bet · G201JoU30 · 1978-12-31 00:00:00 — I detta sammanhang nämns attvattenlagsutredningen (Ju 1969:58) i sitt slutbetänkande (SOU 1977:27) Revisionav vattenlagen. Del 4, har föreslagit förprövningsskyldighet fördikningsföretag, inbegripet skogsdikning, som skadar motstående allmänna ochenskilda intressen. Betänkandet övervägs f n. i justitiedepartemenlet. Propositionenföranleder i nu berört avseende ingen erinran från utskottets sida. 1avvaktan på resultatet av pågående våimarksinventering krävs i motionen 2281ett stopp för dikning på myrmarker. Dispens skulle enligt motionen i vissa fallkunna medges av . mening bör den reglering av dikningsverksamheten som förordas ipropositionen och som utskottet tillstyrkt i allt väsentligt tillgodosemotionärernas önskemål. Någon särskild åtgärd från sida medanledning av motionen 2281 i förevarande del finner utskottet sålunda inteerforderiig. Utskottetanser sig heller inte böra biträda i motionen 2281 framfört förslag om förbudmot fortsatt skogsgödsling i avvaktan på vidare forskningsresultat. Som anförsi propositionen har gödslingen av skogsmark gett ett värdefullttillskott av virke. Utskottet finneri likhet med Jordbruksministern emellertidingen anledning för staten att stimulera denna verksamhet. Däremot är detangeläget med fortsatt forsknings- och utvecklingsarbete i fråga omskogsmarksgödsling. Framför allt gäller det gödslingens inverkan frånmiljösynpunkt. Sådant arbeie bedrivs f n. vid såväl . Vidare må erinras om all isamråd med har utfärdat särskilda anvisningar för gödsling avskogsmark. Som i propositionen anförs kan givelvis utvecklingen komma attmedföra behov av anpassning av anvisningarna eller av föreskrifter av merbindande karaktär. JoU1978/79:30 30 Traditionellt har samhället använt flera olikamedel för all genomföra den fastlagda skogspolitiken. Vissa är renodlatskogspoliiiska medan andra mera indirekt kan verka som skogspoliiiska medel. Deviktigaste medlen som används är skogsvårdslagstiftningen, del statligaslödet till skogsbruket och den av staten finansierade informations- ochrådgivningsverksamheten som bedrivs av skogsvårdsorganisationen. Till deskogspolitiska medlen kan räknas även den service som skogsvårdsslyrelsernatillhandahåller skogsägarna. Även den statliga lantbruksorganisalionens ochlanlmäteriväsendets arbete med all förbättra fastighelsstrukturen verkar somett skogspoliliskt medel. Flit kan också räknas den forskning och utbildningsom med statens medverkan sker på del skogliga området. Vidare harskogsbeskattningssys-temet skogspoliiiska verkningar. Enligt propositionenkrävs det medel av både rättslig, ekonomisk och administrativ art för att detmål för skogspolitiken som förordas i det föregående skall uppfyllas. Detframhålls att det givetvis inte är möjligt att en gång för alla låsa medlensform och innehåll. Med den långsiktiga inriktning som bör prägla skogspolitikenär del nödvändigt att successivt förändra och förbättra de olika medlen. Ilikhet med skogsutredningen anser jordbruksministern attskogs-vårdslagsiiftningen även i fortsättningen bör användas som medel för attange de grundläggande krav som samhället ställer i fråga om skogsvården. Motivhärför är bl. a. behovet av en i sina huvuddrag enhetlig inriktning avskogsproduktionen oavsett formen för skogsägande och oavsett mindre ochtillfälliga variationer i förutsättningarna sett från den enskilde skogsägarenssynpunkt. Lagstiftningen bör innehålla föreskrifter om anläggning av ny skog,vård och skydd av den växtkraftiga skogen och hushållning med den äldre skogen.Vidare bör i lagstiftningen ställas upp sådana krav på hänsyn till naturvårdensiniressen som bör ingå som etl normalt led i skogsbruket. En nyskogsvårdslagstiftning bör till skillnad från vad som gällergöras tillämpligäven på skog som tillhör staten och kyrkan. Utskottetdelar jordbruksministerns uppfattning att skogsvårdslagslift-ningen även ifortsättningen bör ange de grundläggande krav som samhället ställer i fråga