bet · G201SoU47 · 1978-12-31 00:00:00 — Den sålunda införda ordningen var avsedd atttillämpas övergångsvis och frågan om i vilken takt den skall avvecklas skullelas upp lill prövning i anslutning lill etl förslag rörande avveckling avindividuell laxebindning för privatläkare som avsåg altlägga fram. I en under allmänna motionstiden väckt motion har det begärtsatt en taxenivå införs, som gör del möjligt att nyelablera ävenenmansmottagningar på orter där det inte finns underlag för gruppmottagningar.Taxenivån vid nyeiableringarskulle därvid enligt motionärerna kunnadifferentieras så att den särskill gynnar elableringar utanförstorstadsområdena, Socialförsäkringsutskoltel har i sitt av godkändabetänkande SfU 1978/79:22 med avstyrkande av motionen bl, a, anfört alt såvittgäller den individuella laxebindningen för liden efter den Ijanuari 1980regeringens ställningstagande i frågan bör avvaktas innan gör någrauttalanden härom. Socialutskottetanser att man bör anlägga samma synsätt på de här aktuella förslagen imotionerna 1978/79:2626 (m) och 1978/79:2627 (m). Utskottet avstyrker såledesmotionerna i här aktuella delar. SoU 1978/79:47 19 Åtgärderför att stimulera utvecklingen och utbyggnaden av primäivården \ del föregående har utskottet i avsnittenRiktlinjer för den fortsatta utbyggnaden av primärvården och Frågor omkontinuitet i kontakterna mellan patienter och vårdgivare m. m. behandlatfrågor om vad som bör vara vägledande för utbyggnaden av primärvården.Utskottet behandlar i detta avsnitt frågan om åtgärder föratt stimulerautbyggnaden. Utskottet redovisar inledningsvis huvuddragen i propositionen ochmotionerna, redogör härefter för förslagen mera i detalj samt angeravslutningsvis sina överväganden. Ipropositionen anges att utvecklingen och utbyggnaden av primärvården börSlimuleras genom forsknings-och utvecklingsarb_ieinom primärvården, genomåtgärder för alt öka tillgången på läkare och annan personal samt genomekonomiskt stöd till sjukvårdshuvudmännen. Imotionen 1978/79:2629 (s) begärs elt ätgärdsprogram som skall tillgodose vissai motionen framförda krav avseende samtliga tre åtgärdsområden. Krav på en planför all öka tillgången på läkare och distriktssköterskor och på en jämnareutbyggnad av primärvården framförs i motionen 1978/79:2628 (c). I motionerna1978/79:2627 (m) och 1978/79:2626 (m) tas främst frågor om läkarutbildningenupp. I propositionen saknas konkreta förslag om hur enutveckling av öppenvården skall stimuleras. I de aktuella avsnitten avpropositionen framhålls bl. a. att del inom allmänläkarvården finns elt brettfäll för forsknings- och utvecklingsarbete. Elt aktivt forsknings- och utvecklingsarbeteär, framhålls det vidare, nödvändigt för all bibehålla och förstärka denkvalitativa rekryteringen till allmänläkarbanan och kan genom framtagning avetl successivt förbättrat vetenskapligt underlag bl. a. bidra till positivareattityder lill allmänläkarna och deras verksamhet. Föredragande statsrådetanger en rad områden som angelägna för studier och utvecklingsarbete. I motionen 1978/79:2629 (s) anförs bl. a. all delvid utbyggnaden av vårdcentralerna är värdefullt att möjligheten att få iräffasamma läkare eller distriktssköterska betonas men att det viktiga är att lösaden verkliga ulmaningen för 1980-talets hälso- och sjukvård, nämligen althälso- och sjukvården tillsammans med primärkommunernas socialvård skall ge deäldre service, omsorg och vård så att de så långt som möjligt kan leva ettnormalt, självständigt och aktivt liv. Det påpekas att möjligheten att etableraen kontinuerlig kontakt mellan läkare och patient avgörs av de resurser i formav personal, utbildning och fungerande inrättningar som samhället förmår skapa.Del krävs, sägs del, särskilda insatser för att öka tillgången på främstallmänläkare och distriktssköterskor och styrmedel för alt prioritera utbyggnadenav den öppna distriklsvården i de geografiska områden som har brist påläkare och annan sjukvårdspersonal. Motionärernabegär mot denna bakgrund