bet · G201KU30 · 1978-12-31 00:00:00 — Det rekommenderas att statsråd även i ur jävssynpunkttveksamma fall avstår från att delta i avgörandet. I praxis har bl, a, regelnom ivåinstansjäv tillämpats. Har t. ex. ett av statsråd fattat beslut i ettijänste-tillsätiningsärende överklagats deltar han således inte i avgörandet avbesvärsärendel. Jävsfråganaktualiserades särskilt i samband med det senaste regeringsskiftet genom attdel från vissa håll hävdades, att de ägarintressen etl par av KU 1978/79:30 37 detillträdande statsråden hade i det privata näringslivet var ägnat att rubbaförtroendet för dem. I anledning härav beslöt ledamöterna i den nya regeringenatt offentliggöra sina innehav av aktier i börsnoterade företag. Det kan nämnasatt även i samband med regeringsskiftet lämnade ett flertal av denytilllrädande statsråden uppgifter till pressen om sina aktieinnehav. Dettahade inte tidigare förekommit. Ianslutning till offentliggörandet uttalade statsminister i ettpressmeddelande att enligt hans mening borde frågan om ettaktieinnehav var jävsgrundande för ett statsråd i första hand avgöras pågrundval av de allmänna principer om jäv som kommit till uttryck i förvaltningslagen.Det borde sålunda som regel vara tillräckligt att etl statsråd inte deltog ietl beslut där fråga om jäv för vederbörande kunde vara aktuellt. Om delta avsärskilda skäl inte bedömdes vara tillräckligt avsåg statsminister attöverlägga med vederbörande statsråd om hur frågan lämpligen kunde lösas.Möjliga lösningar var exempelvis avveckling av aktieposter eller nedsättning avdem i sådant bankförvar som sköts utan ägarens medverkan. Delär enligt utskottet i första hand när etl nytt statsråd tillträder, antingendet sker i samband med regeringsskifte eller eljest, som regeln i 6 kap. 9 §andra stycket RF blir aktuell. Enligt RF utser statsministern övriga statsråd iregeringen. Ansvaret för att ett statsråd uppfyller kraven i nyssnämndagrundlagsbestämmelse kommer därför all i första hand ligga på statsministern.Det måste enligt utskottets mening ankomma på honom att innan ett nytt statsrådutses ta reda på att inga sädana omständigheter som åsyftas med stadgandetföreligger vid utnämningen. Självfallet får det förutsättas att ensiatsrådskandidal görs uppmärksam på gällande regler och själv lämnarerforderiiga upplysningar. 1 vilken mån exempelvis ett aktieinnehav bör habetydelse för statsministerns ställningstagande får enligt utskottets meningbedöma.s från fall till fall. Genom att som skett på senare lid nytilllrädandestatsråds aktieinnehav offentliggörs blir frågan föremål för insyn ochkontroll. Granskningenföranleder utöver det sagda inget annat uttalande från utskottets sida än altutskottet har för avsikt att uppmärksamt följa regeringspraxis i jävsfrågor. a)Förekomsten av särskilda delegationer inom industridepartementet med uppgifterav samma eller liknande slag som statens industriverk Som närmare framgår av granskningspromemorian,bilaga 16, har utskottets granskning omfattat frågor med anknytning tillarbetsfördelningen mellan industridepartementet och statens industriverk.Utskottet har därvid tagit del av en förteckning rörande kommittéer m. m. underindustridepar- KU 1978/79:30 38 tementetsverksamhetsområde och de bemyndiganden som regeringen utfärdat till vissa av dei förteckningen upptagna delegation. Industriverketinrättades 1973 som en central förvaltningsmyndighet för ärenden som rörindustri, hantverk, energiförsörjning och mineralhantering, det senare medvissa undanlag. Enligtförarbetena (prop. 1973:41) var behovet av att förstärka de utredande ochplanerande funktionerna inom industridepartementets verksamhetsområde ettviktigt motiv för att inrätta verket. Utredningsverksamheten preciserades ipropositionen till följande områden: branschinriktade utredningar, långsiktigaprognoser och allmänna industripolitiska frågor. Fleraav de delegationer som upptas i förteckningen skall enligt för dem utfärdadebemyndiganden följa utvecklingen inom sitt