bet · G201SoU1 · 1978-12-31 00:00:00 — 1 avvaktanpå resultatelav dessa är dock nämndens bedömning den att arsenikimpregneraivirke vid lekplatser ej torde leda till sådan ökad hälsorisk att ingripandeenligt lagstiftningen om hälso- och miljöfariiga varor är motiverat. Nämndenframhåller vidare bl. a. alt det aldrig kan vara lämpligt all använda virke somär behandlat med kemikalier vid grillning. Sammanfattningsvis får nämnden erinra atl enregistrering av ett bekämpningsmedel ej innebär att medlet kan användas i allasammanhang. Det åligger tvärtom nämnden att noga ange ett medelsanvändningsområde. Nämnden har som nämnts inte uppställt några restriktionersom har avseende å ifrågavarande medels användning till virke som kan utnyttjasför lekredskap. De kunskaper vi har har inte gjort det motiverat ättställa upp sådana restriktioner. Beaktas bör också att tryckimpregneratvirke.även används för utomhusmöbler m. m. Ej heller för sådan användning haruppställts några särskilda villkor. Nämnden vill dock erinra om atl i de fallförändrade förhållanden inträder nämnden med kort varsel kan återkalla gällanderegistreringar eller modifiera användningsområdet för aktuella medel. Nämndenkommer alt med uppmärksamhet följa dessa frågor. sålunda redan enligt gällande föreskrifter här att följa och fallabeslut i sådana frågor som aktualiserats i den remitterade molionen. SoU 1978/79:1 11 påkallarden enligt nämndens uppfattning ej någon särskilda åtgärd. Motionenbör därför lämnas utan bifall. framhåller i sitt yllrande bl. a.alt syftet med den formulering som finns i den vägledande informationen omanvändning av tryckimpregnerat virke är alt förebygga olycksfall orsakat avruttna och instabila lekredskap. I sammanhanget påpekar myndigheten alt en delfabrikanter använder kärnvirke till sådana redskap och att detta har samma godamotståndskraft mot röta och i övrigt samma materialegenskaper. Kärnvirke äremellertid dyrare, och del finns endasl en begränsad tillgång på sådant virke.Socialstyrelsen anför atl myndigheten skall framhålla förgiftningsrisken i enrevidering av den skrift som innehåller den vägledande informationen. Svenska träskyddsinsututet framhåller bl. a. atl omlekredskap för utomhus-bruk skall tillverkas av trä en impregnering ärnödvändig både av ekonomiska skäl och för att förhindra olyckor. Institutet utvecklarnärmare vilken betydelse del har att träkonstruktioner i utsatta miljöer kanimpregneras. Institutet menarsammanfattningsvis atl ett förbudmollryckimpregneringen saknar varje grund. Användning av oimpregnerat virkeskulle medföra ökade olycksrisker och en övergång till syntetiska materialskulle medföra en rad nackdelar. Liksomde båda remissinstanserna anser institutet atl del är klart olämpligt att eldamed de ftesta typer av tryckimpregnerat virke. Då behandlade regeringensframställningar i budgetpropositionen inom socialdepartementetsverksamhetsområde behandlades också ett antal motionsyrkanden rörandebarnomsorgen (SoU 1977/78:25 s. 8). Yrkandena avsåg frågor rörande ökadmedelsanvisning till barnomsorgen eller frågor som eljest hade en direklanknytning till budgetpropositionen. 1 förevarande betänkande behandlas övrigaunder den allmänna motionstiden väckta motionsyrkanden rörandebarnomsorgen. Med hänsyn lill vikten av atl utbyggnadsfrågan ägnas fortlöpandeuppmärksamhet och då denna fråga berörs även i en av de nu aktuella motionernaredovisar utskottet frågan relativt utföriigt även i detta betänkande. fattade beslul som syftar kraftig utbyggnad av samhällets barnomsorg (prop. 1975/76:92, SoU1975/76:28, rskr 1975/ 76:219). En allmän målsättning för utbyggnaden slogsfast, ett utbyggnadsprogram godtogs av och beslul fattades om ettnytt statsbidragssystem med väsentligt höjda och värdebeständiga statsbidrag.Riksdagen SoU 1978/79:1 12 a. en ny lag om barnomsorg, som trädde i kraft . Denallmänna målsättningen för utbyggnaden av barnomsorgen skall enligt beslutet1976 vara att - utöver den allmänna förskolan - plats inom den kommunalabarnomsorgen