bet · G201KU30 · 1978-12-31 00:00:00 — beslöt lämnadispensansökningen ulan bifall. Beslutet lyder som följer: Byggnadsföretaget skulle genom den stora totalavolym bebyggelsen inom tomtplatsen skulle komma atl fö inverka menligt på denytterst känsliga landskapsbilden i området och därmed motverka syftet medförordnandet enligt 19 S naturvårdslagen samt vara olämpligt från översiktligplansynpunkt. lämnaransökningen utan bifall. Länsstyrelsenframhöll dessutom följande: I en hela omfattande naturinventering somlänsstyrelsen låtit ulföra har i ifrågavarande område åsatts högsta värden frånlandskapsbildssynpunkt,geologisk och botanisk synpunkt samt högt värde frånornitologisk synpunkt. Området anges vidare vara av högsta värde för detröriiga friluftslivet. pågående fysiska riksplaneringen har denna del av bedömts vara avriksintresse för röriigt friluftsliv, vetenskaplig och kulturell naturvård samtfrån kulturhistorisk synpunkt. I av statsmakterna utfördade riktlinjer förriksplaneringens planeringsskede har bl. a. hela Sudret utpekats som område därplaneringsbehovet för atl säkerställa riksintressena är speciellt framträdande.I syfte atl beakta de utfärdade riktlinjerna har en översiktlig planläggning avområdet påbörjats. I avvaktan på en sådan plan har på grundval av utfördainventeringar m. m. vissa specificeringar orts i förslag till kommunomfattandemarkdispositionsplan och kommunöversikl av den avsedda markanvändningen i dennadel. Dessa är f n. under antagandeprövning enligl reglerna för antagen generalplan. Markdispositionsplanenanger ifrågavarande område som värdefullt frilufls- och naturområde samtvärdefullt kulturhistoriskt område. Som riktlinje för bebyggelseutvecklingen iområdet anges i kommunöversikien en restriktiv hållning till ny bebyggelse samtatt bebyggelsen skall anpassas lill miljön beträffande lokalisering, utformningoch färgsättning. Sökanden överklagade den 9 november 1976länsstyrelsens beslut hos regeringen. I besvärsskrivelsen anförde han"dels att förbigått väsentliga uppgifter i ärendet, vilkatala för att dispens lämnas", dels vissa kompletterande synpunkter. a.framhölls att "del primära måste naturligtvis vara på vilket sätttillbyggnaden förändrar den bild som finns , i andra hand om och hurhelhetsbilden förändras". I besvären framhölls vidare KU 1978/79:30 202 att"det väsentliga i bedömningen av byggnadens inverkan på landskapet bordevara hur man i reell mening upplever den i sitt sammanhang" och hänvisadestill bl. a. ingivet utförligt bild- och textmaterial. borde "den totalavolymen på en byggnad ställas i relation till landskapet som helhet och den skaladet har". Länsstyrelsenyttrade s\g över besvären och vidhöll sin uppfattning.Beslutet formulerades sålunda: Med det kunskapsunderiag som finns omnaturförhållandena i området är del uppfattning atl det aktuellabyggnadsföretaget i del öppna läget- kommeratt utgöra etl synnerligen olämpligt inslag i landskapet och strida motsyftet med förordnandet enligt 19 S naturvårdslagen. avstyrkerbifall till besvären. Länsstyrelsenframhöll vidare bl. a. följande: Sökanden har under ärendets handläggning hoslänsstyrelsen vid muntliga samråd och i fyra skrivelser utvecklat sinasynpunkter. Även i besvärsskrivelsen lill regeringen framförs liknandeargument vilka hävdar tillbyggnadens ringa verkan på landskapsbilden. Ansökanhar emellertid också prövats mot bakgrund av det angelägna i all detvidsträckta landskapet bevaras i så ostört skick som möjligt. I dennasärpräglade, lågbevuxna naturtyp är även visuella aspekter ur olika synvinklarmycket betydelsefulla. I de storslagna landskapsvidderna, som i stort settvarit fria från trädvegetation genom betning sedan århundraden tillbaka, kommervarje tillskott även av mindre byggnader naturligt nog att inverka pålandskapsbilden. Detkulturiandskap, som funnits i Sundre, är här präglat av Jordbruketsbyggnader och verksamheter. Fritidsbebyggelse utan samband därmed synesartfrämmande i landskapet och kommer all i utsatta och känsliga lägen