bet · G201FiU20 · 1978-12-31 00:00:00 — Motionärernaframhåller att försämringen av internationella konkurrensförmåga underåren 1975 och 1976 gav upphov till ett stort underskott i bytesbalansen. Hadestaten inte låtit detta underskott slå igenom i ett ökat budgetunderskott, hadeden ekonomiska utvecklingen för såväl enskilda somföretag kommit att te sig väsentligt mer krisartad än som blev fallet. Tillbetydande del är underskottet resultatet av de insatser som gjorts påarbetsmarknadspolitikens och näringspolitikens områden för att hålla sysselsättningenuppe och för att klara företag i akuta krislägen. Om målet hade varit balans istatsbudgeten, hade det inte funnits resurser för dessa insatser, framhållermotionärerna. Vi hade haft en högre arbetslöshet, fler företagskrascher ochproduktionen hade fallit djupare än vad som blev fallet. Motionärernaunderstryker också att underskottet inom den konsoliderade offentliga sektornvarit förhållandevis måttligt. 1977 var det inget underskott alls, och för 1978stannade det vid . eller av BNP. För1979 ter sig utvecklingen enligt motionärerna mer oroande. Mätt överkalenderåret ökar det statliga budgetunderskottet från 24 till 34 miljarder kr.och underskottet i den samlade offentliga sektorn från 6 till 18 miljarder kr.Ökningen är i första hand att hänföra till utgiftssidan. Statens inkomsterökar volymmässigt efter att ha minskat både 1977 och 1978.Utgiftsökningen uppgår volymmässigt till det är mer än den samladevolymmässiga kostnadsökningen , som stannade vid . Densnabba utgiftsökningen beror i första hand på ökade transfere ringsutgifter.Enligt den preliminära nationalbudgetens beräkningar ökar statens utgiftermellan och 1979 med . i löpande priser; härav svararökade transfereringsutgifter för . Ökade transfereringar tillkommunerna ( + .) och till företagen ( + . )svarar för mer än hälften av den totala utgiftsökningen. Transfereringsökningentill företagssektorn sammanhänger främst med de särskilda industripolitiskasatsningarna på varvsindustrin, ståHndustrin, skogsindustrin m. fl. Medhänsyn till den uppgång i den svenska konjunkturen som väntas ske underinnevarande år är enligt motionärerna de stora budgetunderskotten förenade medavsevärda risker. De medverkar till en likviditetsökning i den svenskaekonomin som kan komma att verka inflationsdrivande. Ökade insatser kommerunder innevarande och att bli erforderliga för att hälla underskottetinom rimliga gränser. Givetvis bör dessa insatser ta sig uttryck i en allmäntrestriktiv utgiftsprövning, menar motionärerna. En fortlöpande omprövning avgjorda utgiftsåtaganden bör komma till stånd. Det bör i detta syfte åläggas FiU 1978/79: 20 44 myndigheternaatt vid sidan av vad som- gällt utförligt redovisa konsekvenserna aven 5-procentig utgiftsbegränsning. myndighetsgranskningbör i ökad utsträckning inriktas på att undersöka möjligheterna tillbesparingar. Iförsta hand måste återhållsamheten enligt motionärerna ta sikte på de områdensom är den främstai orsaken till de ökade utgifterna. Statlig upplåning föratt möjliggöra kommunala utgiftsökningar, som ligger utöver vad det på långsikt finns samhällsekonomiskt utrymme för, ter sig sålunda alldeles felaktig.Delsamma gäller för industripolitiska satsningar, avsedda att fördröja denstrukturomvandling som man i ett högkonjunkturläge har de störstaförutsättningarna att genomföra på ett socialt acceptabelt sätt. Inte minst medhänsyn till att konjunkturperspektivet är gynnsammare än vad somtidigare kunde förutses, när staten åtog sig en rad industripolitiskakostnader, bör enligt motionärerna en översyn härvidlag komma till stånd. Detbör uppdras åt regeringen att till återkomma med en redovisning avmöjligheterna att begränsa kostnadernsi för industripolitiken. I motionen 1124 av m. fl. (s) anförs attden borgerliga regeringen och sedermera även folkpartiregeringen har försöktförsvara den kraftiga försvagningen av statsfinanserna med hänvisning till attdetta varit nödvändigt för att upprätthålla