bet · G201KU30 · 1978-12-31 00:00:00 — Till FHRS:s uppgifter hör alt förhandla enligt MBLeller kollektivavtal i frågor som för beslut av , regeringen ellerdepartementschef förbereds inom och som inte syftar tillkollektivavtal, FHR förhandlar inte i frågor som rör enbart arbetstagare inomregeringskansliet eller hos kommitté som hör till departement. VidFHR:s förhandlingar företräds arbetstagarsidan i regel av de tre centralaarbetstagarorganisationerna /SR, SF och TCO-S. I några fall harförhandlingar förts med andra arbetstagarorganisationer. Dessa förhandlingarär också redovisade i bifogade tabell. Föreliggande statistikomfattar samtliga förhandlingar . Protokollfrån en förhandling kan omfatta ett eller flera beslut. I tabellen redovisasbl, a, det antal beslut som det har förhandlats om, antalet förhandlingar samtdet antal förhandlingar i vilka några yrkanden inte har framställts. Förbudgetpropositionen finns dels ett protokoll för "Gemensamma frågor"dels etl protokoll för varje huvudtitel som har haft någon punkt uppe tillförhandling. Dessa protokoll redovisar i sin tur ofta fiera beslut. I tabellenär budgetpropositionen redovisad som etl beslut resp. en förhandling för berördhuvudtitel. Kolumnen"antalet yrkanden" innefattar samtliga yrkanden som framställts avarbetstagarorganisationerna, dvs. första-, andrahands- och ev. följdyrkanden.Av delta följer att flera yrkanden kan röra samma krav, men att dettamodifierats under förhandlingens gång. Relationen mellan antal yrkanden ochbifallna yrkanden resp. delvis bifallna yrkanden ger därför inget mått på ivilken omfattning organisationernas krav har tillgodosetts. Bifallnayrkanden är sådana som har godtagits av arbetsgivaren utan kompromisser ellerförändringar. Meddelvis bifallna yrkanden avses de yrkanden som kunnat tillgodoses i någon deleller där man efter förhandling kommit fram lill en för båda parter godtagbarkompromiss. Medprolokollsanteckningar avses de som har ensidigt formulerats avarbetstagarorganisationerna. Detär inte möjligt att med utgångspunkt från föreliggande protokoll helt entydigtdefiniera och beräkna antalet yrkanden och hur dessa har besvarats. I mångafall kan yrkandena bestå av krav på omskrivning av ett längre texlslycke ivilket det förekommer flera förändringar. Svaret på ett sådant KU 1978/79:30 108 yrkandekan vara förslag på ytterligare en ny skrivning, där vissa men inte allaförslag till ändringar tillgodoselts. Huruvida detta skall räknas som etl ellerflera yrkanden och hur svaret på sådana yrkanden skall klassificeras harbedömts från fall lill fall. En sådan bedömning blir relativt godtycklig ochäven beroende av hur protokollet utformats. Man kan inte dra några långtgåendeslutsatser om förhandlingarna enbart genom alt jämföra föreliggande siffror.Sättet all skriva protokoll varierar mellan olika handläggare varför entydigadefinitioner inte är möjliga alt göra. Förhandlingarnahar förts enligl 11,12 och 38 SS MBL, 3 och 8 SS ATS samt 18 S MBA-S. KU 1978/79:30 109 Stenografisktupptagna anteckningar vid utfrågning i den 14 november1978 med generaldirektör och avdelningsdirektör -båda från - i anslutning till granskning i MBL-ärendet KarlBoo: Vi har glädjen att hälsa generaldirektör ochavdelningsdirektör från välkomna tillutskottet och vore tacksamma om Ni skulle vilja ge oss en redovisning avförhandlingsrådets verksamhet innan vi startar med frågorna. ArneAldestam: MBL gäller även den offentliga sektorn. Del finns en del lagar sominnebär att MBL inte fullt ut är tillämplig på den offentliga sektorn, t. ex.kommunallagen och lagen om offentlig anställning () och givetvis är detockså så att grundlag tar över. Regeringsformen har en del stadganden sommarkerar att MBL har en inskränkt betydelse. MBL har två olikamedbestämmandeformer: a) Den traditionella - att manutövar medbestämmande via kollektiva förhandlingar och kollektivavtal. b) Det nya medbestämmandet,innebärande samverkansförhandling. En förhandling som skall föregåarbetsgivarens beslut i