bet · G201FiU20 · 1978-12-31 00:00:00 — 3. beträffande lantbruket: kapitalförsörjning attriksdagen avslår motionerna 1978/79:1106, 1978/79:1125 och 1978/79: 1128yrkandet 2, FiU1978/79: 20 73 Vid punkten B BUDGETDEPÄRTEMENTET Budgetförslaget Reservation 2 beträffande deallmänna riktlinjerna för budgetregleringen av , , , , , ochAnita (alla s) som anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 49 börjar med "Den statliga" och på s. 56 slutar med"motionen 1620, yrkandet 3" bort ha följande lydelse: Sedan regeringsskiftet har underskotteti statens budget vuxit i en takt som saknar sin motsvarighet både tidigare ivårt land och i vår närmaste omvärld. Denna utveckling visas i tabell 10. Totalbudgetens utveckling budgetåren1975/761979/80 Budgetär (Miljarder kr.) 1975/76 1976/77 1977/78 1978/79' 1979/80 ' Beräknat utfall. Den borgerUga trepartiregeringenoch sedermera även folkpartiregeringen har försökt försvara den kraftigaförsvagningen av statsfinanserna med hänvisning till att stora utgifter sattsin för att upprätthålla sysselsättningen. Detta är dock bara en faktor sombidrar till att förklara hur det stora budgetunderskottet uppkommit. Det ärriktigt att stora utgifter fått sättas in för att möta den arbetslöshet somåtstramningspolitiken bidrog till att driva fram. En väl så viktig förklaringtill försvagningen av statsfinansema är dock de automatiska utgiftsökningarsom följde av den kraftiga inflation som den borgerliga regeringens politikledde till och som även fått omfattande statsfinansiellakonsekvenser . Utskottet vill erinra om att från den långtidsbudgetsom presenterades till långtidsbudgeten ökade detlångsiktiga årliga budgetunderskottet enligt långtidsbudgetkalkylen från 12 å14 miljarder kr. I långtidsbudgeten 1978 angavsklart att den väsentiigaste faktorn bakom det kraftigt stigande underskottetvar en väsentligt snabbare prissteg-ringstakt. Till de angivna förklaringarna kommer att den borgerligaregeringen hade dålig kontroll över statsutgifterna och på vissa områden bedreven direkt slösaktig utgiftspolitik. Detta gäller bl. a. kärnkraftsområdet, projekteringenav B3LA och vissa företagsförvärv, där staten betalat överpriser. 6 1978/79. 5 samL Nr 20 FiU 1978/79: 20 74 Även med den utgiftspolitik som bedrivits hade denstatsfinansiella utvecklingen kunnat hållas någorlunda under kontroll om interegeringen starkt försvagat budgetens inkomstsida. Detta är ett uttryckför att den borgerliga regeringen i hög grad använt sig av generella åtgärdermed låg ekonomisk-politisk effektivitet. Det mest framträdande exemplet härpåär slopandet av den allmänna arbetsgivaravgiften. Genom denna åtgärdförsvagades statsbudgeten med ca . Avsikten var visserligen attförstärka företagens vinster och därigenom indirekt ökainvesteringsbenägenheten. Men som utskottet framhållit under föregående punktav betänkandet visar utvecklingen att man inte genom dennaallmänna utspridning av statsmedel kunnat åstadkomma de avsedda effekterna. Statens inkomster och utj;ifter 19771979 -6,4 -7,6 -3,9 'Deflatering med konsumentprisindex. Källa: Finansplanen. Tabell 11 visar klart hur kraftig urholkningen avstatsinkomsterna varit . räknar regeringen med ensvag real ökning av inkomsterna. Trots detta skulle den av regeringen förutseddautvecklingen innebära att inkomsterna realt sett skulle minska med ca 12%mellan 1976 och 1979, som utgifterna realt ökarmed . Ipropositionen framhåller budgetministern som positiva inslag i utvecklingenatt utgifterna ökar med mellan budgetåren 1978/79 och 1979/80 samtatt budgetunderskottet inte ökar mellan de båda budgetåren. Utskottet vill isammanhanget framhålla att siffrorna /79 avser beräknat utfall medandet /80 rör sig om ett förslag till statsbudget. Förslagen tillstatsbudget brukar erfarenhetsmässigt visa en relativt låg ökningstakt, iförhållande till beräknat utfall för det föregående budgetåret. Det kan erinrasom att budgetförslaget /78 innehöll utgifter om . ochett beräknat underskott på . Utfallet blev