete för att initiera fiera att bedriva denna uppfödningsverk-samhel. a.har detta skett genom rådgivning vid uppförande av nya hägn. Motionärenunderstryker att hägnen icke för innebära alt allemansrätten träds förnär. Delkan enligt motionären vara lämpligt atl terminologiskt skilja på de frigåendehjortarna och de hägnade. 1 sammanhanget framhålls att beteshjortarnasjuridiska status är oklar och måste preciseras i lag. Det är vidareviktigt atl beteshjortarna hålls i sådana hägn som innebär betydandesvårigheter för hund atl ta sig in i. Lantbruksstyrelsen s\ä]]er sig i princip positivtill att för jord-och skogsbruk marginella marker utnyttjas för produktion avfrämst hjortdjursköti. En förutsättning härför är givetvis att djur och hägnsköts på etl riktigt sätt. Vidare anser styrelsen att djurskyddslagensbestämmelser i tillämpliga delar I 1978/79. JoU 1978/79:9 2 gällerför djur i vilthägn. Däremot kan styrelsen inte tillstyrka att djur i vilihägnskall ges status som hemdjur främst på grund av all delta skulle medföra enradikalt ändrad syn på dessa djur med utgångspunkt i gällande jaktlagstifining.Lantbruksslyrelsen som har sig bekant all inom kortkommer alt presentera en uliedning om vilthägn, anser att slutlig ställningtill alla de frågor, som behandlas i molionen, bör tas först efter del naturvårdsverketslutfört sin utredning. har remitterat ärendet lill verkets sakkunnige ivilivårdsfrågor, länsveterinär , länsveterinärorganisalionen iGävleborgs län. Länsveterinärenanser atl ett beslut atl förläna beteshjorlar i hägn status av hemdjur kan varamotiverat men inte är till fyllest föratt ge hjortar i hägn det skydd debehöver, Hans uppfattning om hägndjurens status framgår av en artikel , 1978 där han bl, a. säger: "Det är minbedömning att hägndjuren skall betraktas som djur i fångenskap och alt därfördjurskyddslagens bestämmelser skall gälla". Isammanhanget framhålls bl. a. atl en expansion av köttproduktionen genombeleshjortar i hägn kräver en expansion av slakteri- och distributions-kapacitetvad gäller i hägn producerat kött. Livsmedelsverketdelar länsveterinär uppfattning att hägndjur skall betraktas som djuri fångenskap och således falla under djurskyddslag-sliflningens bestämmelser. tillsatte en arbetsgrupp med uppdrag altutreda vissa frågor rörande handeln med vilda djur. Gruppen redovisade sitthuvudsakliga uppdrag ijanuari 1978, Gruppen har emellertid även ägnat sig åtfrågor med anknytning till vilthägn. Så snart gruppens utredning färdigställts,vilket beräknas ske , kommer den - efter vissremissbehandling - atl överlämnas till regeringen med de förslag frånnaturvårdsverket som utredningen kan föranleda. Verket anser del därför varafel lidpunkt alt nu gå in på de mera detaljbetonade frågor som molionen lar upp-juridisk status för de hägnade djuren, rätten atl avliva hund som kommit in ivilthägn, osv. Verket förordar atl molionen inle föranleder någon åtgärd.Verket anför i sitt yttrande i övrigt följande. De frågor som las upp i motionen torde alla kommaalt beröras i del ovan nämnda arbetet. Rent allmänt kan emellertid redan nusägas alt från allmän naturvårdssynpunkt är nackdelarna med vilthägn klartstörre än fördelarna. Den nämnda arbetsgruppen kommer sannolikt också allföreslå viss skärpning av lagstiftningen när del gäller vilthägn. Hägnenkan utnyttjas för fiera olika ändamål. De kan användas för försäljning avjakttillfällen (troféjakt), slaklkroppar, levande djur, fällhorn, hudar, m. m.De kan också utnyttjas för förevisning av djuren. Ivissa fall anläggs vilihägn för olika viltforskningsändamål. Dylika hägn kanvara av värde från faunasynpunkt, eftersom vissa typer av viitforskning kanvara svåra alt bedriva utan lillgång till hägn. Lönsamheten av vilihägnhar 1976 utretts i elt examensarbete vid JoU 1978/79:9 3 institutionenför