bet · G201SkU35 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om avdraget för väsentligen nedsatt skatteförmåga, m. m. 1 dettabetänkande behandlas motionerna 1978/79:242 av () och ElverJonsson (fp) vari hemställs 1. all beslutar att som sin mening geregeringen till känna vad i motionen anförts beträffande vissa kroniskt sjukasavdragsrätt i självdekla-raiionen för dyrare matkostnader, 2. atl i anledning av detta som sin meningger regeringen till känna att bör utfärda nya bestämmelser; 1978/79:836 av m. fl. (m) varihemställs att antar följande Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas all 50 § 2 mom.kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse: 2 mom. För fysisk- kronor,bortfaller. Finnesskattskyldigs skatteförmåga under beskattningsåret hava varit nedsatt tillföljd av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andranärstående än barn, för vilka den skattskyldige ägt lillgodonjuta allmäntbarnbidrag, eller annan därmed jämföriig omständighet, må efter taxeringsnämndenseller, om besvär anförts eller ock särskild framställning därom gjoris senastden året näst efter taxeringsåret, skatterättens beprövande denskattskyldiges taxerade inkomst minskas, förutom med kommunalt grundavdrag, medytterligare ett efter omständigheterna avpassat belopp, dock högst 10 000kronor. Har skattskyldig på grund av jämkning ay beräkning av sjömansskattåtnjutit avdrag för nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, som avses i dettastycke, minskas med det belopp, varmed jämkning medgivits. Om skattskyldigs-- motsvarandetillämpning. I 1978/79. SkU 1978/79:35 Skaitskyldig,vars-- detta stycke. Vadhärefter--- beskattningsbar inkomst. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser äger dock alltjämt tillämpning vid taxering samt videfterlaxering för eller . 1978/79:1143 av ()och GunillaAndré(c) vari hemställs all beslutar atl hos regeringen begäraändring av kommunalskattelagen avseende avdrag för väsentligt nedsattskatteförmåga så att reglerna på sätt som angivits i motionen blir mergenerösa; 1978/79:1627 av m. fl. (c) varihemställs atl begär förslag om ett förändrat avdragssystem fördiabetiker byggt på enhetliga regler och likställighet i enlighet med vad somanförs i motionen; 1978/79:1720 av () och MargaretaAndrén (fp) vari hemställs att beslutar att hos regeringen begära enöversyn av gällande regler för extra avdrag från inkomsten i samband med vård ihemmet av handikappad anhörig; 1978/79:2113 av () vari - medhänvisning till motionen 1978/79:2112-hemställs att hos regeringenhemställer om sådana ändringar i gällande författningar och föreskrifter attkostnad för hållande av ledarhund kan betraktas som avdragsgill kostnad förintäktens förvärvande. Gällandebestämmelser m. m. Enligt gällande principer vid beskattningen medges avdragvid inkomstberäkningen för samtliga omkostnader för intäkternas förvärvandeoch bibehållande, medan däremot levnadskostnader och därtill hänföriiga utgifter,såsom kostnader på grund av sjukdom eller handikapp, i allmänhet inte äravdragsgilla i annan form än såsom extra avdrag för nedsatt skatteförmåga iömmande fall. Ispeciella fall kan emellertid vissa utgifter för den handikappade ha sådantomedelbart samband med hans förvärvsarbete all utgifterna kan hänföras tillavdragsgill omkostnad, t. ex. för hjälpmedel med karaktär av arbetsredskap. Ettannat exempel är all den som på grund av hög ålder, sjukdom eller handikapp ärnödsakad att använda bil för resor till och från arbetsplatsen får avdrag förbilkostnaderna även om avståndet är förhållandevis kort och tidsvinsten ärliten. Avdrag medges i sådana fall - i den mån detta är fördelaktigare än denschablon som tillämpas i allmänhet - med den del av de faktiska bilkostnadernasom belöper på körningar till och från arbetsplatsen SkU 1978/79:35 3 (RSVDl 1976:26). Kostnader av allmän natur - t. ex. för batterier till hörapparat,som