omskogsvården. Mot de synpunkter på lagstiftningens innehåll m. m. somjordbruksministern i förevarande sammanhang framfört har utskottet inte någotalt erinra. Ilikhet med jordbruksministern anser utskottet vidare att det bör slås fast altskogsbruket i princip skall vara självfinansierat. Som också framhållits ipropositionen innebär delta emellertid alt samhällets krav så sopi dekommer till uttryck i skogsvårdlagsiiftningen måste vara skäliga och rimliga.Skogsägarnas möjligheter alt självfinansiera åtgärder i sitt skogsbruk ärgivetvis beroende av genomsnittspriset på det virke som levereras. Detta är isin lur i hög grad beroende av förhållandena på den utländska marknaden förskogsindusiriprodukier. Av väsenilig belydelse i sammanhängd är emeller- JoU 1978/79:30 31 tidockså hur rationellt skogsbruket bedrivs. Självfallet är del nödvändigt med enfortsatt målmedveten rationalisering grundad bl. a. på etl effektivtforsknings- och utvecklingsarbete. Degrundläggande krav som ställs enligt skogsvårdslagsiiftningen bör som sägs ipropositionen alltid tillgodoses utan statligt stöd. I de fall då del är ettsamhällsintresse all få till stånd en skogsvård som går utöver dessa krav somkan anses skäliga för den enskilde skogsbrukaren bör emellertid statligtekonomiskt stöd kunna ges. Sådant stöd kan motiveras främst frånregionalpoliiiska utgångspunkter. Utskottet återkommer i det följande tillfrågan om den närmare utformningen av ett statligt ekonomiskt stöd tillskogsbruket och de övriga anslagsfrågor som hänger samman med skogsbruket. Skogsutredningenanser alt det i många fall är svårt att uppbringa medel för skogsvårdsåtgärderJust när åtgärderna måste vidtas. Utredningen föreslår därför all allaskogsägare åläggs skyldighet att på särskilt konto avsätta medel för sådanaåterväxtåtgärder och sådan röjning som enligt utredningen bör åläggasskogsägarna genom lagstiftning. Medlen för återväxtåtgärder skall motsvara deberäknade kostnaderna för åtgärderna och medlen för röjning skall årligenmotsvara av fastighetens skogsbruksvärde. Systemet föreslås kompletteratmed lån med statlig garanti. Avde ca 50 remissinstanser som har yttrat sig i frågan är ungefär hälftenprincipiellt för och hälften emot utredningens förslag. Några remissinstanseranser att frågan bör utredas ytterligare. Jordbruksministernframhåller för sin del att del är angelägel alt den grundläggande skogsvårdeninte blir eftersatt på grund av brist på likvida medel. Att som utredningen harföreslagit skapa ett generellt verkande och administrativt krångligt ochdyrbart system är emellertid enligt Jordbruksministerns mening att gå förlångt. Det skulle innebära bl. a. alt samtliga skogsägare åläggs skyldighet attavsätta medel för skogsvärdsåtgärder därför alt det kan befaras att vissaskogsägare inte kommer au fullgöra sina skyldigheter enligt skogsvårdslagen.Han anser dessutom all utredningen inte har redovisat förslagets allakonsekvenser, bl. a. i skattehänseende. I stället bör de problem som kan kommaatt uppstå i samband med finansieringen av den grundläggande skogsvården lösaspå annat sätt. Föreliggande proposition innefattar bl. a. förslag om attskogsvårdssiyrelsen ges vidgade befogenheter att meddela de förelägganden sombehövs för att säkerställa en tillfredsställande återväxt. Vidare anserjordbruksministern att vid behov bör kunna ställa krav påatt skogsägaren ställer ekonomisk säkerhet för utgifter i samband medanläggning av ny skog. Sådan säkerhet bör kunna krävas när en avverkningföranleder Jämförelsevis dyra och omfattande återväxtåtgärder. Utskottetfinner de skäl som jordbruksministern anfört till stöd för sin ståndpunktövertygande och ansluter sig därför till uppfattningen att det avskogsutredningen föreslagna systemet med obligatorisk insättning av medel JoU 1978/79:30 32 påsärskill skogsvårdskonio inie bör genomföras. Delta innebär alt utskottet anseralt de yrkanden härom, som framförts i motionerna 382, 2278 och 2281, inte börföranleda någon vidare