ämnesområde och göra meralångsiktiga analyser. Som exempel på delegationer som har uppdrag av detta slagvill utskottet peka på branschrådet för textil- och konfeklionsindustrin,delegationen för småföretagarfrågor saml delegationen för samordning avåtgärder avseende lekoindustrierna. Delegationerna har således i dessa falluppgifter som är likartade med den verksamhet som enligt vad som redovisats idet föregående skall omhänderhas av industriverket. Undersenare.delen av 1970-ialet har det inom ett flertal områden inom det svenskanäringslivet blivit nödvändigt -bl. a. för att vidmakthålla sysselsättningen -med särskilda insatser från statsmakternas sida. Detta har lett till krav, inteminst från , på en allsidig belysning av problemen ochutvecklingsmöjligheterna inom skilda branscher. I den mån industriverketsresurser inte räcker till för alla uppgifter av detta slag måste regeringensjälvfallet se till att frågorna utreds på annat sätt. Utskottet villemellertid understryka, att industriverket inte utan författningsändring fårfråntas de uppgifter som i första hand föranledde dess inrättande. Iövrigt föranleder granskningen inte något uttalande från utskottets sida. b)Fråga om diarieföring av till statsrådsberedningen ingivna handlingar Som närmare framgår av granskningspromemorian,bilaga 17, överiäm-nade dåvarande rikspolischefen en promemoria till statsministern . Promemorian innehölluppgifter, som lämnats vid polisförhör med prostituerade kvinnor och som gickut på att några ledande politiker skulle haft samröre med vissa prostituerade.Under de närmast följande veckorna överiämnades ytterligare handlingar iärendet. Någon diarieföring av det ingivna materialet kom inte till stånd. Efterregeringsskiftet överiämnades promemorian till statsministernThorbjörn . De övriga handlingarna överiämnades till dåvaranderättschefen i statsrådsberedningen, som enligt vad som framkommit i en avjustitiekanslern () företagen utredning i ärendet återlämnade KU 1978/79:30 39 originalentill , medan handlingar som utgjorde kopior i regel torde haförstörts. Promemorian diariefördes i statsrådsberedningensallmänna diarium under sakordet PM. JKhar efter anmälan av utrett dennes handlande i ifrågavarandeärende. 1 sill beslut konstaterade JK bl. a., att de handlingar som överiämnatstill regeringen inte diarieförts hos . Han fann detta vara enförsummelse och ansåg inte promemorians känsliga innehåll ha utgjort etl godtagbartskäl för den underlåtna registreringen. Han fastslog emellertid, atthandlingarna uppenbariigen varit av sådan art att de bort hållas hemliga ochatt försummelsen därför inte föranlett att allmänheten undan-dragits någotmaterial. Utskottetsom tidigare vid ett flertal tillfällen behandlat frågor om diarieföring iregeringskansliet (KU 1974:22, 1975:12 och 1975/76:50) anser, att sammasynpunkter som JK anlagt i fråga om , kan anföras beträffandemotsvarande underiåtenhet i statsrådsberedningen. Ulskoliei kan också anslutasig till JK:s bedömning, att den underlåtna registreringen inte inneburit, attallmänheten undandragits något material, eftersom de ingivna handlingarnauppenbariigen varit av den karaktären att de skulle omfattas av sekretesskydd. Utskottetvill i sammanhanget ansluta sig till de rekommendationer somstatsrådsberedningen lämnat (underbilaga 2 till granskningspromemorian bilaga77) om alt skrivelser till och från statsråd skall-under förutsättning av atthandlingarna är att betrakta som allmänna - registreras idepartements-diarierna och inte enbart - som är fallet i flera avdepartementen - i statsrådens egna diarier. Avslutningsvisvill utskottet erinra om att förslag till en ny sekretesslag är underutarbetande i . I lagrådsremissen av förslaget harintagits två stadganden (15 kap. 1 och 2 §§) med vissa grundläggande reglerangående diarieföring. Dessa behandlar dels frågan i vilken utsträckningallmänna handlingar skall registreras hos myndigheterna, dels frågan vilkaupplysningar ett sådant register skall innehålla. Det