i och för sig kan anses som nödvändigt hjälpmedel för en hörselskadadtelegrafexpeditör i hans förvärvsarbete - anses däremot som en ej avdragsgillkostnad. Enligt50 § 2 mom. andra stycket kommunalskattelagen (1928:370) - KL -har den, somfält sin skatteförmåga väsentligen nedsatt på grund av långvarig sjukdom,olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andra närstående än barn, för vilka hanåtnjuter allmänt barnbidrag, eller annan jämföriig omständighet, möjlighet atterhålla extra avdrag med högst . Vidarekan extra avdrag på grund av existensminimum medges den som på grund av nedsattskatteförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet, stor försörjningsbörda ellerannan därmed jämförlig omständighet haft lägre inkomst efter avdrag för skattän vad han kan anses ha behövt till underhåll för sig själv och för make ochoförsörjda barn. Beloppsgränsen gäller inte i existensminimifallen. Även för folkpensionärergäller särskilda regler. () utfärdade särskilda an visningar rörande det extra avdraget förväsentligen nedsatt skatteförmåga på grund av sjukdom m. m. (RSV Dt 1976:7) atttillämpas fr. o. m. Dessa anvisningar har därefteromarbetats och innebär i sin nuvarande lydelse (RSV Dt 1978:27) i korthetföljande. Anvisningarnagäller företrädesvis för handikappade och personer med kronisk sjukdom. Om denskattskyldige gör sannolikt att han haft betydande merkostnader på grund avsjukdom m. m. bör extra avdrag normalt medges vid måttliga inkomster enligtsärskilda tabeller. bör i regel inte beaktas. Vidarepåpekas i anvisningarna att utgifterna varierar såväl mellan som inom olikasjukdomsgrupper och alt avdragsrätten får bli beroende av en bedömning i varjeenskilt fall. Det framhålls också att utgifter för läkemedel, hjälpmedel,resor, kostnader för ledarhund etc. får medräknas endast till den del som inteersätts av försäkringskassa eller på annat sätt, dvs. att endast nettokostnadenHr beräknas. Ävenutgifter för barn får beaktas. I så fall beräknas avdraget med utgångspunkt iföräldrarnas och barnets gemensamma inkomst- och förmögenhetsförhållanden. Beträffandeökade utgifter, som diabetiker m. fl. har för inköp av särskild kost och somkan vara svåra atl styrka, har anvisningarna schablonbelopp som uppgår till . förden som behöver glutenfri kost och för diabetiker och . viden speciell form av handikapp. Schablonbeloppen gäller inte omhandikappersättning eller annan skattefri ersättning utgått för atl läckamerutgifterna. Det framhålls också alt den som uppburit vårdbidrag enligt 9kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring regelmässigt kan anses ha betydandemerutgifter. Detextra avdraget bör normalt kunna beräknas med ledning av följande tabell. 1*1978/79. Extraavdrag medges normalt med belopp motsvarande mer än men inte mer än men inte hälften avden del av beräknade memtgifier somöverstiger 1/10 av Inkomsten Ommakarnas sammanlagda inkomster uppgår till Extraavdrag medges normalt med belopp motsvarande mer än men inte mer än men inte hälften avden del av beräknade merutgifter somöverstiger 1/20 av inkomsten Som gifta räknas ocksåsammanboende, som varit gifta med varandra, saml sammanboende, som hareller har haft gemensamt barn. Om den skatlskyldige haft hemmavarande barn under 16 årbör ovan angivna inkomslgränser ökas med . för varje barn. Förmögenhet bör beaktas i överensstämmelse med vad somsägs i RSV:s anvisningar om avdrag för nedsatt skatteförmåga förfolkpensionärer (1978:28), vilket innebär atl avdraget trappas av omförmögenheten uppgår till . eller mer för att helt försvinna om denöverstiger . Vid sin behandling av olika motionsyrkanden omutvidgad avdragsrätt för nedsatt skatteförmåga på grund av sjukdom ochhandikapp anförde utskottet (SkU 1977/78:44) bl. a. följande. Utskottet har vid sin återkommandebehandling av motionsyrkanden om vidgade avdragsmöjligheter i detta hänseendeframhållit atl reglerna