bet · G201AU11 · 1978-12-31 00:00:00 — Ett av vpk på nytt framställt yrkande oni attbestämmelserna skulle upphävas avslogs av (AU1976/77:32). Riksdagen1978/79. AU 1978/79:11 12 Förslagen om facklig vetorätt mot nedläggning avförelag m . m . i parlimotionen 618 från vpk sammanfattas av motionärernaenligt följande. kommunisterna föreslår att lokalfacklig organisation skall ges vetorätt mot arbetsköparens beslut vilka gällerköp och försäljning av företag som minskar sysselsättningen, nedläggning avförelag, avsked och permittering,anställningsstopp samt personalpolitiken iföretagen-delta för atl ge arbetarna en möjlighet att rädda sina jobb. Imotionen påpekas arbetsköparnas makt över produktion och samhälle i kraft avderas ägande av företagen saml atl medbestämmandelagen (MBL) och lagen omanställningsskydd är helt otillräckliga för att rädda jobben. MBL:s avsaknad avkonkreta maktbefogenheter för arbetarna och lagens samarbetskaraktär är lagensstora svagheter. I motionen föreslås därför alt MBL tillförs konkretamaktbefogenheter för arbetarna för atl de skall kunna rädda sina jobb. Yrkandena i motionen innebär att 38 § MBL ges nylydelse samt atl 39 och 40 §§ samma lag utgår. Motionen 1664 av m. fl. (m) riktar sigmot den fa c k 1 i g a vetorätten vid entreprenadavtal. Motionärerna yrkar iförsta hand atl 38-40 §§ MBL upphävs, i andra hand på utredning i syfie altåstadkomma större rättssäkerhet för olika parter. De påpekar bl. a. attbestämmelserna införts som ett sätt att komma till rätta med skatteflykt m. m.vid anlitande av s. k. grå arbetskraft. Missförhållanden av det slaget börundanröjas genom utbyggnad av skatteväsendets kontrollsystem och inte genomregler på ett helt annat område, arbetsrätten. Man kan inte begära all defackliga organisationerna genom ell veto endast skall slödjaskatlemyn-digheterna, ulan de kommer att se lagreglerna från sin egenintressesynpunkt och för de egna medlemmarna behålla så mycket arbete sommöjligt även då ett visst arbete på ett fullt korrekt sätt kan utförasbilligare av ett annat företag. Delta motverkar en rationell arbetsfördelningoch (år i realiteten konkurrens-begränsande effekter. Motionärerna finner delvidare anslötligt från principiell synpunkt atl entreprenören, som de hävdar,inte ens känner till all han har blivit "svartlistad" då han enligtde aktuella lagbestämmelserna inte kommer in som part i målet. 1 vpk:s panimotion 1670 om facklig vetorätt vid infö rande av datorbaserade system framhålls att de anställda och deras organisationermåste få det avgörande inflytandet när sådana system skall införas. Denskyldighet arbetsgivaren har att lämna information och förhandla om planeradedatorsystem räcker inte för au garantera de anslällda ett avgörande inflytandeutan måste kompletteras med vetorätt för de fackliga organisationerna vidinförande av datorbaserade system vid förelag och myndigheter. AU 1978/79:11 13 Motionärernayrkar all skall hos regeringen begära förslag till lagstiftninghärom. Förslag bör också läggas fram för om tillägg till datalagen avinnebörd all protokoll från förhandling enligt 11§ MBL skall bifogas ansökan omtillstånd all inrätta personregister vid företag eller myndighet. Bestämmelserna i 38-40 §§ MBL om facklig vetorätthar till syfte att förhindra att s. k. grå arbetskraft får arbeta i företageneller alt eljest arbete utförs på villkor,som innebäratt lagelleravtalkringgås. Stadgandena innebär alt en arbetsgivare är skyldig att på egetinitiativ ta upp förhandlingar om han överväger att låta ulföra visst arbete påarbetsplatsen med arbetskraft som inte har anställning där. Arbetsgivaren ärskyldig alt avvakta med beslut eller verkställighet därav till dessförhandlingen är genomförd. Förhandlingsskyldighet föreligger inte om det ärfråga om ett kortvarigt och tillfälligt arbete. Delsamma gäller om arbetetkräver särskild sakkunskap eller om den tilltänkta åtgärden i allt väsentligtmotsvarar åtgärd som har godtagils av vederbörande