sysselsättningen. Detta äremellertid enligt motionärernas uppfattning långt ifrån fallet. Den borgerligaregeringen hade en dålig kontroll över statsutgifterna och bedrev på vissaområden en direkt slösaktig utgiftspolitik. Som exempel anför motionärerna bl.a. att handlingsförlamningen på energipolitikens område har kostat och kommeratt kosta statskassan mångmiljard-belopp, vilket med en vettig energipolitikskulle ha kunnat undvikas. En annan viktig anledning till den kraftigaförsvagningen av statsfinanserna är enligt motionärerna den borgerliga regeringensanvändning av generella åtgärder med en låg ekonomisk-politisk effektivitet.Som exempel på detta anförs slopandet av den allmänna arbetsgivaravgiften. Enligtmotionärernas mening utgör det stora budgetunderskottet en allvarlig fara förframtiden. I en uppåtgående konjunktur medför det risker för en kraftiginflationsuppgång. De betydande ränteutgifterna intecknar budgetens utgiftssidapå ett sätt som äventyrar en fortsatt utbyggnad av välfärden. Den svagastatsfinansiella situationen gör också att vi står sämre rustade, om vi pånytt skulle hamna i ett läge med kortsiktiga påfrestningar försysselsättningen. Även om underskottet i sin helhet skulle kunnat placeras påden svenska kreditmarknaden, leder det dessutom till icke önsk\'ärda effekterpå förmögenhetsfördelningen, menar motionärerna. M[an skuldsätter staten ochdärigenom alla skattebetalare med betydande belopp men gynnar med FiU1978/79: 20 45 olikaskattefavörer en förmögenhetsbildning hos bankerna och de grupper som harekonomiska möjhgheter att öka sin förmögenhet. EnUgtmotionärernas mening bör av dessa olika skäl budgetpolitiken inriktas på att taner budgetunderskottet till en betydligt lägre nivå än vad det nu ligger på.Motionärerna föreslår en rad inkomstförstärkan-de åtgärder, vilka tillsammansmed de finansiella effekterna av förslag på energipolitikens ochskattepolitikens områden anges leda till en förstärkning av budgeten på ca 2,5miljarder kr. - efter det att hänsyn tagits till de av motionärerna föreslagnautgiftsökningarna. Därutöver bör ytterligare åtgärder vidtagas för attytterligare nedbringa underskottet för /80. Motionärerna ärdock inte nu beredda att ta slutlig ställning till omfattningen av dessaåtgärder. Ävenom en klar förbättring av budgetläget kan åstadkommas 1980, är detta dockendast ett första steg på vägen mot en för framtiden helt nödvändig sanering avstatsfinanserna, anför motionärerna. Den långsiktiga budgetpolitiken måsteinriktas på att ta ner underskottet till en nivå som står i överensstämmelsemed en långsiktig balans i vår ekonomi. Om vi inte gör detta, kommer dettaunderskott att ta i anspråk en alltför stor del av vårt samlade sparande ettsparande som vi i stället för att finansiera löpande statsutgifter måsteanvända för att bygga upp den nya industristruktur som skall klara 1980-taletssysselsättning och välfärd. Dei motionen redovisade inkomst- och utgiftsförändringarna i förhållande tillregeringens budgetförslag sammanfattas i följande sammanställning: Basen förarbetsgivaravgifter inkluderar förmån i form av bil Finansiella konsekvenserav motionärernas energipolitik Minskade utgifter förmilitärt försvar Insatser för att förbättraarbetsmiljön i skolan Minskningav budgetunderskottet 2 438 FiU 1978/79: 20 46 1 motionen 1620 av m. fl. (vpk) anförsatt regeringen i det rådande allvarliga läget för den svenska ekonominpresenterar en närmast initiativlös budget. Regeringen hyllar enhgtmotionärerna filosofin att vad den kallar "offentlig" verksamhetskall stå tillbaka för den privata, dvs. för kapitalägarnas verksamhet. Denvill dämpa de "offenthga" utgifterna för att ge utrymme åt "detprivata näringslivet". Denna utgångspunkt är felaktig, menar motionärerna.Mycket av den offentliga verksamheten är inte bara nödvändig utan ocksåbetydligt samhällsnyttigare än delar av produktionen inom den privata industrin. Detstora budgetunderskott som vuxit fram innebär enligtmotionärerna stora inflationsrisker, om