utgörastörande inslag i kulturmiljön. , som bl. a. besökt platsen,yttrade sig i ärendet och avstyrkte också bifall tillbesvären. anförde därvid följande: har i det överklagade beslutet och iyttrande utföriigt beskrivit del öppna landskapet på Sudret.Landskapets värde och känslighet för ingrepp framgår även av fotografierna ihandlingarna. Normallskulle en tillbyggnad kunna accepteras även inom etl landskapsskyddsområdeunder förutsättning aU byggnaden till läge, form, färg och material anpassatstill naturen. Emellertid har representant från efter besök påplatsen funnit alt den befintliga byggnaden har etl synnerligen utsatt läge ilandskapet. Den ligger på en höjd med utsikt över hela Sudret. Följaktligen ärden väl synlig och tecknas mol horisonten från de flesta håll. Verket finneratl även en tillbyggnad, särskilt med den i ansökan angivna storleken, skullehär fö en negativ effekt på landskapsbilden. avstyrkerdärför bifall till besvären. Klaganden har under ärendets behandling vid fleratillfällen utvecklat sin talan, dels i skrivelser till och samtal medlänsstyrelsen, dels i påminnelser och andra skrivelser till regeringen,och jordbruksdeparte- KU 1978/79:30 203 a. har han klagat över att myndigheternas ståndpunkt präglats av "ettallmänt tyckande" utan närmare motiveringar. Efterregeringsbeslutet har det också förekommit ett stort antal tidningsartiklar iärendet; bl. a. har klaganden och företrädare för de lokala intressena haft enomfattande offentlig skriftväxling. De som har ställt sig kritiska lillregeringsbeslutet har främst uttryckt sin oro för följdverkningarna av beslutetoch framhållit vikten av att den landskapsplanering som arbetats fram av delokala myndigheterna inte skadas. Klaganden har å sin sida särskilt framhållitatl ärendet bara gäller tillbyggnad av en faslighet som funnits . KU 1978/79:30 204 angåenderegeringens handläggning av besvär i fråga om tillstånd till byggnadsföretag påBengtsbo 8:3 och 9:24 i kommun I ansökan lill i kommun imars 1977 anhöll sökanden om tillstånd att uppföra ett enfamiljshus med garagepå två fastigheter inom kommunen där det rådde täibebyggelseförbud och strandskydd.Nämnden avslog ansökan under hänvisning till 56 S 1 mom. fjärde stycketbyggnadsstadgan (lätbebyggelseförbudet) och till att godtagbara skäl fördispens från detta förbud inte lämnats. Nämndens beslut var inte enhälligt.Sökanden besvärade sig över beslut hos iKopparbergs län, som i beslut lämnade besvären utan bifall.Länsstyrelsen motiverade sitt beslut med atl inga ändrade förhållanden hadeinträtt sedan hade avslagit sökandens besväröver beslut alt avslå en liknande ansökan från honom. Ibeslutet hade förklarat atl det kunde ansesföreligga särskilda skäl för undantag från sirandskyddet men ej fråntätbebyggelseförbudet. Sökandenanförde besvär över beslut hos regeringen ().Regeringen avgjorde ärendet utan remissbehandling. I beslutet den 3 november1977 förklarade regeringen med bifall till besvären atl bestämmelserna i 56 S 1mom. fiärde stycket byggnadsstadgan' (tätbebyggelseförbudet) och 16 S naturvårdslagen( strandskyddet) inte skulle utgöra hinder för alt meddela lovför byggnadsföretaget. I en ulföriig motivering för beslutet framhöllregeringen bl. a. att svårigheterna atl finna en lämplig lokal för sökandensverksamhet inom nu planlagda områden och de lokala förutsättningarna atlbebygga tomtplatser fick anses utgöra särskilda skäl för att medge undantagfrån tälbebyggelseförbudet. I fråga om dispensen från strandskyddet hänvisaderegeringen till de skäl som anförts av . Byggnadsnämndenansåg atl regeringens beslut byggde på felaktiga och ofullständiga uppgifteroch ansökte hos regeringsrätten om resning. I samband härmedbordlade nämnden den förnyade byggnadslovsansökan som sökanden ingivit som enföljd av regeringens beslut. Regeringsrätten beslöt alllämna resningsansökan utan bifall. Efter regeringens beslutbeslöt alt upprätta ett förslag regeringsbeslutet har felaktigt angetts 56 § 4 mom.byggnadsstadgan. KU 1978/79:30 205 