skogszoologi vid skogshögskolan. En nuvärdeskalkyl ränta ochmarknadsmässiga arbetskostnader ger enligl undersökningen endast lönsamhet omavsättning av jaktlillfällen kan påräknas. Faktorer som räntefot,allernativsysselsätlning och hägnägarens ekonomiska situation kan dock förändraresultatet. Deproblem hägnen för med sig är av flera slag. Konflikter med friluftslivet ärvanliga och beroende dels på svårigheter atl komma in på marker belägna ivilihägn, dels ibland på atl vissa personer känner en instinktiv rädslu mot altvislas på marker där större ansamlingar av djur förekommer, som man tror ärfarliga. För orienleringsverksamhelen och för andra typer avfrilufisarrange-mang kan hägnen också vara lill speciella besvär. Delär vanligt att djur rymmer från vilihägn. Därvid kan större skador uppkomma påskog och/eller gröda belägen utanför hägnet, ofta på marker tillhöriga andra änhägnadsinnehavaren. Vidare ökar risken för spridning av smittsamma sjukdomargenom de förrymda djuren. Delär vidare inle så ovanligt alt anläggande av vilthägn på en mark -särskill omdel sker nära rågången lill angränsande mark - åstadkommer irritationjakträttsinnehavarna emellan då viltels naturiiga passage förhindras. Del harockså förekommit alt drivande hund under jakt kommer in i etl vilthägn. Därvidkan djuren i hägnet utsättas för betydande störningar. Iblandkan de hägnade djurens betning ge upphov lill ett ganska tilltalande landskap.Det intresse som härigenom kan finnas för hägnen från landskaps-bildssynpunklförtas emellertid ofla av alt markområdena ej är tillgängliga. Vilthägn kanvidare utgöra olämpliga inslag i landskapsbilden, om de förekommer i mera öppnamarker, vid stränder o. dyl. Avdet sagda framgår att , som har många erfarenheter avvilthägnens för- resp. nackdelar, inle ansluter sig till den positiva grundsynpå hägnen som kommer lill uttryck i molionen. Verket har tvärtom denuppfattningen atl en skärpt lagstiftning behövs för atl med vilthägnen förenadeproblem skall kunna bemästras. finner attvilthägnsverksamhelen, under förutsättning atl den är rätt skött, i allmänhetmåste anses som i huvudsak positiv. Förbundet motsätter sig emellertid betämialt det vill som hålls i hägnen ges status som hemdjur. Förbundet anser atlytterligare överväganden angående vilihägn kan anslå intill dess den avnaturvårdsverket sammankallade arbetsgruppens promemoria angående vilihägnföreligger och de förslag lill ändrad lagstiftning angående vilihägn somifrågavarande promemoria innehåller presenterats. Föreningenför svensk hjortavel tillstyrker för sin del motionen eller alt en vidareutredning görs som kan leda till alt hägnägarens skyldigheter och rättigheterblir klargjorda och rättsligt fastställda. 1 lagen (1943:459) om tillsyn över hundar sägs althund som visat benägenhet att bila människor eller hemdjur ej må vara lösutomhus och att om sån hund påträffas på område där heindjur finns för hundenom den inte låter sig upptagas dödas av den som äger eller vårdar hemdjuren. JoU 1978/79:9 4 Enligt svensk jaktlagstiftning är sådant vilt somhålles i hägn alt anse som vilt i egentlig mening. Bestämmelserna i jaktstadgan(1938:279) är således tillämpliga även på sådanl hjortvilt som förekommer ihägn, 1 21 § jaktstadgan ges emellertid del undantaget, atl den som barett vilthägninte är underkastad fridlysningsbestämmelserna förde villartersom hållsinstängda genom hägnet. Enligtsagda bestämmelse för inom jakipark eller djurgård som är inhägnad i enlighetmed föreskrifter som meddelar jakt idkas efter villebråd somhålls instängt genom hägnaden ulan hinder av fridlysning. Vadavser de föreskrifter som meddelar har verket under punkt 7 isina föreskrifter och anvisningar med anledning av vissa bestämmelser ijaktstadgan av anfört all älg, hjort och rådjur utan hinder avbestämmelserna