bet · G201JoU30 · 1978-12-31 00:00:00 — Dessa frågors handläggning kan enligt motionen väl grundas på 4j, varför motionärerna finner 21 S överflödig. Denna senare paragraf ger enligtmotionärernas mening utrymme för alltför ston godtycke vid tillämpningen ochbör för den skull utgå ur lagförslaget. Även i motionen 2262 anförs att 21 § isin helhet borde utgå ur skogsvårdslagen, enär den innehållerdeialjföreskrifter, som typiskt hör hemma i exempelvis skogsstyrelsensanvisningar men ej i lagtext. Om paragrafen likväl skulle stå kvar, hemställermotionären att bemyndigandet ges den formen att regeringen efter hörande avskogsstyrelsen och får meddela sådana föreskrifter som häravses. Fråganom vilken hänsyn som inom skogsvårdslagsiifiningens ram skall tas tillnaturvårdsinlresset tas upp även i motionen 2275. JoU 1978/79:30 46 motionär det bl. a. angeläget att inom de tillämpningsanvisningar som kommer attutarbetas i huvudsak utforma de s. k. hänsynsreglerna till vad som är förenligtmed etl normall ekonomiskt etter biologiskt inriktat skogsbruk. Krav därutöverbör lösas i annan ordning, främsl genom frivilliga överenskommelser,alternativt genom byggnadslagstiftningen eller naturvårdslagstiftningen. Utskottetanser för sin del att den i propositionen valda formen för reglering avnalurvårdsfrågorna inom skogsvårdslagsiifiningens ram är lämplig och börgodtas. Utskottet biträder följaktligen regeringens förslag att den i 1 §lagförslaget intagna allmänna aklsamheisregetn kompletteras med dels ett bemyndigandeför regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer all få meddelaerforderliga föreskrifter om vilka hänsyn som vid skogens skötsel skall lastill naturvårdens intressen, dels en bestämmelse som ger skogsvårdsslyrelsernamöjligheter att tillgripa vissa tvångsåtgärder i form av föreläggande ellerförbud, som skatt kunna förenas med bl. a. vitesförelägganden. Mot den närmareutformningen av berörda paragrafer, 21 och 24 iJS, har utskottet inte något attinvända. föregående redogörelsen har anförts alt de föreskrifter som med stöd av 21S lagförslaget får meddelas, skall avse åtgärder som normalt bör kunna förenasmed etl rationellt skogsbruk. Föreskrivna åtgärder får alltså inte vara såingripande att pågående markanvändning avsevärt försvåras. Av propositionenframgår alt föreskrifterna kan väntas få i huvudsak samma innehåll somskogsstyrelsens nuvarande tillämpningsanvisningar. Som anförs i propositionenbör vid utformningen av föreskrifterna samråd ske med berörda myndigheter. 1 anslutningtill sankiionsbestämmelserna vill utskol-lei i likhei med Jordbruksminisiernunderstryka alt skogsvårdsstyrelserna i förekommande fall så långt möjligt börsöka åstadkomma rättelse genom anvisningar och råd till skogsägaren eller denannars ansvarige. Utskottetshär redovisade ställningstagande innebäratt utskottet avstyrker moiionerna 2262och 2274 i vad avser ändring eller uteslutande av 21 S lagförslaget m. m. Vad imotionen 2275 anförts om ambitionsnivån m. m. beträffande nalurvårdshänsyn inomskogsvårdslagstiftningen avviker enligt utskottets uppfattning inte i någonavgörande grad från de bedömningar som gjorts i propositionen och vilkautskottet i det föregående givit sin anslutning till. Något särskilt initiativfrån sida anser utskottet inte påkallat med anledning av dessamolionsuttalanden. Motionen 2275 bör i nu förevarande hänseenden kunna ansesbesvarad med vad utskottet anföri (yrkandena 8 d, e och 9). Enligt 29 S lagförslaget förs talan motskogsvårdsstyrelsens beslut enligt denna lag hos genom besvär.Mot beslut förs talan hos regeringen genom besvär. 