bet · G201FiU12 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av propositionen 1978/79:47 om fortsatt giltighet av lagen (1974:922)om kreditpolitiska medel jämte motion I propositionen 1978/79:47 har regeringen(ekonomidepartementet)-efter föredragning av statsrådet -föreslagit att anta vid propositionen fogat förslag till lag omfortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel. Detvid propositionen fogade förslaget till lag är av följande lydelse: Lagom fortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel Härigenom föreskrivs att lagen (1974:922) omkreditpolitiska medel, som gäller till utgången av , skall äga fortsattgiltighet till utgången av . I motionen 1978/79:51 av m. (s) hemställs att 1. antar finansieringsbolagskommitténs (SOU 1977:97)förslag till lag om Hnansieringsbolag samt 2. antar finansieringsbolagskommitténs (SOU 1977:97)förslag till lag om ändring i lagen om kreditpolitiska medel. 1 skrivelse har fullmäktige iriksbanken hemställt att regeringen föreslår att förlängagiltighetstiden för lagen om kreditpolitiska medel med , dvs. tillutgången av , och att lagen kompletteras på det sätt somfinansieringsbolagskommittén (Fi 1975:08) har föreslagit. 1 betänkandet (SOU1977:97) Finansieringsbolag har kommittén föreslagit att vissa kreditpolitiskamedel skall kunna tillämpas på sådana kreditinstitut, som enligt kommitténsbestämning utgör finansieringsbolag och med dessa jämställda företag. Skrivelsenoch betänkandet har remissbehandlats. Lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel är enfullmaktslag. Den ger regeringen befogenhet att på framställning av fullmäktigei förordna att får använda kreditpolitiskt medel. Förutsättningenför sådant förordnande är att det behövs för att uppnå de mål som harfastställts för penningpolitiska verksamhet (3 § första stycket). Dekreditpolitiska medlen enligt lagen är likviditetskrav, kassakrav,utlåningsreglering, emissionskontroll, allmän placeringsplikt, särskild place- 1 1978/79. FiU 1978/79:12 2 ringspliktoch räntereglering (1 §). Utlåningsreglering, allmän och särskildplaceringsplikt samt räntereglering är att anse som extraordinära medel.Förordnande om något av dessa medel får nämligen meddelas endast om synnerligaskäl föreligger (3 § andra stycket). Förordnandeom kreditpolitiskt medel kan avse ett eller flera slag av bankinstitut, försäkringsinstituteller annat kreditinstitut (4 § första stycket). Förordnande omemissionskontroll eller räntereglering kan avse även annan än kreditinstitut. 1lagen räknas som bankinstitut bankaktiebolag, sparbank och centralkassa förjordbrukskredit. avses AP-fonden och försäkringsföretagmed svensk koncession. i lagens mening är vid sidan ombankinstituten och försäkringsinstituten jordbrukskassa, kreditaktiebolag,landshypoteks- och stadshypoteksinstitutionerna, Svenska skeppshypotekskassanoch Skeppsfartens sekundärlånekassa (2§). Omregeringen har meddelat förordnande om kreditpolitiskt medel ankommer det påriksbanken att svara för de föreskrifter som behövs för användningen (5 §).Riksbanken får begränsa användningen av kreditpolitiskt medel till ett ellerflera slag av institut, undanta visst institut, om särskilda skäl föreligger,och utfärda olika föreskrifter för skilda institut (6§). Riksbanksfullmäktige har i sin skrivelse tillregeringen tagit upp frågan om ny förlängning av giltighetstiden för lagen omkreditpolitiska medel. I samband med att fullmäktige hemställde attlagens giltighetstid skulle förlängas till utgången av redogjorde deför kreditpolitikens uppgifter och medel . Fullmäktigeanser att den samhällsekonomiska bilden inte har ändrats, sedan nämndaredogörelse lämnades. Enligt fullmäktiges mening är det nödvändigt att även ifortsättningen kunna utnyttja lagens bestämmelser. Fullmäktige föreslår därföratt lagens giltighetstid förlängs med , dvs. till utgången av . Remissinstansernahar tillstyrkt eller i och för sig inte haft något att erinra mot att lagensgiltighetstid utsträcks ytterligare. Bankorganisationerna har dock gått med påen förlängning endast under förutsättning att lagen och dess tillämpning ändrasi några avseenden. För egen del anförföredraganden bl. Sverigesekonomiska läge har förbättrats , då giltighetstiden förlagen om kreditpolitiska medel förlängdes. Trots det förbättrade ekonomiskaläget är det viktigt att hålla en hög kreditpolitisk beredskap med tillgångtill olika kredilpolitiska instrument. Finanspolitiken som syftar till attstimulera en svag inhemsk efterfrågan innebär stora budgetunderskott. Dessaleder till att likviditeten ökar inom den svenska