bör bedömas bl. a. mot bakgrund av det sociala stöd iolika former som utgår vid sjukdom och handikapp. Detta stöd har fortlöpandebyggts ut, och det är givetvis angeläget att denna utveckling fortsätter i dentakt som tillgängliga resurser medger. har utskottet framhållit attväsentliga förbättringar torde kunna åstadkommas redan genom en bättresamordning av olika stödformer. Enligt utskottets uppfattning tillgodosessyftet med motionerna på ett bättre och enklare sätt genom åtgärder på detsociala området än med en svårbedömbar avdragsräti vid beskattningen. Utskottet vidhåller sin uppfattning att kostnader försjukdom eller handikapp hos den skatlskyldige själv eller hans familj börmedges endast inom ramen för avdrag för nedsatt skatteförmåga och alt avdragbör komma i fråga endast om skatieförmågan blivit väsentligen nedsatt. SkU 1978/79:35 5 anfördeförra året tillgodoser RSV:s anvisningar inom ramen för gällande bestämmelserså långt möjligt önskemålen om en mer enhetlig och generös bedömning avmöjligheterna till sådant avdrag. Med hänvisning till del anförda avstyrkte utskottet de föreliggande motionerna, och utskottets förslag godtogs avriksdagen. Frågan om en blind, som använde ledarhund då hangick till och från sin arbetsplats, var berättigad till avdrag för kostnaderför foder och skötsel av hunden, prövades av regeringsrätten (RRK R751:31). Regeringsrätten fann att den skatlskyldige inte var berättigad tillavdrag och anförde: "Den skattskyldige, som är blind, har underbeskattningsåret uppburit invaliditets-ersättning med . Sådanersättning har motiverats av de särskilda behov som den ersätiningsberättigadeshandikapp föranleder och som medför höjda levnadskostnader. Till sådanakostnader får hänföras kostnader för hållande av ledarhund även när hundenhuvudsakligen användes som hjälpmedel vid förflyttning till och frånarbetsplatsen. Med hänsyn härtill och då invalidiletsersättning är skattefrilämnar regeringsrätten besvären utan bifall." Invaliditetsersällningen föregick den nuvarandehandikappersättningen, som infördes . Handikappersättningen överensstämmeri princip med tidigare regler men kraven för rätt till ersättning är mildare. Handikappersättningtillkommer försäkrad, vars fysiska eller psykiska funktionsförmåga för avsevärdtid är nedsatt i sådan omfattning att han i sin dagliga livsföring eller foratt kunna förvärvsarbeta behöver mera tidskrävande hjälp eller av annat skälfår vidkännas betydande merutgifter. Vid bedömningen av ersättningsfråganbeaktas såväl vård- och hjälpbehovet som merkostnaderna till följd avhandikappet. Handikappersättningen utgör i allmänhet 60, 45 eller 30 96av basbeloppet. Den som är blind har emellertid generell rätt tillhandikappersättning med 60 96 av basbeloppet för tid innan ålderspension ellerhel förtidspension börjar utgå. För lid därefter utgör ersättningen 30 96 avbasbeloppet. Om stödbehovet i det senare fallet ger anledning därtill skallhögre ersättning utgå. Frågan om avdrag för kostnader för ledarhundprövades av skalteutskottet i samband med olika motionsyrkanden rörandeextra avdrag på grund av sjukdom m. m. Utskottet (SkU 1976/77:21)anfördeattnågon form av avdrag vid beskattningen givetvis inte kommer i fråga förkostnader som täcks av ej skattepliktiga bidrag, och att handikappersättningentill den som är blind har avvägts så att den skall kunna täcka den blindesmerutgifter på grund av handikappet. SkU 1978/79:35 6 Vårdbidrag till föräldrar med handikappat barnutgår alltefter tillsyns- och vårdbehovets omfattning med belopp motsvarandehel eller halv förtidspension jämte pensionstillskott som svarar motpensionen. Bidraget utgör skattepliktig och pensionsgrundande inkomst. Avdragför kostnader i samband med vården kan endast medges i form av extra avdrag förnedsatt skatteförmåga. Fråganom avdrag för kostnader för barns handikapp prövades av skatleutskottet senasthösten 1978 (SkU 