bet · G201FiU40 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är enligt utskottets mening fullttänkbart att denna ytterligare ökning är ett uttryck för att regeringensbedömning fortfarande, trots den mera ingående analys som gjorts, grundas på enöverskattning av utbetalningstakten. Utskottet har emellertid inget underlagför att i detta avseende göra någon annan bedömning än den regeringen gjort. Deökade anslagsbehållningarna enligt riksrevisionsverkels prognos sammanhängerdessutom till den helt dominerande delen med ändrad ulbetalningslidpunkt ifråga om ett litet antal mycket stora anslag. För dessa kan det med relativtstor säkerhet sägas att utgifterna kommer att belasta /80.Utskottet gör därför den bedömningen att anslagsbehållningarna kommer attminska med . Det bör understrykas att dennabedömning innehåller en hög grad av osäkerhet. Denna osäkerhet gäller också t.ex. behovet av ytterligare arbetsmarknads- och industripolitiska insatser undertiden framöver och därmed frågan om det belopp på . som i detreviderade budgetförslaget förts upp under anslaget Oförutsedda utgifter. Medde förutsättningar som är för handen, med hänsynstagande till föreligganderiksdagsbeslut om anslag och till utskottets bedömning avanslagsbehållningarnas utveckling, kan budgetunderskottet /80 beräknaskomma att uppgå till ca . Deltaär en utveckling som enligt utskottets mening inger stark oro, även om man tari beaktande att i utgifterna /80 alltjämt ingår betydande belopp förarbetsmarknads-och induslripolitiska insatser. När ekonomin nu gradvis närmarsig fullt kapacitetsutnyttjande måste budgetunderskottet minskas. Denoro det finns anledning känna inför budgetläget 1979/80 minskar inte vid ettstudium av den långtidsbudget som presenteras i komplelteringspropositionen.Tvärtom förstärks utskottets uppfattning att en uppslramning av statsfinansernablir en central ekonomisk-politisk uppgift underden närmast framförliggandeperioden. Detbör hållas i minnet att långtidsbudgetens beräkningar bygger på mycketspeciella förutsättningar. På utgiftssidan upptas endast konsekvenserna avfattade beslut och gjorda åtaganden. Ser man bakåt i liden kan det konstaterasatt långtidsbudgetarnas kalkyler alltid visat en utgiftsutveckling som vidaunderstigit den faktiskt realiserade utvecklingen. Detta är en direkt följd avberäkningsmetodiken. Beträffandeberäkningarna i långtidsbudgeten bör vidare framhållas att en snabb återgångtill fullt kapacitetsutnyttjande i ekonomin förutsätts. De extraordinärainsatserna på arbetsmarknads- och näringspolitikens områden. FiU 1978/79:40 96 somi hög grad präglat utgiftsutvecklingen , har alltsåingen motsvarighet på långtidsbudgetens utgiftssida. Vidare förutsätts enförhållandevis god real utveckling genom alt BNP antas öka med 3 96 åriigen.Föredraganden konstaterar i satumanhanget att variationer i de antagandenrörande den framtida pris-och löneutvecklingen m. m.som legat till grund förlånglidsbudgetkalkylen inte i avgörande grad påverkar saidoutvecklingen. Avkalkylen kan enligt föredraganden dras slutsatsen att de statliga budgetunderskottenblir bestående på i stort sett nuvarande nivå med de förutsättningar som gällt.Realistiska alternativa antaganden rörande den framtida ekonomiska utvecklingenrubbar inte i någon avgörande grad denna slutsats, framhåller föredraganden. Ettbibehållande av budgetunderskottet på den nuvarande nivån för längre lid är,som ulskotiet redan i det föregående i detta betänkande och i tidigarebetänkanden anfört, inte möjligt. Del finns flera skäl härför. Ett är att enallt större del av statsinkomsterna då måste användas för all betala räntor påstatsskulden. De kreditpolitiska konsekvenserna av en sådan utveckling harutskottet berört under föregående punkt i detta betänkande. En utveckling somden i långtidsbudgeten skisserade innebär dessutom alt vårt handlingsutrymme iett framtida läge, då ekonomin på nytt kan gå mot lägre kapacitetsutnyttjandeoch ökad arbetslöshet, blir klart beskuret. Åtgärdermåste alltså