ekonomin. Om inte dennalikvidisering kan begränsas genom en aktiv penningpolitik medför den FiU 1978/79:12 3 storarisker för den fortsatta stabiliseringen, först för betalningsbalansen genomsin effekt på kapitalrörelserna och rön eller senare för pris- ochlöneutvecklingen. Riskernaav en alltför hög likviditet är så mycket allvarligare som har atträkna med underskott i de löpande utrikes betalningarna under ytterligare enföljd av år. Vårt beroende av den internationella kreditmarknaden har ökatgenom de utlandsskulder som har ackumulerats medunderskott i bytesbalansen. Underskotten medför också särskilda krav påkreditpolitiken. Den måste utformas så att industrin får tillgång till krediteri den utsträckning som är nödvändig för att företagen skall kunna bygga ut sinproduktionskapacitet. Föredragandenanser mot denna bakgrund att de ekonomiska problem vi fortfarande har attbemästra kräver att det finns en kreditpolitisk beredskapslagstiftning atttillgå. I likhet med riksbanksfullmäktige anser han att giltighetstiden förlagen om kreditpolitiska medel bör förlängas med , dvs. till utgången av1981. Föredragandentar i propositionen upp det förhållandet att flera remissinstanser, bl. a.bankorganisationerna, har framfört kritiska synpunkter på lagen och desstillämpning. Bankorganisationerna har föreslagit att lagen omgående ändras påvissa punkter och vidare begärt vissa klarläggande uttalanden om lagensinnebörd och tillämpning. Ett annat förslag är att en utredning tillsätts föratt göra en översyn av lagen. Delegationenför bostadsfinansiering har föreslagit ett förtydligande om närförutsättningarna för förordnande om särskild placeringsplikt skall ansesuppfyllda. har föreslagit en mindre ändring i lagenom kreditpolitiska medel för att justera bestämningen av vad som räknas somlikvida medel vid likviditetskrav. Föredraganden refererar i sammanhanget vadkapitalmarknadsutredningen anfört rörande den svenska kreditpolitiken. Föredragandenanser att vad kapitalmarknadsutredningen har föreslagit och anfört i fråga omanvändningen av kreditpolitiska medel har nära samband med utredningens förslagi övrigt. Med hänsyn härtill anser han att övervägandena med anledning avutredningens synpunkter på kreditpolitiken kan anstå till dess förslag pågrundval av kapitalmarknadsutredningens förslag föreläggas . Föredragandenanser det inte vara möjligt att i förevarande proposition ta slutlig ställningtill kraven på ändringar i lagen om kreditpolitiska medel. Frågan om ändring avden kreditpolitiska lagstiftningen inrymmer svåra problem som måste belysas ochövervägas närmare, anför föredraganden. Genom den omfattande utlandsupplåningenunder senare år har vårt beroende av de internationella kreditmarknaderna ökat.Sverige befinner sig därför nu i en annan kreditpolitisk situation än när 1974års lag om kreditpolitiska medel utformades. Dessutom är lagen främst ettresultat av en rent teknisk översyn av tidigare kreditpolitiska lagar somtillkom i början av FiU 1978/79:12 4 1960-talet.Med hänsyn till dessa omständigheter avser han att föreslå regeringen atttillkalla en utredning för att se över den kreditpolitiska lagen och desstillämpning från mera allmänna utgångspunkter. Ifråga om bankorganisationernas begäran om vissa uttalanden om tillämpningen avlagen framhåller föredraganden att det enligt de nu gällande bestämmelsernaankommer på att svara för hur den kreditpolitiska regleringentillämpas. I samband med att regeringen meddelar förordnande om att riksbankenfår använda kreditpolitiskt medel kan regeringen enligt lagen begränsaförordnandet på olika sätt. När regeringen har utfärdat ett sådant förordnande,är det emellertid som meddelar de föreskrifter som behövs föranvändningen av det kreditpolitiska medlet i fråga. Enligt lagen är det såledesriksbanken som har ansvaret för lagtillämpningen. Regeringen kan inte gripa inoch påverka tillämpningen. Vill få till stånd en ändring avtillämpningen av lagen, kan inte påbjuda detta på annat sätt än genomnormgivning. Huruvida det finns anledning att genom lagstiftning ändratillämpningen kan inte avgöras utan föregående utredning. Riksdagenharemellertid möjlighet att i samband med den årliga granskningen avriksbankens förvaltningsberättelse framföra synpunkter beträffande riksbankensverksamhet på det kreditpolitiska området. Föredraganden erinrar om attförvaltningsberättelsen brukar innehålla en utförlig redogörelse för den underdet gångna året förda kreditpolitiken. Vadgäller finansieringsbolagskommitténs förslag om att finansieringsbolagen skallföras in under den kreditpolitiska