bet · G201UbU44 · 1978-12-31 00:00:00 — De privata stiftelsernas ochfondernas anslagsgivning är enligt propositionen 1978/79: 119 endast i någotfall av den storleken att en enskild stiftelse kan utöva ett mera avgörande inflytandeöver FoU-systemet. De lämnar dock tillsammans ett inte oväsentligt bidrag tillhögskoleforskningen. Då både de aktiva forskarna samt stiftelserna ochfonderna har intresse av bättre information och kontakt bör FRN försökaförbättra informationen om dessa stiftelser och fonder. Det är enligt motionen 1978/79: 2230 (yrkandet 2)angelägel att förbättra inte bara informationen om de privata stiftelserna utanockså nödvändigt att försöka infoga dem i en samlad bild av utvecklingen av densvenska forskningen. Därför behövs ökad insyn i och redovisning av deras verksamhet. Utskottet delar regeringens och motionärernas åsikt attdet behövs en bättre information om de privata stiftelsernas och fondernasmöjligheter att finansiera forskning och utveckling. Utskottet vill medanledning av motionen erinra om att det inte är möjligt att kräva enoffentlig redovisning av privata stiftelser. tillsattes emellertid enutredning (Ju 1975:01) med uppgift att göra en översyn av lagstiftningen om stiftelser.I denna utrednings direktiv uttalas: "En på ett betryggande sätt anordnadredovisning och revision är en viktig förutsättning för effektiv kontroll avstiftelses verksamhet. Särskilt i fråga om stiftelser med mera betydandetillgångar framstår det som angeläget att utforma regler om bokföringsplikt ochrevision," Undantag från plikten att avge offentlig årsredovisning börenligt direktiven kunna göras för stiftelser med obetydlig förmögenhet och förstiftelser som genom statlig eller anknytning ändå är underkastadebetryggande kontroll. Utredningens arbete beräknas pågå . Dåfrågan om kontroll av stiftelsernas verksamhet är under utredning anserutskottet att inte nu bör göra något uttalande om insyn i och redovisningav särskilt de forsknings-stödjande stiftelsernas verksamhet. Ställning i dennafråga får tas då resultatet av stiftelseutredningens arbete föreligger.Riksdagen bör således avslå yrkandet 2 i motionen 1978/79:2230, Vad gäller frågan om inflytande över forskningen, somdelvis berörs i nu ifrågavarande avsnitt av propositionen, har utskottetredogjort för högskolereformens och forskningsrådsreformens effekter i dettaavseende. Utskottet återkommer till frågan i ett följande avsnitt i dettabetänkande. Propositionen (s. 20-26, 38-42.81-82), FRU:s huvudförslag innebär att regeringen en gång per valperiod skalllägga fram en principproposition om den samlade FoU-politiken, ett regeringensFoU-program. Programmet skall avse en femårsperiod ochplaneringen alltså göras rullande. FRU betonar att ambitionsnivån i planeringenkommer att vara UbU1978/79:44 21 beroende av de politiska bedömningarna i regering ochriksdag, av den allmänna debatten, av möjligheterna att få fram relevantinformation liksom av de erfarenheter som planeringsarbetet successivt ger. Obestridligt och av central betydelse är enligtpropositionen att alla beslutsfattare inom forskningsområdet, däribland riksdagoch regering, behöver en bättre överblick och information om avslutad, pågåendeoch planerad forskning än de har. Innehållet i en sådan förbättrad informationom forskning kan givetvis skifta mellan olika organ och nivåer. Även om den nuaktuella frågan gäller informationsbehovet hos regering och riksdag är detgivetvis så att etl förbättrat informationsflöde till dessa nivåer i skiftandegrad kan utnyttjas av forskningsråd och sektorsorgan liksom av näringslivet idess FoU-planering. De olika slag av beslut i FoU-frågor som normaltfattas av regering och riksdag ger en utgångspunkt för informationsbehoven påstatsmaktsnivå. Forskningsfrågornas mångskiftande karaktär gör det dockknappast möjligt att i detalj ange vad som fordras för att riksdag och regeringskall få ett bättre beslutsunderlag i de forskningsfrågor där de har attbesluta. I ett FoU-system byggt på