utgifter på 137,3miljarder FIU 1978/79: 20 75 kr.och ett underskott på . /79 innebar regeringensbudgetförslag utgifter på . och ett budgetunderskott på 32,2miljarder kr. beräknas utgifterna till . Avvikelserna är som synes betydande. Utskottet villdärför avråda från att dra några större växlar på resultat av jämförelsermellan prognoserade utfallssiffror och framlagda förslag. Ävenbudgetförslaget /80 rymmer självfallet betydande osäkerhetsmoment ifråga om hur utgifterna faktiskt kommer att utvecklas. Detta gäller bl. a.arbetsmarknads- och näringspolitiken. Budgetförslaget innebär en minskning avutgifterna (i löpande priser) på arbetsmarknads- och industridepartementenshuvudtitlar med sammantaget . jämfört med det beräknadeutfallet för innevarande budgetår. Det är enligt utskottets mening ytterligtosannolikt att det förbättrade konjunkturläget kan ge en så snabb minskning avutgifterna på dessa områden. Visserligen finns i budgetförslaget upptaget en beräkningspostpå . under oförutsedda utgifter (mot . iberäkningen /79). Denna post skall emellertid täcka in effekterna avaviserade förslag på en rad områden. Enarman punkt som kräver en kommentar är utvecklingen av anslagsbehållningarna.Under de senaste åren har stora anslag beviljats för åtgärder inomarbetsmarknads- och industripolitiken. Dessa belopp har inte utbetalats i sammatakt som de anvisats, varför mycket betydande medelsbehållningar byggts upp påreservations- och investeringsanslag. Vid utgången av 1977/78 uppgick dessabehållningar till . I statsbudgeten /79 beräknades att3 miljarder kr. av dessa medel skulle förbrukas. I propositionen anges nu istället att medelsbehålhiingama beräknas vara oförändrade /79. Orsakernahärtill är dels att man tidigare något överskattat utbetalningstakten, delsatt nya anslag anvisats som inte helt hinner utbetalas. Detta innebär att manskulle gå in i /80 med anslagsbehållningar på 16,6 miljarderkr. I budgetförslaget /80 beräknas att behållningarna kommer att minskamed . Utskottetdelar föredragandens uppfatming att det är svårt att i nuvarande läge göra enbedömning av anslagsbehållningarnas utveckling. Om man får en kraftiguppbyggnad av anslagsbehållningar under ett skede då omfattande anslag förarbetsmarknads- och industripolitiska ändamål anvisas är det dock rimligt attvänta att dessa behållningar i viss mån kommer att förbrakas då sådana anslaginte längre anvisas i samma takt. Utan att nu vilja göra någon annan bedömningän den som görs i propositionen vill utskottet därför peka på att oförbrukadeanslagsbehållningar på mer än . utgör ett betydande osäkerhetsmomentvad gäller statsutgifternas utveckling. FiU 1978/79: 20 76 hållningarnaförbrukas i snabbare takt än som beräknats, påverkar detta direktbudgetunderskottets storlek. Ytterligareen omständighet beträffande budgetförslaget /80 förtjänaruppmärksammas. Regeringen söker förklara uppkomsten av det storabudgetunderskottet dels med att omfattande arbetsmarknads-och näringspolitiskainsatser gjorts, dels med att den svaga realtillväxten i ekonomin påverkatstatsinkomsternas utveckling negativt. När konjunkturen nu vänder uppåt,räknar regeringen med att behovet av omfattande insatser på arbetsmarknads-och industrlpolitilcens områden i stor utsträckning skall falla bort:.Samtidigt bör budgetens inkomstsida påverkas positivt av att vi enligtregeringens bedömningar får en kraftig tillväxt i ekonomin. Om regeringensförklaringar till budgetunderskottets storlek vore riktiga borde man såledesnu vänta sig en markant minskning av underskottet mellan 1978/79 och 1979/80. Istället kvarstår budgetunderskottet pä oförändrat hög nivå. Innebörden avdetta är att det långsiktiga, strukturella budgetunderskottet ökar kraftigtmellan /79 och 1979/80 orn man följer regeringens budgetförslag. Det bör här understrykas att utskottet självfalletinte anser att budgetpolitikens uppgift är att skapa balans mellan utgifteroch inkomster i statsbudgeten. Statsbudgeten är ett instrument för att nåsamhällsekonomisk