vidtas för att förhindra en utveckling liknande den somlångtidsbudgetens kalkyler pekar mot. Ifråga om sättet alt angripa det problem som budgetunderskottets storlek utgörhar skiljaktiga ståndpunkter kommit lill uttryck. I huvudsak kan tvåhuvudlinjer följas: ökade statsinkomster eller sänkta statsutgifter. Enkombination av dessa handlingslinjer är självklart också möjlig. Imotionen 2692 (s) redovisas ett budgetalternativ som anges ge en förstärkningav budgeten med . Denna beräkning har i huvudsak denutgångspunkten att en produklionsfaktorskatt införs per på ettsådant sätt att den inbringar 3 750 milj. kr. för /80. Utskottetvill först påpeka att en majoritet i sedan beslutatskjuta frågan om vilka skattepolitiska åtgärder som behöver vidtas till nästariksmöte. I denna majoritet ingick de socialdemokratiska ledamöterna.Utskottet finner det då förvånande att motionärerna nu räknar med eninkomstförstärkning som följd av ett skatteförslag soin enligt motionärernasegen uppfattning skall behandlas först . Detta går inte ihop med denkritik motionärerna riktar mot regeringens inkomstberäkningar. Idet vidare och längre perspektivet vill utskottet anknyta till vad som anförs ipropositionen och motionen 2689 (c). Den nödvändiga minskningen avbudgetunderskotten kan inte uppnås enbart med hjälp av inkomstförstärkandeåtgärder, eftersom alltför stora skattehöjningar riskerar att ge upphov tillnya problem bl. a. vad avser kostnads- och prisutvecklingen. Nödvändiga inkomstförstärkningar skall ges en sådan utformning att FiU 1978/79:40 lönerörelsenunderlättas och sysselsättningen långsiktigt tryggas genom att näringslivetskonkurrenskraft vidmakthålles. Imotionen 2688 (m) anförs att vi nu har slagit emot skatietaket. Denerforderliga anpassningen av budgetpolitiken måste enligt motionärerna skegenom ulgiftsbegränsningar. Motionärerna anger att stora besparingsmöjligheterfinns inom arbetsmarknads- och näringspolitikens områden. Den ökande volymentransfereringar lill hushållen måste ses över, anser motionärerna, som ocksåframhåller att en större del av den offentliga verksamheten bör kunnaavgiftsfinansieras. Närdet gäller möjligheterna att minska budgetunderskottet genom besparingar villutskottet, i likhet med föredraganden, peka på statsbudgetens utgiftsslruktur.Del är härvid mest relevant att studera utgifterna grupperade efler derasrealekonomiska innebörd, alltså uppdelade på konsumtionsutgifter,investeringar, transfereringar och finansiella transaktioner. Tabellerna 12-14är hämtade från långtidsbudgeten. Konsumtions- och investeringsutgifternas utveckling kr., oförändradpris- och lönenivå) Anslag 1979/80 _ c n it 111 Q förvaltning m. m. -2,5 Som framgår av tabellen utgör de statligakonsumtionsutgifterna ca . Härav utgör de renaförvaltningskostnaderna endast en mindre del. Utskottet delar föredragandensuppfattning alt man även fortsättningsvis bör genomföra så långtgående besparingarinom den statliga förvaltningen som ryms inom ramen för en fortsatt effektivmyndighetsutövning. Beträffande kravet i motionen 2689 att direktiv skallutfärdas till alla myndigheter avseende en ytteriigt stram budgetbehandling för1980/81 - ett krav som ingår i motionärernas förslag till program förekonomisk-politiska åtgärder , behandlat under punkten A i detföregående - vill utskottet framhålla att regeringen redan i januari 1979fastställt s. k. åriiga anvisningar för myndigheternas anslagsframställningaravseende /81. Dessa anvisningar torde enligt utskottets meningväl fylla de krav motionä- 7Riksdagen 1978/79. FiU 1978/79:40 1 anvisningarna anges bl. a. alt myndigheterna som huvudförslag skallutgå från en anslagsnivå som utgör pris- och löneomräknat anslag minskat . Idetta sammanhang vill utskottet endast påpeka att även om en besparing på 2 96kan uppnås på hela del belopp som i tabellen anges som förvaltning m. m. gerdetta totalt mindre än . Utskottet kan därför instämma iföredragandens uttalande att den besparingspotential som här finnsuppenbariigen inte ensam kan bidra