att regeringen förelägger ett - påöveriäggningar med baserat - förslag till elt SoU 1978/79:47 20 åtgärdsprogramför att stimulera utbyggnaden av primärvården, vilket skall vara förankrat i enövergripande målsättning för hälso- och sjukvården och tillgodose krav somanges i motionen i fråga om forskning, utvecklingsarbete, utbildning av personalinom primärvården samt statligt slöd lill sjukvårdshuvudmännen. Beträffandeforskning kräver motionärerna att konkreta planer utarbetas för särskildainsatser för all stärka den högskoleanknutna forskningeninom områdena allmänmedicin/primärvård och långvårdsmedicin. När det gällerutvecklingsarbete krävs alt Spri samordnar ett praktiskt förankratutvecklingsarbete på primärvårdsområdet och ges särskilda bidrag för dettaunder en treårsperiod. Ifråga om utbildning av personal för primärvården m. m. krävs det attprimärvårdens personalförsörjning ges prioritet, alt lagarbete mellan olikapersonalkategorier främjes och stärks, att inslaget av öppen vård förstärks iutbildningen av läkare, sjuksköterskor, sjukgymnaster m. fi,, att vidareutbildningenav allmänläkare och annan personal stimuleras, att styrsystemet för läkarnasvidareutbildning skärps så att den nuvarande obalansen - både vad gällergeografisk och verksamhetsmässig fördelning - motverkas samt att genomgång skerav "fiaskhalsar" för att antalet FV-block för allmänläkarvård ochutbildningen av distriktssköterskor skall kunna ökas. Motionärernakräver statligt slöd till sjukvårdshuvudmännen iden formen att utbyggnad avprimärvården särskilt stimuleras inom ramen för sjukförsäkringens ersättninglill sjukvårdshuvudmännen och del bör enligl motionärerna därvid prövas all viasjukförsäkringen stimulera distriktssköterskornas arbete och annan"icke-läkarverksamhet" inom primärvården, t. ex.patienlmotiagarfunktionen vid vårdcentralen. Slödel måste enligt motionärernautformas så alt del ytterligare understödjer underförsörjda regioner. I motionen 1978/79:2628 (c) framhålls bl. a, att destatliga insatserna bör inriktas på alt stödja den verksamhei som är underulveckling inom primärvården. Det framhålls vidare bl. a. alt en översyn avnuvarande system för läkarplanering och styrning krävs. Motionärerna begär(yrkandel 2) en plan för all garantera sjukvårdshuvudmännen lillgång lillallmänläkare och distriktssköterskor för utbyggnaden av primärvården. Vidarebegärs (yrkandel 3) att inför de i propositionen förutskickadeöverläggningarna med sjukvårdshuvudmännen skall ge till känna all enmålsättning för överiäggningarna skall vara att åstadkomma en jämnare regionalutbyggnad av primärvården föratt alla medborgare skall kunna garanteras rätttill hälso-och sjukvård på lika villkor. I motionen 1978/79:2627 (m) framhålls betydelsen avforskning inom primärvården men del påpekas alt bättre behandlingsresultat inomprimärvården ofta förutsätter ökade forskningsinsatser vid regionsjukhusen. Detframhålls alt önskemålet om inrättande av professurer i primärvård/ SoU 1978/79:47 21 allmänmedicinmåste vagas mot andra angelägna forskningsändamål och del betonas därvid altutbyggnaden av forskningen inom långvårdsmedicin och rehabilitering inte fåreftersättas. Motionärerna kan inte biträda propositionsförslaget om en ökningav antalet FV-block för allmänläkarvård ulan alt konsekvenserna av en ökningför utbildningens kvalitet och för andra bristområden m. m. belyses.Motionärerna är positiva till att redan yrkesverksamma specialister efter egenönskan och erforderlig utbildning skall kunna gå över till primärvården.Möjligheter till kompletteringsutbildning bör, framhålls det, också öppnas förläkare som önskar övergå till långtidsvård och psykiatri. Del betonas alt NLVskyndsamt bör slutföra arbetet på en översyn och ytteriigare förlängning avallmänläkarutbildningen. Disiriklssköterskeulbildningen bör, sägs det vidare,byggas ul och distriktssköterskorna bör få vidgade befogenheter. Avdistriktssköterska ordinerad sjukvårdande behandling bör enligt motionärerna gerätt till ersättning från sjukförsäkringen. Motionärerna kräver aktiva åtgärderför att man skall komma till rätta med den regionala snedfördelningen i frågaom besatta tjänster för såväl allmänläkare som specialister. 