bet · G201SoU4 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:4 med anledning av motion om information om afasi ochbehovet av rehabiliteringsresurser för afatiker 1 motionen 1977/78:1079 av ()och tredje vice lalmannen () hemslälls atl begäratl regeringen framlägger förslag i syfte alt öka informationen om afasi ochmöjligheterna atl utöka rehabiliteringsresurserna. Motionärerna beskriver inledningsvis situationenför personer som lider av afasi (orddövhei,ordslumhet)och anför bl. a. allafasi innebär alt en oförmåga eller en nedsatt förmåga uppstått, då del gälleralt förstå tal eller att själv tala och att afasi uppkommer efter enhjärnskada, vars orsak kan vara hjärnblödning, blodpropp, irafikskador ellerkirurgiska ingrepp efter t. ex. en tumör. Del påpekas alt ca 5 000 personer perår drabbas av afasi och alt människor i alla åldrar kan drabbas. Motionärernaanför vidare bl. a. atl afasi ofta ingår som en del av en symlombild, somdärutöver kännetecknas av bl. a. högersidig förlamning, visst bortfall avsynfältet samt vissa psykiska symtom, koncentrationssvårigheter och föriängdreaklionslid. Delframhålls att afaiikern ofta feltolkas av sin omgivning, då man lätt förväxlartalsvårigheterna, det försämrade minnet och den relativa långsamheten med enmental defekt saml att afaiikern ofta är generad över sitt handikapp och därförgärna isolerar sig. Motionärernaanför atl många människor inte känner till de svåi;a problem - både praktiskaoch emotionella - som en afatiker och dennes anhöriga hamnar i och påpekar altdet finns stora brister när del gäller resurser för all rehabilitera afatiker.Del anförs all avgörande för hur framtiden blir för en afatiker är möjlighetenför honom atl få logopedkontakl och språkierapi samt all den socialaanpassningen genom t. ex. gruppterapi är av stor betydelse. Inte minst viktigtär det, anförs det vidare, atl personal, anhöriga och vänner lär kontinueriiginformation, råd och stöd om afatikerns svåra situation. I fråga om önskemålbelräffande rehabiliteringsresurser m. m. anför molionärerna följande. Naturiigt vore all möjlighet funnes vid varjeregionsjukhus att ge alla afatiker kontakt med neurolog, logoped, psykolog,kurator och sjukgymnast. Ett annal önskemål gäller afasiinstitut.Intensivierapi hos logoped i intervaller skulle då lättare kunna ordnas liksomgruppierapi för handledare. Genom afasiinstitut skulle man också kunnaarrangera konlinueriiga träffar i form av t. ex. frågestunder, föreläsningareller andra tillfällen för anhöriga atl 1978/79. SoU 1978/79:4 sinsemellandiskulera den komplicerade problematik som uppslår, då man ej kan kommuniceramed sin make/maka eller barn/föräldrar. Närmareuppgifter om afasi och om organisationer för afatiker Man skiljer mellan två olika huvudtyper av afasi,nämligen expressiv afasi och impressiv afasi. Medexpressiv afasi menas bristande förmåga all finna rätta ord och uttryck, uttaladem räll och sälta samman ord i rikliga meningar. Förståelsen av vad andrasäger är väl bevarad, och personer med expressiv afasi märker själva om desäger eller skriver fel. Impressivafasi är bristande förmåga all förstå vad andra säger. Förmågan all lala ärbevarad men med bristfällig kontroll. Sammanhanget i del som sägs och skrivsblir oklart. Ord används felaktigt eller uttalas felaktigt. Talet blirosammanhängande och ibland hell obegripligt. Blandformerav impressiv och expressiv afasi är vanliga. Ofta drabbas dessutom andrafunktioner än språket. Del kan vara fråga om halvsidiga föriamningar,synfällsbortfall eller andra neurologiska störningar (neurologi = vetenskapenom nervsystemet). Någon särskilt riksorganisation för afatiker finnsinte. Däremot finns afasiföreningar med lokal eller regional rekrytering iSlockholm, och . Härutöverföreträds afatiker, liksom andra neurologiskt sjuka eller handikappade, avMS-förbundet, för neurologiskt sjuka och handikappade. Neurologiskrehabilitering m. ni. Principerna för rehabilitering av afatiker ärdesamma som gäller för medicinsk och speciellt neurologisk rehabilitering iövrigt. I första hand vill man träna upp en bristfällig funktion så långt dellaär möjligl. 