bet · G201FiU40 · 1978-12-31 00:00:00 — Förstoch främst måste en större stramhet iakttagas i budgetarbetet, anförmotionärerna, som anser att statsutgifterna kunnat vara åtskilliga miljardermindre än vad som föreslagits i årets budget. Motionärerna framhåller att närväl en budget ligger på bord är det i realiteten för sent attåstadkomma några mer substantiella besparingar. Den som då föreslår sådanautpekas som hänsynslös eller okänslig. Den som föreslår ökade utgifter däremotkniper eller tror sig åtminstone knipa politiska poänger. Med hänsyn till deekonomiska svårigheter som vårt land fortfarande står inför och måste lösa ärdet emellertid i det längre perspektivet den som inte visar tillräckligåterhållsamhet som är hänsynslös genom att vår ekonomiska framtid därigenomäventyras. I motionen 2689 (c) framhålls att den svenskaekonomin nu är inne i en konjunkturuppgång som nödvändiggör återhållandeåtgärder. I detta läge hade ett initiativ för att komma till rätta medbudgetunderskottet varit ett 4Riksdagen 1978/79. FiU 1978/79:40 50 viktigtinslag i den ekonomiska politiken från en ansvarskännande regerings sida. Menregeringen har, framhåller motionärerna, i stället försökt ge en ganska ljusbild av situationen för stunden och nöjt sig med att markera ökande svårigheterförst längre fram. har man föreslagit ofinansierade skattelättnader,ägnade att fördjupa dessa svårigheter. Enligtmotionärerna pekade redan under den socialdemokratiska regeringenbudgetunderskottets utveckling på ett problem vars allvar dock kommit lillsynes först . Utvecklingen har varit oroande. Trotsatt regeringen förfogat över den statliga utrednings- och informationsapparatenoch på ett tidigt stadium bör ha sett hur förutsättningarna skapats för enförsämring av budgetsaldot från månad till månad, har inga initiativ tagits föratt på bred politisk front gripa sig an svårigheterna. I det revideradebudgetförslaget förskjuter man uppbromsningen ännu ,som man ser sig nödsakad acceptera ett årligt budgetunderskott på ca50 miljarder framåt som går alt överblicka. Problemetsstorieksordning framgår av räkneexemplet att hela produktivitetsökningen underca torde åtgå för att halvera det nuvarande budgetunderskottet till denmera hanteriiga nivån . Motionärernaanser att de statsfinansiella perspektiven är sådana attde bör påverka de ekonomiska politiska besluten . Blandde ekonomisk-politiska åtgärder som enligt motionärerna måste vidtas införhösten återfinns följande punkter. Budgetunderskottetmåste successivt nedbringas. De nödvändiga inkomstförstärkningarna måste ske iformer som underiättar lönerörelsen och långsiktigt tryggar sysselsättningengenom att inte försvaga näringslivets internationella konkurrenskraft. Riksdagenmåste kräva att kraftiga insatser redan nu vidtas inom hela den statligaförvaltningen för att under den stundande budgetbehandlingen en åtstramning avstatsutgifterna skall komma till stånd. 1 wo//one/j 2690 (vpk) föreslås en ny ekonomiskpolitik, innehållande bl. a. ett program för att skapa 100 000 nyaarbetstillfällen . Enrad av de krav som den nya politiken måste innehålla ställer krav påstatsbudgeten. Men de merutgifter de innebär måste enligt motionärerna ses iförhållande till nödvändigheten av och ändamålet med utgifterna. Den mestkostnadskrävande delen i den nya politiken är programmet för skapande av 100000 nya arbetstillfällen . Men detta program är enligt motionärernapå sikt inte en "kostnad" och skillnaden mellan dess brutto-och nettokostnadär mycket stor. Alternativet är att 100 000 personer är arbetslösa eller sättsi någon form av arbetsmarknadsutbildning och även detta kostar samhället storapengar. Dessutom skulle de personer som får arbete genom programmet bidra lillekonomins utveckling genom samhälleligt nyttiga och produktiva insatser somger upphov lill inkomster och FiU 1978/79:40 51 bidrarfill ett bättre liv för många. Programmetför 100 000 nya jobb underen tolvmånadersperiod ryms enligt motionärerna välinom en nettokostnadsram om . Motionärernaanför