åtgärd. Inie heller finner utskottet skälförorda inrättandet av en kollektiv skogsvårdsfond av del slag som föreslås imotionen 2281. Nämnda motion avstyrks följaktligen i denna del. I propositionen föreslås alt nuvarande skogsvårdslagersätts med en helt ny skogsvårdslag. Den nya lagen bör enligt förslaget gesformen av en ramlag som innehåller dels allmänna och grundläggandebestämmelser, dels bemyn-diganden för regeringen eller allmeddela mera detaljerade föreskrifter. Denuppläggning som regeringen vall finner uiskoitet ändamålsenlig. Utskottetåterkommer i del följande i anslutning till behandlingen av väckta motioner iämnet lill vissa enskilda bestämmelser i lagförslaget. Rent allmänt anserutskottet emellertid liksom Jordbruksministern all en skogsvårdslag inie börsyfta till någon detaljreglering av det sätt på vilket varje skogsägare skallsköta sin skog. Förutsättningarna för skogsbruk är som har framhållitslångtifrån desamma över hela landet. Därtill kommer att näringen bedrivs iskiftande företagsformer. Del måste vidare beaktas all metoderna och tekniken iskogsbruket utvecklas fortlöpande. Enligt 1 5; lagförslaget skall skogsmark med dessskog genom lämpligt utnyttjande av markens virkesproducerande förmåga skötas såatt den varaktigt ger en hög och värdefull virkesavkastning. Vid skötseln skallhänsyn tas till naturvårdens och andra allmänna iniressen. 1detaljmotiveringen erinras om att skötseln av skogarna enligt nuvarande lagskall inriktas mot au åstadkomma dels ett tillfredsställande ekonomiskt utbyte,dels en Jämn virkesavkastning. Enligt den föreslagna avfattningen betonas avskäl som anförts i det föregående att skötseln skall ges sådan inriktning altskogsmarken varaktigt ger en hög och värdefull virkesavkastning.Produklionsaspekten har alltså skjutits i förgrunden. Till grund för lagenscentrala bestämmelser ligger således snarare biologiska kriterier änlönsamhetskrilerier. Som motiv för förändringen kan enligt propositionen ocksåhänvisas lill de svårigheter vid tillämpningen som lönsamhetsprincipen harorsakat. Imotionerna 2274 och 2275 påtalas avsaknaden av en klart formulerad ekonomiskmålsättning i den föreslagna paragrafen. JoU 1978/79:30 33 ettklart uttalat lönsamhetskriierium införs i lagtexten. Motsvarande yrkande harförts fram i motionen 1438. Enligt motionen 2275 bör förevarande paragrafdessutom inledas med en mening som anger alt våra skogar är en allmän tillgångsom skall ges en sådan vård att den kan utnyttjas till allas bästa. I motionen2281 slutligen föreslås en mera genomgripande omformu-lering, bl. a. innefattandeett ökat framhävande av andra former för skogsutnyttjandei änvirkesproduktionen. Utskottetfår i anslutning härtill framhålla alt avsikten med bestämmelsen är att ge ensammanfattande beskrivning av samhällets krav i fråga om skötseln av landetsskogar. I likhet med jordbruksministern anser utskottet au del är till fyllestatt i en sådan beskrivning ange det resultat denna skötsel skall syfta till ochdärutöver erinra om au hänsyn måste las lill naturvårdens och övriga allmänna intressen.Vad en sådan skötsel innebär i fråga om krav på åtgärder och inskränkningarkommer till uttryck i lagens övriga bestämmelser. Självfallet måste dessa kravutformas med hänsyn till produktions-förutsättningarna. Detta gäller, som ocksåanförs i propositionen, både de biologiska förutsättningarna ochförutsättningarna i övrigt för etl ekonomiskt skogsbruk. Enligt utskottetsmening får syftet med de i motionen under förevarande punkt framfördaönskemålen anses i allt väsentligt tillgodosedda genom de i propositionengjorda motivutlalanden, som utskottet tidigare ställt sig bakom. Vad särskillgäller frågan om att direkt i lagtexten införa ett lönsamhetskriterium av detslag som förordas i motionerna 1438, 2274 och 2275 vill utskottet för egen delanföra följande. Skogsvårdslagensfunktion är alt ulgöra etl av medlen, kanske det viktigaste, för att underiättagenomförandet av den av statsmakterna fastslagna