man ser det i samband med den kraftigtökade penningmängden och den oerhörda ansvällningen av spekulation som ägt rumde . Men ett stort budgetunderskott isolerat behöver inte innebäranegativa samhällsekonomiska följder om det inte permanentas. Det hela beror påhur det används. Används det till arbetsskapande åtgärder och till socialt nödvändigainsatser till folkflertalets fromma, höjer det aktivitetsnivån isamhällsekonomin och har därigenom en tendens att övervinna sig självt. Regeringensbudgetunderskott har emellertid enligt motionärerna inte denna karaktär utan äri mycket en passiv reflex av den samhällsekonomiska krisen. Det ärframsprunget ur försöken att stimulera bolagens profiter och skyla överkrisens verkningar och inte av aktiva arbetsskapande insatser som i ett längreperspektiv angriper krisens orsaker. Faranför att inflationen, som minskade men ändå var dubbelt så hög somunder , på nytt skall ta ökad fart får inte underskattas, framhållermotionärerna. Ipartimotioner till årets föreslår kommunisterna enpolitik byggd på konkreta åtgärder för kampen mot arbetslösheten och för allasrätt till arljete, mot inflation och prisstegring och för allas rätt till ettbra liv, för demokrati på arbetsplatserna och i samhället, för jämställdhetmellan kvinnor och män, för ungdomens och barnens rättigheter, för fred ochinternationell solidaritet. De viktigaste förslagen med återverkan på denekonomiska politiken och budgetutfallet sammanfattas av motionär<!rna sålunda: Skärpt restriktivitet motkapitalexport och stopp för industriutflyttning. Kraftfulla åtgärder för attbekämpa arbetslösheten och skapa fler arbeten bl. a. genom ett program för 100000 nya arbetstillfällen : 75 000 nya, 25 000sanerade lägenheter, 75 000 barnstuge- och fritidshemsplatser, mera personal idaghemmen, sjukvården och äldreomsorgen, åtgärder för förbättradkollektivtrafik. FiU 1978/79: 20 47 sysselsättningsgarantier.vid varven, gruv- och stålbranschen och textilbranschen, bidrag till kommuneroch landsting för ungdomsarbeten osv. ; genom ett program för nya statligaindustrier med syfte att höja den allmänna förädlingsgraden i industriproduktionenoch främja alternativ produktion m. m. Beslutsam kamp mot inflationengenom prisstopp på alla dagligvaror, slopande av moms på maten, hyresstopp ochlågräntepolitik. Förbättrad social omsorg, kampför de eftersatta gruppernas krav: utbyggnad av daghemmen och höjning avbarnbidragen till av basbeloppet dvs. , höjning avgrundpensionerna med . för ensamstående och . för ettpensionärspar plus standardsäkring och en långsiktig plan för pensionsförbättringar,säkrande av allas rätt till arbete oberoende av handikapp, ett effektivt åtgärdsprogrammot utslagningen. Omedelbar nedskärning avkostnaderna för den militära verksamheten med . Ökad satsning på viktigaavsnitt av kulturverksamheten: ökade anslag till radio och TV, till de friagrupperna och centrumbildningarna, till förbättringar av musik- och filmutbudetm. Skärpt kapitalbeskattning påstora förmögenheter, arv och gåvor, realisationsvinster, ändring i avdragssystemetmed bl. a. tak för ränteavdragen, slopande av indexregleringen av skatteskalan,skärpta åtgärder mot skatteflykt och skattefusk, höjning av bolagsskatten med10 %, återinförande av en allmän arbetsgivaravgift, med undantag för kommuneroch landsting, och beräknad i förhållande till företagens omsättning. Enrad av de krav som den nya politiken måste innehålla ställer krav påstatsbudgeten, framhåller motionärerna. Men de merutgifter de innebär måstesjälvfallet ses i förhållande till nödvändigheten av och ändamålet medutgifterna. Den mest kostnadskrävande delen i den nya politiken är programmetför skapande av 100 000 nya arbetstillfällen . Men, anförmotionärerna, detta program är inte en "kostnad", ochskillnaden mellan dess brutto- och nettokostnad är mycket stor. Alternativet äratt 100 000 personer är arbetslösa eller sätts i någon form avarbetsmarknadsutbildning och även detta kostar samhället stora