skall beredas för alla barn i förskoleåldern lillförvärvsarbetande eller studerande föräldrar samt för barn med särskilda behovav stöd och stimulans så atl efterfrågan på sådana platser kan tillgodoses.Denna målsättning för samhällets barnomsorg, innefattande ävenfritidsverksamhet för barn i skolåldern, bör successivt uppnås i alla kommunerinom den närmaste tioårsperioden. Detutbyggnadsprogram för barnomsorgen som anslöt sig lill i det åsyftadebeslutet innebär att det skall börjabyggas 100 000 nya platser i daghem och 50 000 nya platser i fritidshem(platserna skall vara färdigställda ). Härutöver beräknas en ökning avplatslillgången i familjedaghem. Denna utbyggnad skall grunda sig på enbedömning som görs lokalt i varje kommun. 1överensstämmelse med vad ulskotlel uttalade vid budgetbehandlingen tidigare iår (SoU 1977/78:25 s. 10-14) finns det inte skäl att ompröva vare sig denredovisade målsättning för barnomsorgens utbyggnad eller det ulbygg-nadsprogramsom antagits av utbyggnadsperioden. Medanledning av bl. a. en socialdemokratisk partimotion framhöll utskotiei vidsamma tillfälle angelägenheten av att regeringen överväger och utan dröjsmålvidtar de åtgärder som kan visa sig nödvändiga för att den av år 1976godtagna utbyggnadsplanen skall hållas. Det är därför nödvändigt för regeringenatt fortlöpande hålla sig underrättad om förändringar i kommunernas planeringpå barnomsorgsområdet. Eftersom barnomsorgsplanerna enligt 8 § lagen ombarnomsorg skall avse en period , blir det, anförde utskottet, möjliglför regeringen att efterhand även bedöma om kommunernas planer för tiden efter1980 pekar mot att det uppställda målet full behovstäckning inom entioårsperiod kommer att uppnås. Mot bakgrund bl. a. av vad som i utskottetsbetänkande berörts om kommunernas ekonomi framstår det emellertid somnödvändigt, anförde utskottet vidare, att även då det gäller den senare delenav tioårsperioden överläggningar förs med om en utbyggnadsplansyftande till full behovstäckning. En sådan bör naturligen grundas påbakgrundsmaterial som tas fram av den av regeringen tillsattaplaneringsgruppen för barnomsorg bl. a. i fråga om behovsbedömningen. Ställningtill frågan om lämplig tidpunkt för överläggningar av angivna slag lorde därförinte kunna tas, anförde utskottet, förrän planeringsgruppen lagt fram ettförutskickat betänkande om behovsbedömningen. Utskottet, som vill erinra om desålunda redovisade uttalandena , har inhämtat all planeringsgruppenberäknar lägga fram det åsyftade betänkandet i slutet av årel. Avde sålunda redovisade skälen avstyrkte utskottet i sitt av godkändabetänkande bl. a. den socialdemokratiska motionen i aktuell del. SoU 1978/79:1 13 Vidbetänkandet fogades en reservation (angivna belänkande s. 74), vari utskottetssocialdemokratiska ledamöter bl. a. uttalade sig för all skullebegära riktlinjer för den fortsatta utbyggnaden av barnomsorgen fram lill måletmot full behovsläckning. Medhänsyn till den utförliga behandling som frågan om barnomsorgens utbyggnad fickunder våren och då någon omständighet därefter inte tillkommit som motiverareltändrat ställningstagande i frågan från utskottets sida finns det inte skäl altgöra några uttalanden utöver dem som innefattas i det sagda. Motionen1977/78:1499 av m. fl. (fp)-i vilken del bl. a anförs att enplanering för fullt utbyggd barnomsorg snabbt bör komma lill stånd -påkallar på grund av del anförda inte någon åtgärd i här aktuelldel. Enligt barnomsorgslagen (6 §) har vissa barn rälttill plats i förskola eller fritidshem med förtur, nämligen barn, som avfysiska, psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöver särskilt stöd isin utveckling. Kommun har skyldighet alt bedriva uppsökande verksamhet för allta reda på vilka barn som i enlighet med det sagda behöver plats i förskolaeller fritidshem. 