lagen, såvitt avser likviditetskrav,uilåningsreglering och räntereglering, anser föredraganden att slutligställning inte bör tas till förslaget, förrän den blivande utredningen hargjort en översyn av lagen. Vid översynen bör finansieringsbolagskommitténstörslag och remissbehandlingen av detta övervägas. Möjligheten att på grund avett delförslag tidigare föra in finansieringsbolagen under den kreditpolitiskalagen i något eller några hänseenden bör dock stå öppen. Kommittén har ocksåföreslagit att finansieringsbolagens verksamhet skall regleras i en särskildlag, enligt vilken bolagen ställs under tillsyn m. m. Proposition på grundvalav kommitténs förslag i den delen beräknas efter lagrådsremiss kunna lämnastill . Föredragandenfinner det slutligen också påkallat att frågor rörande den särskildaplaceringsplikten enligt den kreditpolitiska lagen behandlas med förtur vid denkommande översynen. Vid remissbehandlingen av riksbanksfullmäktigesskrivelse har delegationen för bostadsfinansiering föreslagit ettförtydligande om när förutsättningarna för förordnande om särskildplaceringsplikt skall anses uppfyllda. Motionärerna understryker vikten av attett utredningsarbete kommer till FiU 1978/79:12 5 ståndoch att förslag i frågan snabbt föreläggas . Närdet gäller frågan om finansieringsbolagens inlemmande under lagen omkreditpolitiska medel anser motionärerna att den fått en tillfredsställandebelysning i finansieringsbolagskommitténs betänkande. Frågan behöver därförinte utredas ytterligare. Motionärernapekar på den mycket snabba takt i vilken finansieringsföretagen expanderatunder senare år. De utestående krediterna har ökat med inemot två miljarder kr.per år. Eftersom dessa företags kreditgivning kunnat ske vid sidan av denallmänna kreditpolitiken har deras snabba tillväxt inneburit en successivtminskad effektivitet hos denna politik när det gäller att förverkliga deövergripande samhällsekonomiska målen. Detta är inte minst fallet närkreditpolitiken inriktats på en begränsning av konsumentkrediterna, därfinansieringsföretagen spelar en relativt betydande roll. I likhet med riksbanksfullmäktige och föredragandenär utskottet av uppfattningen att medel av det slag som den kreditpolitiskalagstiftningen erbjuder är oundgängliga inslag i den ekonomiska politiken underåren framöver. Lagstiftningens giltighetstid bör därför förlängas. Utskottettillstyrker att förlängningen sker för av . Frånbankorganisationerna har begärts uttalanden från sida om en ändradtillämpning av lagstiftningen. Tillämpningen av lagstiftningen ligger iriksbankens hand. Utskottet vill stryka under vad som anförs i propositionen,nämligen att inte kan påbjuda en ändrad tillämpning genomuttalanden. tillämpning av gällande riktlinjer på detkreditpolitiska området granskas av utskottet i samband medgranskningen av . 1motionen 51 begärs att lagen om kreditpolitiska medel kompletteras så att den ifråga om vissa av medlen kommer att omfatta också s. k. finansieringsbolag.Som närmare redovisats i finansieringsbolagskommitténs betänkande kan en sådankomplettering knappast ske utan att en reglering kommit till ståndi fråga om finansieringsbolagens verksamhet. Motionärerna föreslår i dettasyfte att i nu förevarande sammanhang antar också den lag omfinansieringsbolag som utarbetats av finansieringsbolagskommittén. I denna fråga villutskottet anföra följande. Regeringenhärden beslutat att till lagrådet remittera ett förslag tilllag om finansieringsbolag. Efter lagrådets granskning beräknas propositionkunna avlämnas till . Mot bakgrund av attriksdagen sålunda får förslag i ärendet från regeringenbör avslå motionsförslaget i denna del. Utskottetkan mot den redovisade bakgrunden inte heller tillstyrka bifall tillmotionsförslaget att i nu förevarande sammanhang besluta att komplet- FiU 1978/79:12 6 teralagen om kreditpolitiska medel i vad avser finansieringsbolag. Detta kan skeförst sedan en lag om finansieringsbolag antagits av . Utskottet delaremellertid motionärernas uppfattning att det är angeläget att en kompletteringkommer till stånd. Utskottet utgår ifrån att det bör vara möjligt att utarbetaförslag som kan föreläggas för beslut . 1. att antar vid propositionen 1978/79:47fogat förslag lill lag om fortsatt giltighet av lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel, 2. att avslår motionen 1978/79:51, 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om komplettering av den kreditpolitiskalagstiftningen i vad avser finansieringsbolag. Näiyarande:Björn (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (),(c), (), () och ().