bet · G201KrU30 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är nödvändigt att en aktuell dokumentation om barnslivsvillkor finns samlad och kan ge underlag för olika reformer vare sig dessariktas direkt till barnen eller indirekt kommer att påverka barnens villkor. Påsamma sätt som när det gäller arbetet för jämställdhet mellan män och kvinnorkrävs en ständig uppmärksamhet om del skall bli möjligt att vid varje tilirälle"länka in" barnen i reformpolitiken. Motionärerna anser att det ärmotiverat att en särskild arbetsgrupp KrU 1978/79:30 11 inomregeringskansliet för medverka till att det blir ett genombrott för en bättreuppmärksamhet på barnens situation i det löpande reformarbetet. Enligt yrkande1 i motionen bör som sin mening ge till känna för regeringen vad somi motionen anförts om en dylik arbetsgrupp i . Isamma motion erinras om att det varit en uttalad ambition att gebarnen bättre möjligheter på kulturområdet. Trots detta kan det i dagkonstateras att insatserna för barn är alltför små. Motionärerna uttalar attplaneringen för barn inom kulturområdet liksom genomförandet av dessa planermåste bedrivas med långt större målmedvetenhet än . De anser därför attvarje institution eller grupp som med statligt stöd verkar på kulturområdet isamband med den åriiga anslagsframställningen skall ange ett mål och enutvecklingsplan för sitt arbete bland barn. bör enligt yrkande 2 imotionen ansluta sig till denna uppfattning och ge detta till känna förregeringen. 1motionen 1978/79:2299 (m) uttalas att barnens behov måste analyseras innan mantvärsäkert uttalar sig om vilka kulturföreteelser som är skadliga eller börmotarbetas. Det bör vara betydligt mera angeläget att bygga uppskyddsmekanismer och kritisk förmåga hos barn gentemot ett ohämmat kommersielltutbud och att söka kunskap om barns behov än att ropa på förbud. bör ingå att utröna vad i det kommersiella kulturutbudet somfyller ett uttalat behov hos barn och ungdomar. Utgångspunkten för denforskning som motionärerna finner nödvändig är uppfattningen att man måste vetanågot om barnens emotionella och kulturella behov för att kunna påverka ochförändra kulturellt utbud eller efterfrågan. Att fördöma eller i sämsta fallförbjuda kulturyttringar utan att sätta något i deras ställe är fögameningsfullt. Den statliga kulturpolitikens uppgift bör vara alt skapaalternativ. Även barn och ungdomar har rätt att kräva tolerans och valfrihet.Vad motionärerna anfört i denna del utmynnar i ett yrkande att skalluttala att forskning på barnkulturområdet huvudsakligen bör inriktas på barnskulturella och emotionella behov (yrkande 2). Yrkande3 i samma motion går ut på att skall uttala att kulturinsatser förbarn skall präglas av fri het, mångsidighet och kvalitet. Någon särskildmotivering för detta yrkande har inte anförts, men det torde ha samma bakgrundsom ett motionsyrkande av näraliggande innebörd beträffande den allmännakulturpolitiken som utskottet behandlade vid riksdag (KrU 1974:15). 1motionen 1978/79:2299 (m) refereras - uppenbariigen med instämmande - ettuttalande i propositionen om att erfarenheterna av hur man bäst intresserar ochengagerar barn finns inom de institutioner, grupper, organisationer ochföreningar som svarar för den kulturverksamhet som riktar sig direkt tillbarnen. Desto mer egendomligt är det enligt motionärerna att de satsningar somföreslås nästan undantagslöst avser central nivå, företrädesvis KrU 1978/79:30 12 kulturrådet.Naturiiga mottagare och förvaltare av resurser för en förbättrad barnkultur börvara de lokalt verksamma. bör enligt yrkande 4 i motionen uttala attstatens satsningar inom barnkulturområdet skall decentraliseras. Ipropositionen diskuteras bland andra principfrågor även hur man på bästasättskall kunna skapa garantier för att de resurser som står till förfogandeför kulturaktiviteter disponeras så att de i rimlig omfattning kommer barnentill del. Ett av barnkulturgruppen framlagt förslag om en kvotering av"resurserna avvisas, men