1övrigt har det inte skett någon central reglering av rätlen lill plats inom barnomsorgen.1 kommunerna finns därför skilda regler om förturer. Det är mycket vanligt atlbarn med ensamslående föräldrar får förtur. Även andra barngrupper kan fåförtur. Exempelvis förekommer del alt syskon lill barn som redan har plats fårförtur till plats i förskola. Planeringsgruppenför barnomsorg har i en lidigare publicerad enkät rörande kommunernasbarnomsorg redovisat en kartläggning angående barnomsorgsköerna i kommunerna. 1kartläggningen redovisas översiktligt förekomsten av köer, köernas uppläggning,köernas längd, köernas aktuali-sering, lillgodoräkning av kötid, köns betydelsevid placering av barn och köns betydelse i planeringen. Utskottetvill här också nämna atl kommunerna har ålagts atl till socialstyrelsenredovisa vilka förtursregler som gäller och vem som gör dessaförtursbedömningar (se skriften Kommunernas barnomsorgsplanering 1979-83 s.16). Frågan rörande kommunernas barnomsorgsköer kan också komma atl beröras iden skrift rörande barnomsorgen som kommer alt ge utsenare (se s. 6). Avdet anförda framgår således atl en viss karlläggning redan gjorts av gällandekösystem. En mera fullständig karlläggning bör enligt utskottets mening kunnagöras av på grundval av del material som kommunerna skallredovisa till i samband med barnomsorgsplaneringen. Dådet gäller frågan om regler för fördelningen av bl. a. daghemsplatser villutskottet framhålla att det, sedan en analys gjorts av gällande kösystem, kan SoU 1978/79:1 14 varamotiverat atl närmare överväger lämpligheten av atl ge utvägledande information till kommunerna beträffande fördelningen avbarn-lillsynsplatser. Underhänvisning lill det anförda anser ulskotlel del inte påkallat med någonriksdagens åtgärd med anledning av motionen 1977/78:328 av Per (), ivilken molionären log upp frågan om en kartläggning av förekommande kö- ochintagningssyslem till den kommunala barnomsorgen och frågan om vägledandeinformationsmaterial för fördelningen av barntillsynsplatser så längeplatsbrisl råder. Som tidigare angetts fattade ävenbeslut om ett nytt statsbidragssystem. Delta trädde i kraft den 1 januari 1977.En översiktlig redogörelse för bidragsreglerna har lämnats i ett föregåendeavsnitt (s. 3 och 4). 1tre motioner ställs yrkanden som avser konstruktionen av bidragsreglerna. 1motionen 1977/78:550 av () och () uttalas detbl. a. att även familjer som exempelvis på grund av platsbrisl inte kan fåbarntillsynen ordnad inom ramen för den kommunala barnomsorgen" bör fåmöjlighet till barntillsyn lill rimliga kostnader. Det är också av vikt altalternativa former av barntillsyn erkänns av samhället. Motionärerna anför motden angivna bakgrunden alt icke-kommunala daghem bör kunna erhålla driflbidragunder förutsättning att de i övrigt uppfyller bl. a. de standardkrav som ställspå de kommunala daghemmen. mening är motionens syfte i allt väsentligt tillgodosett genom destatsbidragsregler som gäller. Del statliga driftbidraget utgår nämligenäven för sådanl daghem eller fritidshem som drivs av annan än kommun omdaghemmet eller fritidshemmet ingår i kommunens av fullmäktige antagnabarnomsorgsplan. Bidraget utgår till kommunen, på vilken del ankommer atlbesluta om bidrag lill den som driver verksamhelen. Utskottet anser med hänsyntill innehållet i den sålunda redovisade bidragsregeln atl någon riksdagensåtgärd med anledning av motionen inte erfordras. Margarethaaf () menar i motionen 1977/78:722 att statsbidragssystemet bygger påen alltför omfattande byråkratisk kontroll och vill all denna förenklas. a.pekas det i motionen på ttiöjligheten alt införa ell bidragssystem som innebäralt statsbidrag utgår med viss procenl av kostnaderna. 