bet · G201LU9 · 1978-12-31 00:00:00 — Sädana processerförekommer också i viss utsträckning. Familjelagssakkunnigaföreslog enhälligt atl den nuvarande bestämmelsen om etl upphörande avunderhållsskyldigheten vid omgifte skulle slopas. En majoritet avremissinstanserna har dock avstyrkt förslaget. 1propositionen har departementschefen anslutit sig till de sakkunnigas förslagoch föreslär atl bestämmelsen i 11 kap. 14 § andra stycket andra punkten GBskall utgå. Förslagetall slopa bestämmelsen kritiseras i motionen 1978/79:35 (m). Motionärernaframhåller atl förslaget atl underhållsskyldigheten i princip skall kvarstå vidomgifte saknar förankring i nu gällande rättsuppfattning. Enligt motionärernasmening måste det vara principiellt felaktigt atl skapa ett rättsförhållande sominte bara saknar stöd hos allmänheten ulan t. o. m. enligt vissaremissinstanser skulle te sig onaludigt och stötande. Motionärerna anservidare alt propositionens förslag strider mot den på äktenskapet grundadeunderhållsskyldigheten mellan makar. Förslaget möjliggör dubbelunderhällsskyldighet, dels frän tidigare maken, dels från maken i det sistingångna äktenskapet. Det rimmar enligt motionärerna också illa med att pensiontill efterlevande make i regel upphör vid omgifte. Motionärerna menar också i förevarande hänseende inte helt kan jämföra äktenskap och samlevnad underäklenskapsliknande former, eftersom ny make men ej samboende har lagligskyldighet att bidra lill den andra partens underhåll. Propositionens förslagkominer enligt motionärerna även att försvåra strävan efter likformighet medandra länders familjelagstiftning och hämma det internationellalagstiftningssamarbetet. Motionärerna anser på anförda skäl att den nuvaranderegeln alt underhållsbidrag ej skall utgå vid omgifte alltjämt böräga giltighetoch yrkaratt iden i propositionen föreslagna 14 a S i 11 kap. GB införs enbestämmelse moisvarande den som finns i 11 kap. 14 S andra stycket andrapunkten GB. Utskotteterinrar om att situationen är den att en bidragsberätligad person somgifter om sig går miste om underhållsbidrag , även om det nyaäktenskapet inte medför någon ekonomisk förbättring och även om det skulleupplösas efter kort lid utan all grunda någon ny underhållsskyldighei. Enbidragsberältigad person som ftyltar samman med annan person men inte ingårformellt äktenskap förlorar däremoi inte sill bidrag automatiskl. Eventuellförbättring i hans eller hennes ekonomiska omständigheter för bedömas vidfråga om jämkning. Utskottetanser för sin del alt det inte är rimligt att sådana reelli likartade fallskall behandlas olika. Många frånskilda som betalar underhällsbidrag till sinförre make upplever del också som orättvist alt, sedan maken har fiyttat sammanmed annan partner, underhållsskyldigheten skall bestå enbart av den anledningenall den förre maken undviker all ingå formellt äklenskap. Enligt utskottetsmening kan det inte heller vara lämpligt atl frågan om underhållsbidrag skallpåverka valel av samlevnadsform. LU 1978/79:9 75 påifrågavarande problem skulle givetvis vara all införa en bestämmelse om attunderhållsbidrag upphör också vid äkenskapsliknande samlevnad med ny partner.Vad som då måste fastställas är om del i del enskilda fallet verkligen är frågaom äklenskapsliknande samlevnad, något som kan stöta pä uppenbara svårigheter.Den andra tänkbara lösningen äran, såsom föreslås i propositionen, upphävaregeln att underhällsbidrag ej skall utgå vid omgifte. Omman väljer den sistnämnda lösningen slipper man besvären med att söka bevisaäklenskapsliknande samlevnad. För en sådan lösning talar vidare andra skäl.Såsom framgår av vad ulskoitei tidigare anföri skall underhållsbidrag tillfrånskild make utges endast undantagsvis för längre lid än underenomslällningsperiod. Beslut om underhållsbidrag kan komma altgrundas på omständigheter som att den underhällsskyldige maken har kunnatskaffa sig en god levnadsstandard tack vare den andre makens insatser i hemmetmed åsidosättande av