pengar. Dessutomskulle de personer som får arbete genom programmet bidra till ekonominsutveckhng genom samhälleligt nyttiga och produktiva insatser, som ger upphovtill inkomster och bidrar till ett bättre liv för många. Dekortsiktiga statsutgifterna för ett sådant program beräknas av motionärernatill , vilket skall vägas mot de belopp på minst en miljard imånaden som kommer det privata näringslivet till del i statliga bidrag. Motionärerna betonar inte bara förordar utgiftsökningar. FIU1978/79: 20 48 deskattepolitiska motioner man lagt till årets riksdag föreslås skärpningar avskatten på stora förmcigenheter, arv och gåvor, tak för ränteavdragen, slopadindexreglering av skatteskalan, skärpta åtgärder mot skatteflykt ochskattefusk. Därutöver är en 10-procentig höjning av den statligabolagsvinstbeskattningen befogad, anför motionärerna, som dessutom anser att enallmän arbetsgivaravgift bör återinföras. Denna skall beräknas i förhållandetill företagens omsättning och tills vidare utgå med en procent av företagensbruttointäkter av .rörelse, vilket ger statskassan en inkomstförstärkning omcirka . Undantagna från denna arbetsgivaravgift skall staten,landstingen och kommunerna vara. I motionen 1698 av m. fl. (c) anförsatt situationen beträffande det finansiella sparandet i landet behöverrättas till. En viktig utgångspunkt därvidlag är att hålla tillbaka de nyaanspråk som riktas mot den offentliga sektorn. Stora budgetunderskott under enhögkonjunktur begränsar h,andlingsmöjligheterna då tiderna blir sämre.Motionärerna menar att om inte påfrestningarna på statens budget minskar genomen ökad aktivitet i ekonomin, kan vi stå inför en situation, där omfattandeoffentliga besparingar är det enda tillgängli- ga alternativet. Samhällets åtag.inden måsteinriktas mot de svagaste grupperna i samhället pensionärer, sjuka,handikappade och barnfamiljerna. Redan för att kunna genomföra gjordaåtaganden för dessa grupper erfordras största möjliga restriktivitet på andraområden. De insatser som sker på andra områden måste enligt motionärerna hatill syfte att stärka och stabilisera ekonomin i sin helhet. Närdet gäller skattepolitiken erinrar motionärerna om den klara prioritering avden kommunala skatteutjämningen som gjorde . Förutom defördelningspolitiska aspekterna av en kommunalskatteutjämning framhållermotionärerna att det är inom den.kommunala sektorn som de stora å tagandenainför framtiden har gjorts. Omdetta skall kunna ske med <:n rimlig fördelning av bördorna mellanindivider och regioner, förutsätter detta enligt motionärerna en prioriteringav kommunalekonomiska utredningens förslag så som beslutat. Motionärernaanser det befogat att varna för en alltför lättvindig syn på frågan omkonsumtionsstimulans, inte minst med utgångspunkt från den utveckhng av denprivata konsumtionen som förutspås trots den återhållsamhet centerpartietlyckades genomdriva . Dekraftfulla åtgärder som vidtagits för att trygga sysselsättningen och svenskindustris långsiktiga utveckling måste fullföljas, understryker motionärerna.Det gäller de program som beslutats för att rädda de så kallade krisbranschernaoch det gäller en fortsatt hög industripolitisk beredskap. Av särskilt storbetydelse för en långsiktig näringspolitik är FiU 1978/79: 20 49 enligtmotionärerna att hävda de mindre och medelstora företagens utvecklingsmöjligheter.Motionärerna anför vidare att det är angeläget att tunga förslag avekonomisk-politisk innebörd ges en sådan utformning att de passar in i detdecentraliserade ekonomisk-politiska mönster som lades av den regering somavgick . Mot bakgrund av erfarenheterna från 50- och 60-talensflyttningspolitik anser motionärerna att endast genom att i störreutsträckning styra produktionstillväxten till regioner med hög arbetslöshetkan en fördelning av efterfrågetrycket inom näringslivet åstadkommas somtryggar en expansion utan inflationstryck. I den speciella situation av ökandeaktivitet ekonomi befinner sig 1979 och 1980 kommer enligtmotionärerna de