balans och ett rationellt utnyttjande av våra resurser.Utskottet är också väl medvetet om att budgetunderskottets utveckling i siginte utgör ett säkert mått på budgetens inverkan på samhällsekonomin. Trotsdetta finns det enligt utskottets mening välgrundad anledning att hysa den oroför budgetunderskottets storlek som kommer till uttryck främst i motionen 1124(s) men också i propositionen och i motionerna 1108 (m) och 1698 (c). mening utgör det stora budgetunderskottet en allvarlig fara förframtiden. I én uppåtgående konjunktur medför det risker för en kraftiginflationsuppgång. De betydande ränteutgifterna intecknar budgetensutgiftssida på ett sätt som äventyrar en fortsatt utbyggnad av välfärden. Densvaga statsfinansiella situationen gör också, som framhålls i motionerna 1124och 1698, att vi står sämre rustade om vi på nytt skulle hamna i ett läge medkonjunkturella påfrestningar på sysselsätmingen. Även om underskottet i sinhelhet skulle kunna placeras på den svenska kreditmarknaden leder det dessutomtill icke önskvärda effekter på förmögenhetsfördelningen. Man skuldsätterstaten och därigenom alla skattebetalare med betydande belopp men gynnarsamtidigt med olika skattefavörer en förmögenhetsbildning hos bankerna och degrupper som har ekoijiomiska möjligheter att öka sin förmögenhet. Avdessa olika skäl bör budgetpolitiken inriktas på att ta ner budgetunderskottettill en betydligt lägre nivå än där det hamnar om regeringsförslaget följs. FiU1978/79: 20 77 Regeringen redovisar en insikt om allvaret i detstatsfinansiella läget i så måtto att föredragande statsrådet såväl ifinansplan som budgetförslag gång på gång uttrycker sin oro överkonsekvenserna av den budgetpolitik som han föreslår. Föredraganden har ocksåvalt att mana till ansvarstagande vid behandlingen av budgetförslagetoch de förslag med ekonomisk innebörd som väcks med anledning härav. Även omeffekten av denna maning i avsevärd utsträckning förtas av regeringens brist påansvarstagande för egen del, vill finansutskottet starkt understryka vikten avatt samtiiga utskott vid sin beredning av budgetens olika delar intar en mycketrestriktiv hållning. Enligt utskottets mening uppnås en sådan restriktivitetom utskotten följer de utgifts- och inkomstförslag som förordas i motionen1124. Ibudgetpropositionen aviseras förslag från regeringen på en radområden. Det gäller t. ex. trafikpolitiken, energipolitiken, regionalpolitiken,näringspolitiken och skattepolitiken. För att täcka in effekterna av sådanakommande förslag har regeringen under oförutsedda utgifter fört upp ett beloppav . Mot denna bakgrand har inte heller i partimotionernaställning tagits till dessa frågor, varför betydande osäkerhet ännu föreliggerom innebörden av alla förslag som kan komma att påverka budgeten /80.Utskottet förutsätter i sammanhanget att en återhållsam attityd intas av såvälregering som riksdagspartierna även på dessa områden. fåranledning att senare återkomma till de samlade effekterna på statsbudgeten avde förslag som kommer att väckas. Utanatt utskottet närmare gått in på det längre tidsperspektivet tordebeskrivningen i det föregående ändå har klargjort att budgetläget på intet sättär ljusare framöver. Under riksdagsbehandlingen måste därför en Uka restriktivhållning intas till förslag som innebär att man i och för sig undviker utgiftsökningarför /80 men som medför utgifter längre fram. Några uttalanden, som binderregeringen inför budgetarbeten avseende kommande budgetår, bör heller integöras. Detbör vidare vara en självklarhet att varje beslut om faktiska förändringar inågon verksamhet som har budgetmässiga konsekvenser också leder till att berörtutskott räknar om ifrågavarande anslag. I den mån man beslutar om nyaverksamheter bör också nya anslag föras upp i budgeten. rådande situationen har finansutskottet för avsikt att under våreningående följa behandlingen av budgetförslaget i för att fortlöpandekunna göra de samlade bedömningar som erfordras. Som utskottet noterat i