1 andra hand måste man öva upp metoder avsedda atl på bästa sättkompensera för de funktioner som är hell eller delvis förlorade. Medicinalstyrelsen utfärdade råd ochanvisningar om neurologisk långiidsrehabiliiering och e/jenw/(Meddelanden frånmedicinalstyrelsen nr 104). Enligt dessa råd och anvisningar borde neurologiskarehabiliieringsav-delningar organiseras i nära anslutning till regionsjukhusensneurologiska kliniker och ett nära samarbete eftersträvas mellan länsplaneisoch regionplanets rehabiliteringsresurser. Inom fyra regioner-enligtmedicinalstyrelsens förslag Stockholms-, Göteborgs-, Lund-Malmö- ochUmeåregionerna -borde omkring 35 vårdplatser på dessa avdelningar disponerasför ryggmärgs-skadade patienter. Rehabiliteringsenheterna i nämnda regionerborde därför SoU 1978/79:4 3 lämpligengöras någol större än i de övriga och omfatta 60 vårdplatser, medan övrigaenheter borde kunna begränsas till 40 vårdplatser. Sjukvårdshuvudmännenhar emellertid fram till endasl inrättat sanmianlagt 56vårdplatser, speciellt avsedda för neurologisk rehabilitering -18 i Slockholm,18 i och 20 i . 1 principprogram för hälso- ochsjukvården inför 1980-talel framhålls beträffande medicinsk rehabilitering-somaren särskild medicinsk specialitet - bl. a. all del i primärvårdsuppgifternaingår även en betydande del av rehabilileringsverksamhelen och att det därförinom primärvården måste finnas resurser för fortlöpande behandling, träning ochandra åtgärder för handikappade m. fl. (s. 98). I fråga om medicinskrehabilitering på länsnivå anförs i principprogrammet följande (s. 115 och116). Vissa uppgifter inom den medicinskarehabiliteringen faller på länssjukvården. 1 första hand behövs en lednings-och samordningsfunktion förden medicinska rehabiliteringen inomsjukvårdsområdet. Däri ingår att (1) leda lokal eller regionalhjälpmedelsorganisalion och svara för försörjningen med tekniska hjälpmedel,(2) svara för den konsultverksamhet vid länsdels-sjukhus och inom primärvårdensom är nödvändig bl. a. för atl behandlingsprogram skall kunna fullföljas ochvid behov ändras eller kompletteras, (3) tillhandahålla konsultservice åt andraorgan och inrättningar med uppgifter av rehabiliteringskaraktär, t. ex.försäkringskassa, .social centralnämnd (socialnämnd), länsarbetsnämnd,arbelsvårdsinslilut, (4) främja en fortlöpande metodutveckling irehabiliteringsarbetet och verka för kontinuitet och samarbete irehabilileringsverksamhelen samt (5) meddela utbildning i medicinskrehabilitering. Inomlänssjukvården bör också patienter - företrädesvis i arbetsför ålder -medsomatisk huvuddiagnos omhändertas för grundläggande rehabiliteringsinsatser iform av utredningar, kompletterande undersökningar, upprättande avbehandlingsprogram och åtgärdsförslag i övrigt, träning, samordning ochuppföljning. Frågan om strukturen för den medicinskarehabiliteringen har varit föremål för elt särskilt utredningsarbete inomsocialstyrelsen. tillsatte en utredning med uppdrag atlkartlägga resurser och behov på rehabilileringsområdet saml alt lägga framprinciper för en medicinsk rehabilileringsorganisalion på olika nivåer.Utredningsarbetet resulterade i atl i skriftenMedicinsk rehabilitering, förslag till principprogram (Socialstyrelsenredovisar 1976:5) redovisade vissa principiella synpunkter på den fortsattautbyggnaden av medicinsk rehabilitering. Efter remissbehandling av förslagellill principprogram har inom utarbetats ell slutligtprincipprogram för medicinsk rehabilitetlng, vilkel