tillstadsplan för del av fastigheterna. Enligt stadsplaneutredningen skulle som sökanden ville bebygga läggas ut som park. I avvaktan på prövning avstadsplaneärendet bordlades byggnadslovsärendet i byggnadsnämnden.Efter besvär av sökanden undanröjdes detta beslut av . Den 25 maj1978 antog kommunfullmäktige stadsplaneförslaget. Härigenom inträddenybyggnadsförbud för det aktuella området enligt 35 S byggnadslagen. Delav kommunen upprättade stadsplaneförslaget överiämnades av tillregeringen för fastställelseprö vning. Regeringen fastställde den 5 oktober1978 kommunens planförslag men gjorde undantag för del område som ansökanavsåg. Kommunen beslöt ånyo begära resning hos regeringsrätten, som sedermeraockså lämnat denna resningsansökan utan bifall. Sökandenanmälde och stadsarkitektens handläggning avdet senaste byggnadslovsärendet till JO. JO har ännu ej avgjort ärendet. Gällandebestämmelser m. m. Den aktuella tomtplatsen ligger vid Dalälvensstrand utanför detaljplanerad del av kommun. Enligt56 S 1 mom. fjärde stycket byggnadsstadgan (1959:612) för inom område som inteingår i stadsplan eller byggnadsplan byggnadslov inte ges till nybyggnad somskulle innefatta tätbebyggelse. Undantag från tälbebyggelseförbudet kanemellertid i enlighet med 67 S byggnadsstadgan medges av omsärskilda skäl föreligger. Dispensbefogenheten kan under vissa förutsättningardelegeras lill . Denna rätt att medge undanlag omfattarbefogenhet att dispensera från den i 5 S byggnadslagen (1947:385)uppställdaallmänna principen om vad som förutsätts föratt mark skall fö användas tilltätbebyggelse. I15 S naturvårdslagen (1964:822) föreskrivs atl slrandskydd i normalfallet skallomfatta land- och vallenområden intill från strandlinjen. Inomstrandskyddsområde får enligt 16 S samma lag ej bl. a. helt ny byggnaduppföras. Undantag för medges när särskilda skäl föreligger. Dispenser prövasenligt huvudregeln av . Enligtden kommunöversikl som antagits av kommun skall lämpligheten avytteriigare bebyggelse inom området för den aktuella tomtplatsen prövas genomupprättande av detaljplan. I översikten uttalas att dispens från plankravel börkunna medges bl. a. för bebyggelse som avser att tillgodose verksamhet som intelämpar sig atl förlägga lill befintliga planlagda områden förutsatt atteventuell kommande planläggning inte försvåras. KU 1978/79:30 206 Sökanden anhöll hos om byggnadslovförsta gången . Nämnden avslog hans ansökan. Sökanden återkom sedanmed samma ansökan . Nämnden avslog på nytt och sökandenöverklagade då beslutet till . inhämtade yttrandefrån som endast vidhöll sitt beslut. I sill beslut den 15oktober 1976 förklarade att innan ytterligare bebyggelse skeddeinom området borde planläggning äga rum. Därvid kunde enligt länsstyrelsenutredas markanvändnings- och utfarisfrågor liksom eventuella miljökonflikterpå grund av intilliggande hönseri. ansåg inte att särskilda skälatt medge undantag från tälbebyggelseförbudet förelåg. Däremot förelåg enligllänsstyrelsen inte något hinder för dispens från gällande strandskydd.Länsstyrelsens beslut överklagades inte av sökanden. Sökandenåterkom emellertid en tredje gång med en ansökan till ombyggnadslov på fastigheterna. fördes ärendet besvärsvägen tillregeringens prövning och gav upphov till del regeringsärende som är föremålför granskning. AvJO-akten framgår att ansökan föregicks av en korrespondens mellan sökanden ochbostadsministern. Breven återges i underbilaga 1 A-C. Sökanden har ävendärefter skrivit till bostadsministern vid flera lillföllen. Iansökan, som är daterad , anhåller sökanden om byggnadslov förnybyggnad av enfamiljshus med garage. Sökanden anför i en ingivenskrivelse till att särskilda skäl för dispens fråntätbebyggelseförbudet är att "all omkringliggande mark är lagen i anspråki form av bostadsbebyggelse, all service är utbyggd" och att"vatten och avlopp är framdraget till den aktuella tomten". Enligtstadsarkitektens yttrande i ärendet har ingenting nyu tillförts ärendet. Vidareanförs i yttrandet atl