det föregående uttrycks enoro för budgetunderskottets storlek både i propositionen och i flerapartimotioner. Endast i den socialdemokratiska partimotionen dras dockkonsekvenserna härav. Propositionen samt motionema 1108 (m) och 1698 (c) innehålleringa konkreta förslag om hur budgetunderskottet skall bringas FiU1978/79: 20 78 Folkpartiregeringens enda utfästelse är ytterligareskattesänkningar. Moderata samlingspartiet vill ha skattesänkningar och ökadeutgifter bl. a. på försvarets område och i form av vårdnadsersättning tillsmåbarnsföräldrar. Även vill ha vårdnadsersättning och har ocksåflera andra förslag som ökar utgifterna. I motionen 1620 (vpk) tas upp en radförslag som drastiskt skulle öka de offentliga utgifterna både på det statliga ochdet kommunala området det senare utan att klara ut hur ökade kommunalautgifter skall finansieras. Enligt utskottets mening måste åtgärder för att bringa nedbudgetunderskottet sättas in möjligt. Med tanke på den starka likviditetsökningeni ekonomin och på den fördröjning med vilka finanspolitiska åtgärder fåreffekt kan man inte skjuta dessa problem framför sig. Utskottet anser därföratt de riktlinjer som förordas i motionen 1124 bör läggas till grund förbudgetpolitiken. I motionen föreslås redan nu en rad åtgärder som sammantagnaleder till en förstärkning av budgeten på ca . Därutöver bör,som motionärerna anför, ytterligare åtgärder vidtagas för att ytterligarenedbringa underskottet för /80. Slutiig ställning tillomfattningen av sådana åtgärder bör dock tas . Även om en klar förbättring av budgetläget kan åstadkommas1980 är detta endast ett första steg påi vägen mot en för framtiden helt nödvändigsanering av statsfinanserna. Den långsiktiga budgetpolitiken måste inriktas påatt ta ner underskottet till en nivå som står i överensstämmelse medlångsiktig balans i vår ekonomi. Om vi inte gör detta, kommer underskottet attta i anspråk en alltför stor del av vårt samlade sparande, ett sparande som vi i stället för att med detta finansiera löpande statsutgifter måste användaför att bygga upp den nya industristruktur som skall klara 1980-taletssysselsättning och välfärd. Med det anförda tillstyrker utskottet de allmännariktlinjer för budgetregleringen som förordas i motionen 1124 och avstyrker deriktlinjer som förordas i propositionen samt i motionerna 1108, 1620 och 1698. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmännariktlinjerna för budgetregleringen att med avslag på regeringensförslag i propositionen 1978/79: 100 bilaga 2 moment 1 och motionerna 1978/79:1108 yrkandet 2, 1978/79: 1620 yrkandet 3 och 1978/79: 1698 yrkandet 2 samt medbifall till motionen 1978/79: 1124 yrkandet 2 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. FiU1978/79: 20 79 Reservation 3 beträffanderedovisning av konsekvenserna av en 5 procentig utgiftsbegränsning av StaffanBurenstam och (båda m) som anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 56 börjar med "Utskottet delar" och på s. 57 slutar med"Yrkandet avstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen attdet är nödvändigt att nu ompröva redan gjorda utgiftsåtaganden. Skattesatsernaär nu så höga att de riskerar att motverka sitt eget syfte och har i självaverket blivit ett hot mot möjligheterna att fullfölja redan gjorda statliga ochkommunala åtaganden. Strävandena måste därför kraftfullt inriktas mot att fåner skattesatserna. Härigenom skulle vår ekonomi tillföras mer dynamisk kraftoch vi skulle kunna få en snabbare ekonomisk tillväxt. För att möjliggöra enutveckling i denna riktning är det som anförs i motionen 1108 nödvändigt att inuvarande situation åstadkomma både direkta besparingar och en begränsning avutgiftsexpansionen. Utskottet är medvetet om att de allmänna anvisningarna förmyndigheternas anslagsframställningar redan tidigare innehållit direktiv tillmyndigheterna att redovisa konsekvenserna av en 5-procentig utgiftsbegränsning(det s. k. O-alternativet). /80 ändrades anvisningarna till att istället avse en 