bet · G201SoU15 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om vissa läkemedelsfrågor 1 motionen 1977/78:369 av m. (s) hemställs att hos regeringen anhåller att den för riksdagenframlägger förslag om laglig skyldighet att förse läkemedelsförpackningar meduppgifter på svenska och de vanligaste invandrarspråken om medicinensanvändning. 1 motionen 1977/78:394 av m. fl. (s)hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omApoteksbolagets AB uppgifter på läkemedelsområdet. I motionen 1977/78:713 av m.fl. (m)hemställs aU hos regeringen anhåller om att föreskrifter omklartextdeklaration av förekomst av konserveringsmedel och färgämnen iläkemedel utfärdas i enlighet med vad i motionen anförts. I motionen 1977/78:1110 av m.fl.(s) hemställs aU hos regeringen begär en översyn avläkemedelsförordningen i enlighet med vad som anförs i motionen. Motionärernavill att 15 § läkemedelsförordningen skall ändras så att det villkor omläkemedlets ändamålsenlighet som gäller för registrering av farmacevtiskspecialitet utbyts mot ett krav på att läkemedlet skall ha befunnits medicinsktberättigat, kan antas vara behövligt och innebära en dokumenterad förbättring. 1 motionen 1977/78:1404 av m.fl.(s) hemställs att , med anledning av vad som anförts i motionen1977/78:1403, beslutar hos regeringen anhålla att alla tillsatser som användsinom den medicinska industrin varudeklareras. Motionen1977/78:1403 har hänvisats till jordbruksutskottet och behandlats ibelänkandet JoU 1977/78:25. ApoteksbolagetsAB tillkomst, uppgifter m. m. 1 en överenskommelse mellan staten och dåvarandeApolekarsocieteten reglerades formerna för avlösning av detdåvarande apotekssystemet. Som allmän förutsättning för överenskommelsengällde att staten genom lagstiftning skulle införa principiell ensamrätt förstaten atl från driva detaljhandel med läkemedel och upplåtasin ensamrätt på elt för ändamålet bildat apoteksbolag. 1 1978/79. SoU 1978/79:15 2 De grundläggande reglerna för Apoteksbolaget ärenligt överenskommelsen atl detta skall svara för att en godläkemedelsförsörjning upprätthålls i landet, au bolaget skall bildas av statenoch en av Apolekarsocieteten grundad stiftelse, att staten skall ha majoritet ibolaget och att det skall ge skälig förräntning av insatt kapital. Enligtavtal mellan staten och åtog sig bolaget att- med vissa undanlag - medensamrätt driva detaljhandel med läkemedel i enlighet med vad som anges iavtalet. Bolagetförbinder sig i avialei att i sin verksamhet fullfölja de allmänna riktlinjerför verksamheten som dragits upp vid riksdagsbehandlingen av frågan om nyorganisation av läkemedelsförsörjningen m. m. 1970:74, 2LU 37, rskr 234,SU 98, rskr 223). Det åligger bolaget att svara för att en godläkemedelsförsörjning upprätthålls i landet. Verksamheten skall därvid bedrivasså att möjligheterna att utnyttja läkemedelsutvecklingens resultat främjassamtidigt som så låga läkemedelskostnader som möjligt upprätthålls. Bolagetbestämmer i vilken utsträckning apotek och andra försäljningsställen förläkemedel skall finnas och var de skall vara belägna. Det åligger bolaget attpå begäran möjligl anskaffa och tillhandahålla läkemedel som behörigenförordnas av läkare, tandläkare eller veterinär. Bolagets priser på läkemedelskall vara enhetliga för hela landet. Sådana normer för prissättning avtillhandahållna varor och tjänster skall tillämpas att bolagets kostnader täcksoch skälig förräntning av det i bolaget insatta kapitalel erhålls. Bolagetskall verka för utvecklingen av en god information på läkemedelsområdet och förfortlöpande produktion av statistik över läkemedelsförbrukningens art ochomfattning. Till tryggande av ett allsidigt samarbete i dessa frågor förbindersig bolaget att utse och bestrida kostnaderna för en särskild nämnd medföreträdare för, förutom bolaget, och sjukvårdens huvudmän samtdärutöver framstående medicinsk, farmacevtisk och annan erforderlig sakkunskap. 