regional- och branschpolitiska insatserna att spela en centralroll för utfallet av den ekonomiska politiken. ställningstagandetill denna förutsätter att viktiga näringspolitiska frågor klarläggs. Enligtmotionärerna har den senaste tidens erfarenheter visat att näringspolitiskaställningstaganden för sin framgång är beroende av en bred politiskförankring, utan vilken såväl helhetsperspektivet på den ekonomiska politikensom kraften i besluten går förlorad. Regeringen bör därför skyndsamt kallapartierna och övriga berörda till överläggningar om dessa frågor. Den statliga budgetens omslutning har ökat i snabbtakt . Det som förändrats i denna bild mot slutet avperioden är framför allt att budgetunderskottet ökat kraftigt. Som framhålls ipropositionen och i ett par av motionerna har denna kraftiga underbalanse-ringav budgeten varit nödvändig för att hålla uppe sysselsättningen under denperiod då en svag internationell konjunktur och framför allt svensk industrisförsämrade konkurrenskraft ledde till ett kraftigt bortfall av efterfråganfrån utlandet. 1tabell 10 visas totalbudgetens inkomster och utgifter under budgetåren1971/721979/80 i löpande priser. 4 1978/79. FiU 1978/79: 20 50 Totalbudgetcns inkomster och utgifterbudgetåren /721979/80. 1978/79' 1979/80" ' Beräknat utfall. Tabellen visar att ökningstakten påutgiftssidan är ganska likartad mellan åren /80. Däremot visarinkomsterna en mycket ojämn utveckling , med låga ökningstalunder de avslutande åren då budgetunderskottet visar en så markant ökning. Den förhållandevis långsamma inkomstutvecklingen undersenare budgetår sammanhänger i första hand med en låg real tillväxt i ekonomin.Samtidigt har utgifterna fortsatt att öka i snabb takt. Till detta finns tvåhuvudförklaringar. Dels har mycket omfattande satsningar gjorts påarbetsmarknads- och näringspolitikens områden. Dels finns, som framhålls ipropositionen, en stark automatik på budgetens utgiftssida. Det gäller bl. a.huvuddelen av det sociala trygghetssystemet. Den snabba prisstegringen t. o. m.1977 har också starkt bidragit till att driva upp utgifterna. Prisutvecklingens betydelse kan i någon mån åskådliggörasi följande tabell: Statens inkomster och utgifter 19771979 -6,4 -7,6 -3,9 ' Deflatering med konsumentprisindex. FiU 1978/79: 20 51 Räknat i fasta priser hade vi alltså en nedgång istatsinkomsterna under kalenderåren 1977 och 1978 medan en mindre ökningförväntas . Av tabellen framgår också klart att ett karakteristisktdrag i utgiftsutvecklingen är den snabba öknmgen av transfereringarna. Somframgår av tabell 10 dämpas utgiftsutvecklingen väsentligt 1979/80 jämfört medtidigare budgetår. I propositionen anges som förklaringar härtill att denförutsedda förbättringen av konjunkturläget kan beräknas minska behovet avsärskilda industri- och arbetsmarknadspolitiska insatser. Den beräknadeytterligare nedgången i prisstegringstakten inverkar också på kalkylerna. Enväsentlig faktor är vidare att utgiftsprövningen har genomförts mycketrestriktivt. Ävenenligt utskottets mening bör den nu förutsedda uppgången i ekonomin leda tillatt de särskilda industri- och arbetsmarknadspolitiska insatserna kan minska iomfattning. Likaså bör den långsammare prisutvecklingen ge en dämpadutgiftsutveckling. Utskottet återkommer i ett senare avsnitt till frågan omrestriktivitet i utgiftsprövningen. I detta sammanhang vill utskottet göranågra allmänna kommentarer till budgetförslaget och det beräknadebudgetunderskottet. Detbör hållas i minnet att en väsentlig skillnad mellan siffrorna för budgetåret1979/80 och de för tidigare budgetår är att det är fråga om faktiskautfallssiffror för den förflutna perioden (/79 beräknat utfall) medandet /80 rör sig om ett förslag till statsbudget. Förslagen tillstatsbudget brukar erfarenhetsmässigt visa en relativt låg ökningstakt iförhållande til! beräknat utfall för det föregående budgetåret. Budgetförslagetrymmer självfallet betydande osäkerhetsmoment när det gäller bedömningen av hurutgifterna faktiskt kommer