bet · G201TU15 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av propositionen 1978/79:100 såvitt avser anslag till Bidrag tillviss kollektiv persontrafik jämte motioner I propositionen 1978/79:100 bilaga 9() har regeringen till Bidrag till viss kollektivpersontrafik föreslagit att medel för /80 anvisasunder två anslag. Under anslaget E 18 (s. 139-144) Statligt stöd tillicke lönsam landsbygds-trafik harenligt äldre bestämmelser - intill desshuvudmannaskap etablerats för trafiken i länen - beräknats ett förslagsanslagav , att avräknas mot automobilskattemedlen. Under anslaget E 19 (s. 144-148) Ersättning tilllokal och regional kollekliv persontrafik har - för län där huvudmannaskap förtrafiken etablerats -beräknats ett förslagsanslag av , attavräknas mot automobilskattemedlen. Oberoende av huvudmannaskapsfrågan har idetta anslag även inräknats medel till fjällOygtrafik. har vid 1977/(prop.1977/78.92,/78:28, rskr 1977/78:364) antagit lagen (1978:438) omhuvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik. Enligt denna lag skall i varjelän finnas en huvudman som ansvarar för den lokala och regionalakollektivtrafiken på väg. Ansvaret gäller sådan linjetrafik för personbefordransom inte utgör kompletterings-trafik med personbil. Huvudmannaskap skall enligtlagen ha etablerats i , och samt senastden och i övriga län . Enligtsamma riksdagsbeslut har införts nya statsbidragsbestämmelser för denkollektiva persontrafiken i län där huvudmannaskap etablerats. Genom de nyabestämmelserna har det statliga stödet förstärkts och den administrativahanteringen förenklats. Till skillnad mot tidigare utgår statsbidrag även tilltätortstrafik med buss, spårvägs- och tunnelbanetrafik samt sådan järnvägstrafiksom fyller utpräglade lokala och regionala trafikbehov. Vidarehar införts ett nytt statligt stöd till olönsam fiygtrafik som bedrivs i vissafjällområden. Deäldre bidragsformerna avseende lokal och regional landsbygdstrafik skallalltjämt gälla för trafiken i de län där länshuvudman inte övertagit ansvaretför trafiken. Beträffande det statliga stödet till lokal landsbygdstrafikgäller dock att ansökningsförfarandet avsevärt förenklats för den tid somåterstår innan stödet upphör. 1 1978/79. Gemensamt för samtliga nämnda bidragsformer utomstödet till fjällfiyget gäller att /79 omfattar tiden 1augusti-31 juli, /80 tiden och bidragsårendärefter tiden . Det nya statliga stödet till fjällfiyg gällerfr. o. m. den och bidragsåret omfattar tiden juni. I motionen 1978/79:208 av m. fl. (s)hemställs att beslutar att lagen om huvudmannaskap för visskollektivtrafik ändras på så sätt att då kommuner och landsting i två ellerflera län begär att få bilda en gemensam huvudman regeringen efter prövning fårmedgiva detta. 1 motionen 1978/79:380 av m.fl.(c) hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen tillkänna 1. att SJ skall återupptajärnvägstrafiken vid station, 2. att s. k. entimmespendlinginförs på sträckan , 3. att regeringen bör medverkatill att buss- och tågtrafiken skall kunna samordnas inom ramen för de s. k.länskorten, 4. vad som anförts omuppföljningen av uttalanden i prop. 1977/78:92. I motionen 1978/79:464 av m. fi. (c)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts beträffande dispens för ersättning till lokal och regional kollektivpersontrafik, som ombesörjs av () fr. o. / 79. 1 motionen 1978/79:960 av m. fi. (s)hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av reglernaför statligt bidrag till kompletteringstrafiken samt ger regeringen till kännavad som i motionen framhållits angående kompletteringstrafiken och dessbetydelse för glesbygden. 