1den angivna propositionen 1970:74 med förslag till ny organisation av läkemedelsförsörjningenm. m. behandlades såvitt här är av intresse i skilda avsnittläkemedelsdistributionen - bl. a. droghandelns ställning - prispoliii-ken,sjukhusens läkemedelsförsörjning och läkemedelsinformationen. Beträffande detnärmare innehållet i propositionen och beträffande riksdagensställningstagande hänvisar utskottet till riksdagstrycket (främst prop. s.87-101 och SU 1970:98). Såvitt avser frågor om läkemedelsgrosshandeln hänvisarutskottet även till prop. 1976/77:100 bil. 8 s. 74 och SoU 1976/77:25 s. 81. SoU 1978/79:15 3 Utredningenom läkemedelsinformation (S 1977:11) tillsattes utredningen omläkemedelsinformation (S 1977:11). slutredovisade utredningen sittuppdrag i betänkandet (Ds S 1978:13 och 14) Läkemedelsinformationen 1Synpunkter och förslag samt IIBilagor. Utredningenhar arbetat efter tre huvudriktlinjer, nämligen att göraläkemedelsinformationen mindre preparatbunden och mer problemoriente-rad, att geallmänheten och patienter ökade kunskaper om läkemedlen och läkemedlensbetydelse i förhållande till andra åtgärder, samt att medverka till ettrationellt resursutnyttjande mellan dem som producerar information-läkemedelsindustrin, . Apoteksbolaget ochsjukvårdens huvudmän - och också mellan dem som förmedlar information: läkare,övrig vårdpersonal och apotekspersonal. Dådet gäller information till patienter i den öppna vården framhålls att läkarenscentrala informationsarbete kan förstärkas och underiättas med hjälp avinformativt slödmaterial. Läkemedletsanvändningsområde skall i normalfallet anges på receptet och överföras påetiketten. Vidare bör det möjligt införas bipacksedlar för enskildapreparat eller eventuella behandlingsanvisningar för viktiga läkemedelsgrupperatl tillhandahållas på apoteken (se nedan). Föratt medverka till en från samhällets synpunkt optimal fördelning avläkemedelsinformationen bör ett läkemedelsinformationsråd förordnas av regeringenoch underställas . Rådet skall vara ett samarbetsorgan förökad läkemedelskunskap och därigenom medverka lill en riklig användning avläkemedel. Det skall i tillämpliga delar ange inriktningen avläkemedelsinformationen till olika berörda yrkesgrupperoch till patienter ochallmänheten. Rådet skall även verka för god sed inom området. Närmareuppgifter om bipacksedlar m. m. 1 ell avsnitt om informationen lill patienter underbehandling i öppen vård understryks särskilt läkarens betydelse förinformationen. För att underiälla och effektivisera informationen börinformativt stödmaterial i ökad utsträckning utnyttjas och systematiseras.Detta bör ske under ledning av läkemedelsinformationsrådet, som även börmedverka till erforderiig nyproduktion och försöksverksamhet.Läkemedelsinformationsrådet bör även medverka lill en försöksverksamhet medsikte på att utveckla samverkan mellan läkare och apotek. Läkemedletsanvändningsområde bör i normalfallet anges på receptet. Sådana föreskrifter börutfärdas av . Dådet gäller frågan om införande av s. k. bipacksedlar anför utredningenföljande. SoU 1978/79:15 4 1 flera länder, bl. a. och , har s.k. bipacksedlar, dvs. förhållandevis utföriig tryckt information, som åtföljerläkemedelsförpackningen, filt en vidsträckt användning inomläkemedelsinformationen. I den inledda amerikanska satsningen på utbyggdkonsumentinformation spelar bipacksedlar en stor roll. De amerikanskabipacksedlarna är ofta mycket utföriiga, särskilt i fråga om biverkningar, ochger intrycket all söka friskriva tillverkaren från ev. skadeståndsmål. De tyskabestämmelserna ålägger tillverkaren att lorse varje läkemedel med enbipacksedel, avfattad på ett begripligt språk. Idet försöksarbete, som inleddes i vårt land, harbipacksedlarna ingående behandlats. Mallar har utarbetats för ett antalläkemedelsgrupper, och en värdering har gjorts, där man använde bipacksedlarlill två anlibiolikapreparat. Det konstaterades alt ca 6096 av dem som använtpreparaten, hade läst texten