bet · G201LU23 · 1978-12-31 00:00:00 — Somframgår av förarbetena (prop. 1968: 91 Bihang A s. 54 och prop. 1974: 150 s.473) har påtaglighetsrekvisitet i huvudsak två funktioner. Fördet första har det ansetts att hyresvärden måste tillförsäkras ett utrymmeovanför den genom prövningen konstaterade hyresnivån redan med hänsyn till denosäkerhet som gäller vid uppskattningar, av förevarande slag. Genom att mantillåter hyran för prövningslägenheten att något överstiga hyresnivån förjämförliga lägenheter ges dessutom utrymme för en allmän uppjustering avhyresnivån, när detta motiveras av den aktuella situationen på hyresmarknaden.En sådan uppjustering är ofrånkomlig i tider av kostnadsstegringar ochinflation. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att vid upprepadetillfällen har avslagit motionsyrkanden, som gått ut på attpåtaglighetsrekvisitet skall slopas (se t. ex. CU 1977/78: 32 s. 20). Sommotivering för avslag har därvid anförts att ett slopande avpåtaglighetsrekvisitet skulle leda till att hyrorna i praktiken skulle låsas pånuvarande nivåer. Fördet andra finns det genom påtaglighetsrekvisitet möjlighet att lösa det problemsom uppstår, om hyrorna i jämförelsematerialet har stigit eller kan väntasstiga efter den relevanta jämförelsetidpunkten. Jämförelsematerialetssenare, högre, hyror skall i en sådan situation beaktas vidskälighetsbedömningen inom ramen för påtaglighetsrekvisitet (se rättsfall frånbostadsdomstolen, RB 14: 77). LU 1978/79: 23 39 Enligt utskottets uppfattning behövs det påmotsvarande sätt som vid bostadshyra en viss osäkerhetsmarginal vid prövningenav arrendeavgiftens skälighet. Som exempel kan utskottet peka på att man vidtill-lämpningen av den av arrendelagskommittén rekommenderadekalkyle-ringsmetoden som slutresultat får en restpost som utgör den genom avkastningsberäkningenframräknade arrendeavgiften (SOU 1978: 36 s. 137). Självfallet kan dettaavgiftsbelopp inte anses så tillförlitligt att den av jordägaren fordradearrendeavgiften kan anses oskälig så snart den överskrider beloppet i fråga. Omgränsen för oskälighetens inträde skulle dras så snävt, får ju detta bl. a.den orimliga konsekvensen att den av jordägaren fordrade avgiften skall sättasned till ett belopp som är lägre än det genom kalkyleringen framtagnaavgiftsbeloppet. Eftersomskälighetsprövningen i arrendesättningstvister till sin natur är mer flexibelän en normal bruksvärdeprövning kan emellertid osäkerhetsmarginalen bestämmassnävare vid arrende än vid hyra. Som framgår av propositionens förslag tilllagtext har detta också skett genom att den valda formuleringen ansluter tillden mycket snäva utformning som motsvarande rekvisit har i 4 § första stycket 1i den nya jordförvärvs-lagen (prop. 1978/79: 85 s. 24, 26, 117 och 136). Beträffandeden i motionerna framförda kritiken mot utformningen av lagtexten ipropositionen vill utskottet avslutningsvis också peka på att de föreslagnabestämmelserna i 9 kap. 9 § första stycket JB har lämnats utan erinran avlagrådets majoritet. Även den fjärde ledamoten av lagrådet, som för sin delförordar en omredigering av paragrafen, har godtagit de bestämmelser som äri fråga (prop. s. 181). Utskottet erinrar om att ett av syftena medlagrådsgranskningen just är att från ju-ridisk-teknisk synpunkt undersöka, omdet remitterade förslaget är utformat så att lagen kan antas tillgodoseangivna syften (jfr prop. 1978/ 79: 195 s. 48). Medhänsyn till vad som har anförts avstyrker utskottet bifall till motionerna2603 (yrkandet 1) och 2604 (yrkandena 1 a och 1- b). Utskottetsställningstagande till frågan om grundprinciperna för avgiftsprövningeninnebär att utskottet också, såvitt nu är i