arbetstagarorganisation. Idessa fall kan dock arbetstagarorganisationen påkalla förhandling. Arbetsgivarensförhandlingsskyldighet avser arbetstagarorganisationen i förhållande tillvilken han är bunden av kollektivavtal, och det arbete det gäller skall fallainom avtalels giltigheisområde. efter förhandlingen bedömer all den aktuellaentreprenaden eller uppdraget kan antas medföra åsidosättande av lag ellerkollektivavtal eller eljest skulle strida mot vad som är allmänt godtaget inomparternas avtalsområde kan organisationen entreprenaden kommertill stånd. Denna vetorätt skall normalt utövas av den centralaarbetstagarorganisationen. Arbetsgivare,som inte iakttar förhandlingsskyldighet eller sätter sig över ett befogat veto,blir skadeståndsskyldig. Detsamma gäller för organisation som använt sill vetoulan att ha haft fog för det. Yrkanden om facklig vetorätt i personalpolitiska m.fl. frågor framfördes av vpk ulan atl vinna bifall.Yrkandena i den föreliggande vpk-molionenom fack 1 ig vetorätt mot nedläggningav förelag m. m. återgår på de krav på vetorättens omfattning som framställdesav vpk i partimotionen 1975/76:2495 med anledning av propositionen 1975/76:105om arbetsrättsreform m. m. Motionsyrkandei avslogs av . Vpk-yrkandena återkom och avslogs av i enlighet medhemställan i betänkandet AU 1976/ 77:32. AU 1978/79:11 14 Vpk har vidare i motionen 1976/77:1526 begärtlagstiftning om förbud mot avskedanden och permitteringar vid förelag med flerän 50 anställda. Yrkandet avslogs av (AU 1976/77:26). När behandlade arbelsrätlsreformenifrågasattes de föreslagna bestämmelserna i om facklig velorätl videntreprenadavtal från annat håll. Moderata samlingspartiet ansåg i enpariimotion all frågan var ofullständigt utredd och påpekade alt bestämmelsernaförts in i lagförslaget under departementsbehandlingen. Med hänvisning till attfrågan borde utredas och remissbehandlas i vanlig ordning yrkade partiet alt38-40 §§ skulle utgå ur MBL. I en motion (1975/76:2452) av m. fl. (m, c, fp) accepteradespropositionsförslagets regler om vetorätt. Motionärerna befarade dock attreglerna kunde missbrukas, t. ex. genom all en organisation reserveradearbetstilirallen för sina egna medlemmar. De föreslog därför viss ändring av 391 Medanledning av motionerna anförde inrikesutskottet (InU 1975/76:45 s. 44): Problemen med den grå arbetskraften har visat sigvara svårbemästrade. Del finns också tecken på atl företeelsen sprider sig tillnya branscher och arbetsområden. Utskottet anser all del finns goda skäl för denu föreslagna reglerna om vetorätt. Bestämmelserna skall ses som en av demetoder som bör komma till användning för att man skall komma till rätta medoarier av det slag som verksamheten med grå arbetskraft utgör. Frågan om dengrå arbetskraften har tidigare utretts, och någon anledning alt nu utredaspörsmålet på nytt finns knappasi. Utskoitet godtar alltså principen medfackligt veto i de aktuella fallen och avstyrker därför yrkandet i moderatasamlingspartiets motion. Närdel gäller utformningen av reglerna konstaterar utskottet alt syftet medbestämmelserna är all komma åt förfaranden som står i strid mot lag eller avtaleller praxis på svensk arbetsmarknad. Vetorätten får således inte utövas på delsätt som befaras i trepartimotionen 2452. Seriösa entreprenader får inteförhindras med stöd av de aktuella reglerna, lika litet som bestämmelserna fåranvändas för att styra över ett arbete från ett avtalsområde till ett annat.Veto som används på ett sådant sätt är inte giltigt och kan föranledaskadestånd för arbetstagarorganisationen. Med det anförda har utskottetbesvarat motionen 2452. Någon ändring i den föreslagna lagtexten kan inte ansesbehövlig. Yrkandet därom avstyrks således. följde inrikesutskollets förslag.Reservation (m) till förmån för parlimotionen. Facklig vetorätt vid införande av datorbaseradesystem aktualiserades av vpk i motionen 1976/77:941. Motionärernabegärde förslag till lagstiftning som ger de anslällda avgörande inflytande