1paragrafen, som saknar motsvarighet i JoU 1978/79:30 47 utredningensförslag, ges besvärsbestämmelser som i stort motsvarar reglerna i nuvarandeskogsvårdslag. Imotionen 2275 föreslås att besvär över beslut beträffandenaturvårdshänsyn, 21 och 27 §§, i stället skall prövas av allmän domstol. Utskottetvill nämna att avsikten är att föreskrifterna om naturvårdshänsyn skallmeddelas av regeringen eller . Skogsvårdsstyrelsernas beslut isammanhanget kommer alt avse föreläggande eller förbud som anger i vilkahänseenden dessa föreskrifter skall iakttas. Det bör framhållas att del inte ärförenligt med rättsordningen i övrigt att låta allmän domstol pröva besvär överbeslut av förvaltningsmyndighet. Det kan antas alt huvuddelen av förekommandeärenden kommer au bli av nämnda art. Utskottethar mot bakgrund av del anförda inte funnit anledning lill erinran mot den ipropositionen förordade Ixsvärsordningen. Motionen 2275 avstyrks följaktligen iförevarande del. framhållit bör dock frågan om en överflyttning lill förvaltningsdomstolav besvärsprövningen beträffande vissa grupper av beslut uppmärksammas sedannärmare erfarenhet vunnits av den nya lagens tillämpning. Jordbruksministernger uttryck församma uppfattning. Utskottet finner för sin del en sådanprövning angelägen. Statligtekonomiskt stöd till skogsbruket Stater ger i olika former stöd till skogsbruket.Det direkta ekonomiska stödet ges huvudsakligen i form av statsbidrag och, iviss mindre utsträckning, även i form av län eller som garanti för län.Statligt stöd utgår även på indirekt väg genom bl. a. anslag till forskning,utveckling, undervisning, rådgivning och serviceverksamhet inom skogsbruketsområde. Jordbruksministernanser att det även i fortsättningen bör finnas möjligheter al t ge stat ligtstöd i olika former lill skogsbruket. Rent allmänt anser han att det statligastödet i huvudsak bör inriktas mot sådana åtgärder som från samhällets synpunktär angelägna men som för skogsägaren ger avkastning först i en förhållandevisavlägsen framtid. Vidare anser Jordbruksministern all regionalpoliiiska skälliksom talar för statligt stöd till bl. a. vissa åtgärder som i ochför sig kan vara föreskrivna i skogsvårdslagstiftningen men som med hjälp avstöd kan bli utförda på ett kvalitativt bättre sätt. Skogsutredningenhar föreslagit en justering av gränserna för det område inom vilket utredningenanser att statsbidrag bör utgå av regionalpolitiska skäl. Utredningen har delatområdet i en inre zon och en yttre. Jämfört med det nuvarande skogligastödområdet innebär förslaget en krympning i fråga om både stödområdet somsådant och den inre zonen. 1 ett avseende har Grans for det skogliga stcd-området Grans for inre zon JoU 1978/79:30 49 utredningenföreslagit en utvidgning, nämligen att skall ingå i stödområdet. förslag ligger noggranna bedömningar av förutsättningarna förskogsproduktion i olika områden. Jordbruksministernanseratt utredningens förslag är väl avvägt och att del i huvudsak bör följas.Enligt propositionen bör de mindre justeringar som efter hand kan visa sigbehövas få göras efter beslut av regeringen. Jordbruksministerns förslagframgår av den karta som återges på s. 48. Deallmänna synpunkter på frågan om statligt ekonomiskt stöd till skogsbruket somhär redovisats föranleder ingen erinran från utskottets sida. Med anledning avett motionsyrkande i ämnet återkommer utskottet i nästföljande avsnitt tillfrågan om att mildra vissa tröskeleffekter till följd av den ändradegränsdragningen för det regionalpolitiskt motiverade stödet. Stödtill skogsvård m. m. Enligt propositionen bör statligt stöd kunna utgå ihela landet till fullständiga återväxtåtgärder efter avverkning av sådanabestånd som är så glesa eller till så stor del består av för marken olämpligtträdslag alt tillväxten är avsevärt lägre än vad som är möjligt. Bidrag bör isamband härmed också kunna utgå för att täcka mellanskillnaden mellan kostnaderoch intäkter för avverkningen i de fall kostnaderna överstiger intäkterna.Bidrag till ålerväxt-ålgärderna bör kunna utgå med högst av godkändkostnad i den inre zonen av stödområdet och med högst i resten av landet.I de fall avverkningen ger ett överskott som är Jämförbart med överskottet vidnormal avverkning bör bidrag inte utgå. Eftersomavverkning och beskogning av sämre skogar är en av de viktigasteskogsskötselåtgärderna för att snabbt fä en högre produktion, är det