dennes rent personliga intressen. Ulskoitei delardepartementschefens uppfattning att del saknas anledning all låta den nye makenbära följderna av en sådan arbetsfördelning i den omgifte makens äldreäklenskap. nu anföri talar för atl man bör välja lösningen alt låtaunderhållsskyldigheten kvarstå vid den underhållsberätiigades omgifte. Del ärvisserligen riktigt som motionärerna anför all äktenskaps- och samboen-defalleninte är teoretiskt helt jämförbara, eftersom vid omgifte den nye maken ärunderhällsskyldig mot den omgifte maken medan det inte finns någonunderhållsskyldighet för den samboende partnern. Den faktiskafamiljesituationen är dock, som utskottet ovan anföri, likartad. Utskotteterinrar om all man även pä andra ställen i propositionen vid utformandet avlagbestämmelser utgått från den faktiska familjesituationen. Sålunda skallenligt förslaget lill 3 kap. 4 § FB underhållsskyldig förälder få i vissa fallförbehålla sig eit belopp för underhåll ål samboende, om de har barn gemensami,och detta oaktat att föräldern inte har någon underhållsskyldighet enligt laggeniemoi den samboende. mening har förslaget i propositionen om alt låtaunderhållsskyldighelen kvarstå vid den underhållsberätiigades omgifte sädanafördelar alt förslaget bör genomföras. Utskottet vill framhålla alt regeringensförslag knappast kommer atl leda lill någon skärpning av underhållsskyldigheleneftersom ett behållande av den nuvarande bestämmelsen troligen endast skullefö till följd att en underhållsberätiigad make väljer atl fiytta samman med sinnye partner utan giftermål. Beaktas bör även att ett slopande av den nuvarandebestämmelsen inte innebäratl underhållsskyldigheten måste bestå oförändrad.Huruvida den skall bestå oförändrad eller inte för bedömas med ledning av devanliga jämkningsreglerna. Som depariementschefen påpekar kan vidare eventuellaölägenheter med den nya regleringen delvis undvikas genom all makar vidäktenskapsskillnad avtalar om atl bidraget skall upphöra vid omgifte ellerjämförbara förhållanden. LU 1978/79:9 76 sådanöverenskommelse kan också tas in i en underhållsdom. Päanförda skäl tillstyrker utskottet propositionen i förevarande del och avstyrkerföljaktligen bifall lill motionen 35. Vissaprocessuella frågor m. m. I propositionen föresläs vissa ändringar i reglernaom domstols handläggning av underhålls- och vård nåds frågor. Förslaget innebäralt så gott som samtliga vårdnadsfrågor i fortsättningen kommer atl handläggassom mål vid domstol och inte som domstolsärenden. Föräldrar som vill ha ändringi vårdnaden kan alltid fö frågan om underhåll lill barnen prövad. Ärföräldrarna överens om både vårdnad och underhåll kan de fö dom efter engemensam ansökan och utan att de behöver inställa sig vid rätten. Möjlighetinförs också att handlägga fiera underhållsmäl i en rättegång. En sådansammanföring av mål kan vara lämplig när det är önskvärt all enunderhållsskyldig får sin bidragsskyldighet mot fiera barn prövad i ettsammanhang. Genomden nu föreslagna regleringen för man lill stånd en enkel och smidighandläggning av underhålls- och vårdnadsfrägor vid domstol. Reformen innebärminskade kostnader och besvär för parter och domstol. Förslaget tillgodoserockså de önskemål om processuella förenklingar som utskottet framförde vidbehandlingen av vårdnadsreform (LU 1975/ 76:33 s. 115 f). Vidareundanröjs vissa olägenheter, som justilieutskotlet påtalade vid behandlingen avpropositionen om nämndemäns medverkan i hovrätt (JuU 1975/76:44 s. 28).Lagutskottet tillstyrker på anförda skäl regeringens förslag i denna del. 1tre med anledning av propositionen väckta motioner las upp frågor omrättegångskostnad i underhållsmål. I motionerna 1978/79:30 (vpk) och 38 (m)yrkas att skall besluta alt i FB införa en bestämmelse av innehållatt "den som för barnets lalan skall ersätta motpartens rättegångskostnadom barnei blir föriorande part". Till stöd för yrkandet anför motionärernaalt den omständigheten atl barnei i ett mål åläggs alt betala