bet · G201LU15 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om en snabbare dödsboavveckling I motionen 1978/79:1197 av () ochGösta () yrkas att beslutar att hos regeringen begära enulredning om åtgärder med syfte att åstadkomma en snabbare dödsboavveckling ochstärka sambandet mellan ägande och brukande inom jord- och skogsbruket. Molionärernaframhåller att kan dödsbon, som förblir oskiftade, under avsevärd lid somjuridisk form utgöra problem för ett produktivt och uthålligt jord- ochskogsbruk. 1 synnerhet gäller detla skogsbruket. Det förekommer i betydandeutsträckning att skötsel, avverkning och nyplanle-ring eftersatts, vilketinnebär att markens produktionsförmåga utnyttjas dåligt. Delta står i strid medsträvandena till resurshushållning och del skogspolitiskl betingade behovet avell ökat råvaruuttag. Dödsbona kan enligt motionärerna också bidra till enuttunning av befolkningsunderlaget i en bygd i de fall ingen delägare är bosattpå fastigheten. Dessutom kan de medverka till ägosplittring. Härtill kommer atti ett dödsbo samtliga delägare måste vara överens för att beslut skall fattas. Detinnebär att beslut exempelvis i fråga om investeringar försvåras, vilket kanvara ett besvärande hinder för en delägare som vill åstadkomma ett rationelltoch bärkraftigt företag. Komplikationer uppstår även för deltagandet isamfälligheler och ekonomiska föreningar. Motionärernaanser mot bakgrund av det anförda att det finns skäl att ifrågasätta detberättigade i att dödsbon behålls oskiftade och i sådanomfattning som är fallet. Med den vikt motionärerna vill läggavid ett ökat samband mellan ägande och brukande bör arvskiften i störreutsträckning ske inom en tidrymd som kan anses vara normal för all klaradödsboavvecklingen. Motionärerna anser atl frågan om en snabbaredödsboavveckling bör bli föremål för en förutsättningslös utredning. Enligt gällande rätt finns inle något hinder motall dödsbon förblir oskiftade under längre lid, även om utgångspunkten förärvdabalkens regler om dödsbon kan sägas vara alt ett dödsbo skall bestå endastunder en övergångstid. Även efter ett arvskifte kan gemenskapen mellandelägarna i ett dödsbo fortsätta genom att delägarna tillsammans blir ägaretill egendom som har ingått i boet. I syfte atl förhindra altdödsbon förblir oskiftade endast av skattetekniska 1 1978/79. LU 1978/79:15 2 skälinfördes med giltighet fr. o. m. särskilda beskattningsreglerför större dödsbon (53 § 3 mom. kommunalskaltelagen). 1 fråga om sådana dödsbonskall bestämmelserna om handelsbolag tillämpas från och med det taxeringsår somföljer närmast efter det fjärde kalenderåret efter det kalenderår, dådödsfallet inlräffade. Delta innebär alt dödsboet inte taxeras, utan dessinkomst och förmögenhet påförs delägarna med de belopp som motsvarar varjedelägares andel i boet. Dessa särskilda skatteregler gäller dödsbon med enskattepliktig förmögenhet överstigande . eller en lill statliginkomstskatt högre taxerad inkomst än ]. Som delägares andel i boetskall anses vad enligt lag och testamente belöper på honom av boets inkomst ochförmögenhet. kan i särskilda fall medge dispens frånbestämmelserna. Antalet dispensärenden har varit rätt . År 1977uppgick antalet dispensärenden till 30. Praxis i ärendena är med hänsyn tillförarbetena restriktiv. Frågan om avveckling av dödsbon, som äger jordbmks-och skogsbmks-fastigheter, behandlades av medanledning av ett motionsyrkande (1977/78:1000) av samma innebörd som det nuifrågavarande. Utskottet konstaterade i sitt betänkande (LU 1978/79:2) atldödsboägandet av jordbruks- och skogsbruksfastigheter fört medsig betydande problem. a. hade den nödvändiga rationaliseringsverksamhetenförsvårats och myndigheternas möjligheter att ingripa i naturvårdande ochskogsvårdande syfte minskat. Utskottet erinrade vidare om att nämndasvårigheter lett till att en utredning tillsatts för att pröva frågan omställföreträdare för dödsbon (se vidare nästa avsnitt). Utskottet anfördevidare följande. Utskottet vill för sin del framhålla att flera avde olägenheter som dödsboägandet medför kan antas försvinna som ett resultat avde förslag som utredningen om ställföreträdare för dödsbon väntas komma attlägga fram. Vissa nackdelar kan dock inte undanröjas genom förordnande avställföreträdare. a. motverkar ett fortstt dödsboägande det allmännaintresset av all jordbruksmark innehas av aktiva brukare. Utskottet kan därföransluta sig lill jordförvärvsutredningens och motionärernas ståndpunkt attfrågan om en begränsning av dödsbos innehav av sådan