i kungörelsen om allmänna jakttider får jagas under helajaktåret om jakten sker inom hägnad som på betryggande sätt hindrar djuren attpassera ut eller in, 121 § lagen (1938:274) om rätiiill jakt stadgas att lös hund ej må medtagaseller insläppas i annans hägnade jakipark eller djurgård; sker del, förjakträttsinnehavaren laga och behålla hunden. Dennarätt för hägnägaren inträder således endast i de fall då en hund avsiktligtmedtagits eller släppts in i elt vilthägn. Vadavser rätten att döda hund stadgas i 22 § sista stycket jaktlagen altpolismyndighet får låta döda hund, som löper lös och jagar eller ofredarvillebråd, om hunden inte låter sig upptagas, om det är angelägel frånviltvårdssynpunkt och försvarligt även med hänsyn lill övriga omständigheter.Polismyndigheten kan uppdraga åt jakträttsinnehavaren eller hans folk alt dödahunden. Iuppenbar nödsituation då del gäller att förhindra djurplågeri har emellertidhägninnehavaren rätt alt döda en i ett vilthägn inkommen hund. I93 § rennäringslagen (1971:437) stadgas att hund som anträffas medan den jagareller på annat sätt ofredar ren inom område där renskötsel då är tillålen, får,om den ej låter sig upptagas, dödas av den som äger eller vårdar ren. Utvidgningav frireservat för kronhjort I motionen 1977/78:1619 erinras om att år1970 i avsatte elt ca stort område vid Romeleåsen ochmarkerna strax väster därom till ett s. k. frireserval för kronhjort. Syftetmed reservatet var att söka bevara den svenska kronhjorten. 1 beslutet ingickäven atl markägare som drabbades av skadegörelse av kronhjort på gröda och skogskulle ersättas med statsmedel. Enligl motionen fann kronhjortsnämnden i Malmöhuslän tidigt JoU 1978/79:9 5 altgränsdragningen för reservatet ej var tillfredsställande, varken för vården avkronviltet eller med tanke på de skador odlare utanför reservatet drabbades av.Nämnden har därför gjort flera framställningar om all reservatet skulle utökas.Skälet fören utvidgning är att jordbrukare utanför reservatet för sina odlingarnedtrampade av kringströvande flockar av kronhjortar. Dessa brukare har interätt till ersättning för uppkomna skador. Ersättning utgår endast lill brukareinom reservatet. Detta förhållande har medfört att en omfattande jakt sker påkronhjort utanför reservatet, vilket avsevärt försvårar en korrekt vård avkronviltet. höstriksdag fastställde i huvudsakligöverensstämmelse med vad regeringen förordat vissa riktlinjer i fråga omåtgärder för kronhjortens bevarande och om bestridande av kostnaderna härför(prop. 8, JoU 1970:53, rskr 1970:413). Beslutet som grundades påen av och domänverket utförd utredning innebar isammandrag följande. Ettöppet s. k. frireservat för kronhjort skulle inrättas på försök i Skåne.Reservatet borde rymma etl hundratal kronhjortar och lokaliseras till ett a vde områden där nämnda djur då förekom. Inom reservatet avsågs avskjulningen blisträngt reglerad medan den utanför området ansågs böra i första hand regieras isamband med det åriiga fastställandet av de allmänna jakttiderna. Detförutsattes all därvid en tämligen lång jakttid borde gälla. För denskadegörelse som kronhjorten orsakade på skog eller gröda inom det föreslagnareservatet skulle ersättning utgå till de markägare som i mera belydandeomfattning drabbats av skadorna. Ersättning borde dock inte utgå om den skadelidandeunderiålil att vidta rimliga skadeförebyggande åtgärder eller om han kunnathålla sig skadeslös genom atl tillgodogöra sig jakträtt eller på annat sätt.Med hänsyn lill angelägenheten att förhindra ersättningsanspråk som kunde geupphov till oskäligt höga värderings- och administrationskostnader iförhållande lill ersättningsbeloppets storlek borde en självrisk av 300 kr.bestämmas. Skadeersättningarna skulle bestridas från anslaget Ersättning förvissa skador av