ochvetorätt samt ålägger arbetsgivaren skyldighet atl i förväginformera om planerade syslem. Yrkandetavstyrktes av arbetsmarknadsuiskoilel i betänkandet AU 1977/ AU 1978/79:11 15 78:4(s.9-10) med hänvisning till all den fackliga rörelsen ägnat ett betydande intresseål frågan om datoriseringen i arbetslivet och till alt avtalsregleringbeträffande datafrågor aktualiserats i samband med förhandlingar ommedbestämmandeavtal. Isammanhanget kan erinras om alt på förslag av arbelsmark-nadsulskotteti nyssnämnda betänkande begärt en kartläggning av datateknikens framtidaeffekter på arbetsliv och sysselsättning. En utredning härom har nyligentillsatts av regeringen. Fredspliktoch skadestånd samt tillträde till arbetsplats under konflikt Vpk erinrar i partimotionen 832 om altkommunisterna alltsedan antagandet av lagarom kollektivavtal och omarbetsdomstol med all kraft har verkat för all fredsplikien skall avskaffas.Vid behandlingen av förslaget till MBL yrkade vpk all 41 § skulle utformas så,atl paragrafen stadgade oinskränkt rätt för lokal och central fackligorganisation att tillgripa stridsålgärder i fackliga tvister. Delta avvisadesav socialdemokraterna och de borgerliga partierna. Med den nya lagen komfackföreningarna atl bindas upp ännu hårdare än enligt den gamlakollektivavialslagen. Detta utvecklas närmare i motionen. Motionärerna hävdarmed bestämdhet att fackföreningarna måste tillerkännas rätten atl tillgripastridsålgärder vid alla tillfällen då tvister med arbetsgivarna inte har kunnatlösas förhandlingsvägen. Motions-förslaget till ny lydelse av 41 § MBL harutformats i enlighet härmed. Förslaget innebär också atl 425 §§ i lagen skallutgå. Vidarehävdas i motionen att bestämmelserna om skadeståndssank-tio n e r genom MBL harskärpts betydligt både för den enskilde arbetaren och för fackföreningarna. Delallvarligaste i de nya bestämmelserna är atl det ställs stora krav påfackföreningarna och deras representanter beträffande arbetsfredens bevarande.För att undgå skadestånd måste de fackliga företrädarna i många fall ställa sigpå arbetsgivarnas sida och försöka förmå arbetare att upphöra med en fulltberättigad stridsåtgärd. Det kan ge upphov till motsättningar mellanförtroendevalda och medlemmar och i förlängningen orsaka förtroendekris ifackföreningarna. Skadeslåndsskyldigheten för arbetare och fackligaorganisationer bör alltså utgå ur MBL. 1 enlighet härmed föreslås ändradlydelse av 54 § och alt 55-70 §§ upphävs. Socialdemokraterna föreslår i partimotionen 827 att200-kronorsre-ge 1 n återinförs i MBL. De framhåller attavskaffandet av regeln har väckt en stark reaktion hos arbetstagarna och derasorganisationer. De skadeståndsanspråk som har rests i vissa fall hos arbetsdomstolenhar också utlöst kraftiga protester. Utvecklingen har bekräftat motionärernasbedömning alt ställningstagande var ett olyckligt beslut. AU 1978/79:11 16 I motionen 275 av m.fl. (vpk)framhålls atl dei a. av väsentlig betydelse för arbetare och fackföreningar attha r ä 11 till tillträde till arbetsplatsen under kon fl i kl. Denna frågalöstes inte i samband med antagandel av MBL. Tvärtom avslogs en av vpk väcktmotion i ämnet. Frågan har inte heller aktualiserats av nyaarbetsrältskommitlén i dess förslag till ny lag om fackliga förtroendemän.Motionärerna finner del därför angeläget att på nytt ta upp frågan och yrkaratt av regeringen skall begära förslag som ger arbetstagare lagfästrätt till tillträde till arbetsplatserna under pågående konflikt. Bestämmelserna om fredspliki i 415 §§ MBL innebär ikorthet följande. 41§ kan sägas slå fast redan tidigare gällande grundsats att fredsplikt skallråda under avtalstid. Paragrafen avser kolleklivavtalsbundna arbetsgivare ocharbetstagare. 142 § förbjuds arbelsgivar- eller arbetstagarorganisation att anordna ellerunderstödja olovlig stridsåtgärd. Paragrafen ålägger vidarekollektivavtals-bunden organisation att söka hindra olovlig stridsåtgärd.Slutligen förbjuds oorganiserade alt delta i olovliga stridsålgärder. 