skogspolitiken. Lagstiftningenskall sålunda i princip innefatta de regler som inskränker enskildasförfoganderätt över skog. Ett tillägg till lagtexten av innebörd att skogenskall skötas så att den ger ett tillfredsställande ekonomiskt utbyte skullemot angiven bakgrund kunna tolkas som etl åläggande för den enskildeskogsägaren alt uppnå en viss lönsamhet, vilket inte förefaller rimligt.Lagstiftningen innebär i princip vissa minimikrav i fråga om den enskildeskogsägarens skyldighet att vidta erforderliga skogsvårdsåtgärder. Däremot ärlagstiftningen givetvis inte avsedd att hindra en skogsägare från au om han såvill vidta mera omfattande skogsvårdsåtgärder, även om detta skulle innebäraatt han i sådant fall måste ge avkall på sitt lönsamhetskrav. Detskydd för den enskilde mol från ekonomisk synpunkt alltför betungandeålägganden som motionärerna synes åsyfta återfinns i de motivutlalanden somgörs i propositionen och som utskottet i det föregående ställt sig bakom.Vägledande för skogsvårdsmyndigheternas kommande tillämpning blir bl. a.angivna delmål för skogspolitiken, syftande till en varaktig virkesavkasiningoch hög volymproduktion med hänsyn lagen till miljö-, sysselsättnings- ochlönsamheiskrav. Enligt specialmotiveringentill 1 § lagförslaget måste samhällets krav i fråga 3 1978/79. JoU 1978/79:30 34 omskötseln av landets skogar när det gäller åtgärder och inskränkningarsjälvfallet utformas med hänsyn lill produktionsförutsättningarna. Jordbruksministernanföratl han med detta uttalande syftar på både de biologiska förutsättningarnaoch förutsättningarna i övrigt för ett ekonomiskt skogsbruk. Utskottettolkar Jordbruksministerns uttalande så att därmed åsyftas de ekonomiskaföruisäitningarna även för producenten och all alltså kraven på skogsskölselnmåste stå i överenstämmelse med önskemålet om alt skogsbruket skall geskogsägaren ett tillfredsställande ekonomiskt utbyte. Utskottet finner för sindel detta betraktelsesätt riktigt. Medhänvisning till del anförda föreslår uiskoitet att godtar den utformningav 1 ij lagförslaget, som i propositionen förordats och som till sinordalydelse motsvarar det övergripande mål för skogsbruket som utskottet i detföregående förordat. behandlade yrkanden i motionerna 1438, 2274, 2275 och2281 föreslås följaktligen inte böra föranleda någon ytterligareåtgärd. Förall mark som bedöms lämplig för skogsproduktion skall räknas som skogsmarkfordras enligt 2 i? a. att marken inte i väsentligutsträckning används för annat ändamål. Gränsdragningen mol mark som är föremålför annan användning än virkesproduktion bör enligt jordbruksministerns meninggöras enligt tillämpade principer. För alt marken inte skall betraktassom skogsmark bör följaktligen krävas att den dels utnyttjas för visst ändamål,dels används i en utsträckning som någorlunda svarar mot ett förändamålelnormalt markutnyttjande. Dessa krav innebäratt även vissa marker som är föremålför annan markanvändning kan komma att räknas som skogsmark. 1 propositionenframlagt förslag till avgränsning överensstämmer i nu förevarande avseendehelt med vad som f. n. gäller. Något särskilt uttalande av det slag somrekommenderas i motiveringen till motionen 2275 synes mol bakgrund bl. a. avdel anförda inte erforderligt. I4 S lagförslaget anges att skogsvårdslagen inte skall tillämpas i den mån denstrider mot föreskrifter som har meddelats med stöd av naturvårdslagen(1964:822) eller annan lag. När det gäller naturvårdslagen anges i specialmotiveringensom ett exempel på föreskrifter som här avses skötselföre-skrifier förnaturreservat. I motiven anförs vidare exempel på annan lagstiftning sominnebär inskränkningar för skogsbruket; härvid anges bl. a. lagen (1974:434)ombevarand* av bokskog, lagen (1942:350) om fornminnen och de förbud motträdfällning som gäller enligt 17 och 40 iji; byggnadslagen (1947:385). anför finns anledning påpeka, att det nu föreslagna stadgandet inteavser att reglera fall då skogsvårdslagen strider mol annan lag utan