hälsovårdsnämnden avslagit ansökan omavloppsanslutning, då avloppet går ut orenat i älven. Av yttrandet framgårockså att kommunfullmäktige (mars?) 1977 beslutatomkommunöversikt, där plan krävs för byggnadslov inom området. Enligtstadsarkitekten har godtagbara särskilda skäl för dispens från tätbebyggelseförbudinte lämnats. sammanträde beslöt nämnden med sex röster motfyra att avslå dispensansökan med hänvisning lill 56 S I mom. fjärde stycketbyggnadsstadgan och lill att godtagbara särskilda skäl ej lämnats. Mot beslutetreserverade sig tre ledamöter till förmån för bifall till ansökan. Ireservationen anförs att "den aktuella platsen är lämpad för den söktabyggnationen". Enligt reservanterna finns inga planer pådeialjplanläggning av området och en eventuell kommande planläggning kommerinte au förhindras av en byggnation enligl ansökan. Reservanterna anser vidareatt förutsättningarna för bifall nu ytterligare ökat genom att en förbättringav avloppsnätet i området planeras och atl KU 1978/79:30 207 enny genomfartsled i en ny sträckning kommer att anläggas och förbättratrafikförhållandena. Sökandenöverklagade beslut hos , som inhämtade yttrandefrån nämnden. I yttrandet uppger att numera hadegodkänt alt anslutning av avloppet från ett eventuellt nybygge för ske, oavseuatt del släpps ut i älven ulan rening. vidhåller emellertidsitt avslag på dispensen med de motiveringar som tidigare lämnats och föreslår,att besvären lämnas utan bifall. De tre reservanterna vidhåller i yttrandet sintidigare reservation. Isitt beslut ansåg inte att det inträtt några ändradeförhållanden som motiverar ett annat ställningstagande. Besvären lämnades ulanbifall. Ibesvärsskrivelsen till , daterad , anför sökandenbl. a. att han driver en liten mekanisk rörelse, som han avser att flytta övertill den nya byggnaden. De tomter som kommunen har au erbjuda är enligtklaganden för små för alt kunna bebyggas med ett hus stort nog att inrymmarörelsen. Regeringenavgjorde ärendet ulan föregående remiss. Frågan om ärendets handläggningbehandlas utförligare nedan. I regeringsbeslutet den 3november 1977 anförs följande: Enligt antagen kommunöversikt ligger den avseddatomtplatsen inom område, där lämpligheten av ytterligare bebyggelse bör prövasgenom upprättande av detaljplan. I översikten uttalas dock atl dispens frånplankravet bör kunna medges bl. a. för bebyggelse som avser att tillgodoseverksamhet som inte lämpar sig all förlägga till befintliga planlagda områdenförutsatt att eventuell kommande planläggning inte försvåras. Denavsedda tomtplatsen gränsar i söder till område med fastställd byggnadsplan förbostadsbebyggelse och i norr till bebyggda fastigheter, på vilka bedrivs ellerhar bedrivits jordbruk och därmed samhörig verksamhet. För tomtplatsen gällerstrandskyddsbestämmelser. Platsen är ansluten till vattenledning ochanslutning kan ske till allmän avloppsledning. Avloppsledningen avses att såsnart ske kan anknytas till kommunalt reningsverk. I ärendet har upplysts atten ny infarlsled byggs som kommer aU avlasta den väg mol vilkentomtplatsen är avsedd au anknytas. Sökanden'avser all använda den planerade byggnaden dels som bostad och delssomarbetslokal för den finmekaniska rörelse han bedriver. Svårigheter föreliggeratt finna en lämplig lokal för verksamheten inom nu planlagda områden. Medhänsyn härtill och på grund av vad ovan anförts om de lokala förutsättningarnaatt bebygga tomtplatsen får särskilda skäl anses föreligga all medge undanlagfrån rådande täibebyggelseförbud. Naturvårdsenhetenvid har, i frågan om den prövning som skall företas enligt 16 Snaturvårdslagen, anfört att den fria planytan mellan gårdarna ochvillabebyggelsen saknar intresse för allmänheten medan framhållit vikten av allpassagemöjlighet för allmänheten bör säkerställas i anslutning till älven. 