fråga, avstyrker bifall tillmotionen 2638 vari yrkas att arrendeavgiften skall knytas till taxeringsvärdetpå marken. dels att utskottets hemställan under moment 1 bortha följande lydelse: 1. beträffande bestämmandeav arrendeavgift att a. avslårmotionen 1978/79: 2638, i denna del, b. med avslag påmotionerna 1978/79: 2603, yrkandet 1, och motionen 1978/79:2604, yrkandena 1 a och 1 b, antar 9 kap. 9 § i det i propositionen 183 framlagda förslaget till lag om ändring i jordabalken. LU 1978/79: 23 40 2.v/d moment 3 i utskottets hemställan beträffanderätten till självinträde av () och () som anser ; dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 25 med orden "Utskottet vill" och slutar pås. 27 med orden"motsvarande del" bort ha följande lydelse: Utskottetvill för sin del understryka betydelsen av att tillgången på arrendemarksäkras. Som framhålls i iriotionen 2637 betraktar många lantbrukare arrendetsom en bra form för lantbruksföretagande. För andra utgör arrendet en möjlighetatt starta en lantbmksverksamhet som kan ge dem möjlighet att förvärva enegen fastighet. Utskottet vill också erinra om att flertalet gårdsarrendenupplåtits därför att jordägaren ursprungligen ansett att en utärrendering varlämplig. Generationsskiften, skiften av dödsbon, försäljning av gårdeti ochdet förhållandet att jordägarens barn blivit vuxna kan emellertid medföra attde omständigheter som ursprungligen föranlett utarrenderingen ärför handen och att arrendet därför bör upphöra. Enligt utskottets mening måstesjälvfallet lagstiftningen utforthas så att jordägaren, när det med hänsyn tillhans förhållanden är skäligt, har möjlighet att återfå brukningsrätten. Merlångtgående inskränkningar av rätten till självinträde torde otvivelaktigt ihög grad påverka jordägarens benägenhet att utarrendera mark. Somframhålls i motionen 2637 innebär nuvarande regler en rimlig avvägning mellanjordägarens intressen och arrendatorns behov av besittningsskydd. Den ipropositionen föreslagna obillighetsprövningen innebär enligt utskottetsmening en inte obetydlig urholkning av äganderätten och medför att det förmånga jordägare kommer att framstå som ovisst huruvida de har möjlighet attfrarhdeles överta brukandet av sina jordbruksfastigheter. I vissa fall tordeden föreslagna lagstiftningen medföra att i praktiken jordägaren utesluts frånmöjligheten till självinträde. Att en så långtgående reform kommer ätt hanegativa återverkningar för arrendemarknaden är ställt utom tvivel. Utskottetvill i detta sammanhang också peka på att särskilda problem kan komma attuppstå vid överlåtelse av en utarrenderad fastighet. Enligt departementschefensuttalanden är den nye jordägaren oförhindrad att inträda i besittningsskyddsprocedurenoch begära självinträde, men torde den föreslagna obillighetsprövningen i mångafall komma att leda till att det begärda besittningsskyddsavbrottet betraktassom obilligt mot arrendatorn. Begränsningarna i rätten till självinträde låtersig i det enskilda fallet mindre väl förenas med den nya jordförvärvslagen(prop. 1978/79: 85, JoU 1978/79: 19). Jordförvärvslagstiftningen innebärbetydelsefulla inskränkningar i rätten att förvärva jordbruksfastighet. a.skall förvärvstillstånd prövas för överlåtelser mellan släktingar, dock ejmellan makar eller till avkomling. Liksom f. n. skall förvärvstillstånd kunnavägras LU 1978/79:23 41 personersom inte avser att bli aktiva jordbrukare. Syftet med den sistnämnda bestämmelsenär att utvecklade och utvecklingsbara jordbruksföretag i första hand skallförbehållas personer som avser att aktivt ägna sig åt lantbruk.Förvärvstillstånd kan enligt den nya lagen i vissa fall förknippas med ettåläggande på förvärvaren