godkänts avsocialstyrelsens styrelse och vilkel publicerats i serienSocialstyrelsen anser (nr 1978:3). I principprogrammet anförs att della är enkomplettering till den strukturmodell för hälso- och sjukvården, somsocialstyrelsen angelt 1975 redovisade principprogrammet för hälso-ochsjukvården inför 1980-talet (anser 1976:1). SoU 1978/79:4 4 avsiktenmed principprogrammet för medicinsk rehabilitering är alt principprogrammetskall vara lill hjälp och vägledning i planeringssammanhang för bl. a.sjukvårdshuvudmännen och att realiserandet av principprogrammet får ske i dentakt som de ekonomiska och personella resurserna medger. Principprogrammetsyftar till en organisation av resurserna för rehabilite-ringsmedicinskverksamhel som bygger på bl. a. följande grunder, nämligen (I) en samordnad - individuellt anpassad och organiserad - behandlingsinsats,byggd på en helhetssyn på patienten och hans situation, (2) en försjukvårdsområdet samordnad rehabiliieringsmedicinsk verksamhel, (3) en inomsjukvården så långt möjligl decentraliserad rehabiliieringsmedicinsk verksamhetmed tyngdpunkt i primärvården, (4) en medicinskt kunnig samarbeisgrupp somskall planera den rehabiliieringsmedicinska verksamheten inom sjukvårdsområdeti fråga om vårdprogram och metodutveckling, (5) en rehabiliteringsklinik medkvalificerade vård- och behandlingsresurser som kärna i denrehabiliteringsmedicinska verksamheten, (6) en samverkan mellan medicinskrehabilitering och övrig sjukvård som beslår i atl man gemensami använder vissabehandlingresurser saml (7) en ökad forskning och utbildning inomrehabilileringsområdet. a. atl del inom primärvården bör finnas resurser för fortlöpandebehandling, träning och andra åtgärder för handikappade m.fl. Belräffandemedicinsk rehabilitering inom länssjukvården anförs bl. a. att den medicinskarehabiliteringen är i princip en länsspecialitet, uppbyggd ,kring en medicinskrehabiliieringsklinik, som skall uigöra basen för den medicinskarehabiliteringen inom hela sjukvårdsområdet (eller, vad beträffar de störstasjukvårdsområdena, en del därav). Rehabiliteringskliniken bör förläggas tilllänssjukhus (centrallasarett) för att ha tillgång till olika specialiteler ochkvalificerade laboratorieresurser. Förutom vissa samordningsfunktioner börrehabiliteringskliniken kunna svara för följande arbetsuppgifter, nämligen föratl (1) omhänderta patienter med somatisk huvuddiagnos för kvalificeraderehabiliteringsinsatser i form av utredningar, kompletterande undersökningar,behandlingsprogram och andra åtgärdsförslag, träning, samordning ochuppföljning, (2) fungera som serviceavdelning åt andra kliniker inom det egnasjukhuset när det gäller bl. a. sjukgymnastiska och arbelsterapeuliska ärendensamt hjälpmedelsförsörjning, (3) svara för konsultverksamhet på länsdelssjukhusoch inom primärvården, (4) ge konsullservice åt andra organ och inrättningarmed rehabiliteringsuppgifter, t. ex. försäkringskassa, social centralnämnd(socialnämnd) och arbetsförmedling, när sådan service är betingad avrehabiliieringsklinikens speciella resurser och sakkunskap. (5) ftämja enfortlöpande metodutveckling i rehabiliteringsarbetet och verka för kontinuitetoch samarbete i rehabilileringsverksamhelen saml (6) undervisa i medicinskrehabilitering. Denmedicinska rehabiliteringen vid regionsjukhus skall enligt principprogrammetliksom övriga specialiteter på denna nivå ta hand om patienter med SoU 1978/79:4 5 särskiltomfattande eller svårbedömda skador som kräver tillgång lill de specialister avolika slag som i regel endasl finns på regionnivå. Delframhålls alt övervägande skäl talar för atl resurser för rehabilitering avpatienter med neurologiska skador skall inordnas under de medicinskarehabiliteringsklinikerna. Vidare framhålls det bl. a. att, då länssjukhusenfår tillgång lill neurologisk sakkunskap, delta sannolikt gör det lättare fördessa sjukhus att ta emot även en del svårare neurologfall inom den medicinskarehabiliteringsorganisationen på länsnivå. 