1 motionen 1978/79:2626 (m) betraktas det - motbakgrund av behovet av läkarresurser för andra områden än allmänläkarverksamhet- som orimligt att dels utöver den ökning från ca 280 FV-block till 350FV-block som skett genomföra en ökning av antalet FV-block förallmänläkarvård och en motsvarande minskning av antalet FV-block för specialistutbildning,dels förutsätta all specialister skall omskola sig för allmänläkarvård. Detpåpekas vidare att en utökning av antalet sjuksköterskor inom primärvården tilldet antal som förutsätts i propositionen lill inle är möjlig och att ensådan ökning - om den skulle kunna genomföras - skulle ske på den slutnavårdens bekostnad. Motionären anser inle alt har anledning prövafrågan om ekonomiskt slöd lill sjukvårdshuvudmännen utan all ändamål ochanslagsbelopp preciserats. Sombakgrund till sina överväganden vill utskollel framhålla följande. Viden jämförelse mellan de senaste årens s. k. LKELP-rapporter - vilka årligenutges av och och utgör sammanställningarav sjukvårdshuvudmännens planer för närmast kommande sexårsperiod - framgår delatt den planerade utvecklingen av antalet läkarbesök i öppen vård utanförsjukhus justerats ned efter hand. Utbyggnaden av primärvården går såledeslångsammare än vad man från början avsett. En viktig anledning härtill är -vilket bl. a. framhölls vid det inledningsvis nämnda sammanträdet medföreträdare för sjukvårdsdelegation, , -brist på läkare. Till belysande av denna brist kannämnas följande siffror. fanns det drygt 1 600 tjänsterför distriktsläkare inom allmänläkarvård. Av dessa var ca 800 besalta medordinarie innehavare, ca 400 med vikarier och ca 275 helt vakania utanvikarier. Innehavarna av ca 125 tjänser var ej i tjänst. A v de ca 800ordinarie distriktsläkarna var det endast ca SoU 1978/79:47 22 som hade allmänläkarkompetens. För öppen vård utanför sjukhus fanns det vidsamma lid drygt 700 tjänster inrättade för specialister. Vid sammanträdelredovisade uppgifterom blockplaneringen för åren 1975,1976 och 1977 visade altantalet FV-block för allmänläkarvård som inrättats av sjukvårdshuvudmännenbetydligt understigit antalet block som tilldelats dem och att även antalet blocksom tillsatts betydligt understigit antalet inrättade. Antaletsjuksköterskor med vidareutbildning i öppen vård och motsvarande äldreutbildning, som var verksamma i distriktsvård, uppgick till närmare 2200. Härtill kommer att ett antal sjuksköterskor ulan denna utbildning varverksamma i distriktsvården. I propositionen har angivits alt en"dislriktsskölerskeläthet" av en sköterska per 1 500 invånare skullekräva ca 6 500 distriktssköterskor. Antalet intagningsplatser i vidareutbildningeni öppen vård har uppgått till drygt 400 . Vid detovannämnda sammanträdet påpekades det bl. a. att förordatbetydligt fier intagningsplatser än som inrättats och att antalet sökande tillvidareutbildningen vida överstigit antalet intagningsplatser. Motbakgrund av del anförda framstår det som nödvändigt med kraftfulla insatser -främst på utbildningsområdet - för alt förstärka utvecklingen och utbyggnadenav primärvården. Propositionen är emellertid allmänt hållen och ger inle grundför konkreta ställningstaganden. Inte heller belyses i propositionen deavvägningar som måste ske mot andra intressen. Utskottetvill därför förorda alt - i överensstämmelse med vad som föreslås i motionen1978/79:2628 (c) i här aktuella delar och motionen 1978/79:2629 (s) - dekonkreta åtgärder som behövs för att stimulera utvecklingen och utbyggnaden avprimärvården föreläggs sammanfaitade i ett ätgärdsprogram.Utgångspunkt skall vara de riktlinjer för utbyggnaden av primärvården, somgetts i principprogram för hälso- och sjukvården inför1980-talet och i kompletteringar av detta principprogram. a. tillgodose de krav, som framförs i motionen 