1978/79:1). Utskottet vidhöll då uppfattningen alt man imöjligaste mån borde förbättra och underiälla situationen för handikappade barnoch deras vårdnadshavare men alt sådana förbättringar borde åstadkommas genomen fortsatt utbyggnad av det direkta stödet till de handikappade och derasfamiljer och inte genom en svårbedömbar avdragsräti vid beskattningen.Utskottet erinrade om att familjestödsulredningen i sitt betänkande (SOU1978:39) Föräldraförsäkring uttalat den meningen att del kunde vara motiveratatt se över vårdbidragets konstruktion i dess helhet. Utredningen konstateradeatt vårdbidraget skulle tillgodose dubbla syften, nämligen att täcka såvälvårdkostnader som de särskilda merkostnader som följer av barnets handikapp,och ifrågasatte om inte dessa omkostnader borde särskiljas fränvårdkostnaderna. Medhänsyn till alt familjestödsutredningens förslag var föremål för regeringensprövning och till vad utskottet i övrigt anfört saknades enligt utskottetsmening anledning att vidta någon åtgärd med anledning av de då aktuellamotionerna. Kostnader för sjukdom eller handikapp betraktassåsom sådana levnadskostnader eller därmed jämföriiga utgifter, som i allmänhetinte är avdragsgilla vid beskattningen. Avdrag medges endast i begränsadutsträckning i form av avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga med högst10 . efter särskild prövning med hänsyn till kostnadernas sloriek och denskaltskyldiges situation i övrigt. Till vägledning för taxeringsmyndigheternasbedömning av denna fråga har -som framgår av den tidigareredogörelsen - utfärdat särskilda anvisningar. De angivna reglerna gäller ävenför kostnader som föräldrar har i samband med vård i hemmet av handikappatbarn, trots att det vårdbidrag som utgår i denna situation i sin helhet utgörskattepliktig och pensionsgrundande inkomst. förevarande motionerna yrkas att avdragsrätten för kostnader för sjukdom,handikapp m, m. utvidgas. Så yrkas i motionen 836 att avdrag skall kunna medgesäven om skatteförmågan inte är väsentligt nedsatt. Motionärerna i motionerna242 och 1627 anser att avdragsmöjligheterna för diabetiker med normalinkomst ärotillräckliga, och i den sistnämnda motionen anförs SkU 1978/79:35 7 ocksåatt diabetiker bör kompenseras för inkomstbortfall m. m. i samband medsjukhusbesök. Yrkandet i motionen 1143 går ut på att beskattningsmyndigheternabör visa större generositet mot gravt handikappade i fråga om extra avdrag,medan motionärerna i motionen 1720 betonar vikten av att underlätta situationenför föräldrar som vårdar handikappat barn i hemmet och begär en översyn avavdragsreglerna med detta syfte. Vidare yrkas i motionen 2113 atl synskadadskostnader för ledarhund skall betraktas som en avdragsgill omkostnad. framhållit vid sin behandling av motsvarande frågor börde krav som framlälls på ändringar av avdragsreglerna bedömas mot bakgrund avdet sociala stöd i olika former som utgår vid sjukdom och annat handikapp.Detta stöd har fortlöpande byggts ut, och utskottet förutsätter att dennautbyggnad fortsätter i den takt som tillgängliga resurser medger. Utskottet hartidigare år också framhållit att väsentliga förbättringar torde kunnaåstadkommas redan genom en bättre samordning av olika stödformer, en fråga somuppmärksammas inom socialpolitiska samordningsutredningen (S 1970:02). Närdetgäller handikappade barn vill utskottet åter erinra om attbeskattningssituationen för föräldrarna givetvis förbättras väsentligt om man-så som familjestödsulredningen framhållit i sitt betänkande (SOU 1978:39)Föräldraförsäkring - konstruerar om vårdbidraget och delvis låter detta utgåsom en skattefri ersättning för omkostnader. I motionen 1720 konstateras ocksåatt viktiga frågor på detta område behandlas med förtur av omsorgskommittén (S1977:12). Utskottetvidhåller sin uppfattning att syftet med de i motionerna framförda kraven påförbättringar för dem som drabbas av kostnader för