endastfall då den strider mol föreskrifter som meddelats med stöd av annan lag.Bestämmelsen motiveras av konstitutionella skäl. Normalt gäller alt avriksdagen utfärdad lag tar över av regering eller myndigheter utfärdadeföreskrifter. Föreliggande förslag innebär att sädana föreskrifter i vissa fallskall gälla framför skogsvårdslagen. JoU 1978/79:30 35 Så t. ex. skall enligt naturvårdslagen utfärdadesköiselföreskrifter för etl naturreservat gälla framför skogsvårdslagens bestämmelserom skogsskydd. Motsatsen skulle i förekommande fall kunna medföra attförordnande om naturreservat blev utan verkan. Utskottetutgår givelvis från att skötselföreskrifterna i dylika fall utformas på ettsätt som medger en rimlig avvägning mellan naturvårdsintressen och skogsbruketsintressen. Det får sålunda förutsättas att naturreservat exempelvis ej tillätsbli yngelhärdar för insekter som sedan kan sprida sig lill kringliggandeområden och därigenom förorsaka betydande skador. uppfattning bör regeringens förslag godtas. Detta innebär bl. a. allutskottet avstyrker de yrkanden om ändringar i 4 S lagförslaget som framförts imotionen 2275 i förevarande del (yrkandena 4 och 8 a). Beträffande förutsättningarna för skyldigheten attanlägga ny skog föreslår Jordbruksministern inte några förändringar för detfall då en avverkning gjorts. Skyldigheten föreslås inträda när markensvirkesproducerande förmåga inte utnyttjas på ett godtagbart sätt. Delsamma börenligt propositionen gälla när skogen har skadats. Den gällande begränsningenav åtgärdsskyldigheten vid inträffade skador föreslås slopad. När det gällerförutsättningarna för alt i andra fall än efter avverkning eller skador krävaatt ny skog anläggs föreslås en mera långtgående ändring. Det konstateras nuvarande bestämmelsen inte omfattar annan skog än den som vidriksskogslaxeringen betecknas som träs- och skräpskog liksom vissa yngrehöggradigt glesa bestånd. Enligi proposilionen bör det inte längre krävas attskogstillståndet skall vara uppenbart otillfredsställande för alt skyldighetenalt anlägga ny skog skall kunna göras gällande. Återväxtskyldigheten börutvidgas till att avse alla bestånd som på grund av gleshet eller olämpligtträdslag har låg tillväxt. Skyldigheten föreslås inträda när tillväxtenavsevärt understiger den för marken och skogens ålder normala. Enligt förslagetbör skyldigheten inte heller göras beroende av all statsbidrag utgår. Debestämmelser som anger under vilka förutsättningar ny skog skall anläggas ochinom vilken tid detta skall ske återfinns i 5 ij lagförslaget. Enligt dennaparagraf skall ny skog anläggas på skogsmark 1. om markens virkesproducerandeförmåga efter avverkning eller på grund av skada på skogen inte las till varapå ett godtagbart sätt, 2. om marken ligger outnyttjad, 3. om skogen är så gleseller lill sä stor del består av för marken olämpligt trädslag att desstillväxt är avsevärt lägre än den tillväxt som är möjlig. Åtgärd enligt förstastycket skall vidtas i fall som anges i 1 och 2 utan dröjsmål och i fall somanges i 3 inom skälig tid. Utskottetansluter sig till Jordbruksministerns förslag beträffande förutsättningarnaför skyldigheten att anlägga ny skog. Mol det förordade förfatlningsrummetsutformning har utskottet inte något att erinra. JoU 1978/79:30 36 I specialmoliveringen lill 5 5 lagförslageibehandlas bl. a. de verk-ställighetsföreskrifter som krävs till ledning för denbedömning som förulsäits i första stycket punkterna 1 och 3. Vad som ärgodtagbart enligt punkt 1 bör bestämmas med hänsyn till del kvarvarandevirkesförrådets storlek, till i vilken utsträckning huvudstammar har lämnatskvar och lill den ylmässiga fördelningen av huggningen eller skadan. Enutgångspunkt vid bedömningen börenligt propositionen vara att skyldighet altanlägga ny skog inträder när beståndets virkesförråd nedgått lill ungefärhälften av det med hänsyn till bonitet, trädslag och beståndets ålder möjligaförrådet. När det gäller punkt 3 bör skyldigheten att anlägga ny skog inträdanär beståndets tillväxt är mindre än hälften av den möjliga tillväxten vidifrågavarande beslåndsålder och för marken lämpligt trädslag. Beträffande yngrebestånd bör utrymme finnas att ta hänsyn till beståndets möjligheter all iframtiden uppnå den angivna tillväxtnivån. Med olämpligt trädslag avses enligtpropositionen även trädslag av olämplig härkomst. 