vissa fall. Detta medbestämmande kan då vara baseratantingen på att arbetsgivaren har en primär förhandlingsskyldighet eller attarbetstagarparten har rätt au begära förliandling. Denprimära förhandlingsskyldigheten är inskriven främst i 11 S MBL och den övrigaförhandlingsskyldigheten främst i 12 § MBL. FHR,, som är en myndighet under budgeldepartemenlel, harsom huvuduppgift att samverkansförhandla i frågor där regeringen har att tabeslutet. På FHR har lagts att utöver samerkansför-handlingarna enligl MBLsvara för vissa förhandlingar som faller på enligt detstatliga medbestämmandeavtalet (MBA-S). I FHRs roll ligger alt administrativtsvara för praktisk hantering och samordning av likartade frågor departementenemellan. När det gäller de olika sakfrågor som förhandlingarna rör är FHRs rollav förhandlingsleknisk natur. I speciella frågor med personalpolitiska aspekterkan FHR tillföra viss sakkunskap. Vid förhandlingarna faller det på deföreträdare för , som i föreliggande fråga biträder FHR, altredovisa sakfrågan. FHRhar i samarbete med upprättat en handläggningsordning sombl. a. innebär all det i första hand faller på vederbörande departement attavgöra i vilka ärenden MBL-behandling skall ske. I fall då tveksamhetföreligger om MBLs tillämplighet skall diskussion upptas med FHR. Materialrörande regeringens ställningstagande i viss fråga skall ej KU 1978/79:30 110 framläggasförrän beredningen i kanslihuset är avslutad. Distribution avförhandlingsunderlag ombesörjs av FHR, som också påkallar s. k. primärförhandling och mottar förhandlirigsframslällningar från organisationerna. Vidförhandlingarna deltar alltid representant för berört fackdepariement. Enav de stora frågorna vid utformandet av medbestämmandelagstifining-en på denoffentliga sektorn var hur man skulle undgå all genom avtalsförhandlingar ochkollektivavtal kränka den politiska demokratin. erbjöd del för vissafrågeställningar gällande avtalsförbudet en säkerhet. Arbetsrättskommitténsförslag om hur denna problematik skulle lösas lades inte lill grund förlagstiftningen. Man stannade som bekant för en lösning som innebaratt man togbort alla lagfästa förbud mot avtal. Som bakgrund för denna inriktning avlagstiftningen låg bl. a. att det skulle finnas en särskild nämnd med uppgiftatt bedöma om avtal som påyrkas av part skulle kränka den politiska demokratin. Diskussionenom den politiska demokratin och MBL på den offentliga sektorn i samband medtillkomsten av medbesiämmandelagstiftningen rörde frågor om avtalsförhandlingaroch kollektivavtal. Frågan om kränkning av den politiska demokratin isamverkansförhandlingar diskuteras ej i propositionen. Förklaringen till dettaär att då ett ärende föregås av samverkansförhandling del faller påarbetsgivaren att, med eller utan enighet med arbetstagarsidan, fatta delslutliga beslutet. Det föreligger i del här avseendet en klar skillnad mellansamverkansförhandlingar och kolleklivavtalsför-handlingar. Som exempel kananföras att om det gäller ett beslut i en lokaliseringspolitisk fråga som berörstatsanställda träffas mot ovan angiven bakgrund ej kollektivavtal eftersom delskulle kränka den politiska demokratin. Däremot föreligger skyldighet att iett sådant fall samverkansförhandla med de statsanställdas organisationer. Manträffar vidare i princip inte heller kollektivavtal för att därigenom läggafast kvaliteten hos en verksamhet. Samverkansförhandling om vilken kvalitetsom åsyftas sker inte heller. Däremot är man skyldig att samverkansförhandla omman för att förändra verksamhetens kvalitet vill förändra bemanningen iverksamheten. Den omständigheten att en fråga är politisk i viss mening ellerkan sägas beröra den politiska demokratin befriar således inte från skyldighetalt samverkansförhandla. Enligt1 S MBL skall en fråga beröra förhållandet arbetsgivare/arbetstagare för attvara förhandlingsbar. Arbetstagarparten måste vara beredd att påvisa altstatens handlande i viss fråga berör förhållandet mellan staten somarbetsgivare och de