denunderhållsskyldiges rättegångskostnader i praktiken leder till alt denunderhållsskyldige själv för betala den rättegång som han vunnit. Barnet har jusällan några medel. Härtill kommer, som påpekas i motionen 38, attunderhållsskyldig förälder, som kräver sitt barn på rättegångskostnader, skulleav de fiesta betraktas med stor ovilja. Enligt motionärerna bör den som ipraktiken för barnets talan, dvs. vårdnadshavaren,slå för kostnaderna. Förutomatt en sådan ersättningsskyldighet ler sig rimlig gentemot övriga inblandade imålet skulle den också, anser motionärerna, utgöra en spärr mot onödigarättegångar. - I motionen 1978/79:36 (c) anförs alt de som sysslar medunderhållsmål upplever del som en brist alt den tappande parten i sådana målregelmässigt skall svara för motpartens rättegångskostnader. Motionärerna anserall liksom ingen förälder av ekonomiska skäl skall hindras från att försöka fövårdnaden av sitt barn, bör inte heller någon av ekonomiska skäl avhålla sigfrän alt begära LU 1978/79:9 77 jämkningav underhällsbidrag eller bestrida den andres krav. En bestämmelse motsvarandeden i 6 kap. 14 § FB, alt vardera parten som regel skall bära sinrättegångskostnad, skulle dock enligt motionärerna kunna leda lill missbruk avmöjligheterna att ta upp frågan om jämkning av underhåll. Däremot borde enbestämmelse kunna införas innebärande au domstolen för förordna all varderaparlen skall bära sin rättegångskostnad, när rätten finner detta befogat. Medstöd av det anförda yrkar motionärerna (yrkandel 4) atl skall begäraförslag lill sådan ändring av FB all domstol i mål om fastställande ellerjämkning av underhållsbidrag för förordna all vardera parten skall bära sinrättegångskostnad. Deallmänna bestämmelserna om rättegångskostnader vid domstol återfinns i 18 kap.rättegångsbalken (RB). Huvudregeln är atl part som föriorar ett mål skallersätta motparten hans rättegångskostnader(l §). Har den vinnande parten allmänrättshjälp enligt rältshjälpslagen för den tappande i stället ersätta statenvad som utgått i rättshjälp. Gäller målet etl rättsförhållande som inte kanbestämmas annal än genom dom, t. ex. äktenskapsskillnad, kan domstolen (2 §)förordna atl vardera parlen skall bära sin rättegångskostnad. I praktikenlillämpas denna bestämmelse restriktivt. Kvittning lorde framför allt ske närparterna är överens i den fråga som målet gäller eller när lalan omedelbartmedges. Om käranden i ett mål framställer fiera yrkanden och ömsom vinner ochförlorar gäller särskilda regler (4 §). Är del som den ena parlen har tappat avendast ringa betydelse skall han ha full kostnadsersättning. I annal fallskall vardera parten bära sin kostnad eller den ene av dem tillerkännas jämkadersättning. Kan kostnaderna för de olika yrkandena klart särskiljas skall dockersättningsskyldigheten bestämmas med hänsyn härtill. Motsvarande regel skallgälla för det fall all ett yrkande kan endast delvis bifallas (4 § andrastycket). Nuangivna bestämmelser kompletteras av vissa regler i 3 och 6 §§ omersättningsskyldighet för part som gör sig skyldig till illojal eller försumligprocessföring och därmed onödigtvis åsamkar motparten rättegångskostnader. 3 §avser sådana fall där vinnande part uppsåtligen eller genom försummelse harföranlett onödig rättegång. 6 § gäller försumlighet under själva rättegången.Ena parten kan genom atl t. ex. göra invändning eller påstående som han insetteller bort inse saknar fog ha vållat kostnad för motparten. Sådan kostnad blirden försumlige skyldig atl ersätta oberoende av hur kostnaden i målet i övrigtskall fördelas mellan parterna. Harparts ställföreträdare, biträde eller ombud vållat onödig kostnad enligt 3eller 6 § RB kan han åläggas att jämte parlen solidariskt svara för kostnaderna(7 §). Medhänsyn till de särskilda förhållandena i vårdnadsmål, bl. a. atl del frånbarnels synpunkt kan vara angelägel att fråga om föräldrarnas lämplighet blirföremål för domstolsprövning , infördes i samband med värdnadsreformsärskilda rältegångskostnadsregler för sådana mål (6 kap. 14 S FB). Huvudregelnär, som påpekas i motionen 36, atl vardera parten bär sin LU 1978/79:9 78 rättegångskostnad.Oberoende av utgången i målet kan part dock förpliktas all hell eller delvisersälla molparlen dennes rältegängskostnader, om den förstnämnda parten harförförit på det sätt som avses i 18 kap. 3 eller 6 ;; RB elierom annarssärskilda skäl föreligger. 