'Namnet ersatt med sökanden. KU 1978/79:30 208 På grund av det anförda får särskilda skäl ansesföreligga au medge undanlag från bestämmelserna i 16 S första stycketnaturvårdslagen. Vid sammanträde med i Avestakonimun beslöt nämnden atl hos regeringsrätten ansöka omresning i regeringsbeslutet. Som stöd för ansökningen åberopar byggnadsnämndenalt regeringens beslut bygger på felaktiga och ofullständiga uppgifter och all"ärendet inte kunnat få den utgång del fick, om de rätta förhållandenavarit kända, då beslutet fattades". Nämnden hänvisar lill följandeomständigheter som "nämnden inte beretts lillfälle att meddela, innan regeringenfattade sitt beslut": 1, Enligtregeringsbeslutet avser sökanden "att använda den planerade byggnaden dels som bostad och dels som arbetslokal för den finmekaniska rörelse han bedriver. Svårigheter föreligger att finna en lämplig lokal tor verksamheten inom nu planlagda områden". Det ärende som behandlat angeringenting om finme-kanisk verksamhet. Den kommer tydligen att bedrivas iredovisad hobbylokal och är tydligen inte störande för villaområdet. Sökanden'har erbjudils tomt inom centralortens planlagda områden, men han har inte varitintresserad av atl bygga på någon annan tomt än den föreslagna slrandtom-len. Någonsvårighet atl ge byggnadslov för den föreslagna verksamheten på kommunenstomter föreligger inte och lämpliga tomter, dock inte strand-tomter, för detföreslagna huset kan fortfarande erbjudas. Enligt regeringsbeslutet har nalurvårdsenhetenvid anfört atl marken saknar intresse för allmänheten. och har varit ense omalt byggnadslov inte kan lämnas i delta tätbebyggda område på gränsen tillplanlagd mark, förrän markanvändningen prövats i en plan. har,i medvetande om atl strandskyddsförordnande med nybyggnadsförbud är utfärdatför området, trott atl utläggande av stadsplan inte varit nödvändigt för allhindra bebyggelse, som försvårar planläggning. Bostadsdepartementethar tydligen med stöd av yttrande om vissa problem i områdettroll all ytterligare prövning av markanvändningen inte varit nödvändig. Då detnu är tydligt all strandskyddsförordnandet inte givit tillräckligt skydd, harbyggnadsnämnden tagit upp sladsplanefrågan lill behandling. Nämnden finner attredan bebyggda strandtomier utestänger de boende i bakomliggande fasligheterfrån möjligheten atl komma fram till och vistas där. De fösmala passager som finns är inte tillräckliga. har därförbeslutat att den obebyggda delen av Bengtsbo 8:3 och 9:24 bör utläggas som parki stadsplan. Ett bebyggande av tomten försvårar således planläggningen. Regeringsrätten avslog i beslut den 25 april 1978byggnadsnämndens ansökan om resning. Beslutet innehöll ingen motivering, ' Namnet ersatt med sökanden. KU 1978/79:30 209 Som ovan framgått har i kommunenhävdat att borde ha kommunicerat med nämnden i tillståndsärendet,dvs. givit nämnden tillfälle att yttra sig över sökandens besvärsskrivelsetill regeringen. Nämnden har ansett sig vara part i ärendet och hänvisat till15 S förvaltningslagen där det stadgas skyldighet för myndighet att underrättapart om det material som tillförts ärendet. Det kan inte råda något tvivel om attbyggnadsnämnden är pan i ärendet. Detta följer bl. a. av att nämnden skulle hahaft rätt att besvära sig över beslut om detta beslut inneburit,all nämndens avslagsbeslut ändrats. Vadbeträffar tillämpligheten av förvaltningslagen skall först erinras om all lagenformellt inte är tillämplig på regeringsärenden. I förarbetena uttaladesemellertid att de principer som kommit till uttryck i lagen i stor utsträckningborde följas även hos regeringen. Beträffande den aktuella paragrafen (15 S)framhålls i statsrådsberedningens an visningar () om tillämpningen avförvaltningslagens principer hos regeringen att det torde vara lämpligt allanvända bestämmelserna i denna paragraf som riktlinjer i fråga om kommunikation. Omman utgår från att 15 S förvaltningslagen i princip skall tillämpas påförvaltningsärenden hos regeringen, uppkommer frågan om bestämmelserna skallföljas i detta speciella fall. Av intresse är då bestämmelserna i 3 §förvaltningslagen om tillämpningen av bl. I 3 S, första stycket,heter del: Bestämmelserna i 14-20 SS gäller endast i den månfråga