mark nu bör närmareutredas. Utskottet vill emellertid stryka under att skäl kan anföras för attäven behålla jordbruksmark oskiftad under en inte alltför begränsad tid.Sålunda kan -såsom motionärerna påpekat - det vara nödvändigt att behålladödsbo oskiftat för att ge minderåriga barn till den avlidne möjlighet att taöver verksamheten. Förhållandena i boet kan också vara sådana att dödsbogemenskapenär en förutsättning för atl en släktgård skall kunna behållas inom familjen. Utskottet hänvisade därefter till att ilagrådsremissen beträffande ny jordförvärvslag aviserats att frågan om dödsbonsrätt att behålla jordbruksfastigheterskulle bli föremålför utredning. LU 1978/79:15 3 frånatl med uttrycket jordbruksfastighet även avsågs skogsbruksfaslighet. Utskottet vill också framhålla att om dödsbonupplöses och ersätts av samägande mellan de tidigare dödsbodelägarna uppnåsinte någon förbättring. Utredningen bör därför även pröva möjligheten attbegränsa sådant samägande av jordbruksmark. Slutligen vill utskottet strykaunder att en prövning av frågan om under vilka förutsättningar en tvångsmässigavveckling av dödsbon skall kunna medges kommer att medföra från olikasynpunkter känsliga avvägningsproblem. Utskottet anser det därför angeläget allutredningen fSr en pariamentarisk sammansättning. Vad utskottet nu anfört medanledning av motionen bör ges regeringen till känna. Utskottetshemställan bifölls av (rskr 1978/79:6). Utredningen(Ju 1977:07) om stäliröreträdare för dödsbo i vissa fall Med hänsyn till de olägenheter som kan uppkomma närfastigheter ägs av dödsbon eller med samäganderätt tillkallades ensärskild utredningsman som fick i uppdrag atl utreda frågan omställföreträdare för dödsbo i vissa fall m. m. Enligt direktiven (Dir. 1977:13)går uppdraget främst ut på all komplettera de nuvarande reglerna omboutredningsman med regler om ställföreträdare i fall då ett dödsbo ägerfastighet. Härvid skall bl. a. övervägas om företrädare alltid bör utses idessa fall eller om begränsning bör ske lill sådana situationer då jordbrukeller skogsbruk bedrivs på fastigheten (jordbruksfastighet). Med anledning av bl. a. den ovannämndariksdagsskrivelsen har regeringen utfärdat tilläggsdirektivför utredningen. 1 direktiven tas upp problemen om avveckling av dödsbonsfastighetsinnehav och upplösning av samägande. Enligt direktiven skallutredningen vidare pröva frågorom inskränkningar i rätten all genom testamentefritt förvärva jordbruksfastighet och om tillslåndsplikt vid förvärv av ideellandel i dödsbo som äger jordbruksfastighet. Närdet gäller begränsningen av dödsbos innehav av jordbruksfastighet anförs idirektiven följande. Utgångspunkten bör vara att delägarna i boet skallha en inte alltför snävt utmätt frist till sitt förfogande för att upplösadödsboet eller i varje fall avveckla fastighetsinnehavet. I vissa fall böremellertid ett dödsbo kunna bestå oskiftat och ha kvar fastigheten även underlängre lid. Som lagutskottet har påpekat kan det sålunda vara nödvändigt attbehålla ett dödsbo oskiftal för all ge minderåriga barn till den avlidnemöjlighet att la över verksamheten. Förhållandena i dödsboet kan enligtutskottet också vara sådana atl dödsbogemenskapen är en förutsättning för atten släktgård skall kunna bevaras inom familjen. Även andra skäl kan åberopasför att en jordbruks- LU 1978/79:15 4 fastighetbehålls av ett dödsbo under en inte alltför begränsad tid. a. kan del habetydelse om fastigheten är utarrenderad när dödsfallet ägde rum. Medhänsyn till det sagda kan det vara lämpligt att ställa upp en huvudregel om atten jordbruksfastighet som innehas av ett dödsbo bör skiftas eller överlåtas nären viss bestämd avvecklingsfrist har gått ut, men öppna möjlighet att låtainnehavet bestå för när särskilda skäl föreligger. Det äremellertid tänkbart att man kan nöja sig med att införa en befogenhet för enföreträdare för det allmänna att påkalla att fastighetsinnehavet avvecklas ifall då det föreligger särskilda olägenheter. Det är angeläget att regleringenutformas så att den ger så god ledning som möjligt för tillämpningen. Desituationer då dödsbon vid lagstiftningens ikraftträdande innehar jordbruksmarkbör uppmärksammas särskilt. Enöveriåtelse eller ett skifte av fastigheten måste givetvis stå i överens stämmelse med jordförvärvslagstiftningen och annan lagstiftning om fastig hetsförvärv för att kunna godtas. Kaninte dödsbodelägarna förmås att godvilligt avhända dödsboet äganderätten tillfasligheten när en avveckling av fastighetsinnehavet är påkallad, måste