finns således anledninganta, att den nuvarande avsaknaden av allmänna föreskrifter om myndigheternasdiarieföring inte kommer att bestå. c)Regeringens handläggning av en skrivelse från omstrålningsrisk i bostäder Utskottet har granskat frågan om regeringenshandläggning av en skrivelse från statens strålskyddsinsiiiut angående förslagtill åtgärder för att minska riskerna från strålning i bosläder. I skrivelsen,som inkom till , föreslogstrålskyddsinstitutet regeringen att tillsätta en särskild utredningsgrupp medrepresentanter för berörda myndigheter för att skyndsamt utreda framför alltfrågor om ansvarsfördelning, prioritering och resurser med avseende påstrålningsproblemen. KU 1978/79:30 40 jämteen till denna fogad promemoria är intagen som bilaga 18 till detta betänkande.) Inomjordbruksdepartementet utarbetades utredningsdirektiv som var klara redan iseptember 1978. De blev efter regeringsskiftet föremål för en omarbetning. Vidregeringssammanträdet den beslöt regeringen att tillkalla enutredare med uppdrag att utreda frågan om åtgärder i byggnader m. m. Utöverdetta konstaterande föranleder utskottets granskning inte något särskiltuttalande från utskottets sida. d)Avtal mellan staten och Svenska bomutlsföretag Vidare har utskottet granskat regeringens handläggningmed anledning av riksdagsuttalande i anslutning till behandlingen avpropositionen 1977/78:42 om åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdetsåvitt avser avtal mellan staten och svenska bomullsforetag. Riksdagensuttalande innebar att regeringen borde pröva möjligheterna att förlängaaktuellt avtal med . Prövningen borde ta sikte på att vid behovytteriigare minska de sysselsättningsmässiga svårigheterna för berörd personal,i den mån detta kunde ske utan att medföra påtagliga nackdelar för den avseddaomstruktureringen. I en kanslipromemoria, bilaga 19, lämnas en närmareredovisning av frågan. Utskottet har vid sin granskning inte funn.. annat änatt regeringen i tillbörlig utsträckning beaktat vad uttalat omprövning av den aktuella frågan. Dengranskning som sålunda ulförts samt resultatet därav får utskottet förriksdagen Närvarande:Kari (), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), (), (), () och (). KU 1978/79:30 41 Vid beslut under nedan antecknade avsnitt harbeträffande avsnittet 7. Tillämpningen av medbestämmandelagen i samband medberedningen av regeringsärenden ersatt ; avsnittet8. Regeringens prövning av vissa byggnadsärenden m. m. ersattEsse och ersatt ; avsnittet 13.Regeringens kontroll av säkerhetspolisens verksamhet ersatt EssePetersson; avsnittet 15. Övriga frågor punkterna a.-d. ersattEsse och under punkten d. ersatt MarianneSlålberg. 1.Beträffande avsnittet 8. Regeringens prövning av vissa byggnadsärenden avHilding , , , , ,och (alla s) vilka anser att den del avutskottets yttrande på s. 25 som börjar "Utskottet vill" och slutar"särskilt uttalande" bort ha följande lydelse: Inaturvårdslagen uppställs såsom förutsättning för att undantag frånbebyggelseförbudet inom strandskyddsområde skall kunna medges att särskildaskäl skall föreligga. Iförarbetena till detta stadgande sägs, som redanframgått, att frågan om särskilda skäl föreligger i del enskilda fallet fårbedömas mot bakgrund av den avsedda inskränkningens art och områdets betydelseför rekreation. I propositionen betonade departementschefen attdispensmöjligheten borde tillämpas restriktivt. Dessa uttalanden mötte ingenerinran under riksdagsbehandlingen. Avde uppgifter som utskottet lämnat i del föregående framgår att antalet ärendendär regeringen gett dispens från strandskyddet ökat markant mellan förstahalvåren och 1978. Bifallprocenten har ökat från fördeärenden, vilka uteslutande beretts inom och föredragitsi regeringen av jordbruksministern. I de ärenden som beretts gemensamt mellanjordbruks- och bostadsdepartementen och där bostadsministern varitföredragande i regeringen är ökningen ännu större. Under första halvåret 1976bifölls endast av ärendena, inemot