rovdjur, m. m. medan övriga kostnader, i första hand förskadeförebyggande åtgärder m. m. berörande reservatet i , borde bestridasmed medel ur jaklvårdsfonden. För varje kronhjort som fälldes skulle avgift tasut. Fällavgifierna borde tillföras jaklvårdsfonden och bidra till att,läckakostnaderna för kronhjortsskyddei. Maj:t skulle äga besluta omavgifternas storlek. Enliglriksdagens mening borde vad som förordats ses som elt försöksprogram i syfieall för den närmaste framtiden lösa problemet med att bevara kronhjortarna i Skånepå elt sådant sätt alt såväl enskilda som allmänna intressen tillgodosågs. Bl.a. borde tillämpningen av ersättningsbestämmelserna noga följas. Det kundegivelvis länkas att del blev nödvändigt atl vidta justeringar på grundval av deerfarenheter som vanns. JoU 1978/79:9 6 chefenborde t. ex. reservatets närmare sloriek och lokalisering kunna omprövas, omdet visade sig nödvändigt. Det borde ankomma på Kungl. Maj:t att besluta idessa frågor. Bestämmelserom ersättning för skada av kronhjort, m. m. har i överensstämmelse med avriksdagen godtagna riktlinjer intagits i kungörelsen (1970:890) i ämnet. På viltvårdens område väcktes årsallmänna motionstid två motioner berörande hjortvården, 1977/78:585 och1977/78:1619. I den förstnämnda motionen framhålls behovet att med olikaåtgärder öka skyddet på hjorlvilt som hålls i hägn, framför allt från skadororsakade av drivande hund, medan den andra tar upp frågan om en ulvidgning avdel s. k. frireservat för kronhjort, som genom beslul år 1970inrättades i . Enligt molionen har den tillämpade gränsdragningenför reservatet ej visat sig tillfredsställande vare sig för vården avkronviltet eller med tanke på de skador som åsamkas odlare utanför reservatet. Somav den föregående redogörelsen framgår är en av statens naturvårdsverktillsatt arbetsgrupp f n. sysselsatt med atl utreda vissa frågor med anknytningtill viltfrågor. Så snart en rapport i ämnet färdigställts, vilket beräknas skeinom den närmaste liden, avser atl efter viss remissbehandlingöverlämna rapporten till regeringen med de förslag utredningen kan föranleda.Vidare kan erinras om alt den tillsatta jakt- och viltvårdsberedningenbl, a, har att närmare pröva vissa frågor rörande skador förorsakade av vilt.Beredningen behandlar även frågan om vilthägn, Elt betänkande rörandeviltskador väntas bli framlagt , medan beredningensöverväganden rörande vilthägn torde komma alt redovisas någol . Somunderlag för sistnämnda överväganden torde komma ätt ligga bl, a, den väntaderapporten från jämte verkets förslag i ämnet. Vadgäller frågan om utvidgning av det s, k. frireservatet för kronhjort i Skånevill utskottet framhålla atl riksdagsbeslut i frågan avsåg etlförsöksprogram i syfte att för den närmaste framliden lösa problemet med atlbevara kronhjortarna i på ett sådanl sätt atl såväl enskilda som allmännaintressen tillgodosågs. Man tänkte sig sålunda atl det kunde bli nödvändigt attpå grundval av vunna erfarenheter vidta vissa justeringar, T, ex, bordereservatels närmare sloriek och lokalisering kunna omprövas, om det visade signödvändigt. Det skulle enligt beslul ankomma på regeringen attbestämma i dessa frågor. Jakt-och viltvårdsberedningen torde som nämnts redovisa sinaöverväganden rörande skador förorsakade av vilt. Enligt vad utskottet inhämtattorde därvid även synpunkter komma atl lämnas på problemen rörandekronhjortreservatei i . JoU 1978/79:9 7 Medhänsyn lill vad i ärendet utretts finner utskottet föreliggande motioner intenu böra påkalla någon ytterligare åtgärd. 1. lämnar motionen 1977/78:585utan åtgärd, 2. lämnar molionen 1977/78:1619ulan åtgärd. Närvarande:Einar (), (), (), (), ()*, (), (), ArneAndersson i (), (), (). (), ()*, ()*, i (c) ochWivi-Anne Radesjö (s). *Ejnärvarande vid betänkandets justering. GOTAB 58782 Slockholm 1978