1978/79:2628 (c) i häraktuella delar och motionen 1978/79:2629 (s). Härigenom tillgodoses även kravsom framförs i motionen 1978/79:2627 (m) i här aktuella delar. Med anledning avvad som anförs i sistnämnda motion och motionen 1978/79:2626 (m) bör iålgärdsprogrammet även belysas de avvägningar mot andra vikliga vårduppgiftersom måste göras vid en satsning för att stimulera primärvårdens utveckling ochutbyggnad. sålunda med anledning av propositionen jämte motionerna 1978/79:2626(m), 1978/79:2627 (m) och 1978/79:2628 (c) i här aktuella delar samt motionen1978/79:2629 (s) anfört om elt åtgärdsprogram för utbyggnad av primärvården börges regeringen till känna. 1. beträffande skyldighet att behandlapropositionsför slagen att avslår motionen 1978/79:2626 delvis, 2. beträffandefrågan om avslag på propositionen alt SoU 1978/79:47 23 avslårmotionen 1978/79:2630 yrkandel 1, 3. beträffande frågan om riktlinjer för den fortsattautbyggnaden av primärvården alt med anledning av propositionen somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört i frågan, 4. beträffande föriäggande av jourverksamhel lillprimärvården att avslår motionen 1978/79:2626 delvis, 5. beträffande försöksverksamhet med olika modellerför förbättrad kontinuitet m. m. att avslår motionen 1978/ 79:2627delvis, 6. beträffande frågan om bättre kontinuitet iprimärvården m. m. alt med bifall till motionen 1978/79:2628 yrkandet1 och med anledning av propositionen som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört i frågan, 7. beträffande lagstiftning om lagarbete inomsjukvården att avslår motionen 1978/79:2630 yrkandel 2, 8. beträffande frågan om läkarval m. m. alt riksdagenmed bifall lill motionen 1978/79:2628 yrkandel 4 saml med anledning avpropositionen, motionen 1978/79:2626 delvis och motionen 1978/79:2627 delvissom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört i frågan, 9. beträffande privatpraktikervård att medanledning av propositionen som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört, 10. beträffande etableringsvillkor för privatpraktikeratt avslår motionen 1978/79:2626 delvis och motionen 1978/ 79:2627delvis, 11. beträffande frågan om åtgärder för alt stimulerautvecklingen och utbyggnaden av primärvården att med bifall tillmotionen 1978/79:2628 yrkandena 2 och 3 och motionen 1978/79:2629 saml medanledning av propositionen, motionen 1978/79:2626 delvis och motionen1978/79:2627 delvis som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört i frågan. Näiyarande:Kersti (), (), (), (),(), (), (), (), (), Per (), (), (), i (m), () och (). SoU 1978/79:47 24 1.av () och i (m) som anser dels att utskottets yttrande bort ha följande lydelse:Översiktlig redovisning av frågor som tas upp i propositionen och motionerna m.m. Propositionenbygger- (= se utskottet s. 10-12) i primärvård/ Hälso-och sjukvårdens organisation, liksom den löpande verksamheten på området, harenligt gällande sjukvårdslag i huvudsak överiämnats lill sjukvårdshuvudmännenatt ansvara för med stor självständighet. Del kan förutsättas att huvudmännensansvar och självständighet kommer att än starkare betonas i den nyasjukvårdslag som förbereds av hälso- och sjukvårdsutredningen (HSU), Dettainnebär givetvis inle att staten skulle ha avhänt sig allt ansvar för hälso-och sjukvårdens utveckling. En utveckling av primärvården, sådan den skisserasi propositionen, förutsätter statliga åtgärder på en rad områden. Ipropositionen framläggs inga konkreta förslag till åtgärder som kräverriksdagens medverkan, men på flera punkter aviserar föredragande statsrådetkommande åtgärder eller förslag till åtgärder. kan självfallet varkenbifalla eller avslå sådana förslag förrän de faktiskt föreligger. Vad utskotteti fortsättningen anför skall därför uppfattas som av regeringen begärdaanvisningar för del fortsalla arbetet med utveckling av primärvården. Riksdagensskyldighet att behandla propositionsförslagen m. m. Att utskottet alltså valt att sakbehandla ettflertal avsnilt av propositionen, trots