bet · G201UU1 · 1978-12-31 00:00:00 — Förutom ramavtal om ekonomiskt, tekniskt ochindustriellt samarbete med ett antal namngivna och därmed jämställda länderföreslås i vpk-motionen 1914 att regeringen vidtar åtgärder för att i förstahand förbehålla exportkreditgarantier denna ländergrupp och för att undersökamöjligheten av långsiktiga råvaruavtal med länder inom denna grupp. Vidareyrkas att dessa länder skall ha förtur vid fördelningen av importkvoter förteko- och andra produkter. Inom det statliga exportkreditgarantisystemetförekommer dels s. k. normalgarantier vilka bedöms på rent affärsmässigagrunder och kan lämnas i samband med export till i princip alla länder, dels s.k. u-garantier som kan beviljas i samband med export som bedöms vara avsärskild betydelse för ekonomiska utveckling. Båda garantiformernahandhas av exportkreditnämnden. UU 1978/79:1 104 underdet varit föremål för översyn, och har på regeringensförslag bl. a. beslutat medge en betydande höjning av maximibeloppetför u-garantigivning, nämligen . 1977/78:155, NU 1977/78:73, rskr 379). Det totala beloppet för statens betalningsansvarinom exportkreditgarantisystemet som helhet uppgår därmed till . Utskottetfinner inte sk'äl att på sätt som föreslagits i motionen 1914 förorda eninskränkning av systemets tillämpning, varför yrkandet i fråga avstyrks. Samma motions yrkande om råvaruavtal med Tänderinom nyssnämnda ländergrupp avser bilaterala avtal om inköp av råvaror tillstabila priser. I vissa fall kan dylika avtal vara värda att överväga. Principielltär emellertid en multilateral reglering av råvarumarknaderna att föredra sommetod för att trygga vår råvarutillförsel till skäliga priser. Därigenommotverkas också tendenserna till bilateralisering och protektionism inomvärldshandeln. Utskottet har i avsnitt 2 (U-landspolitik) ovan redogjort fördet arbete som pågår inom ram för att åstadkomma ett intemationelltsystem för stabilisering av råvaru-marknaden. Utskottetavstyrker mot denna bakgrund det nu aktuella yrkandet i motionen 1914. Utskottet kan heller inte ansluta sig till sammamotions yrkande om förtur för vissa länder vid tilldelning av importkvoter förteko- och andra produkter. har med stöd avGATT:s textilavtal ingått, bilaterala avtal för att uppnå en begränsning avtekoimporten med ett flertal vilka är betydande exportländer på dettaområde. Vid förhandlingarna härom har särskilda hänsyn tagits till attrestriktioner påverkar länder olika hårt alltefter utvecklingsgrad. Utskottetavstyrker således det nu aktuella yrkandet i motionen 1914. I motionen 1914 har också påyrkats att debiståndspoHtiska målen skrivs in i direktiven till regeringens aviseradeutredning om s. k. blandade krediter. Uttrycketblandade krediter avser kommersiella krediter med inslag av bistånds- ellerandra statsmedel, vilka kan lämnas till och dessutom på starktsubventionerade villkor. Denna kreditform har inte vunnit insteg i menanvänds av många andra industriländer bl. a. i exportfrämjande syfte. Svenskaföretag har mötts av denna form av statsunderstödd kreditkonkurrens under desenaste åren. exportkreditutredning, som legat till grund för den ovannämnda propositionen 155 angående bl. a. exportkreditgarantisystemets förstärkning,har funnit det sannolikt att sådana blandade krediter i ökad utsträckning kankomma att uppträda som konkurrensmedel UU 1978/79:1 105 ochdärför ansett det angeläget att ett särskilt utredningsarbete påbörjasför att kartlägga denna form av kreditkonkurrens. Isitt remissyttrande över utredningen har SIDA framhållit att bistånd ochkommersiell kreditgivning i princip bör hållas isär. Den omständigheten attvissa länder inte gör sådan åtskillnad utan tillåter blandformer mjukakommersiella krediter och hårda biståndskrediter eller kombinationer av biståndoch normala kommersiella krediter bör enligt SIDA inte utgöra ett skäl föratt ändra den svenska inställningen. bör däremot fortsätta att sökapåverka andra i-länder att ge bistånd på så mjuka villkor som möjligt. I