helt eller delvis. Denna grupp hade emellertidinte följt doseringsanvisningarna bättre än kontrollgruppen även om de fått enhögre kunskapsnivå om läkemedlets art och då särskilt om biverkningar. Kostnadernavid ett konsekvent införande av bipacksedlar blir betydande och enbart för desvenska läkemedelsföretagens del har investeringarna beräknats till ochde årliga driftkostnaderna lill . Dessa kostnader beror delvis på att nyaförpackningsmaskiner måste anskaffas. Vidareanvänds vissa läkemedel för olika indikationer-samma hjärtmedel kan exempelvisvara aktuellt vid både angina pectoris (kärlkramp i hjärtat) och vid högtblodtryck och dessutom försöksvis vid glaukom (grön starr) -vilket gör attbipacksedelns text blir omfattande och kan ge anledning till missförstånd. Ettalternativ är alt apoteken lagerhåller utföriiga skriftliga behandlingsanvisningarbegränsade till ett femtiotal av de mest betydelsefulla läkemedelsgrupperna.Totalt beräknas tryckningen och distributionen till apoteken av 45 miljoneranvisningar, vilket skulle täcka årsbehovet, kosta ca . Dettaförslag har framlagts så sent under utredningen att det ej blivit föremål fören mer allmän diskussion. Utredningen har ej heller haft möjlighet att bedöma,om de föreslagna behandlingsanvisningarna skulle kunna ersätta bipacksedlar avden typ, som börjat utarbetas. Utredningen flr därför begränsa sig till attföreslå att preparatbundna patienlanvisningar prövas och utvecklas. Utredningen föreslår all införandet av bipacksedlarför enskilda läkemedel eller eventuellt behandlingsanvisningar för vissaviktigare läkemedelsgrupper som skulle tillhandahållas på apoteken börpåskyndas. Ulredningen beräknar att försöksverksamhet för alt pröva värdet avbehandlingsanvisningar kostar . Det informationsmaterial för invandrare, som förnärvarande föreligger, har producerats av Apoteksbolaget och utgörs främst aven enkel språkpariör, som heter Apoteksspråk, och doseringsanvisningar på deviktigare invandrarspråken. har tillkommit en broschyr,utarbetad av SoU 1978/79:15 5 ,som skall ingå i övrigt introduktionsmaterial och som behandlar svenskasjukvårdsförhållanden, däribland läkemedel. Utredningenkonstaterar att invandrares behov av läkemedelsinformation beaktats ialltför ringa utsträckning. Utredningen föreslår att läkemedelsinformationsrådetskall medverka lill att erforderligt informationsmaterial översätts ochdistribueras. (S 1977:18) Efter regeringens bemyndigande tillkallades inovember 1977 en utredningsman med uppdrag att se över läkemedelskontrollensmål, arbetsuppgifter och finansiering. utökades uppdraget till attomfatta även organisationen av läkemedelsavdelning.Utrednirigen antog namnet läkemedelskontrollutredningen (). 1juni 1978 avgav utredningen betänkandet (Ds S 1978:12) Den statligaläkemedelskontrollen - uppgifter, organisation och finansiering. Utredningenhar därmed slutfört sitt uppdrag. 1betänkandet presenteras ett flertal förslag som syftar till atl effektiviseraläkemedelskontrollen och skapa förutsättningar för en bättre läkemedelsanvändningi samhället. Utredningenunderstryker kraftigt nödvändigheten av alt åtgärder vidtas för atteffektivisera arbetet med att godkänna nya läkemedel och att nedbringaärendebalansen. Målet för effekliviseringsarbetet bör vara att inom de närmasteåren nedbringa balansen till en nivå som motsvarar en årsarbetsvolym, dvs.150-200 registreringsärenden. För att nå detta mål föreslår utredningen elt10-punktsprogram. En av punkterna avser författningsändringar. Som i vissutsträckning närmare redovisas i den följande framställningen syftar dessa delstill att möjliggöra en begränsning av antalet likartade preparat, dels till attmöjliggöra registrering med förbehåll. Utredningenföreslår vidare bl. a. en förskjutning av tyngdpunkten i samhällets kontroll avläkemedel, nämligen från den nuvarande laboratorie-mässiga kontrollen till enkontroll av hur läkemedlen används och fungerar i sjukvården. Detta