1 motionen 1978/79:1954 av iRöstånga m. fi. (fp) hemställs att hos regeringen begär förslag tilllagändring så att lagen om huvudmannaskap för viss kollektivtrafik ändras såatt två eller flera län gemensamt kan vara huvudman. I motionen 1978/79:1956 av m. fl. (m, c,fp) hemställs att beslutar ändra lagen om huvudmannaskap för visskollektivtrafik så att ett huvudmannaskap för kollektivtrafiken i kanbildas. Statligtstöd till icke lönsam landsbygdstrajik Vad till en början angår statligt stöd till ickelönsam landsbygdstrafik föreslås i propositionen en medelsanvisning avsammanlagt 94,7 milj. kr., innefattande bidrag till den lokala trafiken, tillden regionala trafiken och till skärgårdstrafiken. Fördenlokala trafiken utgår bidrag till högst två dagliga dubbelturer på enlandsbygdslinje med 50 ')<> av det bidragsgrundande underskottet. Tilllokal trafik i kommun inom det inre stödområdet samt på utgår stödetmed av det bidragsgrundande underskottet. Under /80 kommeri stöd till den lokala trafiken att utbetalas dels slutbetalning /79, dels förskott för /80. Föredragandenberäknar att antalet län som kommer att omfattas av bidraget reduceras från 20län /79 till 16 län /80. Med utgångspunkt i länsstyrelsernasbeslut om bidrag för /79 och det angivna behovet avbidragsmedel för /80 beräknas i propositionen det sammanlagdabehovet av bidragsmedel för /80 till 63,8 milj. kr. I fråga om bidragsgivningen avseende den regionalatrafiken utgår bidrag för högst två dubbelturer per dag för en landsbygdslinje.Till täckning av underskott i den bidragsgrundande trafiken ges vissvagnmilsersättning. Ersättningen har, efier anpassning /78,bestämts till högst . per vagnmil bidragsgrundande trafikarbete inom detinre stödområdet och på och till högst . per vagnmilbidragsgrundande trafikarbete i landet i övrigt. Enligt propositionen kommerdet emellertid att bli nödvändigt att höja dessa belopp till 18 resp. 15 kr.Med denna utgångspunkt och under förutsättning att bidraget kommer att utgå i20 län beräknas anslagsbehovet uppgå till 26,8 milj. kr. Vadslutligen beträffar bidragsgivningen avseende skärgårdsirafiken utgår enligtbeslut vid 1975/(prop. 1975/76:88, JoU 1975/76:34, rskr1975/76:256) bidrag till högst fyra dubbelturer per dag på en linje och i frågaom kompletteringstrafik till högst en förbindelse fram och åter inomvisst område av de bidragsgrundande kostnaderna. Med utgångspunkt ide preliminärt beslutade bidragen beräknas i propositionen det samladebidragsbehovet till 4,1 milj. kr. för /79. Häri ingår intetrafiken i då denna enligt propositionen förutsätts täckasenligt det nya bidragssystemet. Utskottet har ej något att erinra mot beräkningarnaav anslaget under förevarande punkt och tillstyrker således regeringensförslag. 1* 1978/79. Ersättningtill lokal och regional kollektiv persontrafik Ersättning till lokal och regional kollektivpersontrafik utgår i form av statligt stöd till linjetrafik, tillkompletteringstrafik, till skärgårdstrafik med fartyg och till fjällflygtrafik.Vidare utgår statsbidrag enligt särskilt avtal mellan staten och Stockholmsläns landsting för den trafik som bedrivs av Ångfartyg beräknar anslaget till lokal och regional kollektiv persontrafikunder /80 till sammanlagt 39,4 milj. kr. Vad till en början beträffar stödet tilllinjetrafik utgår detta enligt förordningen (1978:443) om statligt stöd tillviss kollektiv persontrafik. Bidrag utgår för högst tre dubbelturermåndag-fredag resp. två dubbelturer på varje trafikeradvägsträcka. Statsbidraget utgår till trafik inom , ,, , , , ellerNorrbottens län med . per vägmil och till trafik inom landet i övrigt med 16kr. För att vidmakthålla trafikförsörjningen krävs enligt föredraganden attstödet anpassas till kostnadsutvecklingen. Därför kommer de angivna beloppenför statsbidrag att höjas till 20 resp. 17 kr.Under /80 kommerstöd att utbetalas dels som slutbetalning för /79, dels somförskott för /80. Under /79 omfattas Stockholmslän, län, och län av det nya bidragssystemet.Antalet bidrags-berättigade län beräknas för /80 öka till åtta.Mot denna bakgrund beräknas i propositionen bidragsbehovet till 33,3 milj. kr. Ifråga om bidragsgivningen till viss skärgårdstrafik erinrar föredraganden omriksdagens beslut vid 1977/, vilket innebar att medelsram intelängre fastställs för länen och att länsstyrelserna inte längre fattarpreliminära