det förutsätts att skall följa utvecklingenoch efter en treårsperiod göra en sammanfattande beskrivning av läget ochbedöma om del finns anledning all på nytt aktualisera frågan om tvingandebestämmelser. Imotionen 1978/79:2299 (m) uttalas att propositionen på ett övertygande sättredovisat de principiella och praktiska invändningar som kan riktas mot ettsystem med kvotering av resurserna. Motionärerna anser inte att det finns någonanledning att efter en treårsperiod åter ta upp frågan om en resurskvoteringoch yrkar därför att skall göra ett uttalande om att en dylikkvotering inte skall komma i fråga (yrkande 7). Värdetav teater för barn och ungdom betonas i motionen 1978/79:1854 (s). Motionärernakonstaterar att de fiesta institutionsteatrar numera spelar barn- ochungdomsteater men att det långtifrån är så att allagrundskolans stadier får ens en uppsättning eller att förskolebarn alls serteater. kom man ganska snabbt överens om att tvåteaterbesök per barn och år kunde vara rimligt, och man trodde att det inteskulle dröja så länge innan detta mål uppnåddes. Utvecklingen haremellertid inte motsvarat förhoppningarna. Motionärerna anser att börgöra ett uttalande om att dels en omprioritering av teaterinstitutionernasanslag till förmån för barn- och ungdomsteater bör ske, dels målsättningen börvara att varje barn skall fö se två teaterföreställningar , och dels attbåde institutionsteatrarna och kommunerna skall utarbeta en rullande femårsplanför teaterföreställningar för barn och ungdom. Vissasynpunkter på de helt små barnens situation framförs i motionen 1978/79:2243(fp). För det första påpekas att av alla barn i förskoleåldern hardaghemsplals. Barn utan sådan plats för inte del av det kulturutbud somförmedlas enbart genom förskolan. Vidare påpekas vikten av attbarnkulturevenemang förläggs till tider som är lämpliga med hänsyntill de små barnens mat- och sovtider. Slutligen betonas dels vikten avforskning om små barns möjligheter att tillgodogöra sig kultur, dels attkulturutbudet i större utsträckning än bör riktas till små barn.Motionen utmynnar i ett yrkande att som sin mening skall ge tillkänna för regeringen vad motionären anfört i nu redovisade hänseenden. Förskolans och skolans b et y d e I s e när det gäller att väcka och KrU 1978/79:30 13 stimulerakulturintresse och att förmedla kulturupplevelser till barnen betonas starkt imotionen 1978/79:2299 (m). Förskolan och skolan är vår främsta möjlighet attgöra alla barn förtrogna med kulturlivets rikedom och mångfald. Kulturiivetmåste bli ett vardagsnära inslag i barnens värld. Det uttalas vidare i motionenatt k u 11 u rska pa rn a måsteini skolans väridom man skall kunna uppnå endjupare förståelse hos eleverna för de kulturella uttrycksmedlen och skapa bättreförutsättningar för att starta en diskussion om kulturens roll och minska detfrämlingskap som många känner inför den s. k. finkulturen och motkulturskaparna själva. Yrkande 5 i motionen innebäratt hos regeringenbör anhålla om förslag till åtgärder i syfte att förbättra kulturskaparnasmedverkan i förskola och skola. Imotionen 1978/79:1858 (c) framhålls betydelsen av att barn för k ä n n e -domom äldre tiders kultur. Det är viktigt, säger motionärerna, att barnen som engång skall ta hand om samhället för kännedom om hur detta var i äldre tider. Depekar på den centrala roll familjen tidigare spelade, framhåller kyrkans ochkristendomens betydelse och betonar hur väckelse-och nykterhetsrörelsernapåverkat uppbyggnaden av vårt samhälle. Motionärerna anser att hosregeringen bör begära en utredning om förbättrad information till barn om äldretiders kultur. Underrubriken insatser inom barnkulturområdet betonas i motionen1978/79:1874 (c) vikten både av många olika insatser inom detta område och avsamverkan mellan de åtgärder som vidtas. Barns och ungdomars situation formasav förhållanden inom många områden i samhället, heter det i motionen. Det ärdärför angeläget att åtgärder i syfte att förbättra barnens