2-procentig utgiftsbegränsning. Orsaken till förändringen varbl. a. att myndigheterna endast i begränsad utsträckning redovisat realistiskaO-alternativ. Härtill bidrog att regering och riksdag endast i undantagsfallgenomfört myndigheternas förslag till besparingar. Under trepartiregeringenstid har emellertid understrukits det ytterst angelägna i att myndigheternavisar återhållsamhet i sina anslagskrav och ingående redovisar tänkbarabesparingar. I anvisningarna inför /80 klargjordes sålunda attbesparingsalternativet i normalfallet skulle komma att genomföras.Budgetministern anger nu också i propositionen att myndigheterna överlag varitmera restriktiva i sina anslagsframställningar och sålunda utgått från merarealistiska förutsättningar. Enligt utskottets mening har därmed förutsättningarskapats för att åstadkomma de direkta besparingar som är nödvändiga. I detallvarliga statsfinansiella läge vi nu befinner oss och som kommer att vara förhanden även framgent finns det enligt utskottets mening skäl att, som föreslåsi motionen 1108, utvidga kravet på myndigheterna till att avse 5-procentigabesparingar. En sådan redovisning bör, mot bakgrund av den förståelse förkraven på budgetpolitisk restriktivitet som myndigheterna visat, kunna ledatill realistiska besparingsförslag. Utskottet tillstyrker med det anfördamotionen 1108 yrkandet 6. FiU1978/79: 20 80 dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande redovisning avkonsekvenserna av en 5-procentig utgiftsbegränsning att med bifalltill motionen 1978/ 79: 1108 yrkandet 6 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört Reservation 4 beträffandeöverläggningar om närings- och regionalpolitikens inriktning av Kjell-OlofFeldt, , , , , och (alla s) som anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 57 börjar med "Utskottet finner" och på s. 58 slutar med"utskottet sålunda anfört bör ges regeringen till känna" bort haföljande lydelse: Utskottet kan för sin del intefinna att utomparlamentariska överläggningar med denna allmänna och oklarainriktoing fyller något praktiskt syfte. Om regeringen önskar förankra sinanäringspoUtiska ställningstaganden i de enskilda, konkreta fallen hosexempelvis de stora löntagarorganisationerna finns ett redan etablerat, ehurupå sistone föga utnyttjat system för dylika kontakter. Den politiskaförankringen av sina förslag åligger det regeringen att söka erhålla vid densedvanliga parlamentariska behandlingen av dess förslag. I det rådande lägetbör regeringen därför koncentrera sina krafter på att utan dröjsmål föreläggariksdagen förslag till lösningar på exempelvis stål-, gruv-, skogs- och tekoindustrinsproblem samt utformningen av en effektiv regionalpolitik. Utskottetavstyrker med det anförda motionen 1698. dels utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande överläggningar omnärings- och regionalpolitikens inriktning att avslår motionen1978/79: 1698 yrkandet 4, Reservation 5 beträffande närings-och regionalpolitikens betydelse för den ekonomiska utvecklingen av Kjell-OlofFeldt, , , , , och (alla s) som anser att den del av utskottets yttrandepå s. 58 som börjar med "Det sägs" och slutar med "regeringentill känna" bort ha följande lydelse: Det sägs i motionen bl. a. att detär möjligt att åstadkomma en fördelning av efterfrågetrycket inom näringslivetsom tryggar expansion utan inflationstryck endast gencmi att i störreutsträckning styra pro- FiU 1978/79: 20 81 duktionstillväxtentill regioner med hög arbetslöshet. Företagen bör enligt motionärerna söka sigtill arbetskraften i stället för att tvinga fram den motsatta utvecklingen. Utskottetdelar denna uppfattning. Utskottet anser dessutom att den ökade regionalaobalans i fråga om sysselsättningen, som framträtt i vårt land , är ett av de allvarligaste av våra ekonomiska problem. Problemet kandock inte lösas efter de handlingslinjer inom närings- och regionalpolitikensom dragits upp av den borgerliga trepartiregeringen och som fullföljs avfolkpartiregeringen. Föratt