likhetmed exportkreditutredningen anser SIDA emellertid att det kan finnas skäl attytterligare kartlägga förekomsten av blandade krediter i andra ländersverksamhet. Också andra remissinstanser har tillstyrkt en kartläggning. Ipropositionen 155 framhålls att ytterligare utredning krävs innan ställning kantas till frågan om s. k. blandade krediter, och det anmäls att regeringen harför avsikt att låta genomföra ett sådant utredningsarbete. Arbetettorde i första hand komma att inriktas på en inventering eller kartläggning avförekomsten av blandade krediter utomlands och deras omfattning. Utskottet,som ansluter sig till den principiella inställning som SIDA redovisat, utgårifrån att i utredningsarbetet vederbörlig hänsyn tas till de biståndspolitiskamålsättningarna. Motdenna bakgrund avstyrks det nu aktuella yrkandet i motionen 1914. I motionen 1905 föreslås uttala attregeringen måtte vidta åtgärder för att utvidga investeringsgarantisystemetså att det kommer att omfatta alla de där den föreslagna fonden förindustriellt samarbete kan vara verksam eller där svenska industriinvesteringari övrigt kan väntas ske. 1977års industribiståndsutredning har framhållit att det i ljuset av utredningensövriga förslag framstår som naturligt att understödja 1971 årsindustribiståndsutrednings rekommendation om klargöranden och modifikationerinom ramen för investeringsgarantisystemet samt en utvidgning av länderkretsenför detta system. Investeringsgaranti och insats av den föreslagna fonden förindustrisamarbete kan enligt industribiståndsutredning många gångerkomma i fråga för samma projekt. Ianslutning till dessa uttalanden av utredningen konstateras i propositionen135 att den föreslagna fondens verksamhet skulle underlättas om en utvidgningoch reform av investeringsgarantisystemet genomfördes i den riktning som 1971års industribiståndsutredning föreslog. I propositionen heter det vidare attregeringen får tillfälle att i annat sammanhang återkomma till denna fråga. UU 1978/79:1 106 Enligt vad utskottet inhämtat torde en propositionhärom vara att emotse under /79. I avvaktan därpå vill utskottetinte föregripa de förslag som då kan bli aktuella. Motbakgrund härav avstyrks det nu aktuella yrkandet i motionen 1905. I apk-motionen 1910 föreslås att regeringenskyndsamt låter utreda möjligheterna att igångsätta flera industriprojekt avtyp Bai i lämpliga hjälpbehövande länder. Skogsindustriprojekteti Bai , , är det största enskilda biståndsprojekt som Sverigehittills engagerat sig i. Det avser en massafabrik, ett pappersbruk, ettprogram för skogsplantering, avverkning och transporter, en hamn samtsamhällsinvesteringar som bostäder, sjukstugor, skolor, vägar och järnvägar.När avtalet om Bai ingicks avsågs det blifärdigställt under /79. På grund av olika mellankommandesvårigheter har projektet dock blivit fördröjt och torde inte bli slutförtförrän om tidigast . De problem som förseningarna och de därmedsammanhängande fördyringarna av projektet medfört har tidigare diskuterats avutskottet (senast i betänkandet UU 1977/78: 10). Ipropositionen 135 har anmälts att bistånd i form av större investeringsprojekt,vilka kan leda till ett betydande och långvarigt svenskt engagemang samt tastora administrativa och andra resurser i anspråk och innebära ett tungt ansvarför biståndsgivaren, bör behandlas i särskild ordning. Inomden svenska biståndsverksamheten förekommer en stor variation av insatstyper,alltifrån medverkan i klart avgränsade projekt till importfinansiering ochbidrag till omfattande utvecklingsprogram eller -sektorer i mottagarländerna.Ibland kan även bidrag till ett programlands budget förekomma.Sammansättningen av biståndet avgörs från fall till fall i samförstånd medmottagarparten, vilket är grundläggande för landprogrammeringsprincipen. Varkenbiståndspolitiska utredningen eller propositionen har sett något behov avpolitiskt fastställda riktlinjer som inskränker den nuvarande valfriheten ochflexibiliteten därvidlag. Motdenna bakgrund