bet · G201SoU16 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om vissa allergifrågor I motionen 1977/78:292 av m. fl. (s)hemställs att hos regeringen anhåller att ocharbetarskyddsverket ges i uppdrag att utfärda anvisningar i enlighet med vad imotionen anförts. Enligtvad som anförs i motionen bör , ocharbetarskyddsverket "ges i uppdrag att utfärda anvisningar om attheltäckningsmattor inte får inläggas eller användas i lokaler, där verksamhetbedrivs som står under nämnda myndigheters och verks tillsyn och där sådanamattor kan vålla besvär för känsliga personer som genom författningar, arbeteeller eljest är tvingade att vistas i nämnda lokaler". 1 motionen 1977/78:441 av ()hemställs att begär att regeringen framlägger förslag i syfte attminska allergisjukdomarnas omfattning och att särskild vikt läggs vid attförhindra uppkomst av allergier hos barn. I motionen 1977/78:626 av ()hemställs att beslutar om ett förbud mot heltäckningsmattor ienlighet med vad som anförts i motionen. Enligtvad som anförs i motionen bör man "besluta om ett förbud motheltäckningsmattor i alla offentliga lokaler som byggs eller byggs om, samt attsådana mattor successivt byts ut vid reparation av offentliga lokaler", I motionen 1977/78:1112 av m. (s) hemställs att hos regeringen begär tillsättandet av enparlamentarisk utredning för framläggande av ett program mot allergisjukdomarnaoch förslag till åtgärder för att förbättra allergikernas situation isamhället. Allergi innebär en överkänslighet hos organismenmot utifrån tillförda, kroppsfrämmande ämnen, s. k. allergen eller antigen,vilken yttrar sig genom att eksem, astma, hösnuva, nässelutslag och andraallergiska symtom och sjukdomar utlöses. Allergiskasjukdomar är i viss mån ärftliga, men man ärver inte sjukdomen utan endastbenägenheten för att bli överkänslig, sensibilitet. När en allergi är nedärvdkallas den atopisk. Till den atopiska gruppen hör bl. a. astma, hösnuva ocheksem i böjveck såsom knä- eller armveck. Vid många andra allergiformer, t. ex.koniakteksem,spelardeärftliga faktorerna ingen roll. 12 sam/. SoU 1978/79:16 2 vetman ännu inte varför vissa människor blir överkänsliga och andra inte. Deallergiframkallande substanserna, allergenen, kan vara ämnen som följer medinandningsluften, t. ex. pollen, mögelsporer, kvalster, damm och stoft fråndjurpälsar. Dessa ämnen kan i nässlemhinnan framkalla hösnuva och i de nedre luftvägarnaastma. Allergen kan även följa med olika födoämnen, t. ex. mjölk, ägg, choklad,mjöl, fisk, skaldjur, nötter, apelsiner och jordgubbar, och kan då framkalla t.ex. eksem av olika slag, nässelutslag, mag- och tarmbesvär, i vissa fall ocksåhuvudvärk. Symtomenuppträder eller sjukdomen förvärras när den allergiske kommer i kontakt med detallergen han är överkänslig för. Detta innebär att besvären ofta är periodiska.Den person vars hösnuva beror på överkänslighet för pollen från , sälg,björk eller lönn, får sina symtom då dessa arter blommar.Den som är överkänslig för prästkrage och timotej lider mest . Allergenen kan också beståav läkemedel. Enannan stor allergengrupp består av enkla kemikalier, som vid upprepad beröringmed huden kan utlösa allergiska reaktioner i form av kontakteksem. Hit hörmetaller som nickel och krom, formalin, vissa färgämnen, kosmetika av olikaslag samt växtsafter, bl. a. från och . Den viktigaste åtgärden vid behandlingen avallergiska sjukdomar är att uppspåra och om möjligt eliminera allergenet.Barnet med böjveckseksem måste undvika födoämnen som det är överkänsligt för,den som är överkänslig för hundar måste undvika dem, den som är allergisk motdamm måste kanske byta sängutrustning etc. I en del fall kan man minskakänsligheten för ett allergen, s. k. hypo- eller desensibilisering, varvid mantillför från början ytterst små, och sedan allt större doser av allergenet ifråga genom injektioner i underhuden. Modernaläkemedel som vissa hormonpreparat har revolutionerat behandlingen av deallergiska sjukdomarna. De botar inte själva