totala kulturmiljövidtas inom olika områden och i samverkan. En helhetssyn på barnens situationmåste göra sig gällande. Motionärernaframhåller vidare att praktiska erfarenheter bör läggas till grund förutvecklingsarbetet inom barnkulturområdet. På många håll i landet görs insatsersom kan vara till nytta som idéunderiag i andra delar av landet. Av särskiltintresse är att studera och förmedla erfarenheter av samverkansformer och nyametoder att nä barn och ungdomar. Enligt yrkande 6 i motionen bör hosregeringen anhålla att får i uppdrag att studera och samlaerfarenheter från samverkans former och nya metoder att nå barn och ungdomarför att därmed stimulera till ytterligare insatser inom barnkulturområdet. Imotionen 1978/79:607 (s) erinras om att ett av de kulturpolitiska mål somriksdagen antog 1974 innebar att kommersialismens negativa verkningar påkulturområdet skulle motverkas. angavs att en av statens kulturrådsviktigaste uppgifter skulle vara att följa den kommersiella utvecklingen ochlämna förslag till åtgärder. Motionärerna uttalar att reformverksamheten efter1974/75 endast marginellt kunnat motverka kulturindustrins utveckling ochkommersialismens negativa verkningar. Den borgeriiga regeringen har intagit enpassiv hållning, när det gällt åtgärder i detta syfte. Det genomfördautredningsarbetet har inte gett regering KrU 1978/79:30 14 ochriksdag något samlat underiag för bedömning av vare sig fritidsindustrins ellerkulturindustrins ekonomiska ställning, utbredning och sammankoppling medmultinationella intressen. Barnkulturgruppen har beskrivit situationen påkulturområdet som oroande och bl. a. förestagit tillsättande av enparlamentarisk utredning om kulturindustrin och dess förgreningar. Motionärernaframhåller att det från olika håll kommer oroande rapporter ommaktkoncentrationen inom den privata kulturindustrin och om vårt växandeberoende av multinationella intressen. Den dominans som den kommersiellakulturindustrin utvecklat är enligt motionärernas uppfattning i sig motiv fören granskning av en pariamentarisk utredning. Därtill kommer en lång rad andramotiv som framför allt har att göra med effekterna av det utbud denna indirektsvarar för. Ett sådant motiv gäller hur yttrandefriheten skall kunna skyddasoch utvidgas till att omfatta allt fier i samhället. Ett annat motiv för enbred granskning av kulturindustrin är att det finns ett behov av att analyserafrågan om 1970-talets kulturpolitik har kunnat motverka kommersialismensnegativa effekter och vilken politik som bör utformas för framtiden.Motionärerna anser att det behövs en pariamentarisk utredning med uppgift attgöra en samlad kartläggning av kulturindustrins branschstruktur, utvecklingoch förgreningar till andra samhällsområden, främst kopplingen tillfritidsindustrin i övrigt. Utredningen bör också kartlägga vårt beroende av deninternationella kulturindustrin. Kartläggningen bör även omfatta uppgifter omverksamhetens nuvarande omfattning, jämförelser bakåt i liden och om möjligtprognoser för framtiden. Denhittills förda kulturpolitikens effekter i syfte att motverka kommersialismensnegativa verkningar bör utvärderas, uttalas det vidare i motionen. Utredningenbör också analysera vilka åtgärder som är möjliga att vidta i syfte att ökamedvetenheten om vår kulturella identitet och vidga yttrandefriheten. Dessutomboren plan för framtida reformer i detta syfte utarbetas. 1 detta sammanhangbör särskilt skolans, folkrörelsernas och kulturarbetarnas roll behandlas. Fråganom kommersialismens negativa verkningar har tagits upp även i motionen1978/79:2301 (vpk). Yrkande 1 i denna motion innebär att hosregeringen bör hemställa om att en parlamentarisk utredning tillsätts meduppgift att bearbeta kommersialismens negativa verkningar på kulturområdet,varvid bl. a. bör beaktas problem som är gemensamma för olika kulturområden,ägandeförhållanden, import och nationell produktion, stödformer och eventuellarestriktioner i enlighet med vad som anförs i motionen. Isamma motion yrkas att hos regeringen skall hemställa om en b i Id ut redn i ng (yrkande 6). Motionärerna har därmed tagit upp ett förslag avbarnkulturgruppen. 