entvångsmässig avveckling kunna komma till stånd. Olika möjligheter slår härvidtill buds. En lösning kan vara att vid vite ålägga dödsboet att överförafastigheten på godtagbara ägare. I sista hand kan tvångsförsäljning behövatillgripas. Enlagstiftning som begränsar rätten för dödsbo att inneha jordbruksfastighet kanmedföra ett behov från det allmännas sid av en samlad överblick över de jordbruksfastighetersom ägs av dödsbon. Det bör undersökas buren sådan överblick kan erhållas påett så enkelt sätt som möjligt. Också i övrigt bör förslag lämnas omadministrationen av den reglering som föreslås. De kostnader som kan följa medförslaget bör uppskattas och redovisas. Beträffande därefter frågan hur man lämpligenhindrar att dödsbogemenskapen i fråga om fastigheter ersätts av samäganderättuttalas i direktiven att utredningen bör pröva, om man bör införa ett krav påtillstånd enligt jordförvärvslagstiftningen för att förvärv genom arvskifteskall bli giltigt till den del två eller flera personer gemensamt tillskiftasen jordbruksfastighet. Också andra förfaranden varigenom man kringgår ettförbud för dödsbo att inneha en fastighet bör uppmärksammas avutredningen, t. ex. försäljning av fastigheten från dödsboet till fleradelägare. Departementschefen understryker att det förhållandet atttillståndskrav införs givetvis inte betyder att samägande inte skulle flförekomma. Vidareframhåller departementschefen att man genom ett krav på tillstånd för vissaförvärv genom arvskifte inte kan komma till rätta med redan existerande falldär lidigare dödsbodelägare tillsammans äger en jordbruksfastighet. För dessafall flr därför övervägas andra åtgärder, i den mån det påkallas av uppkomnaolägenheter. Till undvikande av missförstånd tillägger departementschefen attsamägande av jordbruksfastigheter som inte har samband med den tidigare ägarensdödsfall bör falla utanför det nu aktuella utredningsuppdraget. Avslutningsvisunderstryker departementschefen att prövningen av de frågor som tagits upp idirektiven kräver delvis känsliga avvägningar mellan LU 1978/79:15 5 Utredningsarbetet skall därför i fortsättningen, såsom riksdagenförordat, bedrivas i en kommitté med pariamentariskt inslag. I molionen yrkas att skall hos regeringenbegära att en utredning lillsälis med uppdrag all lägga fram förslag lillåtgärder som syftar till en snabbare avveckling av dödsbon och lill ett stärktsamband mellan ägande och brukande i fråga om jordbruksfastigheter. Utskottetbehandlade ett liknande motionsyrkande. I sitt betänkande (LU1978/79:2) underströk utskottei atl dödsboägandet av jordbruksfastigheter undersenare år fört med sig betydande problem. Utskottet framhöll vidare att en delav de ölägenheter som dödsboägandet medförde kunde antas försvinna som ettresultat av de förslag som utredningen om ställföreträdare för dödsbo väntadeskomma att lägga fram. Vissa nackdelar kunde dock inle undanröjas genomförordnande av ställföreträdare. a. motverkade ett fortsatt dödsboägandedet allmänna intresset av an jordbruksmark innehades av aktiva brukare.Uiskoilel ansåg därför alt frågan om en begränsning av dödsbos innehav avjordbruksmark borde närmare utredas. Enligt utskottets mening borde vidareutredas frågan om en begränsning av sådant samägande som uppkommer genom atl dödsboupplöses och ersätts av samägande mellan de tidigare dödsbodelägarna. Medhänsyn till de känsliga avvägningsproblem som utredningen skulle komma attmedföra ansåg utskottei det vidare angeläget att den önskade utredningen ficken pariamentarisk sammansättning. Vad utskottet sålunda anfört med anledning avmotionen gav som sin mening regeringen till känna. Regeringenhar därefter genom tilläggsdirektiv gett utredningen omställföreträdare för dödsbo i uppdrag att bl. a. utreda frågorna om hur enbegränsning av dödsbos innehav av jordbruksfastigheter skall ske och hur manskall förhindra alt dödsbogemenskapen ersätts av samägande-rätt. 1 direktivenutsägs vidare att utredningsarbetet i fortsättningen skall bedrivas i en kommittémed parlamentariskt inslag. Utskollelhälsar med tillfredsställelse att den av begärda utredningen om enbegränsning av dödsbos innehav av jordbruksfastigheter nu kommer till stånd.Genom de utfärdade utredningsdirektiven har motionens syfte blivittillgodosett. Motionen påkallar därför inte någon åtgärd. atl avslårmotionen 1978/79:1197. LU 1978/79:15 6 Närvarande:Ivan (), (), ()*. ()*, (). ()*, (), (), (), (), (), BengtSilfverstrand (s), ()*, () och MargotHåkansson (fp). *Ejnärvarande vid betänkandets justering.