vidare att i den statsfinansiella kris som följt av den allmännaekonomiska krisen och den borgerliga omfördelningspolitiken till kapitalet ärdet nödvändigt dels att föreslå inkomstförstärkningar för statsbudgeten för attnedbringa budgetunderskottet, dels att föreslå uppbyggnad av de fonder ochfinansiella tillgångar som är nödvändiga för ett samhälleligtinvesteringsprogram samt dels föreslå en sådan inriktning av skattepolitikenatt den främjar en jämnare fördelning av inkomster och förmögenheter. Motionärernaanser att läget nu är mycket gynnsamt för att åstadkomma såväl en förstärkningav statsbudgeten, en finansiell grund för ett samhälleligt investeringsprogramsom för en jämnare fördelning. Företagens vinster ökade kraftigt ochvinstökningarna kan förväntas bli än större 1979. Även regeringen ser ettöverskott på likviditet i företagen -beräknat till . - somett samhällsekonomiskt problem. Sparandet har förskjutits från stat ochkommuner till privata förmögenhetsägare. Motionärernahänvisar till skattepolitiska motioner till årets riksdag vari vänsterpartietkommunisterna föreslagit bl. a. skärpningar av skatten på stora förmögenheter,arv och gåvor, tak för ränteavdragen, slopad indexreglering av skatteskalan,skärpta åtgärder mot skatteflykt och skattefusk och en 10 96-ig höjning av denstatliga bolagsvinstbeskattningen. Denya fakta som framkommit om ökade bolagsvinster, överlikviditet ochförändringar i sparandet ger enligt motionärerna anledning till ytteriigarekrav. Motionärerna upprepar kravet om en allmän arbetsgivaravgift som skallberäknas i förhållande till företagens omsättning. Den bör tills vidare utgåmed en procent av företagens bruttointäkter av rörelse, vilket kommer att gestatskassan en inkomstförstärkning . Vidare föreslåsen extra bolagsvinslbeskattning på 1979 och vinster utöver nuvarandenivå , samt en engångsskatt på 10 96 på storaförmögenheter . I motionen 2692 (s) anförs att de borgeriigaregeringarna haft dålig kontroll över statsutgifterna och på flera viktigaområden bedrivit en direkt slösaktig utgiftspolitik. Vidarehar man genom en lång rad åtgärder systematiskt försvagat statsbudgetensinkomstsida. Detta har exempelvis skett genom en rad skattelättnader föregenföretagarna. En ytteriigare anledning till den kraftiga försvagningen avstatsfinanserna är enligt motionärerna den borgeriiga regeringens användning avgenerella åtgärder med låg ekonomisk-politisk effektivitet. Ett exempel pådetta är slopandet av den allmänna arbetsgivaravgiften vilket lett till enförsvagning av statsbudgeten med ca . FiU1978/79:40 52 Att de båda borgeriiga regeringarnainte haft något grepp om den statsfinansiella utvecklingen framgår enligtmotionärerna bl. a. av de felbedömningar av budgetutvecklingen som skett underde borgerliga regeringsåren. 1 budgetpropositionen beräknaderegeringen att underskottet i budgeten 1977/78 skulle bli 15,7 miljarder kr.Så sent som bedömde man från regeringshåll att det skulle stannavid 14 miljarder. I själva verket blev underskottet drygt 11 miljarder större -i det närmaste en fördubbling. I budgetpropositionen beräknadetrepartiregeringen alt budgeten 1978/79 skulle ge ett underskott på 32miljarder. I den nu framlagda kompletteringspropositionen beräknas detta tilldrygt . Oförmågan att förutse budgelutvecklingen framgår även avde tre långtidsbudgetar som presenterats under den borgeriigaregeringsperioden, anför motionärerna och hänvisar till följande tablå. Budgetunderskotten enligt långtidsbudgetar(miljarder kr.) 1979/80 1980/81 1981/82 LB77 -14,4 -12,3 -12,0 LB 78 -38,0 -40,2 -40,2 LB79 -48,2 -48,2 -48,9 Som framgår av denna tabell harbudgetministern således räknat upp underskotten med ca 35 miljarderkr. för vart och ett av de tre närmast följande budgetåren. Motionärerna sägersig mot denna bakgrund ha svårt att frigöra sig från intrycket att deborgerliga regeringarna föriorat kontrollen över den statsfinansiellautvecklingen. Motionärerna riktar invändningar mot alt regeringen ibudgeten /80 tillgodoräknat sig en inkomstförstärkning med 1 miljardkr. avseende ett kommande beslut att höja statsinkomsterna som ett led ifinansieringen av skatteomläggningen . Man har även lagt in motsvarande"tänkta" skatteinkomster i långtidsbudgeten som härigenom förslutåret får ett med . Detta är enligt motionärerna ett ytterst anmärkningsvärtförfarande och har såvitt de vet aldrig förekommit. Efterkorrigering av långtidsbudgeten för de ännu ej beslutadeinkomstförstärkningarna erhåller motionärerna följande resultat: FiU 1978/79:40 53 Budgetsaldotenligt korrigerade långtidsbudgeten 1979/80-1983/84 (miljarder kr.) 