enligtmotionen 2275 angeläget att denna verksamhet stimuleras. Åtgärderna är också avmycket långsiktig karaktär. Motionärerna anser därför att bidraget bör vara 8096 av godkänd kostnad för hela landet. Detta ökade bidrag bör enligtmotionärernas mening gälla en begränsad tid - förslagsvis . Utskottetfinner för sin del att det i proposilionen framlagda förslaget är vät avvägtoch kan därför biträda detsamma. Som Jordbruksministern anför bör de högstabidragsprocent som föreslås i propositionen inte användas generellt. Det imotionen 2275 framförda förslaget om högre bidragsprocent avstyrks således. m. /75 utgår bidrag till åtgärder för intensifierad skogsvårdi norra . Verksamheten, som igångsatts som en temporär åtgärd i avvaktanpå resultatet av arbetet inom 1973 års skogsutredning, har planerats för en10-årig upprustningsperiod, alltså t. o. m. / 84.1 propositionenframlagt förslag i fråga om det statliga stödet till skogsvård som inriktas motdet skogliga stödområdet innebär enligt jordbruksministern att det program sompåbörjades i första hand bör fullföljas. Utskottet anser för sin deldetta riktigt. 4 1978/79. JoU 1978/79:30 50 I fråga om storleken av stödet föreslås iproposilionen alt bidraget till återväxtåtgärder och röjning i den inre zonenav stödområdet bör kunna utgå med högst och i den yttre zonen med högst .\ mindre utsträckning bör bidrag kunna utgå även för omplantering avskogskulturer som har skadats av sork eller kanin. Bidraget bör härvid kunnauppgå lill högst 70 96 vid första om- eller hjälpplanteringen och till högst 9096 om ytteriigare omplantering i särskilda fall skulle fordras. Bidrag tillgallring bör kunna utgå med ett belopp motsvarande den beräknade skillnadenmellan kostnaderna för avverkningen och intäkterna fördel virke som avverkas. F.n. utgår bidrag till enskild person idet nu gällande inre stödområdet med högst70 96 av godkänd kostnad förvissa återväxtåtgärder m. m. och i övriga delar avdet nämnda området med högst . För andra skogsägare är bidraget högst 60 %resp. Det i propositionen föreslagna mera generella stödsystemet innebärsåledes något sänkta bidragsprocenter i förhållande till nuvarande stöd. Dettakritiseras i motionen 2276, vari framhålls att regeringens förslag innebär ensänkning av ambitionsnivån vad gäller främjandet av återväxtåtgärder. Enligtmotionärernas uppfattning harbidragen i dess nuvarande utformning haft enmycket positiv effekt inom det inre stödområdet för bl. a. sysselsättningen. Imotionen hemställs därför att beslutar att bidrag till återväxtåtgärderfår utgå med högst 70 9'o av godkänd kostnad i den inre zonen av stödområdetoch med högst i den yttre zonen. bör enligt motionen tillse atterforderiiga medel anvisas härför. Ettnärliggande förslag läggs fram i motionen 2278 vari förordas att sammabidragsprocent som tillämpas för enskilda personer i vad avser dikning,röjning och fullständiga återväxtåtgärder skall gälla inom den inre zonen avdet skogliga stödområdet, tills det tioåriga skogsvårdsprogrammei är fullföljt.Motionärerna är medvetna om att den nuvarande gränsen för det skogligastödområdet inte helt sammanfaller med den nu föreslagna gränsen för den inrezonen. Enligt motionärernas mening måste sådana övergångsbestämmelser utfärdasatt delta inte leder till att erforderiiga skogsvårdsåtgärder motverkas. Tillskillnad mot förslaget i motionen 2276 förutsätts i den senare motionen att deökade bidragskostnaderna inte skall finansieras med budgetmedel utan medavgiftsmedel. Utskottetvill erinra om att det införda stödet till skogsvård i norra nämnts planerats för en tioårig upprustningsperiod, alltså t. o. m.den 30 juni 1984. Avsikten med stödet är främst alt öka virkesproduktionen ochsysselsättningsmöjligheterna inom skogsbruket i berörda delar av landet. Enligtjordbruksministern innebär i proposilionen framlagda förslag om statligt stödtill skogsvård bl. a. att program för intensifieradeskogsvårdsåtgärder i första hand bör fullföljas. Utskottet har i det föregåendeställt