1 motionen framhålls att bilden är ett relativt settoutforskat område, när det gäller barnen. Inte minst viktigt är attbildkonstnärer ges möjlighet att tillsammans med barn formulera bilder iförskolan, i skolan och i lokaler av verkstadstyp i bostadsområden. KrU 1978/79:30 15 Yrkande 1 i propositionen 1978/79:143 innebär attriksdagen skall godkänna de riktlinjer för kulturinsatser bland barn somförordats i propositionen. Detta ger utskottet anledning att till en börjanöverväga vilken innebörd begreppet riktlinjer har i detta sammanhang. Utskottetkonstaterar då först att riktlinjer som underställs prövning måstevara preciserade på ett sådant sätt att ett blivande riksdagsbeslut omgodkännande såvitt möjligt blir klart och otvetydigt. Utrymmet för olikatolkningar måste vara det minsta möjliga. Detta är nödvändigt för den framtidatillämpningen men också med hänsyn till själva riksdagsbehandlingen, eftersompropositionens förslag måste kunna ställas mot eventuella motionsyrkanden.Utskottet är medvetet om att det kan vara svårt att finna så exaktaformuleringar som önskvärt, men detta får inte leda till att det principiellakravet på tydlighet eftersatts. Vidareanser utskottet att ett formligt beslut a v om godkännande avriktlinjer för det framtida handlandet inom ett visst område knappast böraktualiseras annat än i fall då regeringen inte anses kunna eller böra handlautan detta godkännande. I detta ligger också att riktlinjerna bör gällaprincipiellt betydelsefulla frågeställningar och åtminstone i regel ha enräckvidd utöver den närmaste framtiden. Framhållas må också att riksdagensgodkännande av vissa riktlinjer enligt utskottets mening bör fö som konsekvensatt ifrågasatta avvikelser från riktlinjerna underställs prövning. Utskottetanser alltså att vissa bestämda förutsättningar bör föreligga, innan riksdagengenom ett formligt beslut anger vilka riktlinjer som bör gälla för detpolitiska handlandet inom ett visst område. Det bör tilläggas att -utan att det är fråga om "riktlinjebeslut" av den typ som utskottetnu talarom - i mycket stor utsträckning genom sina beslut anger riktlinjer fördet framtida handlandet. Så är bl. a. föllet med beslut om medelsanvisningar. 1dylika ligger regelmässigt ett beslut av "riktlinjekaraktär" - varjeanslag skall användas för därmed avsett ändamål. 1 den motivering som ges förett anslag ligger de riktlinjer som gäller för anslagets användning. Denhemställan om godkännande av riktlinjer för kulturinsatser bland barn som görsi propositionen 1978/79:143 är inte uttryckligen knuten till de under fyrapunkter gjorda uttalanden som i propositionen betecknats som riktlinjer och somutskottet redovisat i det föregående. Utskottet har därför ställt sig frågan omdet i propositionen finns andra uttalanden som bör anses falla in undersammahemställan. Med utgångspunkt idet principiella synsätt som utskottet nyssredovisat har utskottet funnit att så inte är fallet. Propositionens hemställanom godkännande av riktlinjer bör därför enligt utskottets uppfattning ansesgälla nyssnämnda fyra uttalanden. Avden redovisning som utskottet i det föregående lämnat för de motioner somväckts med anledning av propositionen 1978/79:143 framgår i vad mån KrU 1978/79:30 16 motionärernauttalat sig angående de fyra riktlinjerna i propositionen. 