sektorsprincipen, dvs. där endel av forskningen stöds med medel fördelade av sektoriella organ, är entotalt sammanhållen och centraliserad FoU-politik omöjlig. Regelbundna, sammanhållandeFoU-propositioner enligt FRU:s förslag får inte medföra att sektorsprincipenmåste överges. En faktor av stor betydelse för planeringen gällertidpunkten för information, analys, planering och beslut. FRU:s förslag om enFoU-proposi-tion en gång per valperiod innebär att och regeringenskulle kunna fatta mer långsiktiga beslut än vad som normalt sker i detårliga budgetarbetet. En rad beslut skulle naturligtvis även fortsättningsvisbehöva fattas i anslutning härtill men då mot bakgrund av de mer långsiktigaoch principiella beslut som en FoU-proposition enligt FRU:s modell skulle kunnage upphov till. Även i detta sammanhang finns vissa problem som behöverövervägas ytterligare mot bakgmnd av erfarenheterna av ett utökatplaneringsarbete. Hit hör t, ex. karaktären av myndigheternasanslagsframställningar under de år då ett regeringens FoU-program löper. Enannan fråga gäller möjligheterna att snabbt fånga upp och fatta beslut om nyaeller tidigare obeaktade problem; alt planeringen görs rullande underlättardock väsentligt möjligheterna härtill. En bundenhet för regering och riksdag idetta avseende måste emellertid undvikas. En planering som finge sådanaeffekter skulle i själva verket motverka sitt eget syfte. Riksdag och regering bör rikta ökad uppmärksamhet mot delångsiktiga och övergripande FoU-frågorna för att skapa förbättrad överblickoch sammanhang i det långt sektoriserade svenska FoU-systemet. Det bör ske ifull medvetenhet om de svårigheter som faktiskt föreligger när det gällerinformationsinhämtande och analys av samband, konsekvenser etc. i ett så UbU1978/79:44 22 vitt förgrenat system. FRU:s förslag om regeringsprogramför FoU är i huvudsak väl avvägt. Det bör därför prövas och successivt geerfarenheter till ledning för ett fortsatt arbete. Ambitionsnivån måste dockanspassas inte bara till kravet på balans mellan sektorisering och överblickutan också till föreliggande informations- och analysmöjligheter. Det finnsinte anledning att redan nu närmare fixera den lämpliga ambitionsnivån i dessaavseenden - erfarenheten av ett första FoU-program måste bli vägledande för denfortsatta utvecklingen. FRU har föreslagit att regeringen i de av utredningenförordade FoU-programmen skall lägga fram samlade redogörelser för denanslagsutveckling för olika områden som regeringen räknar med för enfemårsperiod. Ettårsbudgetering är regel för statligt finansierad verksamhet.Detta bör dock inte hindra alt regeringen, t. ex, i forskningspropositionen,redovisar vissa långsiktiga överväganden avseende forskningen utan att för denskull precisera anslagsbelopp för längre perioder. En viktig effekt av regelbundna FoU-program bör bli enintensifierad politisk och allmän debatt om forskningsfrågor både i riksdagenoch annorstädes. En insiktsfull, kontinuerlig och allmän diskussion i dessafrågor är av avgörande betydelse för FoU-systemets vitalitet. En annan viktig effekt är att de sektoriella organenssatsning på mera långsiktigt syftande projekt ökar - erfarenheten har i mångafall visat behovet härav. En ytterligare viktig effekt blir att systemet ökarmöjligheterna för att bedöma intresset av att delta i internationelltorganiserat samarbete. Man kan räkna med att sådant samarbete blir allt vanligarei fortsättningen, både på ett nordiskt och på ett vidare internationellt plan, FUN föreslår i sitt betänkande (SOV 1977:63) Fortsatthögskoleutbildning bl, a. att regeringen och skall ange riktlinjerför forskning och forskarutbildning genom forskningspolitiska program somfastställs per fakultet. Till grund för programmen skall ligga förslag ochbedömningar från högskolemyndigheterna. FUN menar att med en sådan ordningriksdagen och regeringen inte längre skulle behöva styra forskningsverksamhetensinriktning genom alt fastställa ämnesinnehåll för högre tjänster, UHÄ harförklarat