ser utskottet ingen anledning att vare sig förorda ellermotsätta sig vissa projekttyper i biståndet. Utskottet avstyrker därför det nuaktuella yrkandet i motionen 1910. Propositionen(s. 122123) Resultatvärderingens övergripande uppgift är attbedöma i vad mån svenskt bistånd bidrar till att uppfylla målen för det svenskautvecklingssamarbetet. UU 1978/79:1 107 För dessa bedömningar behövs ett omfattande ochmångsidigt material om utvecklingen i de länder som samarbetar med.Viktiga bidrag kan lämnas av ambassademas rapportering och av de landanalysersom SIDA gör liksom av det material som fortlöpande utarbetas som ett led iplaneringen av samarbetet. Möjlighetematill en mera detaljerad bedömning av effekten av svenska biståndsinsatserbegränsas av utvecklingssamarbetets karaktär. Meddet mottagarinriktade synsätt som präglat det svenska biståndetär det naturligt att också huvudansvaret för resultat-värderingen ligger hosmottagarlandets myndigheter. Detta har också framhållitsav statsmakterna samt av SIDA och RRV. Dettahindrar inte att verksamheten även innefattar en bedömning av SIDA:s egen rolli biståndssamarbetet. SIDA har det operativa ansvaret för hur den större delenav de svenska biståndsmedlen används. konstaterar att diskussionen om resultatvärderingens roll främstgäller det bilaterala biståndsområdet. Utredningen föreslår emellertid attSverige mer aktivt än bör bedöma också hur internationella organisationersbiståndsverksamhet stämmer med huvudmålen för det svenska biståndet.Biståndsministem instämmer i förslaget och ser däri en viktig uppgift för UDoch SIDA gemensamt. Likasåinstämmer biståndsministern i utredningens påpekande att ökad uppmärksamhet börägnas utvärderingen av större biståndsprojekt som enskilda organisationerbedriver med finansiellt stöd från SIDA. 16.Hemställanden Propositionen (s. 123124) I det föregående har specifikt återgettspropositionens hemställanden beträffande dels samarbetet på industriområdet(avsnitt 14), dels förslaget att eventuella kostnader för skadefall i sambandmed särskilda garantier för export till skall belasta sextondehuvudtitelns anslag Oförutsedda utgifter (avsnitt 13). Iövrigt hemställs i propositionen att måtte godkänna de principer föroch den inriktning av svensk u-lands- och biståndspolitik som föreslagits ipropositionen. Under hänvisning till det föregående hemställerutskottet beträffande u-landspolitik (avsnitt 2) 1. att avslår motionen1977/78: 631, yrkandet 3, 2. att avslår motionen1977/78: 1914, yrkandena 2 och 21, UU 1978/79:1 108 3. att förklararmotionen /78: 1912, yrkandena 1, 2, 3 och 5 besvarade med vad utskottetanfört, 4. att förklararmotionen /78: 1912,. yrkandet 4, och motionen 1977/78: 1914, yrkandet 8,besvarade med vad utskottet anfört, beträffandemål för biståndspolitiken (avsnitt 4) 5. att förklarar motionerna1977/78:676, 1977/78: 1904, 1977/78: 1911, 1977/78: 1912, yrkandet 9, det senare så vitt nu är i fråga, samt motionen 1977/78: 1913, yrkandet 1, besvarade med vad utskottet anfört, beträffandevolymmålet för svenskt bistånd (avsnitt 5) 6. att förklarar motionen 1977/78:1912, yrkandet 9, såvitt nu är i fråga, besvarad med vad utskottet anfört, beträffandesamarbete med internationella organisationer m. m. (avsnitt 6) 1. att förklarar motionen 1977/78:1912,yrkandet 9, såvitt avser FN-biståndets inriktning, och motionen 1977/78: 1914,yrkandet 11, besvarade med vad utskottet anfört, 8. att avslår motionen1977/78: 1910, delyrkandet 1 d, och motionen 1977/78:1914, yrkandet 12, samtförklarar motionen 1977/78: 1912, yrkandet, 9, såvitt avser Världsbanksgruppenoch , besvarad med vad utskottet anfört, 9. att avslår motionen1977/78: 631, yrkandet 1, 10. att avslår motionen1977/78: 1914, yrkandena 10 och 15, 11. att förklararmotionen /78: 1912, yrkandena 6 och 9, det senare i vad avser massivresursöverföring och ämnesinriktad verksamhet, besvarade med vad utskottetanfört, 12. att avslår motionen1977/78: 1912, yrkandet 7, och motionen 1977/78: 1914, yrkandet 