43 § innehåller den i MBL nya bestämmelsen om att arbetsgivaren ochberörd arbetstagarorganisation skall ta upp överläggning medanledning av att olovlig stridsåtgärd har vidtagits och gemensamt verka för attden upphör. 44 § gäller den s. k. kvarlevande slridsrätten, dvs. del undantag frånfredspliki som medges part när medbestämmandefråga enligt 32 § inte har blivituttryckligen reglerad i kollektivavtal, ehuru parten vid förhandlingarna harbegärt atl frågan skall regleras i avtalet. 45 § ger regler om varsel vid stridsålgärder. Med54 § inleds MBL:s avsnitt om skadestånd och andra påföljder. 1 paragrafen fastslåsprincipen att arbetsgivare, arbetstagare och organisation som bryter mot MBLeller mot kollektivavtal skall ersätta uppkommen skada. Härmed avses ekonomiskskada. Allmänt (även kallat ideellt) skadestånd behandlas i 55 §. 56§ gäller brott mot tystnadsplikt och 57 § skadeståndsskyldighet vid felaktigtutövande av tolkningsföreträde eller av vetorätt vid entreprenadavtal.Sistnämnda paragraf fastställer också arbetstagarorganisations ansvar i vissafall för skada som företrädare för organisationen har vållat som ledamot isärskilt genom avtal inrättat beslutsorgan. 58 § avser arbetsgivares skadeståndsansvari visst fall när tvist föreligger om anställds arbeisskyldighet. 59§fritarenskild arbetstagare ellerarbetsgivare från skadeståndsansvar för deltagandei olovlig siridsåtgärd om åtgärden anordnats eller föranletts av hansorganisation. AU 1978/79:11 17 60 § innehåller regler om jämkning av skadestånd. 1 motsats till tidigareinnehåller MBL inte någon regel om alt enskild arbetstagare inte i något fallkan ådömas skadestånd med högre belopp än tvåhundra kronor (200-kronorsregeln). 61 § behandlar fördelning av skadesiåndsskyldighet när flera är ansvarigaför skada. 62 § lar upp frågan om disciplinära påföljder vid avtalsbrott frånarbetstagares sida. 63-70§§ som också berörs av yrkandet i motionen 832 innehåller bestämmelser omtvisteförhandling och rättegång. Vid riksdagsbehandlingen av proposition omarbelsrältsreform yrkade vpk i sin pariimotion 1975/76:2495 atl fred s p I i kt s regi er n a skulle avskaffas och i lagen slås fast att de anställdasorganisationer skulle ha obegränsad stridsrätt. I samma motion yrkades ocksåatl samtliga skadeståndsregler skulle utgå ur lagen frånsett 54 §. Dennabestämmelse föreslogs bli omformulerad så all skadesiåndsskyldighet inte skullekunna åläggas arbetstagare eller deras organisationer. Motionen avslogs av riksdageni aktuella delar (InU 1975/76:45 s. 45 resp. 48). Vpk reserverade sig. Sammayrkanden i en vpk-moiion påföljande år avslogs ånyo av (AU1976/77:32). förslag till MBL förutsattes all200-kronors regeln skulle behållas. Bestämmelse härom hade utformats som etttredje och sista stycke i 60 § lagförslaget. 1 parlimolioner från c, m och fpyrkades att regeln inte skulle las med i lagen. Inrikesulskollets majoritetanförde (InU 1975/76:45 s. 51): Utskottet delar departementschefens ochmotionärernas uppfattning alt det i första hand är andra åtgärder än sanktionersom är av betydelse för all återställa arbetsfreden när en olovlig konfliktbrutit ut och au skadeståndels uppgifl i huvudsak blir atl stryka underprincpien alt avtal skall hållas. Utskoitet delar också den uppfattningen atlskadestånd bör utmätas inom måttliga ramar. Avvad nu sagts följer emellertid inte all man bör binda sig vid en så stelbestämmelse som 200-kronorsregeln. Utskottet biträder för sin del motionsyrkandenaatt den aktuella beloppsgränsen avlägsnas. Detta innebär inte något förord föralt skadeståndsbeloppen skall höjas generellt. Tvärtom förutsätter utskottetalt skadestånd vid olovliga konflikter även i framliden hålls på en måttlignivå. Entillämpning av ovan berört slag tillgodoser också synpunkten atl skadeståndssanklionernabör stå i överensstämmelse med den allmänna rätisuppfatiningen blandarbetslagarna. Utskottets ställningslagande innebär alt den föreslagna 60 § börändras på del sättet att sista stycket utgår. AU 1978/79:11 18 Socialdemokraternas företrädare i inrikesutskottetreserverade sig för bifall till propositionsförslaget, dvs. alt200-kronorsregeln skulle behållas, och avstyrkte därmed de tre partimotionernai denna del. Även vpk reserverade sig för avslag på motionerna men medhänvisning till vpk:s ståndpunkt all arbelstagare över huvud laget inte skallkunna ådömas skadestånd. Riksdagsbeslutet innebar bifall tillutskoltsmajoriteiens förslag. Ipanimotion väckt under allmänna motionstiden begärdesocialdemokraterna att 200-kronorsregeln åter skulle införas i lagen. Yrkandetavstyrktes av arbetsmarknadsutskotiet som anförde (AU 1976/ 77:32 s. 18): På inrikesulskottets förslag avskaffades dennaregel. Detta innebär inte alt skadestånd kan utdömas med obegränsade belopp.Tvärtom underströk utskottet på flera ställen i betänkandet atlskadeståndsbeloppen bör hållas på en manlig nivå. Utskottet uttalade också altskadeståndets uppgift i huvudsak skall vara alt stryka under principen altavtal skall hållas. Skadeståndet är alltså av ideellt slag och kan liksomtidigare i allmänhet inte väntas ge annat än begränsad ekonomisk gottgörelseför uppkomna skador. Socialdemokraterna reserverade sig i utskottet förbifall till motionsyrkandet. följde utskottsmajoritetens förslag. Som erinras om i motionen 275 behandlades frågan omrätt till tillträde till arbetsplatsen under konflikt i samband med antagandetav MBL med anledning av vpk-motionen 1975/76:1858. Yrkandet avstyrktes vidutskottsbehandlingen (InU 1975/76:45 s. 45) med hänvisning till atl manhittills i svensk arbetsrätt avstått från all i lag reglera frågor av detslaget och till atl del inte hade anföns bärande skäl för atl skulleöverge denna ordning. Reservation av vpk. m. fl. (vpk) anför i motionen 349 bl.a. all politisk och facklig verksamhet är arbetarklassens enda möjlighet allförbättra sin situation gentemot arbetsgivarna. Del är också enda vägen attfrigöra sig från utsugning och förtryck från kapitalistklassen. Atl politiskagitation inte tillåls på arbetsplatserna är en inskränkning i demokratiskafri- och rättigheter som inte kan accepteras. Motionärerna yrkar därför altsåväl MBL som lagen om offentlig anställning tillförs en ny paragraf sominnebär all anställda hos företag eller myndighet äger rätt till politiskverksamhet på arbetsplatsen. AU 1978/79:11 19 Motsvarande motionsyrkande framställdes av vpk vidriksdagens behandling av arbetsrättsreformen. Yrkandet avstyrktes avinrikesutskollel (InU 1975/76:45 s. 69) som inledningsvis anförde: Utskottet delarden uppfattning som kommer tilluttryck i propositionen alt man inte kan la undan en så viktig del avsamhällslivet som arbetsplatserna från den politiska debatten. Det bör alltsåvara möjligt för de politiska partierna alt nå ut på arbetsplatserna med sininformation. Utskottet ansluter sig också till propositionens bedömning atllagstiftningsvägen är svårfram-komlig när det gälleratt säkerställamöjligheterna till politisk verksamhet på arbetsplatserna. I en till utskottetsbetänkandet fogadsocialdemokratisk reservation, som biföMs av , tillades: Som framhålls i propositionen bör det åtminstonetills vidare vara tillräckligt att anvisa förhandlingar och kollektivavtal sommedel att åstadkomma inflytande för arbetstagarna även över frågor omutnyttjande av arbetsplatserna för politisk verksamhet. Även ställningstagandet från utskottsmajoritetenssida till motionen innebar alt vpk:s yrkande avstyrktes. Tjänstledighetför fackligt och politiskt arbete m. fl. (vpk) erinrar i motionen 830 omde möjligheter till ledighet som redan finns för att fullgöra politiska uppdragsom ledamot av kommunala församlingar eller riksdag. Del finns emellertid behovav tjänstledighet i andra sammanhang. Ett politiskt parti kan behöva anlitamedlemmar för speciella uppdrag, tillfälligt eller . Tjänstledighetkan också behövas för fackligt arbete i de fall lagen om fackliga förtroendemäninte är