till en avgörande minskning avbudgetunderskottet. Ifråga om statens investeringsutgifler är, som föredraganden framhåller, någrabetydande långsiktiga besparingar svåra att uppnå ulan negativa återverkningarför den långsiktiga samhällsekonomiska avkastning som är syftet med denstatliga investeringsverksamheten. (Milj.kr., oförändrad pris- och lönenivå) Genom- Anslag1979/80 -0,1 -7,2 I posten finansiella transaktioner ingår förutomden statliga utlåningen till bostadsbyggande, studiesociala ändamål m. m. ävenen betydande del av de industripolitiska satsningarna i form av lån ochaklieinköp. Den senare delen av de finansiella transaktionerna måsteförutsättas gå ner om budgetunderskottet skall kunna minskas. Enkraftig sådan nedräkning görs också i långtidsbudgeten. Transfereringarnasvarar för av de totala utgifterna. Dessa utgifter uppvisar enbetydligt snabbare ökning än konsumtions- och investeringsutgifterna, vilketframför allt beror på automatiken i åtagandena. 1 den mån budgetunderskottetskall minskas enbart genom åtgärder på budgetens utgiftssida måste, förutom definansiella transaktionerna, även transfereringsutgifterna komma in i bilden,vilket också förordas i motionen 2688 (m). Transfereringsutgifternatill hushållen utgör basen i vårt sociala välfärdssystem. Beträffandetransfereringarna till kommunerna har beslutat öka dem, bl.a. i syfte att motverka höjda kommunalskatter. Enligt utskottets mening finnsdet bl. a. därför inte möjlighet till radikala minskningar avtransfereringsutgifterna. Mot bakgrund av vadutskottet anfört i det föregående finner utskottet att FiU 1978/79:40 (Milj.kr., oförändrad pris- och lönenivå) Anslag 1979/80 Till företag m. m. ' Defiaterade med konsumentprisindex. dennödvändiga minskningen av budgetunderskotten måste ske både genominkomstförstärkande åtgärder och genom effektiva åtgärder som bromsar upputgiftsexpansionen. För att så långt möjligt undvika skaltehöjningar bör allaansträngningar inriktas på besparingar och på begränsning av utgiftsökningarna. Riksdagenhar fattat beslut om att ställningstagande till en skatteomläggning för1980 skall ske först . har uttalats att en sådanskatteomläggning och den beslutade kommunalekonomiska reformen skalltotalfinansieras. Genom att beslut om finansieringen av skatteomläggningenfattas kan ytteriigare kunskap nås om den konjunkturpolitiskautvecklingen såsom underlag för bedömningen av hur stora skattehöjningar sombehöver vidtas. Vad beträffar åtgärdernas utformning bör, som föredragandenpåpekar, bl. a. utredningen om olika former av bruitoskalter avvaktas. Utskottetsdiskussion i det föregående om statsbudgetens utgiftsstruktur visar klart på deproblem som är förknippade med större direkta besparingsåtgärder. I det perspektivsom avtecknar sig i långtidsbudgeten är det emellertid nödvändigt att prövaäven redan gjorda åtaganden. 1 en situation där en ökning av statens åtagandentotalt bedöms inte kunna komma i fråga av slalsfinansiella skäl bör angelägnareformer likväl kunna komma till stånd genom omprioriteringar inom den totalautgiftsramen. i det föregående anfört bör ges regeringen lill känna såsomriktlinjer för budgetregleringen. Utskottet avstyrker därmedmotionen 2692 (s), yrkandet 2. I motionen 2690 (vpk) föreslås ettekonomisk-politiskt program som utskottet i huvudsak behandlat under föregåendepunkt i betänkandet. Från budgetpolitiska utgångspunkter kan anföras att de imotionen föreslagna FiU 1978/79:40 100 riktlinjernainnebär kraftigt utökade statsutgifter, främst för att genomföra ett programför 100 000 nya jobb underen tolvmånadersperiod. Föratt finansiera detta ochför att dessutom nedbringa budgetunderskottet föreslås än kraftigare skattehöjningar.Bl. a. föreslås en extra skatt på 1979 och bolagsvinster med 20procentenheter utöver nu gällande skattesats, en allmän arbetsgivaravgift, frånvilken kommuner och landsting skall undantas, beräknad på företagensomsättning så alt den /80 inbringar . samt enengångsskatt på stora förmögenheter med 10 96 på det belopp