1 den tredje motionen,motionen 1977/78:1509 av m. fi. (s), framhålls alt denuvarande slatsbidragsreglerna är så utformade att det i glesbygd är svårt förkommunerna att bedriva daghems-verksamhet, eftersom statsbidraget beräknas medutgångspunkt i antalet barn i varje avdelning (åldersgrupp). SoU 1978/79:1 15 skalländras så atl det blir större möjlighet till flexibilitet i barnomsorgsverksamheteni fråga om sammansättningen av barngrupper såväl då det gäller barnens antalsom åldersfördelning i gruppen. Bidragsreglerna bör ge samma ekonomiska möjligheterför kommuner med litet barnunderlag atl bedriva daghemsverksamhet som finnsför andra kommuner. Utskotieivill erinra om att utformningen av statsbidragen lill barnomsorgen f. n. sesöver inom . Utskottet har inhämtat atl därvid kommer attnärmare prövas såväl frågan om en förenkling av prövningsför-farandel, då detgäller ansökan om statsbidrag, som den i motionen 1977/ 78:1509 upptagna fråganom statsbidrag till daghem i glesbygd och andra områden med litet barnunderlag.Del finns också skäl framhålla att kommunalekonomiska utredning i sittslutbetänkande (SOU 1977:78) Kommunerna: Utbyggnad, Utjämning, Finansieringdiskuterat statsbidrags-frågan och atl del i reservationer till belänkandetframförts förslag om statsbidrag beräknat med utgångspunkt i de faktiskakostnaderna för barnomsorgen (se även SoU 1977/78:25 s. 13). Ett likartatförslag har lagls fram av statskontrollkommiltén, som föreslårall vid den ovannämnda översynen av statsbidragsgivningen övervägs vilkenbidragsprocent som skall gälla. Kommittén har också föreslagit alt dendetaljerade årsberättelse för varje institution som skall fogas vid kommunsansökan om statsbidrag inte längre skall behöva upprättas. Avden lämnade redovisningen framgår att de i motionerna 1977/78:722 och1977/78:1509 behandlade slatsbidragsfrågorna redan är föremål för prövning iutredningssammanhang. Utskottet anser därför atl det inte är erforderligt mednågon åtgärd med anledning av motionerna. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om atl utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande SoU 1976/77:25 (s. 14) ullalat sig för prövningav frågan om slatsbidragsbestämmelsernas prakliska effekt för kommuner medområden där det finns sjukhus- och servicean-ställda m. fl. som haroregelbundna arbetstider. Vissafrågor om organisation av barnomsorgen Samhällets barnomsorg omfattar förskoleverksamhetoch fritidsverksamhet. Förskoleverksamheten bedrivs i form av förskola samt familjedaghemoch annan kompletterande förskoleverksamhet. Inomramen för de regler som finns i barnomsorgslagen och med stöd därav utfärdadebestämmelser har kommunerna - liksom då del gäller verksamhetens innehåll,något som berörs i följande avsnitt - stor frihet atl organiseraförskoleverksamheten. 1 praktiken finns det också stora skillnader mellan olikakommuner, exempelvis då det gäller frågan om avvägningen mellan antaletdaghemsplatser och antalet platser i familjedaghem eller beträffande institutionsslorlekoch lokalmässig förläggning av institutionerna. Utskottet anser det väsentligtall kommunerna även får behålla en stor SoU 1978/79:1 16 Däri ligger också att hänsyn måste las till föräldrarnasefterfrågan av tillsynsform, något som understryks i molionen 1977/78:1499 avBonnie Bernslröm (fp). måste här framhållas atl kommunernas frihet dådel gäller organisationen av barnomsorgen i viss utsträckning i praktikenbegränsas genom de regler som uppställs för statsbidragsgivningen. Frågan omatt i vissa avseenden minska detaljregleringen i detta hänseende har berörts idet föregående (s, 14-15). Vadnu sagts slår inte i motsättning lill del förhållandet atl del är önskvärt atlsocialstyrelsen genom en bred information stöder kommuner som önskar vägledningför organisationen av barnomsorgsverksamhelen. 1molionen 1977/78:1499 förordas att del inom barnomsorgen organiseras småenheter som förläggs inom bostadsområdena. Socialstyrelsenhar i skriften Om förskolan (anser nr 1978:2) relativtutförligt behandlat frågan om anläggningarnas storlek. Myndigheten grundar sinabedömningar på erfarenheter som vunnits under den bedrivna försöksverksamhetenpå området. a. följande. Utvecklingen mot ett öppnare arbetssätt och ettnära samarbete mellan barn och personal i de olika grupperna i förskolaninnebär att anläggningarnas sloriek fåren central betydelse förarbetet. Hittillsvunna erfarenheter talar för alt en enhet som består av två avdelningar ger debästa betingelserna för att verksamheten ska fungera bra för alla parter.Socialstyrelsen anser alt anläggningar som består av mer än fyra avdelningarbör undvikas. Det är en fördel om anläggningarna planeras med utgångspunkt frånatt två avdelningar ulgör en enhet. Skulle större anläggningar (mer än fyraavdelningar) planeras är det särskilt viktigt atl dessa från början planeras såalt de kan fungera i mindre enheter. Enuppdelning i små, mer eller mindre självständigt fungerande enheter kan varaett sätt att minska svårigheterna och förbättra verksamheten vid redanbefintliga större anläggningar. 