innebär bl.a. studier av läkemedelskonsumtionen och ett utökat biverkningsarbete. Ökademöjligheter att avregisirera olämpliga och ineffektiva läkemedel bör införas.Utredningen anserdet nödvändigt att läkemedelsnämnden med stöd av nytillkommeninformation skall kunna ålägga tillverkaren att visa att denne alltjämt harfullt stöd för påståenden rörande medlets effektivitet, oskadlighet etc. Utredningenföreslår att skall brytas ut frånsocialstyrelsen och bilda en självständig myndighet, ett statensläkemedelsverk. SoU 1978/79:15 6 Behovsprövningvid inregistrering av läkemedel Beträffande rubricerade fråga anför utredningenföljande (betänkandet s. 67). Enligt gällande bestämmelser är läkemedelsnämndenskyldig att registrera varje preparat, som uppfyller vissa krav, oberoende avhur många identiska eller likartade preparat som tidigare är registrerade.Detta innebär inte bara en betydande arbetsbelastning på utredningsresursernautan även vissa medicinska risker. Om antalet preparat inom en läkemedelsgruppblir alltför stort, blir det svårt för läkaren att hålla reda på samtligapreparat liksom att skaffa sig en god kännedom om varje enskilt preparat. Enföljd härav kan bli att rätt läkemedel inte alltid väljs. Detta kan leda tillsåväl ineffektiv behandling som Ökad risk för biverkningar. Vidare innebärintroduktionen av nya synonympreparat en praktisk och ekonomisk belastning pådistributionen och annan hantering av läkemedel. Sedan utredningen anmärkt att önskemål om någonform av kvalificerad behovsprövning borde införas och den i dettautskottsbetänkande behandlade motionen 1977/78:1110 redovisats, anförutredningen följande. Om man inför en behovsprövning i svenskläkemedelslagstiftning skulle detta innebära ett avsteg från gällandeprinciper. Införandet av denna möjlighet till begränsning av tillväxten iläkemedelsbeståndet flr inte uppfattas som en mekanism för radikalaförändringar av prövningen av nya läkemedel. Denna måste även framgent skeefter noggranna vetenskapliga överväganden. Behovsprövningen måste vidare sesmot bakgrund av att det finns många skäl - medicinska, psykologiska,prismässiga etc. - som talar för att det finns tillgång till flera preparat avsamma slag. Först när dessa aspekter är tillgodosedda bör en diskussion tas upphuruvida ett preparat är umbärligt eller ej. Den slutliga prövningen börinnefatta en ingående belysning av sjukvårdens behov av ytteriigare ett läkemedeli viss preparatgrupp. Del bör vara läkemedelsnämnden som har det slutligaavgörandet. Utredningenfinner att de fördelar som står att vinna med en behovsprövning av läkemedelär så stora att en sådan prövning bör införas. Utredningen anser därför att läkemedelsförordningenbör ändras så att förutom att ändamålsenligheten skall vara dokumenteradläkemedlet också bör svara mot ett sjukvårdsbehov. Utredningen framlägger ett förslag till Lag omändring i läkemedelsförordningen (1962:701) som såvitt avser 15 § innebärföljande. 15 §' Farmacevtisk specialitet må,om ej Farmacevtisk specialitet må, om ej annat särskilt stadgas, icke försäljas annat särskilt stadgas, icke försäljas utan att vara registrerad hos social- utan att vara registrerad hos social styrelsen. Farmacevtisk specialitet styrelsen. SoU 1978/79:15 måicke registreras med mindre den befunnits ändamålsenlig och bestämmelserna i4-6 §§ i övrigl iakttagits. Registrering må förbindas med särskilda villkortill förebyggande av skada. Registrerad farmacevtisk specialitet skallfortlöpande kontrolleras genom försorg. Registrering må återkallas om förhållanden, somlegat till grund för registreringen, icke längre äro för handen. Återkallelseav registrering må ock ske om villkor för specialitetens tillhandahållandeåsidosätts eller om specialiteten är föremål för reklam som innefattaroriktig, starkt överdriven eller vilseledande uppgift om specialitetens verkaneller egenskaper i övrigt. måicke registreras med mindre den befunnits ändamålsenlig och behövlig