sig berett att medverka i en fortsatt diskussion om utformningen avsådana styrinstrument. Statskontoret däremot anser att skäl talar för attregeringen och behåller möjligheterna att påverka forskningensinriktning genom ämnesbenämningar på professurer. Inriktningen inom ett visstvetenskapsområde har, enligt statskontoret, betydande konsekvenseri form av särskilda krav pä teknisk personal, lokaler och utrustning. Sådanafrågor bör därför inte avgöras på den lokala nivå inom högskolan somfakultelsnämnden representerar. och regeringen har endast ett begränsat antalinstrument till förfogande för planering och styrning av forskning ochforskarutbildning inom högskolan. medger dessa instrument endastplanering och UbU1978/79:44 23 styrning i mycket grova termer, UHÄ skall få i uppdrag attpå försök för några disciplinorienierade fakulteter utarbeta förslag tillsådana dokument med mål och riktlinjer för verksamheten som FUN föreslår. Förstnär resultatet av några sådana försök föreligger och det finns underlag för attbedöma möjligheterna att utforma meningsfulla sådana dokument även inom endisciplinorienterad fakultetsorganisation kan ställning tas till frågan om ettsystem bör införas där forsknings- och forskarutbildningsverksamheten meragenerellt styrs med hjälp av mål och riktlinjer som anges av ochregeringen, FRU avvisar tanken på ett särskiltdepartement för forskningsfrågor och föreslår att en interdeparlementalarbetsgrupp, bestående av tjänstemän i ansvarig ställning, skall leda arbetetmed alt utarbeta det av utredningen föreslagna FoU-programmet, Forskningsfrågorna bör som höra till dedepartement som svarar för de olika verksamhetsområden som forskningen ägnas, 1 enlighet med FRU:s förslag bör utbildningsdepartementetsvara bl. a. för att samordningen i forskningsfrågorna förbättras och för altåtgärder vidtas för att ta fram bättre underlag för regeringens och riksdagensbeslut i forskningsfrågor. Det ankommer på regeringen att besluta om arbetsformernai . Regeringen har även ifortsättningen behov av kontaktorgan mellan regeringen och forskarna.Forskningsberedningen bör kunna fylla rollen som ett sådant kontaktorgan ochvara ett forum för informella diskussioner i forskningsfrågor. Genom dennadirektkontakt kan synpunkter och förslag från forskarhåll oförmedlat delgesregeringen. Forskningsfrågor av skilda slag akutaliseras inom så gott somsamtliga departements verksamhetsområden. Med hänsyn bl, a. härtill är detlämpligt att forskningsberedningen knyts till regeringens samordnande organ,statsrådsberedningen, och att statsministern är ordförande iforskningsberedningen. Ledamöterna i beredningen bör utses för begränsad tid,t.ex, , och det normala bör vara att ledamöterna inte omförordnas. Detankommer på regeringen att besluta i dessa frågor. kommer att fåansvaret för flera nya uppgifter, 1 nämnden ingår nu företrädare för bl. a. depolitiska partierna och arbetstagarorganisationerna. Antalet ledamöter inämnden bör utökas och företrädare för (),kommuner och landsting ingå i nämnden. De förslag som FRU fört framrörande och FoU-frågorna gäller frågor i vilka beslutarutan förslag från regeringen. En av tillsatt utredning röranderiksdagens arbetsformer har lagt fram förslag som rör bl. a. de frågorsom FRU aktualiserat. kommer således att få ta ställning till deberörda frågorna i samband med behandlingen av förslag från utredningen omriksdagens arbetsformer. UbU1978/79:44 24 Framtidsstudieverksamheten börfortsätta men organiseras fristående från . FRN har ansvaret för bl, a, långsiktsmoliveradforskning. En delegation för sådan forskning är knuten till FRN. FRN svararäven för det svenska medlemskapet i för tillämpadsystemanalys (HASA). Båda dessa verksamheter är näraliggande framtidsstudieverksamheten. Framlidsstudieverksamheten är av sådant intresse förarbetstagarna att arbetstagarorganisationerna bör vara företrädda i det organsom ansvarar för verksamheten. Parlamentariker bör också ingå i ledningen förframtidsstudieverksamheten. Bland