som överstiger . Utskottethar i det föregående understrukit behovet av en begränsning avutgiftsexpansionen och framhållit de risker som är förenade med en alltförsnabb ökning av skatte- och avgiftsuttaget. Förslagen i motionen 2690 strideruppenbarligen mot de av utskottet förordade riktlinjerna för budgetpolitikenoch skulle enligt utskottets mening bl. a. tå förödande konsekvenser för desvenska företagens konkurrenskraft. Utskottet avstyrker motionen 2690 yrkandena1-3 och 5. I motionen 2691 (apk) hemställs (yrkandet 4) attriksdagen beslutar att som åtgärder för att förslärka statsbudgeten genomförade skaltepolitiska förslag som anges i motionen 1978/79:824.1 motionen 824, somunder våren redan behandlats av skatteutskottet, föreslås bl. a. att riksdagenuttalar sig för övergång till produktionsbeskattning och för mervärdeskattensavskaffande. Utskottetfinner det för sin del något förvånande att motionärerna hänvisar till dennabegäran om vissa uttalanden från sida såsom skattepolitiska förslagsom nu skulle kunna fatta beslut om. Utskottet erinrar också om attriksdagen, på grundval av skatteutskottets betänkande SkU 1978/79:55, redanbeslutat att uppskjuta frågan om vilka skattepolitiska åtgärder som behövervidtas lill nästa . Motionen 2691 yrkandet 4 avstyrks. delsutskottets hemställan under 1. bort ha följande lydelse: 1. beträffande de allmänna rikdinjerna förbiidgeiregleringen att med anledning av regeringens förslag ipropositionen 1978/79:150 bilaga 2 moment 1 och motionerna 1978/79:2688yrkandet 2 och 1978/79:2689 yrkandet 3 saml med avslag på motionerna1978/79:2690 yrkandena 1-3 och 5, 1978/79:2691 yrkandet 4 och 1978/79:2692yrkandet 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 5)av () och () som anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 54börjar med "Sedan regimskiftet" och på s. 64 slutar med"yrkandet 4" bort ha följande lydelse: FiU 1978/79:40 Sedan utskottet i belänkandet FiU 1978/79:20behandlade budgetförslaget för /80 har betydelsefullaförändringar som rör statsbudgeten ägt rum. På flera viktiga områden harpropositioner och motioner lagts fram som berör budgetens utgiftssida ochbeslut fattats i . Förslag till olika skatteförändringar harpresenterats. Slutligen har presenterat en förnyadberäkning av budgetens inkomstsida. 1tabell II visas den i propositionen beräknade utvecklingen av totalbudgetenssaldo 1977/78-1979/80. Utvecklingen av totalbudgetens saldo1977/78-1979/80 1977/78 Utfall fall 1977/78 till ny beräkning 1978/79 räkning 1978/79 till ny beräkning 1979/80 Det bör uppmärksammas att inkomsterna räknats uppmot bakgrund av att antagandena om lönesummans ökningstakt justerats upp med enhalv procentenhet för och med en procentenhet för jämfört medvad som angavs i budgetpropositionen. 1det konjunkturläge vi nu befinner oss skulle man haft anledning förvänta sigett minskat budgetunderskott, till följd av både att tillväxten av lönesummanger ökade skatteinkomster och att behovet av arbetsmarknads-ochnäringspolitiska insatser minskar. 1 stället redovisas i propositionen ett ökatbudgetunderskott jämfört med vad som redovisades i budgetpropositionen.Ökningen i statsinkomster med . motverkas nämligen av enutgiftsökning pä ca . Utgiftsökningarna är enligt föredraganden istor utsträckning hänförliga till finansiella kriser i vissa företag.Medelsbehovet för dessa insatser har visat sig bli större än vad som tidigareframstod som sannolikt. Vidare sker en förskjutning av utgifter för bl. a.industripolitiska insatser /79 1979/80. Sålunda beräknasbudgetutfallet /79 nu inbegripa en ökning av anslagsbehållningarna medca . och en minskning av anslagsbehållningarna /80 med4 miljarder kr. Riksdagenhar när utskottet justerar detta betänkande ännu inte slutfört behandlingen avbudgetförslaget. Beslut saknas fortfarande på områden som har stor betydelseför den slutliga utformningen av statsbudgeten /80. harenligt utskottets beräkningar riksdagsbehandling- FiU 1978/79:40 102 en(av fattade beslut och utskottens