samtbestämmelserna i 4-6 §§ i övrigt iakttagits. Registrering må förbindas medvaraktigt etter tidsbegränsat förbehåll och med särskilda villkor tillförebyggande av skada. Den som erhållit registrering av farmacevtiskspecialitet är skyldig att informera om ändringar och nya rönbeträffande specialiteten som kan vara av betydelse för registreringen. Registreradfarmacevtisk specialitet skall fortlöpande kontrolleras genom socialstyrelsensförsorg. På anfordran av styrelsen ankommer det på regisireringshavaren attvisa alt specialitetens ändamålsenlighet består. Registeringmå återkallas om förhållanden, som legat till grund för registreringen, ickelängre äro för handen. Återkallelse av registrering må ock ske om villkor förspecialitetens tillhandahållande åsidosätts eller om specialiteten är föremålför reklam som innefattar oriktig, starkt överdriven eller vilseledande uppgiftom specialitetens verkan eller egenskaper i övrigt. Som framgår av lagtexten föresläs således ocksåändringar i paragrafen, som inte direkt omfattas av det nu aktuellamotionsyrkandet. Utredningenom priskontroll av läkemedel (S 1977:20) tillkallades en särskild utredaremed uppgift att se över priskontrollen av prissättningen iläkemedelsförsörjningens alla led, dvs. i tillverknings-, grossist- ochdetaljistledet. Målet borde vara att fä till stånd en kontroll somtillfredsställer såväl konsumenternas och samhällets som företagens krav påskälighet, rättvisa och administrativ effektivitet. Utredningen avgav i juni1978 betänkandet (DsS 1978:11) Pillerpriser. SoU 1978/79:15 8 Enligt utredningsförslaget skall företagen flfrihet atl själva prissätta sina produkter så länge intäktsöverskolten ochprisnivån för förelagens sortiment inte överstiger en överenskommen gräns. Denärmare reglerna för hur kontrollen skall utföras skall specificeras genomavtal, som förhandlas fram mellan staten och företagen. Genom atl välja allmäntverkande och genom förhandlingar överenskomna åtgärder, som binds under fleraår, anser utredaren, att man bör kunna åstadkomma en marknadssituation liknandeden som förekommer vid ökad priskonkurrens. För företagen betydertidsbindningen och frånvaron av detaljregleringar betydande fördelar, vilketbör kunna motivera prissänkningar. Utredningenföreslår vidare bl. a. att utsätts för en lika effektivpriskontroll som läkemedelsföretagen. Priskontrollenav läkemedel föreslås i fortsättningen åligga en nyinrättad prisnämnd med enläkemedelsekonomisk enhet inom det nya läkemedelsverket. Nämndens ledamöter,som skall utses av regeringen, skall representera sakkunskap inom områdenamedicin, ekonomi, industripolitik samt hälso- och sjukvård. Denläkemedelsekonomiska enheten skall inte bara administrera priskontrollen utanockså bl. a. bedöma hur olika statliga åtgärder påverkar läkemedelskostnadernasamt följa läkemedelsindustrins ekonomiska utveckling. har med anledning av motioner undersenare år upprepade gånger behandlat olika läkemedelsfrågor. Då det gällerfrågor om införande av bipacksedlar m. m. hänvisar utskottet till utskottetsbetänkanden SoU \91S/1(>:1, 1976/77:10 och 1977/78:15, Belrän"andeinformation om förg-ämnen och konserveringsmedel i läkemedel hänvisar utskottettill sitt betänkande SoU 1976/77:10, Såviuavser den i molionen 1978/79:1110 upptagna frågan om en begränsning av antaletsynonympreparat m. m. hänvisar utskottet till sitt betänkande SoU 1972:30, Remissyttrandenöver motionen 1978/79:1110 Utskottet har - innan utredningen omläkemedelsinformation avgett sitt betänkande (se ovan s, 2) - beslutat inhämtayttrande över den i föregående avsnitt särskilt nämnda motionen 1977/78:1110från samt från läkemedelsindustrins branschorganisationerLäkemedelsindustriföreningen (LIF) och (). Med hänsyn till innehållet iutredningsförslaget lämnas här inte någon utföriigare redovisning avremissyttrandena. Socialstyrelsenhar överlämnat yttrande av läkemedelsnämnden som sitt eget yttrande.Myndigheten går inte närmare in