ledamöterna i finns såvälpariamenlariker som företrädare för arbetstagarnas huvudorganisationer. FRN harsåledes en sammansättning som gör den väl lämpad alt svara förframtidsstudie-verksamheten, och FRN bör i fortsättningen ansvara även för denverksamhet som bedrivs av sekretariatet för framtidsstudier. Insikten har vuxit det om att mångabeslut inom främst de tekniska och teknologiska områdena har träffats utan attkonsekvenserna i andra och tredje led tillräckligt uppmärksammals. FRU har haft i uppdrag bl. a. altöverväga frågor rörande teknikvärdering. Området är svåravgränsal ochmetodiskt instabill, och utredningen diskuterar bl. a. avgränsningsfrågan;utredningen förordar att termen konsekvensanalys används som svensk benämningoch markerar därmed att den avser en strävan all - tidigtidentifiera och varna för negativa följder av tekniska ochsamhälls-organisatoriska system - identifiera ochbeskriva konsekvenserna även i andra och tredje led av sädana system inom allasamhällsområden och för alla grupper i samhället. Utredningens förslag och rekommendationer när del rörkonsekvensanalys innebär att - ökade insatserbör göras i fråga om utbildning och forskning om förhållandet mellan teknikoch samhälle - konsekvensanalysbör ske såväl inom näringslivet som inom den offentliga sektorns olika grenar;konsekvensanalys inom näringslivet bör offentliggöras - när det gällerstatliga myndigheter m.fl. remissväsendet bör kunna utgöra en bas för ökadeinsatser - konsekvensanalys bör prövas genom att aktuella frågor remitterastill flera remissorgan från olika samhällssektorer med uppdrag ål dessa organatt gemensamt avge utlåtande (storremisser) - något institutför konsekvensanalys inte bör inrättas; den föreslagna delegationen förframtidsstudier bör ha etl allmänt ansvar för att bevaka och ta initiativ tillkonsekvensanalyser fristående från sektorsorganen. UbU1978/79:44 25 Konsekvensanalys skall, som FRU framhållit,skapa bättre underlag för beslut. Svårigheterna alt åstadkomma enkonsekvensanalys som tjänar detta syfte är uppenbara. En annan svårighet är atten stor del av den utveckling som skapat behov av konsekvensanalys sker utanatt samhällsorganen alls fattar några beslut. Det finns anledning att varnaför en övertro på effekterna av konsekvensanalys. Det självklara faktum attkonsekvensanalys i sig inte löser frågan om hur resultaten skall kunna omsättasi beslut är dock inget skäl för att inte åtminstone försöka ta fram delbeslutsunderlag som konsekvensanalys avses utgöra. FRU har med sina förslagangående konsekvensanalys pekat på angelägna åtgärder. Förslagen är dock avden karaktären all de inte nu kräver något beslut av . De bör utgörariktlinjer för fortsatt arbete såväl inom som inom berördamyndigheter, FRN bör få ett allmänt ansvar för att bevaka och ta initiativ tillkonsekvensanalyser fristående från sektors-organen. Förutsällningarna för enbältre och mera långsiktig forskningsplanering har varit etl stående inslag iden forskningspolitiska debatt som pågått i riksdagen.År 1971 beslöt med anledning av ett antal motioner om de centralaforskningspolitiska frågorna att förorda i första hand en utredning omforskningsrådens sammansättning och organisation, deras befogenheter ochställning i relation till andra myndigheter och organ med forskningsansvar m,m,(UbU 1971:31, rskr 1971:347), tillkallades forskningsrädsutredning-enför alt göra den av förordade översynen. Utredningen avgav år 1975betänkandet (SOU 1975:26) Forskningsråd. En reform av rädsor-ganisationen,grundad på utredningens förslag, genomfördes från den . I den fortsatta politiska diskussionen kom möjligheternaatt få till stånd en fortlöpande och sammanhållen forskningsplanering, kravenpå ett på olika sätt breddat inflytande pä forskningen och informationsfrågornaalt alltmer stå i centrum. revisorer redovisade i en skrivelse resultatet av en undersökning om den statligaforskningsverksamheten, som revisorerna låtit företa (Granskningspromemoria1972:8), och de slutsatser