1juni 1977 fanns vid tretton .sjukhus i landet sammanlagt ca 450 vårdplatser förmedicinsk rehabilitering i sluten vård (inklusive ovannämnda, för neurologiskrehabilitering speciellt inrättade 56 vårdplatser). Vid fjorton .sjukhus fannsdel sammanlagt drygt 340 vårdplatser för dagvård. Afasi är ett .samlingsnamn för flera olikatillstånd som innebär föriust hell eller delvis av förmågan atl genom tal ellerskrift meddela sig med eller motta meddelanden från andra människor.Ordstumhel, orddövhei, ordglömska, ordförväxling och ordblindhet är olikaformer av afasi. De intellektuella funktionerna är vanligen bibehållna ochsyn-, hörsel- och talorganen oskadade. Orsaken lill afasi är oftast rubbningari blodförsörjningen lill hjärnan (uppkomna genom propp eller blödning),skallskador eller tumörer. Imolionen 1977/78:1079 av () och tredje vice lalmannen KariErik () framhålls bl. a. alt den som lider av afasi (afaiikern) oftafeltolkas av sin omgivning, då man lätt förväxlar hans handikapp med en mentaldefekt, samt atl afaiikern ofta är generad över sitt handikapp och därför gärnaisolerar sig. Motionärerna påpekar bl. a. all många människor inte känner tillde svära problem - både praktiska och emotionella- som en afatiker och dennesanhöriga hamnar i och atl det finns stora brister i fråga om resurser förrehabilitering av afatiker. a. angelägenheten av att afatikern fårlogopedkontakl och språkterapi framhålls. Motionärerna begär förslag i syfteatt öka informationen om afasi och att förbättra möjligheterna atl lillgodosebehovet av rehabiliteringsresurser för afatiker. Medanledning av förslag av handikapputredningen (S 1966:38) i belänkandet (SOU1970:64) Bättre socialtjänst för handikappade -vari bl. a. frågor oinsamordning, samverkan och information i handikappfrågor behandlades - skedde år1971 en viss ombildning av slalens handikappråd, och Svenska kommunförbundetoch rekommenderade kommunerna och landstingskommunerna altbilda kommunala handikappråd och länshandikappråd. a. som betydelsefullt att kommunala handikappråd, länshandikapprådoch engagerade sig i informaiionsuppgifter påhandikappområdet. SoU 1978/79:4 6 tillatt en mera spridd kunskap om de problem afalikerna har skulle vara ägnat attåstadkoinma en bättre förståelse för deras och deras anhörigas situationframstår det enligt utskottets mening som angeläget att nämnda organ i sinverksamhet även beaktar det informationsbehov som påtalas i molionen1977/78:1079. Avstor betydelse för afalikerna är också - såsom påtalas i molionen - attrehabiliteringsresurserna förstärks. underlag för en allinän förstärkningav rehabilileringsverksainhelen på det medicinska området föreligger numera.Socialstyrelsen har sålunda lidigare publicerat elt principprogram förinedicinsk rehabilitering i , vilkel skallvara lill hjälp och vägledning i planeringssainmanhang för bl. Realiserandelav principprogrammet-vilkel i stora dragredovisats i ett lidigare avsnitt i betänkandet (s. 3-5) och vilket bl. a.avser den neurologiska rehabiliteringen - blir självfallet beroende av vad deekonomiska och personella resurserna medger. Det är emellertid angeläget vid utbyggnaden av den medicinska rehabiliteringen beaktar del speciellabehov av resurser som föreligger för rehabiliteringen av afatiker. Medhänsyn lill atl de insatser som begärs i molionen 1977/78:1079 i huvudsakankommer på sjukvårdshuvudmännen bör molionen inte föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Utskottet avslyrker därför molionen. att avslårmotionen 1977/78:1079. Närvarande:Göran Karisson (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (). (), iVärmdö (m), (), och ().