22, beträffandesamarbete med enskilda länder (avsnitt 7) 13. att avslår motionen1977/78: 532, yrkandet 2 och motionen 1977/78: 1023, 14. att avslår motionen1977/78: 1910, delyrkandet 1 a, och motionen 1977/78: 1914, yrkandena 13, 14och 18, 15. att förklararmotionen /78: 1910, delyrkandet 1 b, besvarad med vad utskottet anfört, 16. att förklararmotionen /78:1912, yrkandet 8, och motionen 1977/78: 1913, yrkandet 2, detsenare såvitt avser översyn, besvarade med vad utskottet anfört, 17. att avslår motionen1977/78: 1913, yrkandet 2, såvitt avser projektgodkännande. UU 1978/79:1 109 beträffande stöd till béfrielserörelser och annathumanitärt bistånd (avsnitt 8) 18. att förklarar motionen1977/78: 1912, yrkandet 9, besvarad, såvitt nu är i fråga, 19. att avslår motionen1977/78: 1914, yrkandet 17, beträffande katastrofbistånd (avsnitt 9) 20. att avslår motionen 1977/78: 1914,yrkandet 20, beträffande stöd till enskilda organisationer (avsnitt 10) 21. att riksdagenavslår motionen 1977/78: 1914, yrkandet 16, 22. att förklarar motionen1977/78: 1912, yrkandet 9, besvarad, såvitt nu är i fråga, beträffande kunskapsöverföring och kimskapsutveckling(avsnitt 12) 23. att förklararmotionen /78: 1909 och motionen 1977/78: 1912, yrkandet 9, såvitt nu är i fråga, besvarade med vad utskottet anfört, beträffande upphandling i och bundet bistånd(avsnitt 13) 24. att avslår motionen1977/78: 1020 och motionen 1977/78: 1914, yrkandet 19, 25. att förklarar motionen1977/78: 1912, yrkandet 9, såvitt nu är i fråga, besvarad med vad utskottetanfört, 26. att nied bifall tillpropositionen 1977/78: 135 godkänner att eventuella kostnader för skadefall isamband med särskilda garantier för export till (s. k. u-garantier)skall belasta anslaget Oförutsedda utgifter under sextonde huvudtiteln, beträffande samarbete på industriområdet (avsnitt 14) 27. att , medbifall till propositionen 1977/78: 135 och med avslag på motionen 1977/78: 1905, motionen 1977/78: 1910, yrkandet 2, motionen 1977/78: 1912, yrkandet 10, och motionen 1911/18: 1914, yrkandet 1, såvitt nu är i fråga, a) godkännerpropositionens allmänna riktlinjer beträffande inrättande av en fond(stiftelse) för industriellt samarbete med och beträffandeförstärkning av SIDA:s resurser på området för industriellt bistånd, b) antarpropositionens förslag till lag om beslutanderätt för stiftelse som har bildatsför att främja tillkomst och utveckling av tillverkande företag i ,dock med den änd- UU1978/79:1 110 ringen att lagen skall träda i kraft först den 1 november1978, c) bemyndigarregeringen att medge stiftelsen rätt att ta upp lån eller utfärda lånegarantier till ett belopp som motsvarar högst det inbetalade grundbe loppet, d) bemyndigarregeringen att av medel som anvisats för detta ändamål på reservationsanslaget C 2. Bilateralt utvecklings samarbete ta i anspråk . för grundkapital till den vid b) ovan nämnda stiftelsen samt högst . för stiftelsens löneutgifter och andra omkostnader, e) bemyndigarregeringen att av medel som anvisats på reser vationsanslaget C 2. Bilateralt utvecklingssamarbete ta i an språk högst . för att förstärka styrelsens för inter nationell utveckling 28. att avslår motionen1977/78: 1912, yrkandet 11, och motionen 1977/78: 1914, yrkandet 3, 29. att avslår motionen1977/78: 1910, delyrkandet 1 c, 30. att avslår motionen1977/78: 1914, yrkandena 4, 5, 6 och 9, beträffande allmänna riktlinjer för u-lands- ochbiståndspolitiken 31. att , medbifall till propositionen 1977/78: 135 och med avslag på motionen 1977/78: 1914, yrkandet 1, såvitt nu är i fråga, beträffande allmänna riktlinjer i övrigt för svensk u-lands- och biståndspolitik godkänner vad som angetts i pro positionen. Närvarande: (), (), förste vice talmannen (), (), Anna-LisaNilsson (c), (), (), (), MatsHellström (s), (), (), (),(), () och (). UU 1978/79:1 111 , , , , , och (samtliga s) har avgivit följande 6 reservationer till betänkandet. Vid avsnittet 2 (U-Iandspolitik) Reservanternaanser beträffande socialklausul