bidragsbeslut. Av de län där det nya bidragssystemet kommer attgälla under /79 bedrivs skärgårdstrafik endast i län.Medelsbehovet för denna trafik beräknas i propositionen till 0,1 milj. kr. Vadhärefter angår den trafik som bedrivs av Waxholmsbolaget i Stockholms skärgårdskall under /80 betalas ut bidrag för /79. Medutgångspunkt i avtalet mellan staten och harstatsbidraget i propositionen beräknats till 5,5 milj. kr. Bidragtill fjällflygtrafik utgår av bidragsgrundande kostnad för högst enförbindelse fram och åter mellan varjefast bosättningsställe och närmast eller lättast tillgängliga serviceort,arbetsplats eller liknande. Medelsbehovet för /80 beräknas ipropositionen till 0,5 milj. kr. Utskottet harej funnit anledning till erinran motberäkningarna av anslaget under denna punkt och tillstyrker alltså regeringensförslag. 1 motionen 1978/79:464 hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dispens för ersättningtill lokal och regional kollektiv persontrafik som ombesörjs av GöteborgsregionensLoka\lraf\k{GL} fr. o. m. /79. Därvid erinras om att man redan ipropositionen 1977/78:92 gått med på en speciell organisation tor Stockholmslän. Vidare framhålls i motionen att regeringen accepterat att det nya systemetskall gälla för trafiken inom och län och att detta måste haskett genom att viss dispens från de formella kraven för trafik m. m. harlämnats. Mot denna bakgrund borde enligt motionen regeringen kunna lämna ävenGöteborgsregionens Lokaltrafik erforderlig dispens. Ilagen om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik föreskrivs att i varjelän skall finnas en huvudman som ansvarar för den lokala och regionala kollektivtrafikenpå väg. Lagen skiljer alltså inte mellan tätortstrafik och landsbygdstrafik. Ipropositionen 1977/78:92 framhöll dock föredraganden att någon form avövergångsordning kan behövas i samband med bildandet av ett länsomfattandehuvudmannaskap för kollektivtrafiken. Ett successivt iklädande avtrafikansvaret kunde måhända i en del län vara ett lämpligt sätt att anpassauppbyggnaden av organisationen till de rådande trafikorganisatoriskaförutsättningarna. Detta kunde särskilt gälla i län där en mer omfattandestadstrafik bedrivs i någon eller några kommuner, medan kollektivtrafiken iövriga kommuner är mer ensartad och i huvudsak består av landsbygdstrafik medrelativt lågt trafikutbud. 1 sådana fall kunde det vara motiverat att ihuvudmannens trafikansvar till att börja med endast ingår landsbygdstrafikenoch att stadstrafiken t. v. undantas. Mot bakgrund härav förordades ipropositionen att regeringen skall kunna medge att huvudmannenstrafikansvar begränsas till enbart den lokala och regionala landsbygdstrafiken.Dispens i enlighet med det anförda har meddelats för huvudmannen i län,där huvudmannens ansvar begränsats i fråga om viss tätortstrafik. Vadmotionärerna begär är emellertid något annat, nämligen undantag från kravet påatt länshuvudman skall finnas för att statligt stöd skall kunna utgå enligt detnya bidragssystemet. Möjligheter till undantag från detta krav ges ej ilagstiftningen på området. Regeringen saknar alltså laglig möjlighet att medgedispens i det hänseende som begärs i motionen. Utskottetvill dock framhålla att det är angeläget att finna en lösning på den fråga somväckts i förevarande motion. Utskottet är däremot inte berett att tillstyrka enlösning som går utöver lagstiftningen på området. Frågan bör enligt utskottetsmening kunna lösas inom ramen för denna lagstiftning. Utskottet vill i detsammanhanget hänvisa till vad som i betänkandet /78:28 anfördes ommöjligheterna att åstadkomma en lämplig lösning beträffande kollektivtrafikensordnande i och då speciellt . Som en möjlig lösningangavs att får utgöra en särskilddriftorganisation som svarar för trafikutövningen inom delar av ,och samt Med en sådan organisation skulle huvudmännen få teckna avtal omtrafikutövningen. Även andra lösningar som i allt väsentligt bibehåller ochvidareutvecklar den i området redan fungerande