sig bakom delta uttalande. Emellertid vill utskottet ifrågasätta om de ipropositionen förordade bidragsreglerna för det skogliga stödområdet verkligenger lillfredsslätlande möjligheter alt uppnå detta syfte. JoU 1978/79:30 51 Somanförts i motionen 2278 är det ytterst angeläget att effektiva skogsvårdsåtgärdersätts in som ett led i strävan att öka skogsproduktionen. Till detta kommernödvändigheten att skaffa arbetstillfällen i norra . Inte minst gör den betydandeungdomsarbetslösheten detta nödvändigt. Utskottet delar för sin del den inyssnämnda motion uttryckta uppfattningen att samma bidragsprocent som nutillämpas för dikning, röjning och fullständiga återväxtåtgärderforsättningsvis bör gälla inom den inre zonen av det skogliga stödområdet,tills det tioåriga skogsvårdsprogrammei är fullföljt. Somtidigare anförts sammanfaller gränserna för nuvarande inre skogliga stödområdeinte helt med de i propositionen förordade gränserna för den inre zonen. mening bör sådana övergångsbestämmelser utfärdas att gränsändringeninte leder till att erforderliga skogsvårdsåtgärder motverkas. Vadnu anförts innebär att utskottet tillstyrker bifall till motionen 2278,yrkandet 10 b. I avseende på bidragsprocenten inom det skogliga stödområdetinnebär utskottets ställningstagandet vidare, att utskottet delvis biträderyrkandet i motionen 2276 på denna punkt. Somnyss antytts skiljer sig de båda nu behandlade motionsyrkandena i fråga omsättet att finansiera berörda skogsvårdsåtgärder. Utskottet återkommer tilldenna fråga i det följande. Imotionen 2280 påpekas att den i propositionen föreslagna gränsdragningen förden yttre zonen av det skogliga stödområdet innebär att delar av det nuvarandeinre stödområdet hamnar utanför stödzonen. Genom den förändradegränsdragningen uppstår besvärande tröskeleffekter när det stöd som betalashelt bortfaller. Detta kommer även att försvåra anskaffningen av objekt förberedskapsarbete. Även om motionärerna i och för sig är beredda att accepterade stödområdesgränser som föreslås, så anser de ändå att vissa åtgärdermåste vidtas för att mildra de svåra tröskeleffekter som uppstår. Inom vissadelar av , och förekommer stora höjdskillnader. Ivissa höjdområden i dessa landskap förekommer biologiska förutsättningar som ärdesamma som i den inre stödområdeszonen. Motionärerna anser att del inom dessahöjdområden, där besväriiga produktionsförutsätlningar föreligger, borde kunnautgå samma stöd till åtgärder som är bidragsberättigade i den inre stödzonen. Utskottetvill framhålla att det ankommer på regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer att meddela de särskilda föreskrifter som kan föranledas av bifalltill vad utskottet i det föregående förordat. Skogsvårdsstyrelserna skallalltjämt svara för den regionala organisationen. Utskottet förutsätter attstödbestämmelserna kommer att utformas på ett sätt som liksom r n. medger ensmidig tillämpning från bl. a. skogsvårdsstyrelsernas sida. Förslagetatt för den inre zonen avsedda regler i vissa fall skall kunna tillärnpas ävenutanför sagda område anser sig utskottet mot bakgrund av vad anförts delvis kunna biträda. Med anledning av ifrågavarande JoU 1978/79:30 52 motionsförslagföreslår utskottet sålunda att sam ma bidragsnormer som skall gälla för deninre zonen bör kunna prövas i områden av exempelvis det slag som anges imotionen 2280. Iproposilionen framhålls att skogsbruksplaner, mer eller mindre detaljerade, ärnödvändiga för alt fä till stånd ett aktivt och rationellt brukande avskogsmarken i landet. Jordbruksminisiern finner därför angeläget att varjeskogsägare skaffar sig en plan som innehåller uppgifter om åtminstone deskogsvårdsåtgärder som krävs enligt tag och om lämplig avverkning. Enligtregeringens förslag bör även i fortsättningen statligt stöd kunna utgå tillenskilda skogsägare för kostnaderna för skogsbruksplaner. Planen bör uppfyllavissa minimikrav som bör.fastställas av . Så t. ex. bör allaplaner innehålla uppgifter om nödvändiga skogsvårdsåtgärder och om