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 -48,2 -48,2 -48,9 -48,9 -50,2 -49,2 -50,8 -52,6 -53,4 -55,5 Denna långtidsbudget visar enligt motionärerna endjupt oroande statsfinansiell utveckling. Trots att man förutsatt enfortgående ökning av den ekonomiska aktiviteten och trots att man gjort - ivaoe fall mot senare delen av perioden - mycket förmånliga anlaganden ominkomst- och prisutvecklingen och trots att man förutsatt att en radarbetsmarknads- och näringspolitiska insatser skall bortfalla så ökarbudgetunderskottet. Man har dessutom på utgiftssidan inte räknat med ett endanytt åtagande. Dettavisar enligt motionärerna att vi nu till följd av de borgerliga partiernasoförmåga att hantera statsfinanserna hamnat i en statsfinansiell krissituation.Redan det kommande budgetårets underskott utgör i en uppåtgående konjunktur enallvarlig inflationsfara. I ett längre perspektiv kommer en fortsatt försämringav statsfinanserna att försätta oss i en praktiskt taget ohanterbar ekonomisksituation. En väsentlig anledning till detta är att gapet mellan budgetensinkomst- och utgiftssida nu blivit så stort att ränteutgifterna påstatsskulden växer långt snabbare än vad som svarar mot de automatiskainkomstförstärkningarna vid en uppåtgående konjunktur. Densvaga statsfinansiella situationen utgör enligt motionärerna dessutom ettdirekt hot mot välfärden. Bakom de dunkla skrivningarna i finansplanen omomprövningar av utgiftsbeslut döljer sig - vid ett fortsatt borgerligtregerande - bestämda intentioner att försämra välfärden, anför motionärerna. Motionärernaframhåller också att den svaga statsfinansiella situationen medför att vi stårsämre rustade om vi på nytt skulle hamna i ett läge med kortsiktigapåfrestningar för sysselsättningen. Nukrävs enligt motionärerna att man med bestämdhet och kraft lägger om kursen ochinleder det långa arbete som kommer att krävas för att återställa balansen iden svenska ekonomin. Budgetpolitiken måste långsiktigt utformas så att denger ett effektivt stöd åt sysselsättning och kapitalbildning som manåstadkommer en långsiktig sanering av statens finanser. Detta kan inte åstadkommasutan en betydande förskjutning av politiken i riktning mot en ökad användningav selektiva medel. Enrad åtgärder bör enligt motionärerna vidtas som lar ner underskottet /80. Denna första förbättring av budgetsaldot måste emellertidåtföljas av en ytterligare förbättring av saldot. Omfattningen av åtgärderna äremellertid av en sådan storlek att de måste grundas på en total analys av helavår samhällsekonomiska utveckling framöver. FiU 1978/79:40 54 motionärernabli en uppgift för den kommande långtidsutredningen. Isitt budgetalternativ för /80 föreslår motionärernaulgiftsbesparingar i förhållande till regeringsförslagen om totalt ca 900 milj.kr. och utgiftsökningar om ca 2 140 milj. kr. Härtill kommer inkomstförstärkningarsom enligt motionärerna skall ge totalt 5 190 milj. kr. Härigenom skulle man fåen minskning av budgetunderskottet med ca . jämfört med regeringensförslag. Sedan regimskiftet 1976 har underskottet i statensbudget vuxit i en takt som saknar tidigare motstycke. Den borgerligaregeringspolitiken har lett till en försvagning av statsbudgetensom inger djup oro. Utvecklingen framgår av tabell 11. åren 1975/76-1979/80 (Miljarder kr.) 1975/76 1976/77 1 Beräknat ulfall (RRV;s budgetprognos nr 8) 2 Förslagtill statsbudget enligt utskottets preliminära