alt alla förslag till konkreta beslutsaknas, innebär att utskottet inte kan biträda förslaget i motionen1978/79:2630 (vpk) yrkandel 1 om avslag på propositionen. Medvad utskottet i denna del anfört får också motionen 1978/79:2626 (m) imotsvarande del anses besvarad. Riktlinjerför den fortsatta utbyggnaden av primäiyården Det förhållande mellan patient och läkare somligger inneslutet i det i propositionen odefinierade begreppet husläkare måstebyggas upp underifrån, genom alt patienten själv väljer en läkare, intepressas på någon genom etl mer eller mindre tvingande "syslem". Somframhålls i motionen 1978/79:2627 (m) måste alla patienter som så önskar kunnafö en fast kontakt med en läkare som de har förtroende för. Patienten måstesjälv avgöra om han vill ha en "husläkare" och i så fall vilken.Såväl offentligt som privat verksamma läkare, allmänläkare såväl somspecialister, läkare och vårdteam vid vårdcenlraler och vid sjukhus måste kunnakomma i fråga. SoU 1978/79:47 25 Delta måste vara utgångspunkten för uppbyggnaden av ett välfungerande husläkarsystem. Vad utskottet sålunda anfört bör ges regeringen lillkänna, I fråga omjouransvarförprimäivården anserföredragande statsrådet att del inte är realistiskt att varje vårdcentral skallha ett totalt jouransvar. Imotionen 1978/79:2626 (m) begärs att som sin mening skall ge regeringentill känna i motionen uttalade skäl mot alt föriägga jourverksamhet lillvårdcentralerna. Motionären framhåller bemanningsproblem vid vårdcentralernalill följd av alt jourkompensation skall utgå. Vidare framhålls att man i vårtland byggt upp en kvalificerad specialistvård, som rimligtvis är säkrare ocheffektivare på sina områden än motsvarande allmänläkarvård och som man inle böravslå från att utnyttja för allvariiga, brådskande eller svårbedömda fall. Utskottetanser det inle vara realistiskt all varje vårdcentral skall ta ett totaltjouransvar. Vid en vårdcentral med 3-5 läkare skulle jourkompensationen berövacentralen så stor del av läkarnas arbetskraft , att varje tankepå kontinuitet i förhållandet läkare-patient skulle få överges. Primärvårdensjouransvar måste lill stor del anordnas i samverkan med den ofrånkomligajourtjänslen inom den slutna vården. sålunda med anledning av propositionen och motionen 1978/79:2626 (m)i här aktuell del anfört om föriäggande av jourverksamhet lill primärvården börges regeringen till känna. Frågorom kontinuitet i kontakterna mellan patienter och vårdgivare m. m. Propositionen har begränsat sig tillallmänläkarvård vid offentliga vårdcentraler. Inga konkreta förslag lill hur denönskade kontinuiteten skall åstadkommas föreligger. Propositionenshusläkarförslag är därför både otillräckligt och alltför ensidigt inriktat, I motionen 1978/79:2627 (m) erinras del om all deti direktiven för kontinuiieisutredningen förutsatts alt olika modeller förbättre läkarkonti-nuitet i den öppna sjukvården skulle prövas med syfte att nåstörsta möjliga kontinuitet och valfrihet i vården. Motionärerna framhåller altdel är omöjligt att binda sig för en enda av olika länkbara husläkarmodeller ochföreslår all försöksverksamhet med olika modeller för att förbättrakontinuiteten i kontakterna mellan sjukvårdspersonal och patienter i enlighetmed nämnda direktiv kommer lill stånd. Försöksverksamheten bör enligtmotionärerna omfatta inle bara allmänläkare vid vårdcenlraler ulan ocksåprivatpraktiker, läkare vid länsdelssjukhus och specialister vid sjukhus ellervårdcentraler. Det framhålls att det också är angeläget att studier kommer lillslånd om hur patientströmmarna ändras i och med alt vårdcentraler byggs ul ochom effekterna på den sjukhusanknuina öppna och slutna vården. Vidare bör detenligt motionärerna studeras vilka grupper som har särskilt stort behov av en SoU 1978/79:47 26 fastkontakt med en läkare eller etl vårdteam och hur delta bäst skall kunnatillgodoses liksom vilken funktion en eventuell fast anknytning bör ha. 1kontinuitelsulredningens belänkande har i ett särskilt avsnitt