1 motionen1978/79:2299 (m) uttalar motionärerna sin anslutning till tre av dem men finnerdet behövligt att gör en rad andra principiella uttalanden.Propositionens fyra riktlinjer föranleder inte i och för sig några erinringar imotionen 1978/79:2301 (vpk) men propositionen anses bristTällig. a. fiera olika kompletterande beslut. En klart kritisk ståndpunkttill propositionens förslag om riktlinjer redovisas i motionen 1978/79:2298(s). Motionärerna finner det svårt att betrakta de allmänna synpunkter somanförs i propositionen som vägledande riktlinjer för kulturpolitiken. De anseratt de riktlinjer som 1974 lade fast för kulturpolitiken ger bättrevägledning än de som antyds i propositionen om barn och kultur. Desynpunkter som i motionen anförs i fråga om riktlinjer för det fortsattaarbetet med barnkulturfrågorna bör enligt motionen som sin mening getill känna för regeringen (yrkande 14). Ingenav de tre övriga motioner som väckts med anledning av propositionen1978/79:143 innehåller någon uttrycklig kommentar till propositionensriktlinjer för kulturinsatser bland barn. Ifråga om godkännande av dessa riktlinjer vill utskottet för egen del förstframhålla att de kulturpolitiska mål som fastställdes av riksdaggivetvis skall vara vägledande även när det gäller kulturinsatser bland barn.Utskottet instämmer alltså i de synpunkter härvidlag som anförts i motionen1978/79:2298 (s). Vidare vill utskottet framhålla att det enligt utskottetsmening principiellt sett är mindre önskvärt att kompletterande mål ochriktlinjer anges för särskilda delar av kulturområdet. Redan detta medför attutskottet känner tveksamhet inför propositionens förslag i denna del. Därtillkommeren del andra omständigheter. De mål som man enligt propositionens fyrariktlinjer bör eftersträva ligger i viss utsträckning inom ramen årsmål, och det behövs alltså i denna del inte någon fastslällelse. Utskottetanser vidare alt ifrågavarande uttalanden - även om de inte ger anledning tillnågra invändningar utan kan anses innebära ett utvecklande av tankegångarsom redan ligger beslut -är så allmänt hållna att de inte motsvararde krav som bör vara uppfyllda om det skall bli fråga om ett formligtgodkännande genom beslut av . Utskottetvill vidare i anslutning till uttalanden både i propositionen 1978/79:143 och iflera av de med anledning av denna väckta motionerna kraftigt betona denbetydelse det har för barnens personliga utveckling att de får växa upp undergoda förhållanden och i innehållsrika och stimulerande miljöer. Det är enangelägen samhällsuppgift att verka för att så blir fallet. Det väsentliga ikulturpoliiiskt hänseende är därvid både att skapa verksamhetsformer som ärsärskilt avsedda för barn och att göra mer i kulturiivet tillgängligt för barn.Ansvaret för barnens miljö delas av många och gäller inom vidsträckta områdenav samhällslivet. Det vilar på enskilda människor, på hem, förskola och skola,på andra institutioner och på olika organisationer. KrU 1978/79:30 17 Vad utskottet med anledning av propositionen1978/79:143, yrkande 1, och motionen 1978/79:2298, yrkande 14, anfört omkulturinsatser bland barn bör som sin mening ge till känna förregeringen, I motionen 1978/79:2299 (m) föreslås att riksdagenuttalar att barns kulturella behov bör beaktas vid all samhällsplanering(yrkande 1). Motionärerna synes i första hand åsyfta den yttre miljön. Begångnamisstag med "betonggetton" m. m. får inte upprepas. Att planera imänniskovänlig skala, att bygga vackra hus och skapa estetiskt tilltalandemiljöer tjänar människornas intressen, framhåller motionärerna. På så sätt kanockså barnens intresse för konst och arkitektur främjas, somalienation, vandalisering och allmän otrivsel motverkas. Denuppfattning som ligger bakom detta yrkande, nämligen att man i olika sammanhangmåste uppmärksamma barnens situation och ta hänsyn till deras behov, liggerhelt i linje med uttalanden som utskottet gjort i det föregående och föreslagitriksdagen att instämma i. Motionen kan därmed anses redan vara i viss måntillgodosedd. Något ytteriigare uttalande från sida av nämndainnebörd erfordras inte. Utskottet avstyrker därför motionen 1978/79:2299,yrkande 1. Barnenmåste stå i centrum för allt reformarbete som riktar sig direkt till dem ellerindirekt kommer att påverka deras villkor, uttalas det i motionen1978/79:2298(8). Motionärerna anser att en särskild arbetsgrupp bör tillsättasinom med uppgift att medverka till att barnens situationuppmärksammas bättre än i det löpande reformarbetet (yrkande 1). Ävenbakom detta yrkande ligger uppfattningen att man i olika sammanhang måsteuppmärksamma barnens situation och ta hänsyn till deras behov. Som nyssframhållits har utskottet i det föregående gjort uttalanden av samma innebördoch föreslagit att instämma. Yrkande 1 i motionen 1978/79:2298 kandärmed anses i viss mån vara tillgodosett. Vad beträffar det konkretaönskemålet i motionen om en arbetsgrupp inom anser utskottet attdetta är en fråga som bör övervägas inom regeringen utan vägledande uttalandenfrån sida. Utskottet avstyrker detta yrkande. 