tillämplig. Exempelvis måste en arbelstagare som anställs som fackligfunktionärsäga upp sin tidigare anställning, och han kan få svårt att återfå denom han så skulle önska efler något eller . Motionärerna menar att enlag om tjänstledighet för fackligt och politiskt arbete skulle medföra storafördelar, och de yrkar all en ulredning lillsälts för alt klarläggaförutsättningarna för sådan ledighet och lägga fram ett lagförslag. Nuvarandebestämmelser m. in. När det gäller politiska uppdrag finns, som påpekasi motionen, redan lagstadgad rätt för uppdrag som riksdagsledamot,kommunfullmäktige och landstingsledamot. Rätten till ledighet för riksdagsuppdraggaranteras genom 4 kap. 6 § regeringsformen. Enligt den bestämmelsen fårriksdagsle- AU 1978/79:11 20 damoloch ersällare fullgöra uppdrag som ledamot utan hinder av tjänsteuppdrag ellerannan sådan förpliktelse som åligger honom. Om tjänstledighet för kommunalaförtroendeuppdrag föreskrivs i 2 kap. 5 § och 3 kap. 4 § kommunallagen. Enligluttalanden i prop. 1975/76:187 (s. 230) bör begreppet kommunallförtroendeuppdrag ges en vidsträckt innebörd och omfatta uppdrag som ledamoteller suppleant i fullmäktige, landsting, nämnd eller beredning. Ävendeltagande i arbetsgrupper, utredningar eller motsvarande som kan ses som enföljd av uppdraget bör ge rätt till ledighet liksom deltagande ipariigruppsmöten för all förbereda ordinarie sammanträden i fullmäktige ochnämnder. Däremot bör till fönroendeuppdragei inte hänföras deltagande isammankomster som inte direki härmed kommunalt sammanträde atl göra, t. ex.allmänna partimöien. anslöt sig till dessa uttalanden (KU 1976/77:25s. Rätttill ledighel för politiska uppdrag har i motionen 1977/78:503 av m. fl. (fp) förts fram som tänkbar åtgärd för all bättre anpassadet politiska livet till barn och familjeliv, Motionen, som mynnar ut i ettulredningsyrkande, har behandlats av konstitutionsuiskoiiei i betänkandet KU1978/79:2. I enlighet med utskottets hemställan har motionen avslagils avriksdagen. Möjligheternatill ledighet för fackliga uppdrag regleras i lagen om förtroendemans ställningpå arbetsplatsen. Huvudprincipen är att facklig förtroendeman har rätt till denledighel som fordras för det fackliga uppdraget. Principens räckvidd inskränksav att ledigheten dels inte får ha större omfattning än som är skäligt med hänsyntill förhållandena på arbetsplatsen, dels inte får förläggas så, att den medförbetydande hinder för arbetets behöriga gång. Det är förutsatt atl omfattningoch förläggning av det löpande fackliga arbetet regleras i kollektivavtal. Förlroendemannalagensyftar till atl främst understödja fackligt arbete på den egna arbetsplatsen.Del fordras alltså normalt att förtroendemannen är verksam på den egnaarbetsplatsen. Lagen och dess ledigheisregler blir därmed inte tillämpligaexempelvis i det fall en arbetstagare lämnar arbetsplatsen för att taanställning som funktionär hos facklig organisation. Härutinnan sker ingenändring genom det förslag till ny förlroendemannalag som har lagts fram av nyaarbetsrättskommiltén i delbelänkandel Ds A 1977:4. Lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) träddei kraft och har således snart varil i tillämpning under tvåår. Vid riksdagsbehandlingen av den proposition, genom vilken reformen ladesfram , framställdes motionsledes en lång rad yrkanden om ändringar ieller AU 1978/79:11 21 Idetta betänkande behandlas 13 motioner, som väcktes under allmänna motionstideni januari . De har direkt eller indirekt anknytning tillmedbestämmandelagens regelsystem. kan konstateras all de uppslag somnu förs fram i stor utsträckning prövades av redan vid antagandet avMBL eller har föranletts av utgången av riksdagsbehandlingen. (apk) och (apk) begär imotionen 1333 en allmän översyn av MBL. Del åligger nya arbetsrättskommitténatt allmänt följa introduktionen och tillämpningen av MBL och föreslå deförändringar som kommittén finner påkallade. Så till vida är motionens syfteredan tillgodosett.