1hårt exploaterade bostadsområden kan det ligga nära till hands all anordna storaförskolor. Då stora hyreshusområden i sig är en anonym och svåröverskådligmiljö för små barn torde den lilla förskolan med förutsättningar för alla attkänna gemenskap och delaktighet vara av särskilt värde här. Det finns då ocksåstörre möjligheter för förskolan atl skapa kontakter med andra barn och vuxna iområdet - atl fungera som ett kontaktcentrum och bidra till alt minskafamiljernas isolering. Ökade kontakter inom ett område kan leda till atlsamhörigheten blir större, alt man känner ansvar för och söker hjälpa varandra. Enligt utskottets mening slår de synpunkter somkommit till uttryck i skrift väl i överensstämmelse medmotionärens åsikter om barnomsorgsenheternas storlek. Utskottet vill här ocksånämna atl, enligt vad utskottet inhämtat, i slutet avinnevarande år kommer att publicera en särskild informationsskrift om s. k.lägenhetsdaghem. Vissa synpunkter belräffande denna organisationsform lämnasockså i det ovan nämnda avsnittet i . Utskottet vill härockså hänvisa till vad utskottet anförde belräffande lägenhetsdaghem i sambandmed antagandel av barnomsorgslagen (SoU 1975/76:28 s. 19-20). SoU 1978/79:1 17 1 samma motion, 1977/78:1499, förordas också envidgad verksamhet med s. k. öppna förskolor. Öppnaförskolor har redan nu blivit ett viktigt komplement till övrigbarnomsorgsverksamhet. Förra årel fanns elt femtiotal sådana förskolor ilandet. Den öppna förskolan vänder sig till alla hemmavarande vuxna med barn iförskoleåldern - föräldrar, dägbarnvårdare och andra. Verksamheten är öppen,vilket innebär atl förskolebarn och vuxna i bostadsområdet kan delta när de såönskar. 1socialstyrelsens lidigare nämnda skrift Om förskolan behandlas i ett särskiltavsnitt den öppna förskolan. a. följande (s. 69). Öppen förskola bygger på atl barn och vuxnalillsammans ska forma verksamheten och gemensamt ägna sig åt olika aktiviteteroch sysselsättningar. Barn och föräldrar är de aktiva i verksamheten.Förskolläraren ska finnas i bakgrunden och kunna ställa upp när det behövs.Genom detta arbetssätt vill den öppna förskolan underiälla för människor ibostadsområdet att lära känna varandra. Denöppna förskolan vill också kunna ge stöd till barnfamiljerna genom alt förmedlainformation om kommunens övriga sociala service. Denöppna förskolan är även till för atl stötta de kommunala dagbarnvår-darna. Fördem är den öppna förskolan värdefull, eftersom den ger kontakt med andra vuxnaoch barn i en miljö utrustad och anpassad för barns och vuxnas behov. Här finns också skäl nämna alt elt särskilt,relativt omfattande avsnitt i skrift Barnomsorgsplanering:Kvalitetsfrågor 1977-81 avser öppen förskola. 1 avsnittet redovisas uppgiftersom hätritais från kommunernas barnomsorgsplaner och som kompletteras medvisst annat material och telefonintervjuer med berörda tjänstemän i ett antalkommuner. har vidare gett ut ell s. k. faktablad (nr 2/76) omöppen förskola. mening bör den uppmärksamhet som sålunda ägnats den öppna förskolanvara ägnad att fästa kommunernas uppmärksamhet på vilka fördelar förbarnomsorgen som kan slå att vinna om öppna förskolor inrättas. kan bedöma torde den öppna förskolan kunna bli av särskild betydelseför ail få en ökad kontakt mellan dagbarnvårdarna och förskoleverksamheten iövrigt och därigenom ge dagbarnvårdarna ett önskvärt stöd. Detta lär dock inteinnebära atl man inom kommunerna