1motionen 1978/79:2298 (s) framhålls att det varit en uttaladambition att ge barnen bättre möjligheter på kulturområdet men att det trotsdetta kan konstateras att insatserna för barn är för små. Motionärernaframhåller att planeringen för barn på kulturområdet och genomförandet avuppgjorda planer måste bedrivas med långt större målmedvetenhet än hittills.Varje institution eller grupp som med statligt stöd verkar på kulturområdet bördärför enligt motionärerna i samband med sin årliga anslagsframställning angeett mål och en utvecklingsplan för sitt arbete bland barn. Motionärerna yrkaratt som sin mening skall ge till känna för regeringen vad som i dettahänseende anförts i motionen (yrkande 2). Utskottet för medanledning härav erinra om att det i propositionen uttalats 2 1978/79. KrU 1978/79:30 18 attansvaret för alt kulturverksamheten i ökad utsträckning utformas medutgångspunkt i barns erfarenheter och önskemål inte kan överlåtas på särskildainstitutioner eller personer. Det måste delas av alla som är verksamma påkulturområdet, om ett snabbt och bra resultat skall uppnås. Erfarenheterna avhur man bäst intresserar och engagerar barn finns inom de institutioner,grupper, organisationer och föreningar som svarar för kulturverksamhetensgenomförande. Därför är del naturligt alt ett stort ansvar för att barns behovblir tillgodosedda läggs hos dem som är praktiskt verksamma. Stat, kommuner ochlandstingskommuner har att svara för att kulturen får resurser. De som ipraktiskt arbete förvaltar resurserna för ansvara för att barnen tillgodosesmed en rimlig andel. Utskottetinstämmer i de sålunda redovisade synpunkterna på ansvaret på kulturområdet.Samma synsätt ligger enligt utskottets bedömning bakom del redovisadeyrkandet 2 i motionen 1978/79:2298 om skyldighet för institutioner m. fi. altårligen redovisa ett mål och en utvecklingsplan för sitt arbete bland barn. Medhänsyn härtill anser utskottet inte att det behövs något formligtriksdagsultalande enligt motionsyrkandet, som därför avstyrks. Utskottet villtillägga all utskottet i del följande behandlar frågan om lämpligheten av attgenom kvoteringsbestämmelser skapa garantier för att kulturinsatserna för barnför en rimlig omfattning. Deti motionen 1978/79:2299 (m) framställda yrkandet 2 om inriktningen av forsk ningen på barn k u It u rområdet avstyrks av utskottet, eftersom riksdagenenligt utskottets bedömning inte genom uttalanden av denna typ bör försökastyra den fria forskningen. Deti samma motion i yrkande 3 föreslagna riksdagsuttalandet om att kulturinsatserför barn skall präglas av frihet, mångsidighet och kvalitet ligger nära ettmotionsyrkande om de kulturpolitiska målen som framfördes av företrädare förmoderata samlingspartiet vid riksdag. Detta yrkande gällde följandetillägg till de i propositionen 1974:28 föreslagna kulturpolitiskamålformuleringarna: "Kulturpolitiken skall syfta till all ge människornamöjlighet alt delta i ett kulturiiv präglat av kvalitet, frihet ochmångfald". Yrkandet avstyrktes av kulturutskottet (KrU 1974:15), Utskottetframhöll därvid att de i propositionen föreslagna målformuleringarna bådebetonade vikten av att slå vakt om yttrandefriheten och i hög grad var ägnadeatt stärka mångfalden i de kulturpoliliska yttringarna. Beträffande kravet påkvalitet i konstnärliga sammanhang konstaterade utskottet att detta låg bakomåtskilliga ståndpunktstaganden i propositionen ulan att det getts"målkarakiär".