på den i motionen upptagna SoU 1978/79:15 9 fråganom läkemedelsförordningen utan hänvisar till arbetet inom läkemedelskontrollutredningen,1 yttrandet bemöter ordföranden i läkemedelsnämnden vad som sägs i motionen omvissa ledamöters i nämnden samarbete med läkemedelsindustrin, 1 yttrandetframhålls vidare bl, a. att läkemedelsnämnden flr pröva ändamålsenligheten avett läkemedel som anmälts för registrering endast från medicinska ochfarmacevtiska synpunkter. Det finns inte något utrymme för att vägraregistrering på grund av atl en farmacevtisk specialitet inte behövs eller inteinnebär någon förbättring i förhållande till tidigare registreradespecialiteter. ÄvenLIF och RUFI hänvisar i sitt yllrande lill läkemedelskontrollutredningen, varsbetänkande för yttrandets avgivande var föremål förremissbehandling. Vidare framhåller föreningarna atl huvuddelen av de argumentsom anförs i motionen bemöttes redan i yttrande över den molion som behandladesi utskottets betänkande SoU 1972:30, Vid yttrandet har fogats en rapportangående det svenska läkemedelssortimentets strukturförändring mellan 1973 och1978 (se Svensk Farmacevtisk 1978:10 s, 517), Ibetänkandet behandlas fem motioner om olika läkemedelsfrågor. Sedan motionernaväcktes har det lagts fram flera utredningsbetänkanden på läkemedelsområdet. Treav betänkandena är av särskilt intresse i förevarande sammanhang, nämligen ettom läkemedelsinformationen, elt om läkemedelskontrollen och elt ompriskontrollen av läkemedel. Remisstiden för dessa betänkanden har nyligengått ut. Flertalet av motionsyrkandena har, som närmare framgår av denföljande framställningen, så nära samband med förslag som lagts fram avutredningarna att enligt ulskollets mening inte genom sittställningstagande lill yrkandena bör föregripa den fortsatta prövningen avutredningsförslagen. Fråganom en förbättrad information till den enskilde läkemedelskonsumenten har undersenare år upprepade gånger behandlats av med anledning av motioner.Därvid har särskild uppmärksamhet ägnats frågan om införande av s, k,bipacksedlar; med bipacksedlar menas vanligen elt informationsblad sommedföljer läkemedelsförpackningen och som kan informera om positiva ochnegativa effekter av läkemedlet samt ge vissa tekniska anvisningar då sådana ärnödvändiga. Även i en av de nu aktuella motionerna, nämligen motionen1977/78:369 av m, fl, (s), framställs ett yrkande som tordesyfta till atl någon form av bipacksedlar skall införas. Motionärerna synesnämligen vilja införa mera långtgående informationsskyldighet gentemotläkemedelskonsumenten än den som f, n, gäller enligt receptkungörelsen, 1 dennaförfattning stadgas atl varje läkemedelsförpackning, som utlämnas enligtrecept, skall vara försedd med etikett innehållande bl, a, uppgifl om avreceptutfärdaren lämnade anvisningar om SoU 1978/79:15 10 medletsanvändning och om den persons namn och födelsedata för vilken receptet ärutfärdat. Motionärerna vill också att, när en kund begär det, uppgift på visstinvandrarspråk om användningen av ett läkemedel skall redovisas påförpackningen, I två andra motioner, motionen 1977/78:713 av m,fl, (m)och 1977/78:1404 av m, fl. (s), framställs yrkanden sominnebär krav på en varudeklaration på läkemedelsförpackningarna bl, a, i frågaom förekomsten av konserveringsmedel och färgämnen, 1överensstämmelse med vad utskottet inledningsvis anfört flr den fortsattaprövningen av de olika förslag som lagts fram av utredningen omläkemedelsinformation bli avgörande för vilka ytteriigare insatser som börgöras då del gäller att förbättra informationen för den enskildeläkemedelskonsumenten. Även om denna prövning således inte bör föregripas villutskottet såvitt avser bipacksedelsfrågan erinra om vad utskottet uttaladeförra året (SoU 1977/78:15 s, 10), nämligen att det uppenbariigen måste krävastungt vägande skäl föratt man skall välja en annan lösning av det aktuellainformationsproblemet än införandet av någon form av bipacksedlar.