sjukdomen men hindrar symtomenfrån att framträda eller slår ned dem, vilket kan vara livsräddande vid svåra,akuta stadier. anför i yttrande övermotionerna 1977/78:441 och 1977/78:1112 om frekvensen av allergisjukdomarna attdessa och med dem förknippade problem har framför allt under det senastedecenniet tilldragit sig ett betydligt ökat intresse. Allergiska sjukdomar ärvanligt förekommande, sägs det, och det synes realistiskt att räkna med enfrekvens av hos vuxna med symtom i form av astma, allergiska ögon-och näsbesvär, hudsymtom eller symtom från andra organ. Frekvensen avallergiska sjukdomar hos barn och ungdom är något högre, sägs det vidare.Läkaresällskapet påpekar att sannolikt har nya allergiframkallande ämnen ochandra miljöfaktorer haft betydelse för den ökning av allergiförekomsten somanses föreligga. För den disponerade individen är, påpekas det vidare,exposition för SoU 1978/79:16 3 allergiframkallandeämnen i närmiljön, hemmet - skolan - arbetsplatsen, av största betydelse för omallergisjukdom skall manifestera sig eller ej. Alla läkare torde möta allergier i sin verksamhet.Hudläkaren får en stor del patienter med allergiska eksem, nässelutslag ochandra hudsymtom. Invär-tesläkaren och lungläkaren får ta hand om de astmasjuka.Reumatologen och specialisten på matsmältningsorganens sjukdomar konfronterasofta med allergier. Öron-, näs- och halsläkaren behandlar hösnuva och andrapollenallergier och allergiska tillstånd i näsan och dess bihålor. Möjligheternatill specifik behandling av allergologins diagnostiska och terapeutiska problemhar ökats genom att fastställt behörighetskrav förläkartjänster inom verksamhetsområdet internmedi-cinsk allergologi (MF 1974:45)och inom verksamhetsområdet barnallergologi(SOSFS 1976:70). Regeringenharar 1977 erkänt verksamhetsområdet klinisk immunologi som medicinskspecialitet genom en ändring i kungörelsen (1972:678) medtillämpningsföreskrifter till lagen (1960:408) om behörighet att utövaläkaryrket. Vissaåtgärder på allergiområdel m. m. I yttrande över motionerna 1977/78:441 och1977/78:1112 framhåller att för myndighetens del harallergiproblemen behandlats i olika sammanhang. Det medicinska omhändertagandet av allergikerna harsuccessivt byggts ut på grundval bl. a. av ett av överläkarna ochColldahl 1966 upprättat förslag till anvisningar om allergivårdensorganisation. Styrelsenhar också ökat möjligheterna till specifik behandling av allergo-logiensdiagnostiska och terapeutiska problem genom fastställande av behörighetskravför läkartjänster inom verksamhetsområdena internmedi-cinsk allergologi ochbarnallergologi. Sammanlagt 35 läkare har förklarats behöriga tillläkartjänster inom verksamhetsområdet internmedicinsk allergologi och 9 inomverksamhetsområdet barnallergologi. Inom dessa högspe-cialiserade områden finnsnumera 13,5 respektive 5 tjänster inrättade vilket ger ökade möjligheter tillutveckling genom utbildning och forskning. Återstående behöriga läkare ärhuvudsakligen verksamma inom länssjukvården som därigenom får specialiseradeutrednings- och behandlingsresurser. Verksamhetsområdetklinisk immunologi har erkänts som specialitet. 7 läkare har fåttspecialistkompetens och 3,5 tjänster har inrättats inom verksamhetsområdet.Detta står sannolikt inför en snabb utveckling som kan väntas få stor betydelseockså för allergivården. Atttillgodose sjukvårdsbehoven torde trots resursbrist och därav följandekonkurrens om tillgångarna vara lättare än att bygga upp ett effektivt systemav förebyggande åtgärder. Icke förty är givetvis inom möjligheternas gräns enväl genomförd prevention det mest adekvata sättet att komma tillrätta medproblemen. Sådana åtgärder måste ingripa i snart sagt alla områden inomsamhällslivet. En mångfald olika organisationer och samhällsorgan måsteinvolveras. har här endast ett delansvar. SoU 1978/79:16 4 livsmedelsverkoch svarar för viktiga delar. Ävenom utvecklingen när det gäller de förebyggande åtgärderna är i ettbegynnelseskede har vissa åtgärder