närings- och regionalpolitiken skall kunna bemästra de regionalabalansproblemen och bli av positiv betydelse för den ekonomiska utvecklingenkrävs bland annat följande förändringar av den förda politiken. För det förstamåste långt kraftfullare insatser göras för att förstärka vårt lands basindustrier stål, gruvor, skogsindustri. Dessa spelar en vital roll för den regionalautvecklingen. För det andra måste industrins utbyggnad och förnyelse påskyndasoch styras genom en mera aktiv investerings- och näringspolitik. För det tredjemåste samhällets inflytande över fördelningen av resurser för'investeringaröka så att hänsyn kan tas till de regionalpolitiska behoven. Vad som sålunda anförtsbör ges regeringen till känna. FiU 1978/79: 20 82 med anledning avmotioner om den ekonomiska politiken har berett näringsutskottettillfälle att avge yttrande över tre yrkanden i två partimotioner om denekonomiska politiken. behandlar yrkandena vart för sig. Överläggningarom närings- och regionalpolitiken I motionen 1978/79: 1698 av m.fl. (c) hemställs bl. (4) att hos regeringen begär skyndsammaöverläggningar mellan partierna och berörda parter'om närings- ochregionalpolitikens inriktning med hänsyn till de samhällsekonomiskaförutsättningarna. Undersåväl trepartiregeringens som den nuvarande regeringens tid harsocialdemokraterna i lagt fram en rad konkreta förslag i syfte attstimulera näringslivet och sysselsättningen i landet. Det har emellertid tyvärrinte visat sig möjligt att i skapa en majoritet för förslagen. Hadedessa genomförts skulle de nuvarande svårigheterna ha varit väsentligt mindreomfattande. avlämnade socialdemokratiska partimotionen 1978/79: 2020 om vissanäringspolitiska insatser för att stimulera den industriella utvecklingen angessju huvudpunkter för en samlad näringspolitik. Dessa huvudpunkter ärplanmässig politik för industriell utveckling, ökade insatser för tekniskutveckling och förnyelse i industrin, ökade insatser för att förbättranärmgslivets tillgång till riskbärande kapital, särskilda insatser för attutveckla våra naturresurser, omedelbara åtgärder för att öka efterfrågan ochkapacitetsntnyttjandet inom industrin, samhällsinsatser för att säkerställaatt omställningar sker i socialt acceptabla former och ökad löntagarmedverkan iindustrins utveckling inte minst i fråga om planering, utveckling ochindustriell förnyelse. I motionen läggs också fram ett antall konkreta förslagför att främja industriellt forsknings- och utvecklingsarbete, bl. a. ominrättande av en särskild struktur- och industriutvecklingsfond. Det angesvidare att ytterligare konkreta förslag kommer att läggas fram i anslutningtill de propositioner om industri- och handelspolitiken och omregionalpolitiken som enligt propositionsförteckningen är avsedda att avlämnasi . Frågor rörande näringspolitikens inriktning bör enhgt utskottetsmening behandlas när dessa propositioner föreligger. FiU1978/79: 20 83 Utskottet finner inte skäl attkommentera förslaget i motionen 1978/ 79: 1698 om särskilda överläggningar. Redovisning av gjorda åtaganden på industripolitikensområde, m. m. I motionen 1978/79: 1108 av GöstaBohman m. fl. (m) hemställs bl. (5) att i skrivelse tillregeringen begär en redovisning av gjorda åtaganden på industripolitikensområde samt möjhgheterna att med hänsyn till bl. a. de förbättradekonjunkturutsikterna begränsa transfereringarna till företagssektorn. Utskottet delar motionärernas uppfattning att regeringenbör utarbeta en samlad redogörelse för gjorda åtaganden på industripolitikensområde. En sådan redogörelse bör om möjligt framläggas i den proposition omhandels- och industripolitiken som enligt propositionsförteckningen är avseddatt avlämnas . I detta sammanhang bör regeringen också belysa vilkamöjligheter som bl. a. med hänsyn till konjunkturförhållandena finns attbegränsa transfereringarna till företagssektorn. Närings- och regionalpolitikens betydelse för denekonomiska utvecklingen Motionen 1978/79: 1698 av ThorbjörnFälldin m. fl.