uppläggningen av trafikensyntes möjliga inom ramen för regeringens förslag. Utskottet förutsätterslutligen att regeringen noga följer strävandena att komma till rätta medberörda problem och - i den mån så befinns påkallat - i lämplig form medverkartill att lösa dessa. Vad utskottet nu anfört bör av ges regeringentill känna. I motionen 1978/79:208 hemställs att riksdagenbeslutar att lagen om huvudmannaskap för viss kollektivtrafik ändras på så sättatt, då kommuner och landsting i två eller fiera län begär att få bilda engemensam huvudman, regeringen efter prövning får medgiva detta. Yrkanden avhuvudsakligen samma innebörd framställs i motionerna 1978/79:1954 och1978/79:1956. 1 sistnämnda motion berör yrkandet endast kollektivtrafiken iSkåne. 1motionerna hänvisas till det arbete som utförts av kommittén för Skånetrafiken.Denna har politisk representation från . Malmöhusläns landsting, kommun och Svenska kommunförbundets länsavdelningar iresp. Kommittén har för avsikt att med utgångspunkt bl. a. ilagstiftningen på det berörda området lägga fram förslag tillkollektivtrafikens organisatoriska uppbyggnad omslutande hela landskapet.Kommittén har därvid funnit det angeläget att kartlägga medborgarnas resmönsteroch kontaktytor samt påverkande trafikalstrande faktorer. Kommittén säger sig idetta sammanhang ha funnit tre s. k. naturiiga trafikverkställighetsområden förlandskapet i dess helhet. Enligt vad kommittén har funnit har av denbefolkning som bor inom resp. område också sin arbetsplats inom området. Vidareger undersökningen vid handen att inom två av de tretrafikverkställighetsområdena ingår kommuner från både län ochMalmöhus län. En samordning av nämnda områden under en huvudman synes därförenligt kommittén naturlig. En sådan ordning skulle vidare skapa förutsättningarför en trafikapparat som är anpassad till medborgarnas behov och varje områdessärart. Kommitténframhåller vidare att ett system med två huvudmän skapar nackdelar genom attdet innebär två avtals- och förhandlingsordningar och två administrativaenheter. För gränskommunerna innebär det också att resp. kommunstrafikförsörjningsplan måste behandlas i två trafikutskott. Härutöver fårkostnadsfördelningen med avseende på såväl landstingen som resp. kommunskostnadsandel behandlas i skilda omgångar på berörda nivåer inom resp.huvudman. Samma situation uppkommer vid förhandlings- och avtalsuppgörelsersamt inte minst vid samordning av taxor, periodkort och resurser. Sammanfattningsvisframhåller motionärerna det angelägna i att, för en samhällsfunktion som påolika sätt berör landskapets ca I milj. innevånare, utforma ett huvudmannaskapför kollektivtrafiken så att gränsen mellan de bådalänen inte hindrar utformningen av en rationell trafikapparat. Motionärernasäger sig att för del ha svårt att finna klart uttalade fördelar med enhuvudman i varje län. Tvärtom innebär en sådan ordning enbart nackdelar,eftersom länsgränsen delar de naturiiga trafikverkställighetsområdena i fieradelar. Därigenom bryts nuvarande resmönster och kontaktytor. Samtidigtföreligger enligt motionärerna stor risk för konfrontation mellan huvudmännensolika ambitioner. Detta skulle i sin tur bl. a. kunna ta sig uttryck i en förallmänheten/resenären mindre väl anpassad trafik. Fråganom trafikförhållandena i uppmärksammades redan i propositionen1977/78:92.1 samband med föredragandens överväganden angående den geografiskabegränsningen av huvudmannens ansvar framhölls att den utredning som låg tillgrund för regeringens förslag gjort en ingående kartläggning av resmönstret förbl. a. den trafik som går över länsgräns. Utredningen hade föreslagit att läneni princip skulle utgöra huvudmännens geografiska verksamhetsområde. Praktiskttaget alla remissinstanser hade anslutit sig till (orslaget. Enligtföredragandens mening var utredningens uppfattning på denna punkt välgrundad.Länen utgjorde områden för viktiga funktioner inomsamhällsförvaltningen. De kunde sägas vara verksamhetsområden för delar av