hälften avärendena. Utskottet noterar också att i de visseriigen fåtaliga menprincipiellt viktiga ärenden där besvärat sig överbeslut av en länsstyrelse att medge dispens från strandskydd har i inget fallunder besvären bifallits. Under första halvåret 1976bifölls besvär i två ärenden. visar dessa siffror klart att en ny och mer generös praxis när detgälleratt tillåta bebyggelse inom strandskyddat område vann insteg undertrepartiregeringens tid. Denna utveckling har enligt utskottet två allvariigasidor. KU 1978/79:30 42 För det första är det betänkligt frånrättssäkerhetsynpunkt om en gällande lagstiftning urholkas genom en alltförgenerös tillämpning av vissa undantagsbestämmelser som vid lagstiftningenstillkomst förutsattes faen restriktiv användning. En utveckling av detta slagsprider osäkerhet bland medborgare och rältstillämpande myndigheter omlagstiftningens rätta innebörd. Fördelandra har frågan också en konstitutionell sida. Med den metod som regeringenvalt har först genom denna granskning i efterhand fltt möjlighet attta ställning till förändringen. En riktigare metod hade enligt utskottetsjälvfallet varit att i en proposition till föreslå de uppmjukningari naturvårdslagstiftningen i markägarnas intresse som denna förändring irealiteten innebär. Denförändrade inställning i dessa frågor som regeringen intagit belyses också itvå enskilda regeringsbeslut som tagits upp i årets granskning. Det ena ärendetavsåg en tillbyggnad av ett fritidshus på (se bilaga 9 C). För områdetdär fastigheten ligger gäller bl. a. förordnande till skydd för landskapsbildenenligt 19 § naturvårdslagen (i dess lydelse före ). Det andraärendet gällde tillstånd att uppföra ett enfamiljshus m. m. på fastigheter inomområde av kommun där det råder tätbebyggelseförbud och strandskydd (sebilaga 9 D). Vadförst beträffar Gotlandsärendet bör anmärkas att regeringen i detta ärende hargått emot samtliga berörda lokala instanser, dvs. Även har i yttrande över besvären avstyrktbifall bl. a. med hänvisning till att "även en tillbyggnad, särskilt medden i ansökan angivna storleken, skulle här få en negativ effekt pålandskapsbilden". Vidare är enligt utskottet den korta motivering somregeringen lämnat för sitt ställningstagande föga upplysande om de övervägandensom legat till grund för beslutet. a. framgår del ej att beslutet inteskulle kunna uppfattas som prejudicerande. Utskottet finner det anmärkningsvärtall regeringen på detta sätt ignorerar en enhällig lokal opinion och landetshögsta naiurvårdande myndighet utan att närmare motivera sittställningstagande. Äveni Avestaärendet har regeringen gått emot berörda myndigheter. Detta har skettutan att dessa myndigheter har fått tillfälle att yttra sig över besvären,trots att besvärsskrivelsen innehöll nya omständigheter av betydelse förbedömningen av ärendet. Av handlingarna framgår vidare att det förekomkorrespondens mellan bostadsminislern och den klagande, innan besvärsskrivelseningavs till departementet. I ett brev till klaganden som återges i bilaga 9 Duttrycker sig bostadsministern på ett sätt som kan uppfattas som ett löfte tillklaganden att bifalla en ev. kommande besvärsskrivelse. Utskottet finner bosiadsministernshandläggning av detta ärende anmärkningsvärd. Vad utskottet nu anförtbör ges till känna. KU 1978/79:30 43 2.Beträffande avsnittet 9. Regeringens tillämpning av villkorslagen av HildingJohansson, , , , , och (alla s) vilka anser att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 26 "Utskottets granskning" och slutar på s.27 "någon kritik" bort ha följande lydelse: Regeringenshandläggning av ansökningarna blev långt utdragen. Remissbehandlingen ochbedömningen av KBS säkerhetsanalys krävde arbete. Av hänsyn tillfrågornas svårighetsgrad finner utskottet detta vara en rimlig tidsutdräkt. Medetl så fullständigt och väl genomarbetat beslutsunderlag .somremissbehandlingen frambringat borde det däremot sakligt sett ha varit möjligtatt därefter komma fram till ett beslut angående