de efter en remissbehandling av undersökningendragit, 1 skrivelsen diskuterades möjligheten att utforma en övergripandeforskningspolitik och hur dessa frågor borde hanteras pä den politiska nivån -främst i . Revisorerna tillstyrkte bl, a, i granskningspromemorianframlagda förslag om ökade insatser för planering av FoU-arbetet och om ökadinformation till i FoU-frågor, aktualiserades även i övrigt motionsvis iriksdagen olika frågor rörande forskningsplanering, framlidsstudiernasorganisation, s,k. teknikvärdering, löntagarorganisationernas möjligheter allbeställa forsk- UbU1978/79:44 26 ning etc, (1974: 169, 186, 235, 297, 1055, 1372, 1374,1485). I motionerna framlades förslag beträffande organisatoriska frågor liksomkrav på utredningar för att få fram konkreta och detaljeradeforskningspolitiska handlingsprogram. Vid sin beredning av dessa frågor konstateradeutbildningsutskottet (UbU 1974:37) att saknade tillräckligt underlagför att ta ställning till flera av revisorernas och molionärernas förslag.Utskottet förordade bl. a. att revisorernas förslag om ökade insatser för enlångsiktig planering av den statliga satsningen på forskning och utvecklingoch det (i motion 1974: 1372) framförda förslaget om ett forskningspolitiskthandlingsprogram borde bli föremål för en samlad bedömning i forskningsrådsutredningeneller i annan ordning. Vidare ansåg utskottet att frågan om framtidsstudier ochteknikvärdering saml frågan om ekonomiskt stöd till löntagarorganisationernaför forskningsuppdrag borde ingå i ett sådant utredningsuppdrag. Omutredningsuppdraget gavs till forskningsrådsutredningen borde enligtutskottets mening det parlamentariska inslaget i den ökas. behandladei frågan och beslöt i enlighet med utbildningsutskottets förslag,FRU fick tilläggsdirektiv. utökades utredningen med fyraparlamentariska ledamöter. Riksdag och regering har att formulera de övergripandepolitiska målen för forskningen samt att göra de ofrånkomliga prioriteringarnamellan skilda forskningsområden. Det nödvändiga instrumentet för denna styrningär nu framför allt den årliga budgetpropositionen. är den högsta beslutande instansen vad gällerforskningspolitikens utformning. Det primära parlamentariska inflytandet iforskningssammanhang kommet- till uttryck i samband med budgetbehandlingen. Dei forskningsfrågor mest engagerade riksdagsutskotten torde varautbildningsutskottet, försvarsutskottet, socialutskottet, trafikutskottet,jordbruksutskottet och näringsutskottel, I uppgiften för upplysningstjänstingår alt söka tillgodose informationsbehov såväl i utskottsarbetet somallmänt för riksdagsledamöternas arbete vilka är av betydelse när det gällerbåde forskningspolitisk information och forskningsinformation i sakfrågor.Sällskapet och forskare, , är en med statliga medel stöddförening med syfte att vara ett kontaktorgan mellan parlamentariker ochforskare. Utredningen angående en allmänöversyn av arbetsformer avlämnade enslutrapport över sin verksamhet (Förslag 1978/79: 15). I slutrapportenbehandlas en rad frågor som på olika sätt rör arbete ochriksdagsledamöternas arbetssituation, bl. FRU:s förslag att riksdagensupplysningstjänst borde få ökad möjlighet att förse ledamöter medbearbetad information om aktuellt forskningsläge inom olika områden genomöversikter, granskning av forskningsrapporter etc. samt FRU:s förslag omförstärkning av del s. k. partigrupp- UbU1978/79:44 27 stödet i syfte alt bereda partierna och de enskildariksdagsledamöterna större möjligheter än att följa forskningsfrågor. delar FRU:s uppfattning om attförbättrade möjligheter bör skapas för både forskningspolitisk information ochforskningsbaserad sakinformation för de enskilda riksdagsledamöterna och partigruppernaoch föreslår en uppräkning av det s. k. parligmppstödet men avvisar förslagetom ökning av anslaget till upplysningsljänsten, 1 sitt betänkande (SOU 1977: 2) behandlar FRU framfördaförslag om ett särskilt forskningsutskott liksom om ett riksdagensforskningssekretariat. FRU ställer