sjukdom och handikapp på ettbättre och enklare sätt tillgodoses genom åtgärder på det sociala området änmed en svårbedömbar avdragsrätt vid beskattningen. Utskottet förutsätter ocksåatt möjligheterna till förbättringar så långt som möjligt tas till vara i detfortsatta reformarbetet. Mot denna bakgrund bör enligt utskottets uppfattningavdrag för kostnader för sjukdom och handikapp hos den skattskyldige själveller hans familj även medges endast inom ramen för avdrag förnedsatt skatteförmåga, och avdrag bör komma i fråga endast om skatteförmåganblivit väsentligen nedsatt. RSV:s anvisningar tillgodoser inom ramen förgällande bestämmelser så långt möjligt önskemålen om en mer enhetlig ochgenerös bedömning av möjligheterna till sådant avdrag, och dessa anvisningarkommer givetvis att ses över mot bakgrund av penningvärdeutvecklingen ocherfarenheterna från den praktiska tillämpningen. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet de föreliggande motionerna. 1. motionen 1978/79:242, 2. motionen 1978/79:836, 3. motionen 1978/79:1143, 4. motionen 1978/79:1627, 5. motionen 1978/79:1720, 6. motionen 1978/79:2113. Närvarande:Erik (), andre vice talmannen (), (), (). (), (), RuneCaristein (s), (), i (s), (). (), (), (), EricMarcusson (s) och (). avandre vice talmannen () och (), som ansett dels att det avsnitt av utskottets yttrande som pås. 7 börjar med "Som utskottet" och slutar med "föreliggandemotionerna" bort ha följande lydelse: uppfattning tillgodoser dessa anvisningar inom ramen för gällandebestämmelser så långt möjligt önskemålen om en mer enhetlig och generösbedömning av möjligheterna till extra avdrag på grund av sjukdom eller annathandikapp. Den avtrappade avdragsrätten för merutgifter innebär dock att mångamänniskor med handikapp eller vårdutgifter för barn eller äldre anhöriga kommeratt drabbas av en extra hög progressiv beskattning. Det kan enligt utskottetsmening inte vara rimligt att progressiviteten i beskattningen ökar på grund avutgifter för en dyrare livsföring som hänger samman med sjukdom eller handikapphos den skattskyldige eller hos barn eller andra anhöriga för vilka denskattskyldige har vård- eller försörjningsansvar. Utskottetär därför berett att tillstyrka yrkandet i motionen 836 om atl ordet"väsentligen" utgår ur bestämmelserna i 50 § 2 mom. andra stycketkommunalskattelagen, vilka som motivering för extra skatteavdrag anger attskatteförmågan skall vara väsentligen nedsatt. Även yrkandena i motionerna242,1143,1627,1720 och 2113 synes därigenom bli helt eller huvudsakligentillgodosedda. SkU 1978/79:35 9 delsatt utskottet bort hemställa att med bifall till motionen 1978/79:836och med anledning av motionerna 1978/79:242, 1143, 1627, 1720 och 2113 antarföljande Lagom ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas att 50 § 2 mom.kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande ändrade lydelse. 50 § 2 mom. För fysisk kronor, bortfaller. Finnesskattskyldigs skatteförmåga under beskattningsåret hava varit nedsatt tillföljd av långvarig sjukdom, olyckshändelse, ålderdom, underhåll av andranärstående än barn, för vilka den skattskyldige ägt tillgodonjuta allmäntbarnbidrag, eller annan därmed jämföriig omständighet, må eftertaxeringsnämndens eller, om besvär anförts eller ock särskild framställningdärom gjoris året näst efter taxeringsåret, skatterättensbeprövande den skattskyldiges taxerade inkomst minskas, förutom med kommunaltgrundavdrag, med ytterligare ett efter omständigheterna avpassat belopp, dockhögst . Har skattskyldig på grund av jämkning vid beräkning avsjömansskatt åtnjutit avdrag för nedsatt skatteförmåga, skall avdrag, somavses i detta stycke, minskas med det belopp, varmed jämkning medgivits. Om skattskyldigs-- nedsattskatteförmåga. Även skattskyldig-- nedsattskatteförmåga. Vad i---- fjärde styckena. Vad härefter--- beskattningsbarinkomst. För ideell---- kommunaltgrundavdrag.