de två ansökningarna medväsentligt mindre tidsutdräkt. En snabbare handläggningsordning inom regeringenhade inneburit att de kompletterande geologiska undersökningar, som enligtregeringens tolkning av villkorslagen var nödvändiga, hade kunnat komma i gångtidigare. Närregeringen redovisade sitt ställningstagande visade det sigfortfarande finnas oklarheter och skilda tolkningar inom regeringen avbeslutets verkliga innebörd. I den presskommuniké där regeringens avslag påansökningarna redovisades fanns formuleringar som tolkats så att regeringenhade för avsikt alt överlämna den reella beslutanderätten i tillståndsfrågantill en regeringen underordnad myndighet, (SKl).Enligt presskommunikén avsåg regeringen att vid en förnyad ansökan från de tvåkraftproducenterna remittera ansökan till SKI. Om myndigheten därvid fann attvillkorslagens krav vad gällde möjligheterna att finna en plats för en heltsäker slutförvaring (2 § andra stycket 1, villkorslagen) var uppfyllda skulleregeringen ge tillstånd att tillföra och kärnbränsle. Självfallethar regeringen ingen möjlighet att överiåtaen befogenhet som den tilldelatsenligt lag till annan myndighet utan att lagen innehåller ett särskiltbemyndigande därtill. Formuleringarna i kommunikén har emellertid allmänttolkats så att regeringen i delta fall avsåg att utan vidare egen prövningfölja SKI:s förslag till beslut. Därigenom har skapats ett tryck på denaktuella myndigheten från olika håll som inte varit ägnat att underlätta densakliga prövning som SKI haft att göra. Regeringens deklaration kan tolkas såatt regeringen inför allmänheten och berörda parter velat ge ett intryck av altansvaret för etl kommande beslut på detta område skulle ligga inte hos deninför politiskt ansvariga regeringen utan på en självständigförvaltningsmyndighet. Iregeringsbeslutet anförs att villkorslagen inte uppställer något krav på attsökanden skall ange viss bestämd plats för slutförvaret. Lagen får däremotenligt regeringen anses innebära att sökanden skall visa alt det finns områdeeller områden inom som haren sådan beskaffenhet att en slutförvaringkan ske i enlighet med de krav som lagen ställer. I beslutet anförs alt en KU 1978/79:30 44 kompletterandegeologisk undersökning bör visa att det finns en tillräckligt storbergformation med de egenskaper som KBS säkerhetsanalys i övrigt förutsätter. Isamband med publiceringen av regeringens kommuniké utdelades separat enpromemoria med fem punkter, i vilka KBS säkerhetskrav inte bara redovisadesutan också kommenterades. Eftersom promemorian utdelades odaterad och osigneradi samband med kommunikén kunde den naiurligen tolkas som en komplettering avdenna som regeringen i enlighet med principen om kollektivt beslutsfattande ochgemensamt ansvar stod bakom. Enligt uppgifter från olika ledamöter i regeringenvar promemorian emellertid endast en redovisning av energiministernspersonliga tolkningar ay KBS säkerhetskrav. Genom energiministerns särställningi regeringen i dessa frågor, i vilka han var föredragande, bidrog dessauttalanden liksom promemorian till en allmän osäkerhet om beslutets egentligainnebörd. Allmänheten, kärnkraftsproducenterna och de anställda vidkärnkraftsanläggningarna och inom industrin fick inget egentligt besked omvilka krav regeringen ansåg böra vara uppfyllda för att SKI skulle kunna lämnaett positivt uttalande i laddningsfrågan. Eftersom regeringen , somframhållits, avsåg att ge SKI den reella beslutanderätten i frågan, innebardetta att ytterligare ansvar överläts på myndigheten. Delär enligt utskottets mening ett oavvisligt krav att regeringen inte baraformellt utan även reellt tar det ansvar för olika beslut som lagstiftningenförutsätter. Regeringens handläggning av ansökningarna att fä tillstånd attstarta och måste från denna utgångspunkt betraktas somotillfredsställande. Dessutom vill utskottet särskilt peka på det anmärkningsvärdai energiministerns försök att på eget initiativ ge en auktoritativ tolkning avKBS säkerhetskrav som regeringen i sin helhet inte stod bakom. Del anförda ger utskottetriksdagen till känna. 