vidtagits. Ett aktuellt område försocialstyrelsens del avser de heltäckande mattorna, där styrelsen utarbetatförslag till rekommendationer som är under remissbehandling och beräknas kunnapubliceras . Styrelsenhar också utfärdat kungörelser om förebyggande och behandling av vissaöverkänslighetsreaktioner (MF 1974:43, SOSFS(M) 1977:2 och 80) som avser bådesjukvårdande och förebyggande åtgärder. Den föreslagna överföringen av denomgivningshygieniska avdelningen vid tillsocialstyrelsen kommer att öka styrelsens möjligheter till aktiva insatser inomden förebyggande allergivården. Ettförbättrat utgångsläge när det gäller allergiproblemen nås också om denframtida primärvården utvecklas enligt de riktlinjer som är underutarbetande. Enligt de av , landstingsförbundet, kommunförbundetoch Spri antagna principerna bör denna i högre grad än vad som är falletägna sin uppmärksamhet åt sambanden mellan hälsotillstånd och miljö, vilket t.ex. gäller de allergisjuka och deras boende- och arbetsmiljö. Primärvårdensmedarbetare kan inte vidtaga direkta åtgärder riktade mot den fysiska ochsociala miljön men bör sammanställa och bearbeta den information ommiljömedicinska samband som förekommer vid den dagliga verksamheten ochsamverka med de instanser i samhället som har befogenheter och resurser attförändra omgivningsförhållandena. Miljöinriktadeinsatser som kan initieras i denna ordning kan exempelvis när det gällersjukdomar i luftvägarna avse arbetsmiljön (irriterande gaser och rök m. ).Åtgärder för att minska tobaksröken i gemensamma lokaler hör också hit. Ävenbostadshygieniska åtgärder kan förebygga sjukdomar i luftvägarna, t. ex. vidallergier. Förbudmot heltäckande textilmattor i offentliga lokaler m. m. I motionen 1977/78:292 av m. (s)lämnas följande uppgifter från en av sjukvårdens och socialvårdens planerings-och rationaliseringsinstitut (Spri) utgiven publikationHeltäckande textilmattor i vårdbyggnader (nr 5.20 i , variredovisats resultatet av visst utredningsarbete om heltäckande textilmattorjämte vissa rekommendationer. Mattorav syntetiskt material besvärar i och för sig inte överkänsliga personer. Densmuts som samlas i mattorna är emellertid svår att fh bort, vilket leder tillatt en smutsackumulering sker i mattorna. Genom denna smutsackumulering kommerheltäckningsmattorna efter en tids användning att innehålla mängder av damm,djurhår, mögel och frömjöl. Partiklarna virvlas upp vid rörelse i rummet, ochluftens halt av damm m. m. i en lokal med heltäckningsmatta blir högre än om enslät golvbeläggning används. Heltäckningsmattorna kommer därigenom att innebärarisker för överkänsliga personer. Motionärerna anför bl. a.att av dagens skolbarn lider av allergier SoU 1978/79:16 5 En stor del av dessa barn har under sin uppväxt förvärvatöverkänslighet för bl. a. damm, djurepitel, mögelsporer och frömjöl, sägs detvidare, och fortsatt och upprepad kontakt med sådana ämnen ger symtom på t. ex.astma samt allergiska ögon- och näsbesvär. Motionärerna påpekar alt motbakgrund av den smutsackumulerande egenskapen hos heltäckningsmattorna är deolämpliga i förskolor, särskolor, skolor inom det allmännaundervisningsväsendet och i sjukvårdsinrättningar samt att detsammanaturligtvis gäller beträffande andra lokaler, särskilt i sådana fall därnedsmutsningsrisken är betydande. För att underlätta situationen förallergikerna bör man, påpekas det vidare, sträva efter att inrätta de lokalerdär allergikerna har att vistas på ett allergivänligt sätt. Av stor betydelseskulle härvid enligt motionärerna vara att man undviker att användaheltäckningsmattor i offentliga lokaler. Detsom anförts i motionen 1977/78:292 har åberopats som motivering till ettyrkande i motionen 1977/78:354 om att hos regeringen skall hemställaatt även ges i uppdrag att utfärda anvisningar av det slagsom begärts i den förstnämnda motionen. Detta motionsyrkande har jämte ettannat motionsyrkande om bättre skolmiljö för barn med allergiska besvär efter beredningav