ställningstaganden) lett tillutgifter som med ca 400 milj. kr. överstiger regeringens förslag. På inkomstsidanhar beslut på ett par väsentliga punkter avvikit från regeringensförslag. Dessa avvikelser får dock sammantaget myckel begränsade effekter påtotalbudgetens inkomster. Utöverriksdagsbehandlingen av regeringens förslag har en väsentlig faktor tillkommitsom påverkar budgeten /80. Enligt en senare prognos än den regeringenkunnat ta hänsyn till över budgetulfallet /79 har riksrevisionsverketgjort bedömningen att ytteriigare utbetalningar om tillsammans drygt 2miljarder kr. kommer alt skjutas /79 till 1979/80. Utskottetvill i detla sammanhang något kommentera frågan om anslagsbehållningarnasutveckling. har mycket stora anslag anvisats för åtgärderinom arbetsmarknads- och industripolitiken. Dessa belopp har inte utbetalats isamma takt som de anvisats, varför betydande medelsbehållningar byggts upp påreservations- och investeringsanslag. Vid utgången av 1977/78 uppgick dessabehållningar till . I statsbudgeten /79 beräknades att3 miljarder kr. av dessa medel skulle förbrukas. I komplelteringspropositionenanges nu i stället att en ytteriigare uppbyggnad av anslagsbehållningar på ca 4miljarder kr. beräknas ske /79. RRV:s senaste budgetprognos tyder påatt uppbyggnaden kommer att uppgå till . Orsakerna till dennaförändring från en beräknad reservationsmedelsförbrukning på 3 miljarder kr.lill en reservationsmedelsuppbyggnad på . är dels att mantidigare något överskattat utbetalningstakten, dels att nya anslag anvisatsunder loppet av budgetåret som inte helt hinner utbetalas. Detla innebär skulle gå in i /80 med anslagsbehållningar på närmare 23miljarder kr. Densnabba ökningen av anslagsbehållningarna (+12,. på två budgetår)har föranlett en utförligare redovisning i kompletteringspropositionen än vadsom varit brukligt. Av denna redovisning och av riksrevisionsverkelssenaste budgetprognos kan utläsas att närmare hälften av de samladeanslagsbehållningarna hör hemma inom industridepartementets område och däraven stor andel på anslag till stöd för varvsnäringen. Idetta sammanhang vill utskottet erinra om att uttalade altregeringen borde utarbeta en samlad redogörelse för gjorda åtaganden påindustripolitikensområden(FiU1978/79:20, rskr 1978/79:145). Denna redogörelse borde om möjligt läggas fram iden industripolitiska propositionen. I detla sammanhang borde regeringen ocksåbelysa vilka möjligheter som, bl. a. med hänsyn till konjunkturförhållandena,finns att begränsa transfereringarna till företagssektorn. Utskottet noteraratt varken en samlad redogörelse eller en belysning av möjligheterna attbegränsa de gjorda industripolitiska åtagandena ännu presenteras för riksdagen.Vissa sammanställningar har på utskottets förfrågan under beredningen av dettaärende under hand överiämnats till utskottet från industridepartementet. FiU 1978/79:40 103 I propositionen diskuteras, mot bakgrund avanslagsbehållningarnas storiek, frågan om regeringens kontroll över dessasutveckling. Föredraganden finneratt regeringen i och för sig besittererforderliga instrument föratt bestämma reservationsmedelsförbrukningen. Det äremellertid i många fall i strid med anslagens syfte att löpande styramedelsförbrukningen. Följaktligen är det svårt alt förutse förändringar ianslagsbehållningarna. Vid en avvägning mellan kravet på en effektivmyndighetsutövning och möjligheterna att använda anslagsbehållningarna som ettinstrument i konjunkturpolitiken överväger enligt föredraganden i de fiestafall det förstnämnda intresset. Enicke avsedd förbmkning av större omfattning av anslagsbehållningar på enskildaanslag kan dock förhindras, framhåller föredraganden. En uppkommen reservationkan inte förbrukas utan att regeringen direkt eller indirekt genom delegeringtill myndigheterna godtagit att så sker. Föredraganden avser att ta initiativtill att i regleringsbreven under reservations- och investeringsanslag införabegränsningar för medelsförbrukningen om inte särskilda skäl talar däremot.Föredraganden