lämpligavverkning. Vidare bör i planer för skogsfastigheler i områden av särskildbetydelse för naturvården eller det rörliga friluftslivet anges vilka hänsynsom bör tas till dessa iniressen. Det är angeläget att varje skogsägare skaffarsig en skogsbruksplan. Jordbruksministern anser därför att det somförutsättning för att statligt stöd skall utgå hwr krävas att skogsägaren haren skogsbruksplan. Till en början bör det dock enligt propositionen varatillräckligt med en förteckning över nödvändiga skogsvårdsåtgärder och lämpligaavverkningar . När del är särskilt påkallat med hänsyntill att ett visst område är av utpräglat intresse för naturvården eller detrörliga friluftslivet bör en särskild s. k. naturvårdsinrikiad skogsbruksplankunna bekostas helt av staten. Ett begränsat antal områden bör här komma ifråga. Områdena bör anges av i samråd med ochplanerna upprättas av . 1motionen 2278 framhålls alt motionärerna delar uppfattningen all del för varjeskogsfasiighet bör finnas en skogsbruksplan. Motionärerna anser emellertid inteatt avgörandet om en plan skall upprättas eller ej kan överlämnas åt varjemarkägares godtycke. För alt den nya skogsvårdslagen och de riktlinjer somanges för avverkningar skall kunna genomföras i praktiken måsteskogsbruksplaner efter hand utarbetas för alla skogsfaslig-heter. Även imotionen 2281 förs fram krav på att obligatoriska skogsbruksplaner upprättasför alla skogsfastigheter. Fråganom skogsbruksplaner berörs också i motiveringarna lill motionerna 2274 och2275.1 den förra framhålls att skogsägarnas egna skogsbruksplaner är viktigamedel i skogspolit-ken. Motionärerna finner det emellertid inte rimligt attkräva att det skall finnas en skogsbruksplan på varje enskild fastighet. Ensjälvverksam skogsägare med relativt litet skogsinnehav känner enligtmotionärernas mening ofta sin fastighet fullt tillräckligt för att kunnabedriva etl ändamålsenligt skogsbruk utan att ha skogsbruksplan. Liknandesynpunkter framförs i motionen 2275, vari anförs att det särskilt för mindrefastigheter ofta inte finns några större skäl att ha en detaljerad plan.Framlagningen av sådana planer är ett arbete som lar . Det är inteenligt motionärernas mening rimligt att ge detta planeringsarbete sådan JoU 1978/79:30 53 förturatt andra viktiga uppgifter försummas. Denna koppling bör därför tas bort. Utskottetanser för sin del att de förslag rörande skogsbruksplaner som läggs fram iproposilionen i stort sett är väl avvägda. Utskottet delar dock den uppfattningsom kommer till uttryck i motionerna 2274 och 2275, att det ej bör varanödvändigt med skogsbruksplan för de minsta fastigheterna. Uiskoitet anser försin del alt förutsättningarna för att få statligt stöd skall vara, attdel finns en skogsbruksplan för alla brukningsenheter med en produktionsförmågasom överstiger den vid sådana mindre brukningsenheter, som enligt vadutskottet idet föregående anföri bör kunna lämnas utanför skogsvårdslagensransoneringskrav. För dessa enheter bör en enkel förteckningöver nödvändigaskogsvårdsåtgärderalltid vara tillfyllest. Det väsentliga syftet medskogsbruksplanerna, nämligen att få till stånd ett effektivt och smidigtplaneringsinstrument för skogshanteringen bör med den av utskottet förordadeuppläggningen bli tillräckligt tillgodosett. Regeringens förslag i nuförevarande avseende bör med här förordad ändring godtas. 1 överensstämmelsehärmed föreslår utskottet alt motionerna 2278 och 2281, såvitt nu är i fråga,inte föranleder någon ytterligare åtgärd. Sedanår 1976 har statsbidrag kunnat utgå till kostnaderna föromplanleringavskogskullurersom i större omfattning har skadats av snytbagge under åren 1975och 1976. 