1 likhet med vad som gällerenligt 18 kap. 7 § RB kanbiträde, ombud ellerställföreträdare för part åläggas att jämte parten svaraför kostnaden. Närdel först gäller yrkandena atl vårdnadshavaren, dvs. barnels slällfö-relrädare,skall kunna förpliklas all ersätta den underhällsskyldige hansrältegängskostnader vill utskottet framhålla atl förslaget innebär atl enperson som inte är part i målet skall kunna åläggas kostnadsansvar. Utskotteterinrar om all ulskoitei lagstiftningsärende hade att ta ställninglill ett liknande motionsyrkande (mot. 1975/76:2420). Utskottet konstaterade då(LU 1975/76:33 s. 108) atl en regel av ovan angiven innebörd var oförenlig medrättegångsbalkens regler och rättshjälpssystemet. Utskottet kunde därför inteställa sig bakom motionärernas förslag. Någon anledning lill ändratställningstagande kan utskottet inte finna. Utskottet avstyrker därför bifalltill motionerna 30 och 38. Utskottet vill emellertid påpeka alt skulle det visasig att en vårdnadshavare gör sig skyldig lill försumlig processföring genomalt t. ex. föranleda en onödig rättegång, kan han eller hon enligt 18 kap. 7 SRB åläggas att jämte barnet solidariskt svara för den underhållsskyldigesrättegångskostnader. Beträffandemöjligheterna lill kvittning av rättegångskostnader erinrar utskottet om altden ovannämnda motionen 1975/76:2420 även innehöll ett alternalivyrkande omsådan kvittning. Utskottet anförde med anledning härav att mål angåendeunderhållsbidrag är av dispositiv natur, dvs. att parterna disponerar helt övertvisteföremålet och inte är tvungna att begära domstols medverkan vid enreglering av sina mellanhavanden. Det skäl som hade anförts till stöd förkvittning av rättegångskostnader i vårdnadstvister kunde enligt ulskoiteismening därför inte läggas till grund för införandet av en regel om kviiiningavrättegångskostnaderäven i underhållsmål. Utskottet framhöll också alt riskenför att behöva betala motpartens rättegångskostnader kunde avhålla en partfrån upprepade eller illa grundade processer. På anförda skäl avstyrkteutskottet bifall lill molionsyrkandei. Ulskoitei lillade all dessslällningslagande självfallei inte uieslöl alt del i samband med en allmänöversyn av kunde finnas skäl atl närmare överväga också bestämmelsernaom fördelningen av rättegångskostnaderna. 1 delta sammanhang hänvisadeutskottet lill den aviserade rällegångsutred-ningen. Utskottetvill peka på alt utskottets ställningstagande 1976 gjordes mot bakgrund av bl.a. att del var ovanligt med mål om jämkning av underhållsbidrag. För attjämkning skulle kunna ske fordrades nämligen att det förelåg väsentligenändrade förhållanden. Som utskottet inledningsvis anfört biföll riksdagenemellertid en av utskottets minoritet avgiven reservation (nr 13) med yrkandeom att ordet väsentligen skulle ulgå ur lagstiftningen. LU 1978/79:9 , 79 medden , då vårdnadsreformen trädde i kraft, har det således varitbetydligt enklare att fö lill stånd en jämkning av underhållsbidrag. Antaletsådana mål har också ökat. nu föreliggande förslaget till ändringar i FB ökas möjligheternaytteriigare au jämka underhållsbidrag. a. införs i 7 kap. 9 ;; FB en regelav innebörd all om fastställt underhållsbidrag inte har ändrats, bortsett frånindexändringar, av , kan underhållsbidraget omprövas ulanalt ändrade förhållanden behöver anges som grund härför. Som skäl förinförandet av denna frihet att begära omprövning av dom eller avtal om underhällsbidraganförs i propositionen atl i fall dä underhållstiden sträcker sig över många årär en genomsnittsberäkning för hela liden av kostnaderna för barnei