sig avvisande till båda dessa förslag, ochfrågan har inte kommenterats av arbetsformsulredningen. har fattat beslut om höjningav partigrupp-stödet (KU 1978/79:29, rskr 1978/79:263), Ansvarig för den övergripandeplaneringen av den nationella FoU-verk-samhelen är regeringen. Till skillnadfrån vad som är fallet i vissa länder har inte något specielltdepartement för forskningsfrågor, 1 stället är FoU-uppgifterna fördelade påolika departement med hänsyn till frågornas områdesanknytning. Utskottet delarFRU:s och föredragande statsrådets uppfattning alt etl särskilt departementför forskningsfrågor inte är lämpligt i . Forskningsfrågorna bör alltsåsom höra till de departement som svarar för de olikaverksamhetsområdena som forskningen ägnas. Enligt föredragande statsrådets mening börutbildningsdepartementet svara för alt samordningen i forskningsfrågornaförbättras och för att åtgärder vidtas för att la fram bältre underlag förregeringens och beslut i forskningsfrågor. Utskottet vill strykaunder angelägenheten av att denna samordnande uppgift genomförs på ett adekvatsätt och att redan under kommande höst får möjlighetatt delta i planerings- och budgetarbetet på ett sådant sätt att dess samordningsfunktionförverkligas. För att på regeringsnivå tillgodose behovet av ett forumför samråd om den långsiktiga inriktningen av den svenska forskningspolitikenoch för överläggningar om viktiga forskningsfrågor inrättades en forskningsberedning,ursprungligen ledd av statsministern och knuten till statsrådsberedningen.Forskningsberedningens sekretariat överfördes 1968 tillutbildningsdepartementet. överfördes ledningen av beredningens arbetefrån statsministern till utbildningsministern. Regeringen aviserar nu i propositionen 1978/79: 119 attden har för avsikt att genomföra den ändringen att forskningsberedningen ånyoknyts till statsrådsberedningen. Statsministern kommer att överta ordförandeskapet.Föredragande statsrådet redovisar uppfattningen att ledamöterna i beredningenbör utses för begränsad tid, t. ex. , och alt det normala bör vara attledamöterna inte omförordnas. Del ankommer på regeringen UbU1978/79:44 28 att besluta i dessa frågor. Utskottet vill emellertidframföra den uppfattningen, att omförordnande inte bör vara uteslutet och attdet kan ifrågasättas om inte en längre förordnandetid skulle kunna varabefrämjande för arbetet i forskningsberedningen. Såsom etl led i högskolereformentillkom universitets- och högskoleämbetet genom ensammanslagning av universitets-kanslersämbelel, samarbetsnämn-den för journalisthögskolorna. UHÄ har också tagit över deuppgifter avseende statlig högskoleutbildning som tidigare fullgjorts avskolöverstyrelsen och , 1 fråga om högskolan, med undantagför , åligger det UHÄ särskilt att utarbeta underlagför och regeringens beslut i fråga om inriktningen och utvecklingenav utbildnings- och forskningsresurserna samt villkoren för utbildnings- ochforskningsverksamheten, att svara för översiktlig och samordnande planering förforskarutbildningen och forskningen saml att till regeringen avgeförslag till anslagsframställningar och andra framställningar till . Utskottet har redan tidigare idetta betänkande erinrat 1976 beslutade reformen ayforskningsrådsorganisationen inom verksamhetsområde.Dåvarande fem forskningsråd ersattes av tre forskningsråd.Forskningsrådsnämnden, som i enlighet med nämnda reformbeslut är sidoordnadforskningsråden, började sin verksamhet . FRN skall enligt sininstrukton (1977:35) bl, a, ta initiativ till och finansiellt stödja forskningfrämst inom områden som är angelägna från samhällets synpunkt, spridainformation om forskning och forskningsresultat, främja samordning ochsamarbete mellan forskningsråden liksom mellan dessa och andra organ när detgäller initierande och finansiering av forskning. ()uppgifter berörs i motionen 1978/ 79:2215 (yrkandet 3). Motionären framhålleratt FRN:s insatser i stor utsträckning splittrats upppä administrativa uppgifter avseende delegationer och arbetsgrupper.