redovisats hurman på olika håll i landet söki bemästra problemen med alt skapa kontinuitet ipatienternas kontakt med sjukvården vid sjukhusklinikernas mottagningar samtvid vårdcentraler och läkarstationer. framhåller i sittyttrande över betänkandet bl, a. alt detta material kan vara av värde för sjukvårdshuvudmänneni deras arbete med alt åstadkomma en bättre kontinuitet inom ramen förbefintliga resurser. framhåller vidare att det är angelägelatt man fortsätter och vidareutvecklar arbetet på att finna olikaorganisationsmodeller och planeringssystem som kan bidra till en bättrekontinuitet. Utskottetnoterar med tillfredsställelse denna inställning hos huvudmännen men finnerinte att de redovisade insatserna kan ersätta den systematiskaförsöksverksamhet som förutsattes i direktiven lill kontinuiieisutredningen ochsom förordas i motionen 1978/79:2627 (m). Utskottet anser därför alt sådanförsöksverksamhet skall komma till slånd. Vad utskottet sålunda anfört medanledning av motionen 1978/79:2627 (m) i här aktuell del bör ges regeringenlill känna. I motionen 1978/79:2628 (c) framhålls bl. a. att enläkare - antingen man kallar honom husläkare eller någol annat - är endast endel av kontiluitelen mellan patienten och samhällets vårdfunktioner.Motionärerna vill därför vidga kontinuiteten till att avse hela samhälletsprimärvårdsorganisation. Den skall, sägs del, ha sin tyngdpunkt i vårdlag avläkare, distriktssköterskor, undersköterskor, sjukgymnaster, arbetsterapeuterm. fi, som i samarbete med primärkommunernas socialassistenter och hemsamariterskall möta patienten utifrån elt gemensamt synsätt där helhetssynen ärgrundläggande. Motionärerna begär att som sin mening skall geregeringen till känna vad de sålunda anfört om en vidgning avkontinuiletsbegreppet (yrkandet 1), Skallhusläkarlanken stämma överens med olika patienters skilda önskemål och behovoch med varierande lokala förhållanden, måste vi få en betydligt mer flexibelorganisation med såväl offentligt som privat verksamma läkare, med bådeallmänläkare och specialister. Exempelvis bör vid vårdcenlraler verksammabarnläkare och specialister på kvinnosjukdomar också kunna ifrågakomma somhusläkare. Också läkare och vårdteam vid sjukhus bör kunna fungera sompatientens fasta kontakt, vilkel torde vara den bästa lösningen för många somär långvarigt beroende av starkt specialiserade vårdinsatser. För allvårdresurserna vid de mindre länsdels-sjukhusen skall kunna utnyttjas effektivtkrävs en icke oväsentlig andel öppenvård. Att läkare vid sådana sjukhus kan haen fast palienlkrets i öppenvård är både möjligt och rikligt. Vad utskottet sålunda medanledning av propositionen och motionen SoU 1978/79:47 27 1978/79:2628(c) i här aktuell del anfört i fråga om bättre kontinuitet i primäiyården m. m.bör ges regeringen lill känna. Lagstiftning om lagarbete inom sjukvården 1 motionen- (= utskottet s. 17) (yrkandel 2). Läkarval m. m. I motionen-- (- utskottet s. 17) lill känna, Frågor om privatpraktikervård behandlas i etlsärskilt avsnilt av propositionen (avsnitt 2.15). Utskottet biträder vad somdär förordas om elt närmare samarbete mellan privatläkarna och den offentligavården. Utskottet delar emellertid inle föredragande statsrådets uppfattningall privalläkarkåren endast bör bibehållas vid ungefär nuvarande sloriek.Tvärtom anser utskottet en väsentligt ökad insats av privatpraktiserande läkarevara en nödvändig förutsättning för att målel "husläkare" ål alla somså önskar skall kunna uppnås. Dalbyundersökningen kan utläsas att de flesta ansågkontinuiteten viktigare än t. ex. närheten lill en läkarmottagning. Annatsom upplevdes som viktigt i samma undersökning var all läkaren ger sig god lidalt samtala med patienterna och att man inte behöver vänta på alt fö lidhos läkaren. EnSifo-undersökningår 1974 visade all en stor majoritet ansåg attbåda dessa krav bäst tillgodosågs av privatläkare. harvisat att av dem som ansåg sig ha en bestämd läkare att gå lill var denneläkare i av fallen en privatläkare.