1978/79:101 med förslag om tilläggsbudget II tillstatsbudgeten för innevarande budgetår har föreslagits att tidigare åtaganden ifråga bör fullföljas. Förslaget har godtagits av , som förändamålet ställt 17 milj. kr. utöver tidigare anvisade medel till förfogandeför omplantering av skogskulturer som har skadats av snytbagge under åren 1975och 1976. Det totala rambeloppet för ifrågavarande anslag har därmed ökats .till 29,5 milj. kr. (JoU 1978/79:17). Enligtjordbruksministern bör den sammanlagda föreslagna summan för bidrag varatillräcklig för att det i del föregående omnämnda syftet skall nås. Med hänsyntill den tid som hargåit sedan användningen av DDT-haltiga preparat förbjödshelt och till att det nu bör vara möjligt alt i större utsträckning mildraeffekterna av förbudet föreslår Jordbruksminisiern att bidragsformen avvecklas. Imotionen 2275 delar man inte Jordbruksministerns uppfattning att bidrag föromplantering efter angrepp av snytbagge fortsättningsvis inte skall utgå. Detframhålls alt skogsägare fram t. o. m. planteringar har haft denuppfattningen all statsbidrag skulle utgå till sådana omplanteringar. Motionärernaanser det vara rimligt att bidrag forisättningsvis utgår för att täcka deskador som uppstått vid planteringarna 1977 och 1978. Bidraget bör enligtmotionen vara av samma omfattning som del nu gällande. Somredovisades i utskottets belänkande 1978/79:17 har för sin delföreslagit dels att bestämmelserna ändras så att bidrag skall kunna utgå tillomplantering av 1975, 1976, 1977 och planteringar oavsett när skadanhar inträffat, dels att ytterligare 35 milj. kr. ställs lill förfogande under JoU 1978/79:30 54 Enligt styrelsen återstår att hjälpplantera ca 80 000 ha av deskogskulturer som har planterats under nämnda år. Utskottet har i nyssnämndabetänkande understrukit nödvändigheten alt man kommer lillrätta med de skador som snytbaggen orsakar i skogsplanteringarna. Som i detföregående framhållits måste strävan vara att helt komma ifrån sådana kemiskabekämpningsmedel som kan vara skadliga för människor eller i miljön. Vad gällerdet motions vis framförda förslaget om att låta hittillsvarande stödform ävenomfatta omplanteringar av skogskulturer som har skadats kankonstateras alt förslaget inte åtföljs av motsvarande krav påanslagstilldelning för ändamålet. Etl tillmötesgående av i motionen framförtönskemål torde naturiigen innebära att tillgängligt anslag kommer att belastasmed ett större antal ersättningsfall. Detta leder i sin tur till att reglernaför bidragsgivningen måste ändras bl. a. genom att bidragsprocenten sänks.Enligt vad utskottet erfarit anser alt en utvidgning avbidragsområdet till att även avse skador års skogskulturer äratt föredra även inom en oförändrad bidragsram. Utskottetfinner under angivna förutsättningar skäl att så till vida ansluta sig till imotionen 2275 framlagt förslag att utskottet tillstyrker alt bidrag inom ramenför anvisade medel skall kunna utgå även vid omplantering av skogskulturer somhar skadats av snytbagge . Regeringen bör därför kunna medgeatt anvisad medelsram fär disponeras också efter . Utskottetföreslår att bidragsbestämmelserna ändras i överensstämmelse härmed. med anledning av förevarande yrkande i motionen 2275 anfört bör som sin meningge regeringen lill känna. Somredovisas i propositionen har i en särskild utredning föreslagitett statligt ekonomiskt stöd för att stimulera tillvaratagande av klenvirke.Skogsstyrelsen beräknar behovet av statliga medel för slödet till sammanlagt 90milj. förslag har remissbehand-lats. Av deremissinstanser som har tagit ställning lill förslagen är drygt hälftenoreserverat positiva eller positiva om vissa ändringar görs. Övrigaremissinstanser avstyrker eller är tveksamma. Jordbruksministern tar upp fråganmen är för egen del med hänsyn bl. a. till vad remissinstanserna anfört inteberedd att förorda ett klenvirkesstöd i överensstämmelse med skogsstyrelsensförslag. Jordbruksministern framhåller att det givetvis är angeläget alt såmycket som möjligt av det virke som produceras i skogarna tas till vara. Isammanhanget påpekas bl. a. att det statliga slödet till röjning somföreslagits i propositionen delvis tillgodoser det av avseddasyftet med klenvirkesstödet. Utskottetfinner inte anledning till annan bedömning än jordbruksministern i förevarandefråga. Detta innebär bl.