dendecentraliserade statliga förvaltningen liksom också i flertalet fall för denlandstingskommunala verksamheten. Det stora flertalet län var också tämligenväl avgränsade i trafikhänseende. Några fä men desto mer markanta undantagfanns dock. Därvid underströk föredraganden att det var angeläget att i sådanafall få till stånd ett interkommunalt samarbete över länsgränser. Annars skullebefolkningen i dessa till ytan begränsade delar av landet kunna missgynnas vadgäller möjligheterna att skapa en gemensam trafikförsörjning. Genom interkommunaltsamarbete kunde avtalas att inom ett länsområde gällande rabattsystem mot t.ex. viss tilläggsavgift också skulle gälla inom ett annat län eller del avsådant. När det gäller uttalade föredraganden att landskapet itrafikhänseende aren väl sammanhållen region med ett omfattande resande överpraktiskt taget hela gränsen mellan och . 1 ettsådant fall kunde det enligt föredraganden framstå som rimligt att man slopartilläggsavgiften och i stället inför ett enda rabattsystem för de båda länen. Vidsin behandling av propositionen 1977/78:92 hade utskottet även att ta ställningtill en motion vari bl. a. yrkades att möjligheter skapades till undantag frånden föreslagna formen för huvudmannaskap för att därigenom möjliggöra etthuvudmannaskap för . Under hänvisning till de uttalanden i propositionen,för vilka redogjorts i det föregående, och till möjligheten att ordnatrafiksamverkan över länsgräns avstyrkte utskottet motionen i fråga. Ävennär det gäller kollektivtrafiken i vill utskottet hänvisa tillmöjligheterna att inom ramen för gällande lagstiftning åstadkomma en lösningsom i möjligaste mån tillgodoser syftet bakom ifrågavarande motioner.En sådan lösning skulle vara att bilda ett för de båda berörda länen gemensamtdriftbolag. Därigenom skulle i allt väsentligt elimineras de nackdelar somframhållits i motionerna. behålls möjligheten att utkräva politisktansvar för de beslut som fattats av länshuvudmännen. Underhänvisning till det anförda och då utskottet ej finner andra skäl föreligga attfrångå sin tidigare bedömning i frågan avstyrks förevarande motioner. 1 motionen 1978/79:380, punkterna 3 och 4, yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna dels att regeringen bör medverka till att buss- och tågtrafiken skall kunna samordnas inom ramen för de s. k. länskorten, dels vad som i motionen har anförts om uppföljningen av uttalanden i propositionen 1977/78:92. Därvid framhålls att huvudmanna skapsfrågan i län är löst och att länskort har införts. Samordning mellan buss- och tågtrafik har emellertid inte skett. Förhandlingarna med SJ har inte gett det resultat som var tänkt enligt de principiella uttalandena i propositionen. Det kan enligt motionen inte vara rimligt att skall behöva upprätta en busslinje som går parallellt med tågtrafiken för att resenärerna från skall kunna ta sig till . Tågförbindelsen borde kunna utnyttjas i det sammanhanget. Enligt motio närerna har regeringen inte gjort något för att följa upp deprincipiella uttalandena vid reformens genomförande. Det framhålls såsom nödvändigt med skyndsamma ingripanden från sida. Ipropositionen konstaterades att i en del län spelar järnvägstrafiken enbetydande roll i den lokala och regionala trafikförsörjningen. Enligt föredragandensmening var det därför angeläget att också sådan trafik - om huvudmannen såfinner lämpligt - kan infogas i de regionala rabattsystemen. Frågan om vilkatågkategorier som SJ bör upplåta åt huvudmannens resenärer borde enligtpropositionen i första hand regleras genom förhandlingar och avtal mellanjärnvägsföretaget och huvudmannen. Av avtalet borde bl. a. framgå de grunderefter vilka huvudmannen skall ersätta järnvägsföretaget. framhöllsatt, efter hand som regionala rabattsystem introduceras, erfarenhet tordevinnas om behov föreligger av mera fastlagda riktlinjer för hur ersättningenbör regleras. Om sådant behov skulle uppstå var föredraganden beredd att ta uppfrågan till prövning. finner det