beräkning Underskottet i statens budget motsvarar /80 av bruttonationalprodukten. Den borgeriigatrepartiregeringen och sedermera även folkpartiregeringen har försökt försvaraden dramatiska försvagningen av statsfinanserna genom att hänvisa till attstora insatser har krävts för att upprätthålla sysselsättningen. Detta är dockendast en av många faktorer som har bidragit till det stora budgetunderskottet. Denkraftiga inflation som den borgerliga regeringspolitiken gav upphov lill under1977 medförde kraftiga automatiska ökningar av statsutgifterna, något som ocksåpåverkat statsbudgeten . Enannan orsak är att de borgeriiga regeringarna har använt sig av generellaåtgärder med låg ekonomisk-politisk effektivitet. Främst bland dessa har varitborttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften, vilket försvagar budgetensinkomstsida med nu . Avsikten var att förbättra inte minstexportföretagens konkurrenskraft och därmed indirekt att stimulerainvesteringarna i näringslivet. Utskottet kan emellertid nu konstatera attinvesteringsnivån, särskilt i industrin, sjunkit kraftigt och att mångaföretag, inte minst på exportsidan, har höjt sina priser och planerarytterligare prishöjningar. Huvuddelen av kostnadssänkningen kom dessutom sådana FiU 1978/79:40 55 sektorertill godo som inte är utsatta för utländsk konkurrens. Deborgerliga regeringarna har även försvagat statsinkomsterna genom att beviljaen rad förmåner till företagarna. De senaste exemplen är de beslutadelättnaderna i företags- och skogsbeskaitningen. De har presenterats somhuvudsakligen tekniska skatteomläggningar men innebär vid fullt genomslag eninkomslförsvagning för staten om ca . Härtillkommer att de borgerliga regeringarna har haft en dålig kontroll överutgiftsutvecklingen och på vissa områden bedrivit en rent slösaktigutgiftspolitik. Detta gäller t. ex. projekteringen av B3LA och vissa företagsförvärv,där staten betalat överpriser, såsom vid bildandet av och det statligadatabolaget. Regeringensbudgetprövning har i många fall varit slapp. De uppmaningar som riktats tillriksdagen att iaktta återhållsamhet vid behandlingen av regeringens budgetförslagter sig mot denna bakgrund märkliga. Det måste fastslås att regeringen har etthuvudansvar när det gäller att visa återhållsamhet i fråga omstatsutgifterna-både på grund av dess politiska roll och till följd av dessunika ställning i fråga om tillgång till information och beredningskapaciiet. båda borgeriiga regeringarna haft ett mycket dåligt grepp om denstatsfinansiella utvecklingen framgår även av deras upprepade felbedömningarav budgetläget. Gång på gång har budgetunderskottets storlek underskattats,ofta med mycket stora belopp. I budgetpropositionen beräknaderegeringen att underskottet i budgeten /78 skulle bli 15,7 miljarderkronor. Så sent som bedömde man från regeringshåll att det skullestanna vid . I själva verket blev underskottet drygt 11miljarder kronor större - i det närmaste en fördubbling. Ibudgetpropositionen beräknade trepartiregeringen att budgetenför 1978/79 skulle ge ett underskott på . Oförmåganatt förutse budgetutvecklingen framgår även av de tre långtidsbudgetar som harpresenterats under den borgeriiga regeringsperioden. 1 den följande tabellenredovisas de beräknade underskotten för de tre budgetåren 1979/80-1981/82enligt långtidsbudgetarna . Budgetunderskotten enligt långtidsbudgetar (miljarderkronor) 1979/80 1980/81 1981/82 -14,4 -12,3 -12,0 -38,0 -40,2 -40,2 -48,2 -48,2 -48,9 FiU 1978/79:40 56 Som framgår av denna tabell har budgetministernsåledes räknat upp underskotten med ca för vartoch ett av de tre närmast följande budgetåren. Mycket talar för att även densenaste bedömningen underskattar underskottens storiek. Sålunda innebär deberäkningar för /80 som utskottet redovisar i det följande attunderskottet kommer att överstiga . Manhar mot denna bakgrund svårt att frigöra sig från intrycket att de borgeriigaregeringarna har föriorat kontrollen över den statsfinansiella utvecklingen. Misstronmot