att utvecklas. Detta gäller bl. a arbetsmarknads-och näringspolitiken. Budgetförslaget innebär en minskning av utgifterna (ilöpande priser) på arbetsmarknads- och industridepartementens huvudtitlar medsammantaget . jämfört med det beräknade utfallet förinnevarande budgetår. Det är enligt utskottets mening inte säkert att detförbättrade konjunkturläget kan ge en så snabb minskning av utgifterna pådessa områden. Visserligen finns i budgetförslaget en beräkningspost på 7miljarder kr. upptagen under oförutsedda utgifter (mot . iberäkningen /79). Denna post skall emellertid täcka in effekterna avaviserade förslag inom en rad områden. På arbetsmarknadspolitikens områdemåste också uppmärksammas att betydande insatser kan behövas också i enuppgångsfas även om de är av en annan karaktär än under utprägladelågkonjunkturer. Hit hör åtgärder för att motverka uppkomsten av flaskhalsar iproduktionen i form av åtgärder för att underlätta yrkesmässig rörlighet m. m. Enannan punkt som kräver en kommentar är utvecklingen av anslagsbehållningarna.Under de senaste åren har mycket stora anslag anvisats för åtgärder inomarbetsmarknads- och industripolitiken. FiU 1978/79: 20 52 belopphar inte utbetalats i samma takt som de anvisats varför betydandemedelsbehållningar byggts upp på reservations- och investeringsanslag. Vidutgången av 1977/78 uppgick dessa behållningar till . Istatsbudgeten /79 beräknades att . av dessa medel skulleförbrukas. I propositionen anges nu istället att medelsbehållningarna beräknasvara oförändrade /79. Orsakerna härtill är dels att man tidigarenågot överskattat utbetalningstakten, dels att nya anslag anvisats som intehelt hinner utbetalas. Detta innebär att man skulle gå in i /80med anslagsbehållningar på . I budgetförslaget /80beräknas att behållningarna kommer att minska med . Utskottetdelar föredragandens uppfattning att det är svårt att i nuvarande läge göra enbedömning av anslagsbehållningamas utveckling. Om man får en kraftig uppbyggnadav anslagsbehållningar under ett skede då omfattande anslag för arbetsmarknads-och industripolitiska ändamål anvisas är det dock rimligt att vänta att dessabehållningar i viss mån kommer att förbrukas då sådana anslag inte längreanvisas i samma takt. Utan att nu vilja göra någon annan bedömning än den somgörs i propositionen vill utskottet därför peka på att oförbrukade anslagsbehållningarpå mer än . utgör ett betydande osäkerhetsmoment vad gällerstatsutgifternas utveckling. Om anslagsbehållningarna förbrukas i snabbaretakt än som beräknats, påverkar detta direkt budgetunderskottets storlek. Ytterligareen omständighet beträffande budgetförslaget /80 förtjänaruppmärksammas. Det stora budgetunderskott som beräknas uppkomma /79har sin grund i behovet att stimulera efterfrågan och hålla uppesysselsättningen genom omfattande åtgärder som påverkar både inkomst- ochutgiftssidan i statens budget. När konjunkturen nu vänder uppåt beräknasbehovet av omfattande insatser på arbetsmarknads- och industripolitikensområden i stor utsträckning falla bort. påverkas inkomstsidanpositivt av att vi åter får tillväxt i ekonomin. Trots detta kvarstårbudgetunderskottet på oförändrat hög nivå. Detta är ett uttryck för denkraftiga automatik som finns inbyggd i statsbudgeten, inte minst i fråga omtransfereringarna. Detta kan uttryckas så, att det långsiktiga, strukturellabudgetunderskottet ökar mellan 1978/79 och 1979/80. Detbör här understrykas att utskottet självfallet inte anser att budgetpolitikensuppgift är att skapa balans mellan utgifter och inkomster i statsbudgeten.Statsbudgeten är ett instrument för att nå samhällsekonomisk balans och ettrationellt utnyttjande av våra resurser. Utskottet är också väl medvetet om attbudgetunderskottets storlek i sig inte utgör ett säkert mått på budgetensinverkan på samhällsekonomin. Trots detta finns det enligt utskottets meningvälgrundad anledning att hysa den oro för budgetunderskottets storlek somkommer till uttryck i propositionen FiU 1978/79: 20 53