statsanställda. Staten har ibland att uppträda i annan rollän som arbetsgivare t. ex. som lagstiftare eller som den som utformar denekonomiska politiken, socialpolitiken, trafiksäkerhetspoliliken etc, FHRavböjer med hänvisning lill 1 S MBL att förhandla t, ex. om skattefrågor, ävenom frågan berör enbart statsanställda t, ex, om det skulle gälla skatten fördiplomater. Man avböjer vidare t. ex. alt förhandla om yrkande ompersonalförstärkning om motivet är att höja trafiksäkerheten. KU 1978/79:30 111 Kail : När skall förhandling ske? Är det närmyndigheten lägger sitt förslag eller i planeringsskedet? : Det finns inte några fastlagdaregler härvidlag. Jag skulle kanske i min redovisning ha framhållit atteftersom staten inte uppträder som arbetsgivare i lagstiftningsfrågor FHR inteförhandlar om t, ex. allmänna lagstiftningsfrågor inom arbetsrättens områdesåsom semesterlag eller lag om fackliga förtroendemän. Däremot har FHR ansettatt skyldighet all förhandla förelegat i fråga om lagstiftning som direktinriktats på att reglera de statsanställdas anställningsvillkor. Vadgäller formerna för FHRs verksamhet bör nämnas alt det föreligger et: avtalhärom med de tre huvudorganisationerna, SF, /SR och TCO-S. Sådant avtal medövriga organisationer finns inte, sammanlagt finns del 17 andra organisationersom staten har avtal med. FHRs informationsverksamhet hade från början enomfattning som i och för sig gick längre än vad som fordrades enligt MBL. Manansåg all det var bättre att informera brett än att ta stridigheter härom.Under FHRs första verksamhetsperiod förekom mycket livliga diskussioner rörandeförhandlingsskyldighetens omfattning. Förhandling begärdes i stor utsträckningäven i sådana frågor där organisationerna inte hade något väsentligt att säga.Man saknade rutin på båda sidor hur man skulle arbeta praktiskt. Formerna förförhandlingsverk-samheien har numera enligt FHRs uppfattning fatt stabilitet.Protokoll från förhandlingarna är avfattade så att framförda yrkanden bifalleseller avslås. Protokollen innehåller alltså inte något slag av överenskommelse.Enligt MBL-proposiiionen skall förhandling som föregår ett politiskt beslutföras i det stadium när ärendet inför del politiska avgörandet förbereds avtjänstemän i eller av olika kommunala myndigheter. Av principiellaskäl sker inget förhandlingsförfarande direkt med regeringen eller som etl ledi riksdagsbehandlingen av en fråga. Detär ofrånkomligt alt MBL-förhandlingarna lar lid. Förhandlingarna har dockaldrig spräckt uppgjort tidsschema för färdigställande av proposition närerforderlig lid för förhandling kunnat i förväg inplaneras. Personalorganisationernahar i de allra flesta fall myckel positivt medverkat lill attMBL-förhandlingarna fungerat smidigt. När det gäller förhandlingar ombudgetpropositionen kan nämnas att FHR och personalorganisationerna i förvägutarbetar en plan till grund för förhandlingarnas bedrivande. Jagkan här slutligen nämna konkreta exempel på fall där FHR vägrat förhandla. FHRhar nekat förhandla om vem som skulle vara utredningsman i en utredning omöverförande av till . Denna frågahar av personalorganisationerna förts lill arbetsdomstolen. FHR har vidarenekat att förhandla om vissa riktlinjer för den fysiska riksplaneringen och omvissa frågor rörande den framtida varvsindustrin. KU 1978/79:30 112 AndersBjörck: ändrade man som nämnts handläggningsordningen förFHR:s verksamhet. Kan vi få höra något ytterligare om anledningen till detta. ArneAldestam: Vi lämnade tidigare en betydligt vidsträcktare information tillorganisationerna om regeringsärenden. Vi ville som nämnts inte ta strid omdenna informationsverksamhet. Organisationerna var från början myckel oklara påtillämpningen av MBL när del gäller regeringsärendena. kunde FHR ochorganisationerna klara ut alt del inte förelåg förhandlingsskyldighet i mångafall. : En speciell fråga för KU är om det skall föras nyaMBL-förhandlingarnärdet gäller lagrådsremisser. Hurserman på detta inom FHR? AnteAldestam: Det är litet