intesärskill förenlig med strävandena att anpassa underhållsbidrag efter deverkliga förhållandena. Vill parterna inte från början differentieraunderhållet med hänsyn till barnets åldersperioder bör bidraget bestämmas medutgångspunkt i vad som som kan antas gälla framåt. nu anfört visar att man har atl räkna med all mål om jämkning avunderhållsbidrag kommer atl bli vanligare än f. n. Enligt vadutskottet erfarit har redan de befintliga jämkningsmålen vållat domstolarnaproblem i fråga om fördelningen av rättegångskostnaderna. Vid den hearing somhållits i ärendet framhölls också från företrädare för tingsrätten i Västeråsatl de nuvarande rättegångskosinadsreglerna ibland ger otillfredsställanderesultat. Medhänsyn till det anförda kan ulskoitei ansluta sig till den i motionen 36framförda uppfattningen alt de nuvarande reglerna om rättegångskostnad iunderhållsmål inte är helt tillfredsställande. Enligt utskottets mening börbestämmelserna därför bli föremål för översyn. Det för ankomma på regeringenatt närmare överväga i vilken ordning en sådan översyn skall ske. Vad utskottetnu anföri med anledning av motionen bör ges regeringen lill känna. 120 kap. 9 § FB finns intagna vissa bestämmelser som innebär en särreglering avfrågor om rättegångskostnad och fullföljd i mål eller ärenden där barnavårdsnämndeller överförmyndare har rätt alt föra talan. Enligt första stycket i lagrummetskall 20 § lagen (1946:804) om införande av nya (promulgalionslag,RP) äga moisvarande lillämpning. Dettainnebär atl för brottmål skall tillämpas i fråga omrättegångskostnad och om ordningen för målels fullföljande i högre rätt.Beträffande den som för lalan på det allmännas vägnar skall vad som ärföreskrivet för åklagare gälla i stiillet för bestämmelserna om föreläggande förpart och parts ulevaro i tvistemål. Av hänvisningen till 20 S RPjämförd med 7kap. 4 § RB följer atl lalan som överförmyndare eller får fullföljas till högsta domstolen (HD) endast av riksåklagaren (). Dennu beskrivna särregleringen gällerenligt andra stycket i 20 kap. 9 § FB inte ifråga om mål om fastställande av faderskap eller underhäll lill barn. LU 1978/79:9 80 1 propositionen föreslås att särregleringen ejheller skall omfatta mål om vårdnad om barn. Förslaget har sin grund i etlannal förslag i propositionen nämligen alt begäran enligt 6kap. 9 § FB, alt vårdnaden skall tas ifrån förälder, skall för framtidenhandläggas inte som domstolsärende ulan som tvistemål. Enligtdepartementschefens mening bör beträffande vårdnadsmål gälla sammaprocessuella regler för barnavårdsnämnden som för den enskilda parten.Lagändringen får i frågaom rättegångskostnader till följd atl de av utskottet idet föregående redovisade bestämmelserna i 6 kap. 14 § FB kommer all gälla. Lagrådethar i samband med sin granskning av lagförslagen ifrågasatt (prop. s. 410) ominte tillämpligheten av 20 kap. 9 § FB kunde begränsas ytteriigare. I fråga ombarnavårdsnämnd syns paragrafen enligt lagrådet i fortsättningen bli tillämpligendast pä ärenden om antagande av adoptivbarn och ärenden om entledigande avsärskilt förordnad förmyndare som tillika är vårdnadshavare. Båda dessa falltorde vara mycket sällsynta. Lagrådet anser därför all det kan förtjänaövervägas om inte paragrafens tillämplighet kunde begränsas lill mål ochärenden där överförmyndaren har rätt att föra lalan. Departementschefenanför i slutprotokollet (s. 426) atl han delar lagrådets uppfattning att dessafrågor bör övervägas. Under hänvisning till att i lagutskottet behandlas enmotion med begäran om översyn av paragrafens bestämmelser och till altresultatet av riksdagsbehandlingen bör avvaktas föreslår departementschefen alländringen av paragrafen begränsas till vad han förordat i lagrådsremissen. av depariementschefen omnämnda motionen, 1977/78:997 (fp, c) anförs att,sedan åklagares tidigare gällande rätt att i vissa fall föra lalan i mål ochärenden enligt FB har upphävts, finns det ingen anledning alt ha kvar reglersom innebär alt RÅ i