utbildningsutskottet (UbU 1978/79:1) behandlats av den 8 novemberi år (se närmare härom på s. 7 och 8). I motionen 1977/78:626 av ()framhålls också att heltäckningsmattor efter en tids användning innehållermängder av damm, djurhår, mögel och frömjöl och att det inte ens med speciellrengöringsapparatur går att rengöra dessa mattor ordentligt. Motionärenframhåller att heltäckningsmattor därför är olämpliga i offentliga miljöer, somt. ex. skolor, då de kan anses utgöra en risk för den stora gruppen allergiskabarn. Mattkonstruktioneroch användningen av helläckningsmatior m. m. Med hänsyn till sättet varpå maskintillverkademattor framställs skiljer man på nålfiltmattor samt tuftade och vävda mattor. Nålfiltmattortillverkas genom att fiberflor (vadd) med hullingförsedda nålar arbetas sammantill en filtliknande produkt. Vanligtvis finns en grundstomme eller bottenvävvid vilken fioret nålas fasl. För att öka fibersammanhållningen och öka mattansstyvhet tillsätts ett bindemedel (impregnering). Tuftademattor indelas i öglade mattor och skurna mattor beroende på om slitskiktetbestår av hela eller skurna öglor. Mattorna tillverkas i maskiner i vilka enlång rad nålar underifrån fäster slitytans garn (luggarnet) i grundstommen.Därvid bildas öglor som lämnas oskurna eller skärs upp. fixerasslutligen vid grundstommen med bindemedel, vanligen latex eller PVC(polyvinylklorid). Grundstommen kan vara antingen vävd eller av"non-woven"-typ. SoU 1978/79:16 6 Tillgruppen vävda mattor hör bouclé-, wilton- och axminstermattor. Nålfiltmattor,tuftade mattor och vävda mattor kan förses med en baksida av latex, PVC ellerliknande. Beläggningen på baksidan har närmast till uppgift att göra mattanmjuk och stadig samt att skydda den för slitage. En annan form av baksida ärplanskum av olika mjukhetsgrad, vilket består av jäst eller vispad latex ellerPVC. Tidigarehar mattor huvudsakligen tillverkats av naturfibrer: ull, nöthår, jute, lin,bomull, hampa, sisal, kokos etc. används syntetfibrer i mycket storutsträckning. I den i motionen 1977/78:292 nämnda publikationenHeltäckande textil-mattor i vårdbyggnader (Spri råd 5.20) sägs bl. a. följande. Beträffande mattornas konstruktion, material ochegenskaper har Spri funnit att endast mattor, som helt igenom består avsyntetiskt material, kan uppfylla de krav som ställs inom vårdanläggningar. Pågrund av de medicinsk-hygieniska aspekternas stora betydelse inom sjukvårdenhar Spri medverkat i en av gjord utredning. Enligt denna ochliknande utredningar är bakteriehalten i luften i normalfall lägre i lokalermed nålfiltmattor än i lokaler med halvhårda golv. Bakterier kan dock förekommai själva mattan och kan under vissa betingelser både föröka sig och med dammföras upp i luften. Praktiskt användbara metoder och medel som godtagbartdesinfekterar mattor saknas. Mattor av syntetiskt material besvärar i och försig inte överkänsliga personer, men den smuts som samlas i mattan, som är svåratt få bort och som kan virvla upp, är en latent risk för dem. Dammsugningär enda lämpliga metod för regelmässig rengöring av mattor. För storrengöringär skumtvättning, trots påvisat dåligt rengöringsresultat, den vanligastemetoden. S. k. hetvattentvättning,som genomgått en intensiv utveckling under desenaste åren, ger bäst resultat. Fläckarär svåra och dyra att ta bort. Det har i vissa fall förkortat mattornaslivslängd till blott med oförutsedda omläggningskostnader somföljd. Sprifinner att heltäckande textilmattor kan vara ett alternativ till annangolvbeläggning i vissa lokaler. På grund av risken för nedfiäckning avråder Sprifrån textilmattor i lokaler, där det kan förekomma mat, blod, urin, modelleraoch vissa andra fläckbildare. Vidare avråder Spri från att använda sådanamattor där slitaget på dem är stort eller där de själva åstadkommer slitage påexempelvis barnkläder. Statisk elektricitet i mattan kan förorsaka obehag ochutgör riskmoment (påverkar elektroniska mätinstrument, tänder lättantändligagaser). En sammanställning av