oklart. Men normalt så är det så all man förhandlarendast en gång, men det kan bli en ytteriigare förhandling i speciella fall. : Om del har förekommit en ny beredning av en fråga inomregeringskansliet skall ny MBL-förhandling äga rum? ArneAldestam: Det har förekommit fall då man för la en ny förhandlingsomgång. KarlBoo: Vad händer om arbetsdomstolen följer organisationernassynpunkter när del gäller förhandling om utredningsman vid Karolinskasjukhuset? ArneAldestam: Det är svårt alt svara på. Organisationerna har antytt alt man villkomma lill någon slags uppgörelse i frågan. Det innebär sannolikt inte att manpåfordrar förhandlingsrätt i en sådan fråga. Organisationerna är måna omrespekten för den politiska demokratin. KarlBoo: Vi tackar för den information som givits vilken kommer att vara lill storhjälp för utskottets fortsatta arbete med MBL-ärendet. KU 1978/79:30 113 Stenografisktupptagna anteckningarvid utfrågning i den 21 november1978 med och , båda från TCO-S, i anslutning tillgranskning i MBL-ärendet : har vi glädjen att hälsa kanslichefen ochombudsman från TCO välkomna. Vihar tidigare haft en genomgång med och , somberättade om sina erfarenheter. Jag undrar om ni nu kunde berätta om eraerfarenheter från kanslihuset av MBL. Ni kanske kan börja med de allmännaerfarenheter ni har av del systemet i kanslihuset. : Vi tycker väl att det har kommit att fungera på ett tillfredsställandesätt rent tekniskt med hänsyn till vad vi har uppfattal som avsikten medriksdagsbeslutet. De farhågor man kan ha haft och kanske fortfarande har ivissa sammanhang om svårigheter att komma till tals med företrädare för olikadepartement har inte varit så utpräglade. Manskall komma ihåg alt vi före medbestämmandelagen byggde upp etträtt omfattande kontaktnät mellan i varje fall förbunden inom TCO-S ochdepartementen i olika frågor. Del har funnits ett ömsesidigt intresse av attträffas och ventilera olika problem innan man går lill beslut ikanslihusförhandlingar. Många var fundersamma inför den nya ordningen ochundrade om den skulle innebära att man i fortsättningen inte skulle fåkontakter och möjlighet lill diskussion med företrädare för kanslihuset ochregeringen i anslutning till förändringen. Visst har det funnits exempel därdet har fungerat sämre än tidigare, men vi uppfattar att del har berott påbristande rutin på båda sidor. Jag tycker att man måste säga attförhand-lingsverksamheten totalt sett efter medbestämmandelagens tillkomst harfungerat på ett tillfredsställande sätt. Jagvet inte om jag skall gå in på detaljer och exempel. Det är kanske bättre attta del i frågeform. : Har statens roll som arbetsgivare inneburit några svårigheter? Hardet varit svårt all skilja ut statens ställning som arbetsgivare? : Det har i varje fall inte vi upplevt. AndersBjörck: Det är naturligtvis inte intressant för oss att diskutera MBL somsådan, för den faller inte under det här utskottets domvärjo, utan altdiskutera i vad mån MBL i kanslihuset kan komma i konflikt med den politiskademokratin. Det är vår primära uppgift. Dåskulle Jag vilja koppla på herr ordförandens fråga. Har det varit så att ni vidnågra tillfällen under liden , när lagen trädde i kraft harhesiterat inför att driva en fråga lill MBL-förhandlingar därför att den enligter mening skulle komma i konflikt med den politiska demokratin? 8 1978/79. KU 1978/79:30 114 TorNitzelius: Vi har inte haft några problem med just den saken, eftersom reglernai medbestämmandelagen är utformade som de är. Jag tänker då på de regler som äraktuella i förhandlingsrådssammanhang, SS U, 12 och 19, Enligt dem är det isista hand arbetsgivaren som beslutar, antingen han finns på den privata ellerpå den offentliga sektorn. Vi har mot den bakgrunden menat alt den här typen avförhandlingar inte har varit av sådan karaktär all de har kunnat inkräkta påden demokratiska demokratin. Vi har haft den uppfattningen att i den mån detfinns bestämmelser i vilkas tillämpning skulle komma all inkräkta på denpolitiska demokratin -Jag