underlåter atl även på annat sätt söka ge eltstöd åt dagbarnvårdarna i deras verksamhet i all synnerhet som antalet öppnaförskolor ännu är relativt begränsat. Då förskolelagen antogs underslröksvikten av ett ökat samarbete mellan familjedaghemmen och förskolan, t. ex.genom alt dagbarnvårdarna genom återkommande besök får ta,del av arbelssäilel iförskolan. En erinran härom har lagils in i de reviderade Råd och anvisningar(nr 35) om familjedaghemsverksamhet som gav ut förraåret. Slutligen bör här nämnas alt familjestödsutredningen i sin publicerade SoU 1978/79:1 18 diskussionspromemoriaDaghem för små barn i ett avsnitt behandlar frågan om samverkan mellan daghemoch familjedaghem. Meddel anförda anser sig utskottet ha besvarat molionen 1977/78:1499 i de delarsom behandlats i delta avsnitt. 1molionen 1977/78:720 av m.fl. (m) las upp en fråga om kommunalfamiljedaghemsverksamhel. Härmed menas tillsyn av barn genom dägbarnvårdare somär anställd av kommunen. En särskild tillsynsform är det s. k.3-familjesystemet som innebär all det för två eller tre familjer medlillsammans tre eller fyra barn anställs en person som svarar för barnomsorgenav familjernas barn i någon av dessa familjers boslad. Denna tillsynsform ärstatsbidragsberätligad enligt samma grunder som övrig familjedaghemsverksamhet,i den mån kommunen är ansvarig för verksamheten och del finns ettanställningsförhållande mellan kommunen och den som har vården om barnen. Motionärernaframhåller all del förekommer fall där barntillsynen lämpligen kan ske ibarnets hem och atl slalsbidragsbeslämmelserna inte hindrar all bidrag utgår isådana fall men att det kan finnas avtal mellan fackförbund och kommun sominnebär alt tillsynen inte fär ske i annat hem eller annan lokal ändagbarnvårdarens eget hem. Molionärerna vill att möjligheterna lill kommunalfamiljedaghemslillsyn inte skall kunna sällas ur spel genom ett avtal av angivetslag. Delär inte motiverat atl såvill avser denna del av barnomsorgen göra elt undantagi fråga om kommunernas rätt att på sätt tidigare angivits relativt frittorganisera barnomsorgen. Utskottet, som vill erinra om de möjligheter alttillämpa trefamiljssystemet som finns, avstyrker motionsyrkandel. Vissafrågor om förskolans inre arbete Enligt barnomsorgslagen (1ijjharsamhälletsbarnomsorgtillsyfteatiinära samarbete med hemmen främja enallsidig personlighelsulveckling och en gynnsam fysisk och social utvecklinghos barnen. Motsvarande stadgande fanns i den lidigare gällande förskolelagen,som antogs . Vid sistnämnda lags tillkomst uttalade socialutskotteti sitt av godkända betänkande (SoU 1973:30 s. 23) att inom ramen förde beslämmelser om bl. a. förskoleverksamhetens syfte och organisation, sommeddelas i lagen eller tillämpningsföreskrifter till denna och som fär sittnärmare innehåll genom del material som presenterats av barnstugeulredningenoch i proposilionen, kommunerna får stor frihet atl utforma verksamhelen. a. att del överlämnas lill kommunerna atl själva ta slällning tillmånga av de frågor som aktualiserats av barnstugeulredningen eller underremissbehandlingen av utredningens betänkande. Som en följd härav blir dencentrala tillsynsmyndighetens vägledande information av största betydelse förkommunerna. a. iden tidigare i årav utgivna skriften Om förskolan har SoU 1978/79:1 19 myndighetenredovisat barnstugeulredningens syn då det gäller de övergripande målen förförskolan. Målen är utformade i tre punkter, nämligen följande (s. 17 iskriften). Förskolan bör sträva efter atl i samarbete medföräldrarna ge varje barn bästa möjliga betingelser för att rikt och mångsidigt utveckla sina känslo-och lankemässiga tillgångar. Förskolan kan därigenom lägga grunden lill allbarnet utvecklas till en öppen hänsynsfull människa med förmåga till inlevelseoch till samverkan med andra, i stånd att komma fram till egna omdömen ochproblemlösningar. Förskolan bör hos barnet lägga grunden till envilja att söka och använda kunskap för atl förbättra såväl egna som andraslevnadsvillkor.