1motionen 2275 vänder sig motionärerna mol de i proposilionen gjorda uttalandenaatt lillämpningnormerna för bestånd enligt punkterna I och 3 skall vara olika.Enligt motionen är det av många skäl lämpligast all vid bedömningen av om ettbestånd är godtagbart eller ej använda samma bedömningsnorm. Enligtmotionärernas mening bör virkesförrådets storlek i båda fallen vara avgörande.Skyldigheten att anlägga ny skog bör därvid inträda när beståndets virkesförrådnedgått lill ungefär hälften av del förråd, som med hänsyn till bonitet,trädslag och ålder har uppnåtts i den s. k. "bättre hälften" av våra skogar.Vad gäller den lid inom vilken återväxtåtgärder skall vara vidtagna bör enligtmotionen finnas viss dispensmöjlighet, så länge snylbaggefrågan inte är löst. Denbedömning som enligt specialmotiveringen bör läggas på skyldigheten alt anläggany skog enligi punkten 1 motsvarar vad som f n. tillämpas i motsvarande fall.Utskottet har ingen erinran mot jordbruksministerns förslag i denna del. Inteheller har utskottet något att invända mol den i proposilionen gjordabeskrivningen av när återväxtskyldigheten enligt punkt 3 bör inträda. Om man isistnämnda fall, såsom i motionen 2275 förordas, liksom beträffande punkten 1lägger virkesförrådet till grund för bedömningen, kan detta, i vad avser deglesa bestånden, komma att innebära en förhållandevis kraftig skärpning avbestämmelsen i förhållande till regeringens förslag. Den i propositionenförordade ger enligt utskottets mening möjlighet till en tillförhållandena i det enskilda fallet mera anpassad bedömning. Enligt11 § lagförslaget får skogsvårdssiyrelsen i särskilda fall medge undantag frånbl. Utskottet har inte något att invända häremot. Som sägs ispecialmotiveringen lill 11 S böravsleg från upsptällda krav bl. a. kunna görasnär det gäller den tid inom vilken åtgärderna för skogsodling skall varaavslutade. En förlängning av är i vissa fall påkallad för alt minskaangreppen av snytbaggen och andra för skogsplanlorna skadliga insekter. JoU 1978/79:30 37 Med hänsyn lill bl. a. vad nu anförts föreslårutskottet att lämnar motionen 2275 utan ytterligare åtgärd, såvittavser kommentaren till 5 § lagförslaget. Tillskillnad mot vad nu gäller föreslås all skyldighet att anlägga ny skog ävenskall omfatta bestånd som på grund av hög ålder har låg tillväxt. Ärnetlolillväxten i ett myckel gammalt bestånd onormalt låg på grund av rölskadoroch självgallring, bör skogsvårdssiyrelsen kunna föreskriva alt beståndet skallavverkas och ersättas med ny skog. Reglerna härom återfinns i 6 S lagförslaget.Enligt specialmotiveringen krävs för alt skyldighet enligt denna paragraf skallinträda beslut i det enskilda fallet. Enligtmotionen 2262 bör i lagen införas en skyldighet för alt idylikt fall höra vederbörande länsstyrelses naturvårdsenhel i ärendet. Utskottetbiträder regeringens förslag att skyldigheten att anlägga ny skog utvidgas tillalt även omfatta myckel gamla bestånd där neitotillväxten på grund av rölskadoroch självgallring är onormalt låg. Det i motionen 2262 föreslagna tilläggettill 6 j; lagförslaget avser en procedurfråga som normalt inte hör hemma i enlagtext. Utskottet vill framhålla att förevarande bestämmelse är motiverad avrent skogspolitiska skäl. Naturvårdens intressen av alt bibehålla områden avurskogsnalur eller liknande tillgodoses genom bestämmelserna inomnaturvårdslagsiifiningen. Del kan bl. a. förtjäna all erinras om denbefogenhet som har all föreskriva alt inom visst område anmälanför samråd alltid skall göras i fråga om särskilda slag av arbetsforetag.Motionen 2262 avstyrks följaktligen, såvitt nu är i fråga.