motsvarande ärenden skall föra del allmännas lalan i HD.Denna typ av ärenden måste enligt motionärerna te sig rätt främmande för RÅ.Deanser vidare alt det för den enskilde kan te sig mindre tillfredsställandeatt ett mål eller ärende enligt FB får karaktär av brottmål. Brotlmålsreglernabör enligt motionärerna därför inte längre lillämpas i ärenden enligt FB. Föratl undvika alt enskild parts situation försämras när det gällerrättegångskostnaderna kan enligt motionärerna särskilda regler införas rörandesädana kostnader. Med stöd av del anförda yrkar motionärerna att en översynskall göras av bestämmelserna i 20 kap. 9 § FB. Utskottethar inhämtat yttranden över motionen. En sammanställning över remissvaren finnsinlagen i bilaga 2. Utskottetvill lill en början erinra om atl ett viktigt skäl för införandet avbestämmelserna i 20 § RP var önsvärdheten av en enhetlig reglering av de måloch ärenden, där åklagare utan samband med ansvarslalan eller annan myndighetförde talan på det allmännas vägnar. hade allmän åklagare även vissauppgifter enligt FB. a. hade han befogenhet atl ansöka om entledigande avförsumlig vårdnadshavare. Hänvisningen i FB till LU 1978/79:9 81 20§ RP gällde därför också mål eller ärenden i vilka allmän ne åklagaren fördetalan. Befogenheten för åklagare atl föra lalan enligt FB upphävdes i sambandmed värdnadsreform. Som skäl härför åberopades bl. a. all del måsteanses vara en främmande uppgift för allmänne åklagaren all bevaka altförmyndare inte är försumlig när det gäller utövandet av vårdnaden omunderårig. Deskäl som ligger lill grund för tillämpningen av 20 § RP i mål och ärendenenligt FB ägde enligt utskottets mening giltighet sä länge som allmänneåklagaren hade uppgifter enligt FB. Sedan dessa uppgifter slopats kan utskottetinte finna all del längre föreligger några sakliga skäl alt behälla en ordningsom innebär all lalan, som i lägre instanser förs av överförmyndare,överförmyndarnämnd eller , skall i HD överläs av RÅ. Såsommotionärerna påpekar måste det också anses vara en främmande uppgift för RÅ atlbevaka del allmännas intresse när det gäller frågor enligt FB. I enlighet meddet anförda kan utskottet ställa sig bakom motionärernas yrkande om en översynav 20 kap. 9 § FB. Enligt utskottets mening får en ändring av talereglerna dockinte leda till alt enskild parts situation försämras i fråga omrättegångskostnaderna. Del får ankomma på regeringen alt närmare besluta om hurden önskade översynen skall ske. 1anslutning till det anförda vill utskottet tillägga atl 20 § RP är tillämpligpå även andra rättsområden som ofta inte har någon närmare beröringsinsemellan. Som exempel på situationer där 20 § RP är tillämplig kan nämnasmål där talan förs av åklagare om äktenskapsskillnad vid tvegifte och giftermåli förbjudet led (11 kap. 5 § GB) och om förordnande om försäljning av fastighetvid bulvanförhållande (1 § lagen om bulvanförhållande i fråga om fast egendom).Ett annat exempel på mål där lagrummet skall lillämpas utgör mål därskogsvärdsstyrelsen för lalan om åtgärder för all erhålla nöjaktigtskogslillslånd (20 § skogsvårdslagen). Enligtvad utskottet inhämtat från RÅ-ämbelet fullföljs endast ett tiotal mål ochärenden enligt 20 § RP lill HD. Härav utgörs cirka hälften av ärenden enligtFB. Mot bakgrund av del anförda kan det, såsom hovrätten över ochBlekinge anför i sitt remissvar, finnas skäl för t. ex. rättegångsutredningenall pröva om 20 § RP skall beslå eller begränsas till alt avse endast mål, variallmänne åklagaren för lalan, eller hell slopas. Ikraftträdande, information m. m. Huvuddelen av reformen föreslås träda i kraft den 1juli 1979. De nya processuella reglerna om vårdnad m. m. saml förslaget tilländringar i indexlagen träder i kraft . Bestämmelsernaom rätt till avdrag på underhållsbidrag och bidragsförskoit slutligen skallträda i kraft först . RAFA-ulredningenssamrådsgrupp, som är ett för (), försäkringskassornaoch personalorganisationerna gemensamt organ, 6 1978/79. LU 1978/79:9 82