3.Beträffande avsnittet 10. Regeringens handläggning av del s. k. B3LA-projektetav , , , , , och (alla s) vilka anser all den delav utskottets yttrande som börjar på s. 27 "Som framgår" och slutarpå s, 29 "utskottets sida" bort ha följande lydelse: Somframgår av granskningspromemorian anfördes i propositionen 1977/ 78:95 bl. a.att förhandlingar ägt rum med berörda industrier . Därvid hadeenligt propositionen industrin enligt olika alternativ erbjudit s. k. takprisför serietillverkningen av under förutsättning attutvecklingsarbetet på B3LA inte avbröts. Vidare uttalades att om man skullebesluta sig för att avbryta skulle försvaretdrabbas av vissa kostnader som inte direkt kunde nyttiggöras i fortsättningen.Avtalet med industrin om bibehållen handlingsfrihet innebar emellertid enligtpropositionen minskade kostnader för serieproduktionen av KU 1978/79:30 45 Detklargjordes sedermera bl. a. i interpellationsdebatten attnågot avtal inte förelåg för propositionens avlämnande. Meduttrycket avtal avsågs ett erbjudande - en offert - från Saab-Scanias sida somlämnades till FMV och som ledde fram till ettregeringsbeslut i vilket uppdrogs åt FMV alt med berördaindustrier genomföra förhandlingar om villkoren för fortsatt utvecklingsarbetem. m. på B3LA och A 20 till . Försvarsminister i interpellationsdebatten att det förelåg etl avtalsmässigt tillståndmed industrin då propositionen förelades . är det självfallet av största betydelse för riksdagensställningstagande och allmänhetens information att innehållet i ett regeringsförslagrätt återspeglar det verkliga förhållandet. Sorh framgått förelåg intenågot avtal med industrin när propositionen avlämnades. Härvidlag uppvisarpropositionen en allvarlig brist som utskottet anser sig böra rikta kritikemot, eftersom det inte kan uteslutas att den påverkat ärendets handläggning. Vidareföreligger enligt utskottet en rad oklarheter angående de ekonomiskakonsekvenserna av den handlingslinje i flygplansfrågan som regeringenanvisade. Enligt utskottet borde man i propositionen mer utföriigt än som skettha redovisat det påstådda sambandet mellan utvecklingsarbetet på å ena sidanB3LA-projektei och å andra sidan JA 37. Eftersom redovisningen var såofullständig borde regeringen ha lagt fram en ny proposition för närden bestämde sig för den företagna kopplingen mellan JA 37 och B3LA. En sådankoppling har nämligen enligt utskottets mening inte stöd i beslut.Det är också mycket allvarligt att JA 37 belastas av kostnader för utvecklingsarbetetav B3LA och att bilden av kostnadsrelationerna mellan B3LA och A 20 blivitfelaktig. Dethar i den allmänna debatten påtalats att förre industriministern ianslutning till ett besök på en flygplansmässa i som ägde rum den 4-10september förta året utvecklat tanken på ett nytt flygplansalternativ, vilkethar varit föremål för studier inom . framstår industriministerns agerande i flygplansfrågan somanmärkningsvärt. Somframgår av granskningspromemorian förekom, inom ramen för sekretessavtal mellanSverige och som träffades 1976 och med stöd av ett annexavtal somregeringen godkände , förhandlingarmellan italienska myndigheter och FMV, där man diskuterade möjligheten avgemensam attackflygplansutveckling eller gemensamt köp av vissaflygplanskomponenter. Dessa diskussioner fördes från svensk sida av chefen förFMV:s huvudavdelning för flygmateriel. 1september 1978 fick försvarsministern en rapport om utfallet av detta arbete.Därvid konstaterades att några förutsättningar för ett gemensamt KU 1978/79:30 46 utvecklingsarbetemed avseende en flygplanstyp i sin helhet inte fanns ulan endastbeträffande vissa komponenter. Försvarsministern framhöll bl. a. vid deltatillfälle angelägenheten av att kostnaderna för nedbringades. Kontakternamed väckte stor uppmärksamhet både i och i vårt land. framstår det som anmärkningsvärt att något regeringsbeslut intefattades innan förhandlingarna inleddes.