tänker närmast på reglerna om kollektivavtalsförhandlingaroch reglerna om stridsräll - har problemet med konflikter mellan den politiskademokratin och stridsiälten eller förhandlingsrätten lösts påtillfredsställande sätt i huvudavlalet? Men det gäller barakollekiivavialsförhandlingar och stridsåtgärder. Vi har inte upplevt någrakollisioner mellan den politiska demokratin och de förhandlingar vi driver iförhandlingsrådel. Tvärtom har vi sett den nya ordningen som ett försiktigtsteg i den riktningen, som har utmejslats under den lid då vi hade överläggningarmed departementen, medan vi nu i stället har fått ett formaliserat förfarandemed protokoll och förhandlingsframslällningar osv. AndersBjörck: Har verksamheten inom ökat i volym fråndecember 1976 lill motsvarande lidpunkt 1977? skar man nervolymen på verksamheten väsentligt. Tyckte ni del var en bra förändring? Hademan för mycket , och är volymen av ärenden som kommer lill eri dag väl avvägd enligl er uppfattning? : Liksom alla andra kan vi ha ett intresse av all utvärdera den härverksamheten på samma sätt som jag uppfattar diskussionen , men vi har denuppfattningen att det är litet för tidigt att säga någonting. Vi tycker inteatt vi har fått tillräckligt mycket erfarenheter. Innan man kan svara på om detinflytande som vi har fått efter medbestämmandelagen tillkom innebären ökning,ett oförändal tillstånd eller kanske rent av en minskning i förhållande tillvad som gällde före MBL tycker vi att man måste ha åtminstone ytterligare någoteller erfarenhet. Därför är det svårt alt svara på en sådan precisfråga, om vi upplever det som skett i det här sammanhanget som bra ellerdåligt. 1grunden ligger ett intresse hos de anställda alt påverka frågor som berör anställningsförhållandena,även om de inte är avtalbara. Det är inget nytt intresse som kommit i och medMBL, utan det är etl intresse som funnits alltid. Del finns exempel frånförsvarsdepartementets område där man av tradition har mycket noggrant utvecklatsamarbelsformer mellan löntagarorganisationerna på försvarels område ochförsvarsdepartementei. De arbetsformerna har man fortsall med efterförhandlingsrådels tillkomst. Skillnaden är bara alt man nu gör del iförhandlingsrådels regi, men i praktiken är del samma människor som deltar iöverläggningarna. KU 1978/79:30 115 Vi har alltså inte i något ärende fört diskussionerinternt om huruvida det är dags för en utvärdering av del slaget, och därför ärdet svårt att svara på frågan. : Har det inte skett någon förändring i praktiken? TorNitzelius: Vi har väl inte upplevt del så. Innan vi gick hit hade vi integranskat alla förhandlingsprotokoll. Som säger är det svårt att hanågon uppfattning i den frågan. AndeisBjörck: Enligl Aldestam skulle volymen åtminstone ha halverats i december 1977i jämförelse med vad som gällde , satte man fartpå verksamheten. : Den frågan är helt ny för oss. Vi har inte upplevt någon förändringsom grundar sig på att man gör en annan bedömning, utan vi har mera upplevt altdet har gällt hur många frågor som varit aktuella vid olika lidpunkter. Det gåri vågor. Men vi har inte upplevt det så alt vi har fått mindre att göra. TorkelLindahl: Vi har fåll den uppfattningen i utskottet att man har fört åt sidanett antal frågor som man åtminstone formellt hade uppe till förhandlingartidigare. Kan del vara så alt man snabbt insåg vilka frågor som inte varförhandlingsbara frågor och därför inte lade ned något arbete på den? När desedan försvinner märker man inte att de är borta. Kan det vara fallet? : Här gäller det en tolkning av vad som är § 11-frågor och vad som är SI2-frågor. Om förhandlingsrådet anser att vissa frågor, som man tidigarehänfört lill S 11, i stället är S 12-frågor, är det en bedömning rådet fårgöra. Om man gör en felbedömning, får det bli en tvist. Vi har inte upplevtnågon sådan situation. Det kan hända att det finns någon fråga som man tidigarebedömde som § 11-fråga och senare som S 12-fräga, men det tillhör enutvärdering som vi inte har