budgetbedömningarna blir inte mindre av att folkpartiregeringen denna gångi det budgetförslag som har förelagts har tillgodoräknat siginkomster som regeringen inte ens har lagt fram förslag om. Regeringen har ibudgeten /80 räknat med en inkomstförstärkning om 1 miljard kronoravseende ett kommande beslut att höja statsinkomsterna som ett led ifinansieringen av skatteomläggningen . Utskottetavvisar med bestämdhet detta förfarande som enligt vad utskottet har sig bekantaldrig tidigare förekommit. Inkomstberäkningenför 1979/80 bör givetvis också korrigeras med hänsyn till att haravslagit eller ändrat fiera av regeringens skatteförslag, däribland förslagettill skatteomläggning . Utskottet kommer att ta upp beräkningen avinkomsterna på driftbudgeten /80 till närmare behandling i ett särskiltbetänkande. Enligt utskottets preliminära bedömning far de nämnda avvikelsernasammantaget mycket begränsade effekter på totalbudgetens inkomster. anfört i det föregående kommer de beslutade lättnaderna i toretags-och skogsbeskattningen att vid fullt genomslag leda till betydandeinkomstförsvagningar. Det är dock svårt att bedöma vilken effekt som kanerhållas redan för /80. Regeringen har i sina inkomstberäkningarinte tagit hänsyn till dessa beslut. Utskottet räknar inte heller med någonavvikelse från regeringens beräkningar på denna grund men vill betona att härfinns en osäkerhetsfaktor i beräkningarna. Ävenpå utgiftssidan har riksdagsbehandlingen av budgetförslaget /80 medförtvissa förändringar. När utskottet justerar detta betänkande har riksdagenemellertid inte slutfört behandlingen av budgetförslaget. Beslut saknasfortfarande på områden som har stor betydelse för den slutliga utformningen avstatsbudgeten /80. har enligt utskottets beräkningarriksdagsbehandlingen (av fattade beslut och utskottensställningstaganden) lett till utgifter som med ca 400 milj. kr. Det bör här särskilt observeras att regeringspartietsföreträdare i i stor utsträckning har ställt sig bakom dessautgiftshöjande förslag. Utöverriksdagsbehandlingen av regeringens förslag haren väsentlig faktor tillkommitsom påverkar budgeten /80. 1 en senare prognos än den regeringen kunnatta hänsyn till över budgetutfallet /79 har gjort bedömningen att ytterligare utbetalningar om FiU 1978/79:40 57 tillsammansdrygt inte kommer att hinna göras /79. Dessautbetalningar hänför sig till ett litet antal mycket stora anslag. För dessakan det med relativt stor säkerhet antas att utbetalningarna kommer alt /80. Eftersom regeringen i kompletteringspropositionen antogatt anslagsbehållningarna /80 skulle minska med ,innebär denna nytillkommande omständighet att anslagsbehållningarna i ställetskulle minska med . Nukan i och för sig realismen i detta antagande ifrågasättas. Utvecklingen desenaste åren har inneburit en fortlöpande uppbyggnad av anslagsbehållningarnaoch regeringen har vid återkommande tillfällen underskattat denna utveckling.Delvis beror detta på att utbetalningstakten för vissa anslag har varit lägreän väntat. En annan orsak har varit att har beslutat om nya anslagefter det att statsbudgeten fastställts och att dessa anslag ofta inte harhunnit betalas ut under samma budgetår. Bl.a. mot bakgrund av sistnämnda omständighet är anslaget till Oförutseddautgifter av intresse. Regeringen har /80 fört upp detta med 4 miljarderkronor. Även om hänsyn tas lill att den förbättrade konjunkturen kan förväntasmedföra ett minskat behov av arbetsmarknads- och näringspolitiska insatser, såförefaller enligt utskottets mening vara tilltaget iunderkant för att täcka de nytillkommande utgifter som erfarenhetsmässigtuppstår under ett löpande budgetår. Sålunda kan nämnas att under1978/79 har beslutat om anslag på över 15 miljarder utöver vad som fastställdesi statsbudgeten /79. Ombetydande tilläggsanslag beslutas /80 kan detta väntas få effekter iform av större anslagsbehållningar vid utgången av /80.Anslagsbehållningarnas utveckling och storieken på anslaget Oförutseddautgifter måste således sättas i samband med