i dels att den del av utskottets yttrande som på s.26 börjar med "I de pågående" och på s. 27 slutar med "ansesbesvarade." bort ha följande lydelse: Utskottetkonstaterar, i enlighet med s-motionen 1912, att de regler som bestämmervärldshandeln måste revideras för att skapa bättre förutsättningar förnationella program för sysselsättning åt alla. och andra mänskliga rättigheteri såväl som i i-länder. Fackföreningsrörelsenskrav på en socialklausul i är ett uttryck för detta, och kravet har restsi förvissning om att nationella regeringars försök att åstadkomma fullsysselsättning och socialt rättvisa levnadsvillkor försvåras av de nuvarandereglerna, vilka helt saknar bestämmelser som tillgodoser de arbetandesrättigheter. Som ovan nämnts innebär förslaget om en socialklausul att skall åläggas att föra en politik för full sysselsättning för attdra nytta av handelsreglerna. Det innebär vidare rätt till förbud mot exportav farliga arbetsmiljöer för att skydda de anställda. Genom socialklausulenskall krav ställas på att arbetsgivare inte skall få möjlighet att exploateramänniskor som lever i samhällen med stor arbetslöshet genom att erbjudaarbetsvillkor som är uppenbart oacceptabla och under existensminimum. Dessaförhållanden gäller särskilt de tidigare nämnda frizonerna där multinationellaföretag ofta ges extrema fördelar genom tull- och skattefrihet samt frihetfrån fackliga organisationer etc. Dessa frizoner står utanför landets lagar. Utskottetansluter sig till bedömningen i motionen 1912 att det krävs ett starkarefackligt inflytande över handelspolitiken. Likaså krävs facklig representationi , dels genom en trepartskommission, enligt so-cialklausulförslaget, dvs.företrädare för regering, arbetstagare och arbetsgivare, dels i form avfackligt deltagande i nationella delegationer, utsedda av regeringen, liksområdgivande status åt de internationella fackliga organisationerna. Motdenna bakgrund tillstyrker utskottet det nu aktuella yrkandet i motionen 1912att aktivt bör verka för införandet av en socialklausul i . Ensådan bör med hänsyn till den snabba utbredningen av s. k. frizoner i förstahand inriktas på förhållandena i dessa i enlighet UU 1978/79:1 112 medvad som anförs i motionen. Förevarande yrkande i motionen 1914 får därmed ansesbesvarat. dels att utskottets hemsfällan i momentet 4 (s.108) bort ha följande ' lydelse: 4. att med bifall till motionen 1977/78:1912, yrkandet 4, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anförtoch förklarar motionen 1977/78: 1914, yrkandet 8, besvarad med vad utskottetanfört. Vidavsnittet 6 (Samarbete med internationella organisationer) 2.beträffande /ID A och () dels att den del av utskottets yttrande som på s.47 börjar med "Till delar" och på s. 49 slutar med "ansesbesvarad." bort ha följande lydelse: Utskottetanser att med rätta kritiserats starkt bl. a. från svensk sida.Världsbanken har status som fackorgan inom FN-systemet men har till skillnadfrån övriga FN särskilda beslutsregler. Vid sin kreditgivning har Världsbankenvid flera tillfällen ställt sådana krav på låntagarländerna att det inneburitatt de fattiga massorna i dessa länder fått det sämre. ärVärldsbanken en organisation med stora ekonomiska och administrativa resurser,som tvingas att vända sig till för att klara akuta lånebehov förinvesteringar. För är alternativet ofta att gå till privatastorbanker med hårdare lånevillkor. Därför medverkar nästan alla , ävenVietnam, och m. fl., i och-framför alltdess dotterorganisation, , som ger lån på ekonomiskt förmånliga Villkor.Sverige bör i enlighet med önskemål som uttryckts från sida inomVärldsbanken med kraft aktivt verka för progressiva förändringar. Samtidigtanser utskottet emellertid att höga andel av bidragen till börminska och att detta bör utgöra riktlinje vid kommande förhandlingar om en nypåfyllnad av IDA:s resurser; I stället bör så långt som möjligt arbetaför att stärka () för att u-ländernadärigenom skall få en annan kanal för kapitalbistånd. För'att