uttalar också sin avsikt att noggrant följa utvecklingen avreservationsmedelsförbrukningen för att vid behov vidta erforderiiga åtgärder. Utskottet,som redan tidigare uppmärksammat problemet med de snabbt växandeanslagsbehållningarna (FiU 1978/79:20 s. 51), noterar med tillfredsställelseatt dessa nu blivit föremål för en mera ingående analys . Utskottethar ingen annan mening är föredraganden i fråga om vikten av att regeringen harmöjligheteratt kontrollera reservationsmedelsförbrukningen. Det bör dockframhållas att resultatet likväl torde bli att betydande delar av statensutgifter för stöd lill finansiellt svaga företag m. fl. industripolitiskainsatser, om vilka beslut fattats mot bakgrund av det ekonomiska läge vårt landbefunnit sig i , kan komma att utbetalas först i ensituation där konjunkturen vänt uppåt och likviditeten starkt vuxit inomnäringslivet. Just mot denna bakgrund är en närmare analys av möjligheternatill omprövning av redan gjorda åtaganden på detta område värdefull. /80 gör regeringen, som utskottet i det föregående konstaterat,bedömningen att vi får en minskning av anslagsbehållningarna med 4 miljarderkr. Bedömningen görs mot bakgrund av antagandet att det sker en ökning under1978/79 med ca . och att behållningarna vid ingången av 1979/80därför skulle uppgå till . härredovisade prognos innebär en ytteriigare ökning av anslagsbehållningarna under1978/79 med . Det är enligt utskottets mening fullttänkbart att denna ytterligare ökningar ett uttryck för att regeringensbedömning fortfarande, trots den mera ingående analys som gjorts, grundas på enöverskattning av utbetalningstakten. Utskottet har emellertid inget underlagför att i detta avseende göra någon annan bedömning än den regeringen gjort. Deökade anslagsbehållningarna enligt prognos sammanhänger dessutomtill den helt domine- FiU 1978/79:40 104 randedelen med ändrad ulbetalningslidpunkt i fråga om ett litet antal mycket storaanslag. För dessa kan det med relativt stor säkerhet sägas att utgifternakommer att belasta /80. Utskottet gör därför den bedömningenatt anslagsbehållningarna kommer all minska med . /80.Det bör understrykas att denna bedömning innehåller en hög grad av osäkerhet.Denna osäkerhet gäller också t. ex. behovet av ytteriigare arbetsmarknads- ochindustripolitiska insatser framöver och därmed frågan om det belopppå . som i det reviderade budgetförslaget förts upp underanslaget Oförutsedda utgifter. Medde förutsättningar som är för handen, med hänsynstagande till föreligganderiksdagsbeslut om anslag och till utskottets bedömning avanslagsbehållningarnas utveckling, kan budgetunderskottet /80 beräknaskomma att uppgå till ca . Detlaär en utveckling som enligt utskottets mening inger stark oro, även om man tari beaktande att i utgifterna /80 alltjämt ingår betydande belopp förarbetsmarknads-och industripolitiska insatser. När ekonomin nu gradvis närmarsig fullt kapacitetsutnyttjande måste budgetunderskottet minskas. Denoro det finns anledning känna inför budgetläget 1979/80 minskar inte vid ettstudium av den långtidsbudget som presenteras i komplelteringspropositionen.Tvärtom förstärks utskottets uppfattning att en uppslramning av statsfinansernablir en central ekonomisk-politisk uppgift under den närmast framföriiggandeperioden. Detbör hållas i minnet att långtidsbudgetens beräkningar bygger på mycketspeciella förutsättningar. På utgiftssidan upptas endast konsekvenserna av fattadebeslut och gjorda åtaganden. Ser man bakåt i tiden kan det konstateras altlångtidsbudgetarnas kalkyler alltid visat en utgiftsutveckling som vidaunderstigit den faktiskt realiserade utvecklingen. Detta är en direkt följd avberäkningsmetodiken. Beträffandeberäkningarna i långtidsbudgeten bör vidare framhållas att en snabb återgångtill fullt kapacitetsutnyttjande i ekonomin förutsätts. De extraordinärainsatserna på arbetsmarknads- och näringspolitikens områden, som i hög gradpräglat utgiftsutvecklingen , har alltså ingenmotsvarighet på långtidsbudgetens utgiftssida.