angeläget att en samordning av den regionala buss- ochtågtrafiken kommer till stånd. går inte att bortse från att det nyasystemet ännu så länge genomförts i endast några få län och att erfarenheternaav den i motionen väckta frågan därför är begränsade. Med hänsyn tilluttalandena i propositionen förutsätter utskottet att regeringen noga följerfrågan och då så befinns påkallat vidtar nödvändiga åtgärder. Under hänvisningtill det sålunda anförda anser utskottet att motionen i denna del ej börföranleda någon åtgärd. I den förevarande motionen har även väckts frågorom återupptagande av järnvägstrafiken vid Bålsia station, punkten I, ochinförande av s.k. entimmespendling på sträckan ,punkten 2. Dessa frågor bör enligt utskottets mening i första hand övervägas isamband med den regionala trafikplaneringen. Frågorna är också till viss delberoende av resultatet av förhandlingarna mellan länshuvudmannen och SJ.Utskottet anser sig på grund av det anförda ej heller kunna tillstyrka motioneni förevarande delar. I motionen 1978/79:960 hemställs att hosregeringen begär en skyndsam översyn av reglerna för statligt bidrag till kompletteringstrafikensamt ger regeringen till känna vad som i motionen framhållits angåendekompletteringstrafiken och dess betydelse för glesbygden. Motionärernaerinrardärvid om de nya reglerna om statsbidrag förden s. k. efterfrågestyrdakompletteringstrafiken. Bidrag utgår av kostnaderna och för högst sexkörtillfällen . Detta kommer enligt motionen att innebära en mycketallvariig försämring framför allt för kommunerna inom det inre stödområdet. Enomprövning av bestämmelserna på detta område bör därför enligt motionärernasuppfattning ske. Reglerna borde därvid anpassas så att de befrämjarsamma minimiservice av kollektivtrafikutbud i glest befolkade områden medkompletteringstrafik som i övriga områden som betjänas av reguljär busstrafik.Enligt motionen är detta väsentligt med tanke på den betydelsetränsportservicen har för möjligheten att verka och bo inom glesbygdsområden,särskilt för den som inte har tillgång till eget transportmedel. Såsomframhålls i motionen innebär de äldre bestämmelserna på det berörda området attbidrag utgår av nettokostnaderna för kompletteringstrafiken tillkommuner inom det inre stödområdet. För övriga delar av landet ersätts avdessa kostnader. Bidrag utgår för högst två dagliga sammanhängande turer. Närde nya bestämmelserna infördes var enligt propositionen strävan att görabidragsgivningen till efterfrågestyrd kompletteringstrafik och tillskärgårdstrafik enhetlig. Den valda lösningen innebar att bidraget tillskärgårdstrafiken storleksmässigt kvarstod oförändrat. Föredraganden ansågdock att, i likhet med vad som gällde för kompletteringstrafiken inomskärgårdstrafiken, vissa begränsningar borde tillämpas i fråga om stödetsomfattning. Således borde ersättning endast utgå för högst sex körtillfällenper vecka och kompletteringsområde. Högre bidrag skulle kunna utgå omsynnerliga skäl föreligger. Genomde bestämmelser som föreslogs i propositionen 1977/78:92 avsågs att ge bättrebetingelser för den lokala och regionala kollektiva persontrafiken. Genom atthuvudmannaskapet skulle utövas genom interkommunal samverkan mellanlandstingskommunen och kommunerna i resp. län skulle uppnås en integrering avlokal och regional trafik. Vidare skulle skapas en ökad samordning avtrafikresurserna. Jämfört med tidigare gällande bidragssystem skulle de nyareglerna innebära en betydande ökning av det statliga stödetsamt förenklingar på en rad punkter. Även vissa administrativa förenklingarskulle enligt propositionen uppnås. Enligt de nya bestämmelserna omfattarhuvudmannens trafikansvar i princip all linjetrafik för personbefordran. Efteröverenskommelse mellan de kommuner som berörs av huvudmannaskapet kan dock ävenden efterfrågestyrda kompletteringstrafiken komma att infogas i huvudmannenstrafikansvar. När det gällde bidragsgivningssystemet borde detta enligtföredraganden ta fasta på två viktiga principer.