kapitalutveckhngsfondenpå sikt skall bli ett effektivt organ för utveckling krävsytterligare resurser, bl. a. från svensk sida. Sverigesfinansiella engagemang i Världsbanksgruppen gäller emellertid inte endastIDA,, även om det är bara till som medel överförs ur biståndsanslagen. Sompåpekas i propositionen har frågan om en Ökning också av det i Världsbankeninsatta kapitalet aktualiserats. UU1978/79:1 113 Emellertid omnämns inte i propositionen att det somdiskuteras är en i det närmaste fördubbling av kapital. Enredogörelse för ställningstagande till denna fråga skulleenligt utskottet ha varit motiverad. Som aktiv partner i det internationella utvecklingssamarbetethar all anledning att kritiskt pröva om det är till gagn för dettautvecklingssamarbete att en enda institution får en sä dominerande ställninggentemot de fattiga länderna. Vad utskottet här anfört beträffandeVärldsbanken/och bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan imomentet 8 (s. 108) bort ha följande lydelse: 8. att med anledning avmotionen 1977/78: 1912, yrkandet 9, såvht avser Världsbanksgruppen och FN:skapitalutvecklingsfond, och med avslag på motionerna 1977/78: 1910,delyrkandet 1 d, och 1977/78: 1914, yrkandet 12, som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 3. beträffande () dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 57 börjar med "Anslutningen var" och på s. 59slutar med "ur IDB." bort ha följande lydelse: Beslutet att skulle ansluta sig till IDB varkontroversiellt. Utrikespolitiska och biståndspolitiska skäl anfördes motanslutningen. Utskottet vill understryka att ett medlemskap i fåråterverkningar på svensk utrikespolitik och biståndspolitik. Genom att medverkai denna bank kommer att stödja regimer som visat synnerligen liten respektför mänskliga rättigheter. Huvuddelen av bankens resurser går tillmilitärdiktaturer och andrå förtryckarregimer i . Förutsättningarför ekonomisk och social utveckling saknas också i flertalet av de aktuellaländerna under rådande samhällssystem. Dessutom går en dominerande del avbankens resurser till de rikare länderna i . som varit medlem av banken harinriktningen av lånen ytterligare förskjutits mot rikåre länder och länder somstyrs av brutala militärdiktaturer. De argument som anfördes mot inträde ibanken har ökat i styrka genom utvecklingen i bankenunder året. Dessutom förbereder banken nu nya krav på ökade finansiella bidragfrån bl. Detta förhållande nämns över huvud taget inte ipropositionen 135. Mot denna bakgrund tillstyrker utskottet yrkandena imotionerna 1912 och 1914 att skall lämna IDB. dels att utskottets hemställan imomentet 12 (s. 108) bort ha följande lydelse: 8 1978/79. UU 1978/79:1 114 12. att med bifall till motionerna1977/78: 1912, yrkandet 7, och 1977/78: 1914, yrkandet 22, som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Vid avsnittet 7 (Samarbete med enskilda länder)Reservanterna anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.67 börjar med "De nu" och slutar med "anses besvarade. "bort ha följande lydelse: Motbakgrund av yrkandet i motionen 1912 bör vad utskottet här anfört gesregeringen till känna. dels att utskottets hemsfällan i momentet 16 (s.108) bort ha följande lydelse: 16. att med anledning av motionen1977/78: 1912, yrkandet 8, som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört och förklarar motionen 1977/78: 1913, yrkandet 2, det senare såvittavser översyn, besvarad med vad utskottet anfört. 5.Vid avsnittet 8 (Stöd till befrielserörelser och annat humanitärt bistånd) dels att den del av utskottets yttrande som på s.74 börjar med "Direkt stöd" och slutar med "i . "bort ha följande lydelse: Direktstöd bör sålunda kunna komma i fråga i de fall då antingen FN:s säkerhetsrådeller med svensk anslutning uttalat sig för sådant stöd.Utskottet vill emellertid understryka att regeringen skall vara oförhindradatt lämna direkt humanitärt stöd till en befrielserörelse även i andra fallsom framstår som angelägna från svensk synpunkt.