kostnadskalkyler från olikahåll visar, att heltäckande textilmattor är avsevärt dyrare i anskaffning ochskötsel än linoleum-och plastmattor och att de dessutom har avsevärt kortarelivslängd. SoU 1978/79:16 7 \ en års riksdag väckt motionhemställdes om en utredning för att förbättra miljön i daghem, förskolor ochskolor i syfte att minska de allergiska barnens besvär. a. anfördes imotionen att heltäckande mattor borde undvikas. På förslag av socialutskottet ibetänkandet SoU 1973:12 avslog motionen. Utskottet hänvisade till attinom Spri pågick en utredning om heltäckande mattor i sjukvårds- ochsocialvårdslokaler- vilken sedermera redovisades i ovannämnda Spri råd 5.20.Vidare hänvisade utskottet till bl. a. vissa initiativ av . I en /väckt motionföreslogs besluta om förbud mot heltäckningsmattor i alla offentligalokaler som byggs eller byggs om samt att sådana mattor successivt byts ut vidreparationer av offentliga lokaler. I en annan under samma väcktmotion begärdes en översyn av bestämmelserna om utformning av offentligalokaler och arbetslokaler för att minska allergikernas problem. Motionärenönskade att även allergikerna skulle omfattas av bestämmelserna i 42 a § förstastycket byggnadsstadgan (1959:612) om att bostäder för annat ändamål änfritidsändamål och de utrymmen i byggnad till vilka allmänheten äger tillträdeeller som utgör arbetslokal skall utformas så att de blir tillgängliga för ochkan nyttjas av personer vilkas rörelseförmåga eller orienteringsförmåga ärnedsatt till följd av ålder, handikapp eller sjukdom. På förslag avcivilutskottet i betänkandet CU 1976/77:26 avslog motionerna.Utskottet anförde bl. a. följande. De i motionerna 1976/77:420 och 913 upptagnafrågorna om utformning av offentliga lokaler för att minska allergikernasproblem är väsentliga inte minst vad beträffar utformning av barns miljö samtmiljön på arbetsplatserna. Som emellertid framgått ovan pågår inom skildaområden överväganden som berör frågan om den fysiska miljöns anpassning tillolika handikapp. a. har statens planverk tagit initiativ till enundersökning om hälsofarliga byggmaterial. Enligt vad utskottet erfarit kommerundersökningen även att behandla allergikernas problem. Utskottet, somvidhåller sitt tidigare uttalande om att handikappanpassningen löpande fårprövas och prioriteras efter angelägenhetsgrad, är mct bakgrund av pågåendeutredningsarbete inte berett tillstyrka ändringar i BS (byggnadsstadgan) föratt nå i motionerna 1976/77:420 och 913 önskat syfte. Den i det föregående nämnda motionen 1977/78:354med yrkande om att skall ges i uppdrag att utfärdaanvisningar av det slag som begärs i motionen 1977/78:292 har behandlats avriksdagen under innevarande . behandlades motionen1977/78:263 med yrkande om en sådan ändring i skollagen (1962:319) att i lagendirekt utsägs att skolhälsovården har skyldighet att verka för lämpligaskolmiljöer för barn med allergiska anlag och besvär. På förslag avutbildningsutskottet i betänkandet UbU 1978/79:1 avslog motionerna.Utbildningsutskottet - som inhämtat yttranden över motionerna från sammaremissin- SoU 1978/79:16 8 stansersom socialutskottet inhämtat yttranden från beträffande motionerna 1977/78:292och 1977/78:626 (se redovisningen nedan) - hänvisade beträffande motionen1977/78:263 till att ansett det från allmän synpunkt tveksamtatt i skollagen framhålla just de allergiska barnen framför barn med andraproblem och sjukdomstillstånd, vilka måste ägnas stor uppmärksamhet, samt tillatt inte heller ansett att det av motionären önskadetillägget till skollagen borde göras. Beträffande motionen 1977/78:354hänvisade utbildningsutskottet till ett förslag av om enrekommendation beträffande textilmatlor, vilket redovisas i det följande (s, 15och 16), och till en inom pågående kartläggning avsamhällets nuvarande och planerade insatser för barn med allergiska anlag ochbesvär (se närmare härom på s, 18). har inhämtat yttranden övermotionerna 1977/78:292 och 1977/78:626 från , ,, arbetarskyddsstyrelsen, samt (RmA). Härjämtehar i ärendet inkommit skrifter från ()och från , Gunnebobruk. Socialstyrelsenhar vid sitt yttrande fogat yttranden över motionerna från ledamoten avmyndighetens vetenskapliga råd docenten och från professorn . Avremissinstanserna tillstyrker endast RmA motionsyrkandena. a. att myndighetenutarbetat förslag till rekommendationer vilka - efter remissbehandling m, m. -avses bli slutligt utformade och publicerade i skriftserienSocialstyrelsen anser. Myndigheten upplyser att det vid tiden för yttrandetföreliggande förslaget innefattar en rekommendation att inteanvända heltäckande mattor i vissa offentliga lokaler, bl. a. förskolor, skoloretc. En redovisning för den utformning som rekommendationsförslaget fått efterdet samrått med statens planverk men före remissbehandlingen,lämnas i det följande (s. 15 och 16). avstyrker motionsyrkandena samtanför bl. a. att myndigheten haren intern föreskrift som reglerarförekomst av heltäckande textilmattor i byggnader som förvaltas av verket.Sådan golvbeläggning får, sägs det, endast förekomma som hjälpmedel vidakustisk behandling t. ex. i sammanträdesrum, bibliotek, telefonväxel rum ochliknande lokaler. Skälen för denna restriktion är, sägs det vidare, höga städ- SoU 1978/79:16 9 ochunderhållskostnader, eventuell risk för allergibesvär samt försämradframkomlighet för rullstolsbundna. Av nämnda skäl kommer byggnadsstyrelsenenligt yttrandet att även i fortsättningen inta en restriktiv hållning tillheltäckande mattor. Det påpekas att ett förbud mot användning av dettagolvmaterial emellertid vore olämpligt med tanke på materialets användbarhetbl. a. vid akustisk behandling av vissa utrymmen i offentliga lokaler-men ocksåmed hänsyn till att verket inte kunnat finna några problem frånallergisynpunkt. anför bl, a, att de erfarenheterav heltäckningsmattor som kommit till myndighetens kännedom från pedagogisksynpunkt har varit positiva. För lärare och elever med andra handikapp, t. ex.hörselskador, underlättar heltäckningsmattan i hög grad verksamheten, anförsdet vidare. anför avslutningsvis att med hänsyn härtill ochså länge utredningar inte gett underbyggda och vägande motiv för annatmyndigheten inte kan tillstyrka förslaget om att förbjuda heltäckandesyntetiska textilmattor i skolan. a. följande. Användningen av heltäckningsmattor i arbetslokalerhar förorsakat klagomål till arbetarskyddsverket bl. a. från skyddskommittéer.Problem med allergier, statisk elektricitet och städning har påtalats. Heltäckningsmattorkan emellertid också medföra fördelar ur arbetsmiljösynpunkt. De är t. ex.bullerdämpande, halkfria, värmeisolerande och behagliga att gå på. Förnärvarande finns enligt styrelsens bedömning inte tillräckligt underlag för ettgenerellt förbud mot heltäckningsmattor. Styrelsen anser dock attheltäckningsmattor på grund av nämnda olägenheter bör undvikas i lokaler där deinte medför påtagliga fördelar. 1 synnerhet gäller detta lokaler därnedsmutsningsrisken är betydande och städsvårigheter föreligger. a. att en lösning syneskunna åstadkommas utan ett direkt förbud. Hänsyn bör, sägs det, tas tillexempelvis de hörselskadades situation samt de arbetsmiljömässiga effekter dentextila heltäckningsmattan har. Genom en noggrann planering av det enskildaobjektet samt genom fastställande av riktigt avvägd rengöringsinsats i denenskilda lokalen torde, sägs det vidare, betryggande säkerhet uppnås så attolägenhet för enskild person inte uppkommer. a. följande. Ur sjukvårdshuvudmännens synpunkt är detsjälvfallet viktigt att största möjliga hänsyn tas till de personer som liderav allergier av olika slag och att man i offentliga lokaler därför försökerundvika att använda inredningsdetaljer, kemiska produkter m. m. som man kanmisstänka vara allergiframkallande. begränsar sigdock här till landstingens vårdinstitutioner vid bedömningen av detberättigade i de i motio- 1* 1978/79. SoU 1978/79:16 10 nernaframförda kraven om förbud mot heltäckningsmattor i offentliga lokaler.