varandra. Även om utskottet harfunnit anledning att ifrågasätta såväl bedömningen av anslagsbehållningarnasutveckling som av storleken på anslaget Oförutsedda utgifter, finns det intetillräckligt underlag för att nu frånlräda regeringens bedömning utom i dethänseende som föranleds av RRV:s senaste budgetprognos. Ipropositionen diskuteras, mot bakgrund av anslagsbehållningarnas storiek,frågan om regeringens kontroll över dessas utveckling. Föredraganden finneratt regeringen i och för sig besitter erforderliga instrument för att bestämmareservationsmedelsförbrukningen. Det är emellertid i många fall i strid medanslagens syfte att löpande styra medelsförbrukningen. Följaktligen är detsvårt att förutse förändringar i anslagsbehållningarna. Vid en avvägning mellankravet på en effektiv myndighetsutövning och möjligheterna att användaanslagsbehållningarna som ett instrument i konjunkturpolitiken övervägerenligt föredraganden i de flesta fall det förstnämnda intresset. En icke avsedd förbrukningav större omfattning av anslagsbehållningar på FiU 1978/79:40 58 enskildaanslag kan dock förhindras, framhåller föredraganden. En uppkommen reservationkan inte förbrukas utan att regeringen direkt eller indirekt genom delegeringtill myndigheterna godtagit all så sker. Föredraganden avser att ta initiativlill att i regleringsbreven under reservations- och investeringsanslag införabegränsningar för medelsförbrukningen om inte särskilda skäl talar däremot.Föredraganden uttalar också sin avsikt att noggrant följa utvecklingen avreservationsmedelsförbrukningen för att vid behov vidta erforderliga åtgärder. Utskottethar redan tidigare uppmärksammat problemet med de snabbt växandeanslagsbehållningarna. Det är i och för sig tillfredsställande att dessa nuharblivit föremål för en mera ingående analys . Det måste dockunderstrykas att det i allmänhet inte kan vara en godtagbar metod att sökabromsa utbetalningen av utgifter som redan har beslutat om genom attinföra nya byråkratiska rutiner. Återhållsamheten i fråga om statsutgifternamåste i första hand komma till uttryck i de förslag som läggs i och iprövningen av dessa. Att först besluta om utgifter och därefter' försöka hindraeller fördröja all dessa betalas ut genom att försvåra myndighetsutövningen kani regel inte vara ett lämpligt tillvägagångssätt. Det finns däremot allanledning att noggrant följa anslagsbehållningarnas utveckling ochatt därvid även överväga lämpliga åtgärder för att om möjligt undvika attutbetalningarna sker på ett sätt som kan stå i strid med finanspolitikensallmänna inriktning. Denslalsfinansiella situationen måste nu betecknas som djupt oroande. Enligt nuföreliggande beräkningar kommer budgetunderskottet att stiga med ca 10miljarder kronor mellan budgetåren 1978/79 och 1979/80 och att överstiga 50miljarder kronor /80. Detta sker som vi befinner oss i enklar konjunkturuppgång. Regeringen har tecknat en mycket ljus bild av denekonomiska utvecklingen . Det kan visseriigen ifrågasättas omuppgången verkligen blir så stark som regeringen har förutspått - inte minstmed tanke på den alltmer oroande situationen på oljemarknaden och på detilltagande internationella råvaruprisstegringarna. Men just med tanke på denoptimistiska framtidsbild som regeringen målar upp, framstår det för utskottetsom anmärkningsvärt att propositionen inte innehåller några konkreta förslag omhur en med hänsyn till denna konjunkturutveckling nödvändig statsfinansiellåtstramning skall åstadkommas. Det framgår av regeringens egna beräkningar attstimulanseffekten från den offentliga sektorn stiger trotsatt ekonomin går från ett läge med lågt kapacitetsutnyttjandeoch sjunkande produktion in i en markant konjunkturuppgång. Ävenlångsiktigt framstår den statsfinansiella utvecklingen som djupt oroväckande.Regeringens egen långtidsbudget visaratt underskotten ligger kvar på omkring 50miljarder kronor in . Om hänsyn hade tagits lill de nubeslutade lättnaderna i företags- och skogsbeskattningen skulle underskotten havarit ännu större.