är om utövning av befogenhet att för enskild bestämma om förmån,rättighet, skyldighet, disciplinär bestraffning eller annat Jämförbart förhållande. I förvaltningslagsproposiiionen (prop. 1971:30 s.334) ges följande kommentar till begreppet "för enskild" i lagtexten: För all lagens särskilda bestämmelser skall blitillämpliga krävs vidare all myndighets bestämmanderätt utövas i förhållandelill enskild. I lagtexten uttrycks detta så, all det skall röra sig om enbefogenhet att "för enskild" bestämma om förmåner etc. Efiersomlagens främsta ändamål är atl stärka den enskildes rättsskydd inom denoffentliga förvaltningen, har det inte ansetts nödvändigt all göra lagenssärskilda bestämmelser formellt tillämpliga, när offentlig myndighet uppträdersom part i ärende hos annan myndighet. Departementschefen tillägger dock atl en offentligmyndighet ibland intar samma ställning som en privat fysisk eller Juridiskperson, t. ex. när staten eller kommunen äger fastighet. I sådana fall förmyndigheten anses uppträda som "enskild". I del aktuella fallet kanbyggnadsnämnden inte anses inta samma ställning 14 1978/79. KU 1978/79:30 210 somen privat fysisk eller juridisk person. Huvudregeln gäller därför, dvs. någonkommunikationsskyldighet föreligger inte formellt (ens om förvaltningslagenhade varit tillämplig). Detfinns i detta sammanhang också anledning atl behandla frågan ombostadsdepartementet borde ha sänt besvärsskrivelsen på remiss. Beträffandereglerna på detta område kan först erinras om 7 kap. 2 S RF, som lyder sålunda: Vid beredningen av regeringsärendena skall behövligaupplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. I den omfattningsom behövs skall tillfölle lämnas sammanslutningar och enskilda att yttra sig. Departementschefen betecknade i 1973 årsgrundlagsproposition (prop. 1973:90 s. 286) remissförfarandet som ettbetydelsefullt moment i beredningen av regeringsärenden. Vidareinnehåller även förvaltningslagen en bestämmelse om remissförfarandet (10 S) ivilken det bl. a. heter att "innan myndighet inhämtar yttrande genomremiss skall myndigheten noga pröva behovet av åtgärder". Departementschefenframhöll i förvaltningslagspropositionen (prop. 388) attremissförfarandet hade en central plats vid utredningen av förvaltningsärendenmen att det var av största vikt atl handläggningen inte fördröjdes genomonödiga remisser. Denna synpunkt har, när det gäller regeringsärendena, vidflera tillfällen inskärpts av konstiluiionsulskoltet. I statsrådsberedningensanvisningar om tillämpningen av förvaltningslagens principer framhålls attflera av de krav som utskottet fört fram torde bli tillgodosedda, omförvaltningslagens belämmelser om remissförfarandet tillämpas hos regeringen. Beträffandebostadsdepartementets remitteringspraxis i detta slags ärenden har i annalsammanhang inhämtats att remiss sker till besluismyndigheten ombesvärsskrivelsen innehåller nya omständigheter i ärendet. sida har hävdats alt den omständigheten att sökanden avsåg attbedriva finmekanisk verksamhet i byggnaden inte var känd för nämnden dåbyggnadslovsärendet behandlades. Hadebostadsdepartementet gjort samma bedömning som , dvs. att nyaomständigheter tillkommit i ärendet, och följt den praxis som departementetetablerat skulle ärendet ha remitterats till . Byggnadsnämndenkunde i så fall ha getts tillfälle att yttra sig i ärendet antingen genom atldepartementet föreskrivit underremiss till nämnden eller genom attlänsstyrelsen själv tagit initiativ till en sådan underremiss. KU 1978/79:30 211 Jagvill börja med att tacka för visat intresse. Vidtelefonsamtal med er tidigare där jag beskrev milt byggnadsärende, bad ni migall sända er en skriftlig redogörelse. Jagvill börja med att beskriva området och tomten ifråga. Tomten är den förstautom stadsplanerat område. Faktum är att en liten del av tomten ingår i nugällande byggnadsplan (bilaga 1)'. Den är en av två intilliggande obebyggdatomter i ett område där all omkringliggande mark är tagen i anspråk i form avbostadsbebyggelse.