gjort. TorkelLindahl: Jag fattade det så att man från början tog med nästan allting lillformella förhandlingar för att åtminstone klarlägga vart frågorna hörde och hade funnit att många frågor automatiskt hamnade rätt, såatt man inte automatiskt behövde ta upp varenda fråga till förhandlingar. Kandet vara en riktig uppfattning? : Ansvaret för vad man informerar om och tar upp i förhandlingar liggerprimärt på arbetsgivarsidan. Vi kan hamna i det läget att man inte informerareller inte tar upp förhandlingar i en fråga som man borde informerat om ellertagit upp till förhandling, och då blir det en tvistefråga. Men vi har inteutvecklat något bevakningssysiem, utan vi har förutsatt att förhandlingsrådelgör bedömningen på förnuftsbasis, och vi har inte upplevt alt det hargjort några bedömningar som varit felaktiga, om jag bortser från något enstakafall. KU 1978/79:30 116 AndersBjörck: En intressant fråga i det här sammanhanget är hur beredningen sker irespektive facklig organisation av de här frågorna. Ni förhandlar ju för enganska stor kategori statsanställda. Vilka är del som sköter det normalt hoser, och hur sker kontakterna med de berörda? : Det våren svår fråga. Jag kan kanske svara genom alt beskriva hur viarbetar. Viför information i form av ett material som kommer lill oss. Då har vi rutinerför att informera de förbund som är berörda, och det finns speciellapersoner utsedda för den uppgiften. Sedan görs det primärt en bedömning dels aven ombudsman på kansliet för TCO-S, som får informationen, dels av deberörda förbundens ombudsmän, om viskall be om mer information eller ta uppförhandlingar. I anslutning lill den bedömningen handläggs de här frågornaregelmässigt i de berörda förbundens olika organ. Mankan alltså säga alt ombudsmännen i förbunden själva tar kontakt med de berördamedlemmarna på olika sätt. Avdelningsstyrelserna eller sektionsstyrelserna förockså som regel materialet. Detär typiskt för handläggningen av de här ärendena inom TCO-S alt vi alltid serlill att de berörda medlemmarna kommer in på ett eller annat sätt ihandläggningen redan från början och också oftast deltar i varje fall iförhandlingar som vi bedömer vara av väsentlig natur. Mångakontakter leder till all båda parter bedömer alt vi skall föra protokoll elleratt förhandlingar skall avslutas. är Ju de förslag som kommer frammycket bra ur våra synpunkter, och vi har ingen anledning att ifrågasättainnehållet. Det är ändå viktigt att man konstaterar all del föreligger enighetmellan parterna. Vihar alltså redan från början byggt upp den organisation som syftar till alt gede direkt berörda möjlighet att yttra sig. Avsikten är inte att TCO-S somhuvudorganisation skall uttrycka några uppfattningar annat än i frågor somberör hela kolleklivet. : Har det fungerat väl? : Vi tycker det inte har varit några problem. Från början har del kanskefunnits ett stort intresse hos våra medlemmar att på olika sätt medverka. Hadedet inte fungerat bra, skulle de säkert ha låtit höra av sig. : Har det förekommit några tvister mellan TCO och förhandlingsrådel? TorNitzelius: Det har det väl gjort i enstaka fall. Ett fall som är aktuelltgäller huruvida det föreligger förhandlingar enligt S 12 MBL när det gällervalet av utredningsman för en utredning rörande överförandet av det statligahuvudmannaskapet för lill landslingskommunalt KU 1978/79:30 117 huvudmannaskap,men den frågan ligger i arbetsdomstolen , och det pågårförlikningsdiskussioner mellan parterna. AndersBjörck: Det är det mest kända exemplet och har fått en hel del publicitet.Finns del något annat motsvarande fall? TorNitzelius: Nej, inte där det har kommit till regelrätta motsättningar i formellmening. har det väl varit så att i den mån det har funnits motsättningarhar parterna under förhandlingarnas gång kunnat enas i en tvistefråga. : Del finns olika steg i tvistesituationer, och det har väl inteaktualiserats något annat ärende. Del är inte uteslutet alt förlikningsöverläggningarnakommer all leda lill en överenskommelse.