att bosätta sig på och/ eller yrkesmässigt brukaegendomen. Enligt utskottets mening kan det inte uteslutas att i vissa fall enöverlåtelse av en utarrenderad jordbmks-fastighet i praktiken blir oiriöjlig.Eftersom jordförvärvslagen bygger på att förvärvstillstånd endast skall ges densom själv kommer att bruka en fastighet kan nämligen tillstånd tänkas komma attvägras, när omständigheterna på arrendatorns sida är sådana att den nyajordägaren inte kan antas få ett självinträde. Detanförda leder utskottet till den uppfattningen att man inte.bör införa en sådanbestämmelse som föreslagits i propositionen. En annan sak är att det kan finnasskäl att överväga regler angående formerna för ett arrendesupphörande liksom om uppskov med avflyttning som gör det möjligtatt tillgodose arrendatorns intresse bättre än f. n. Det kan också finnasanledning att pröva, om inte någon form av ersättning bör utgå till enarrendator som tvingas flytta från arrendestället på grund av jordägarenssjälvinträde. En sådan ersättning bör kunna omfatta arrendatorns utgifter ochbesvär i samband med avflyttningen, men inte innefatta någon kompensation förideell skada. Enligt utskottets mening bör arrendelagskommittén lämpligen upptadessa frågor i samband med det fortsatta utredningsarbetet. Vad utskottet nuanfört bör ges regeringen till känna. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet bifall till motionen 2637och avstyrker således propositionen i aktuell del. Ställningstagandet innebäratt utskottet avstyrker bifall till motionen 2638 i förevarande del. dels att utskottets hemställan under moment 3 bortha följande lydelse: 3. beträffande rätten tillsjälvinträde att a. med bifalltill motionen 1978/79: 2637 avslår propositionen såvitt avser 9 kap. 8 § förslaget till lag om ändring i jorda balken, b. avslårmotionen 1978/79: 2638 i denna del, c. som sin meningger regeringen till känna vad utskottet an fört om arrendelagskommitténs fortsatta utredningsarbete, 3.vid moment 4 i utskottets hemställan beträffandebostadsarrende av () och () som - under fömtsättningav bifall till reservationen 1 anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med orden LU1978/79: 23 42 "De i" och slutar med orden "detföregående" bort utgå, dels att utskottets hemställanunder moment 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffandebostadsarrende att antar 10 kap. 6 § för slaget till lag om ändring i jordabalken, 4. vid moment 5 i utskottets hemställan beträffande övergångsbestämmelserna av ()och () som under förutsättning av bifall till reservationen 2 anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 28 börjar med orden "Vad angår" och på s. 29slutar med orden "skärpta bestämmelsen" bort ha följande lydelse: Som framgår av vad utskottet anfört ovan under rubrikenRätten till självinträde har utskottet avstyrkt förslaget till ändring av 9kap. 8 § JB. Detta innebär att tredje stycket i de föreslagnaövergångsbestämmelsema skall utgå. Yrkandena i motionen 2603 (yrkandet 2) och2604 (yrkandet 2) har följaktligen inte längre någon aktualitet och skall därföravslås. dels att utskottets hemställanunder moment 5 bort ha följande lydelse: 5. beträffandeövergångsbestämmelserna att med an ledning av propositionen, i denna del, och motionen 1978/79: 2637 samt med avslag på motionen 1978/79: 2603, yrkandet 2, och motionen 1978/79: 2604, yrkandet 2, antar övergångsbe stämmelsema i lagen om ändring i jordabalken med följande såsom reservanternas förslag betecknade lydelse: Regeringens förslag Reservanternas förslag Denna lag träder i kraft . Med undantag av 9 kap. 8 § De nya bestämmelserna gäller gäller denya bestämmelserna även även i fråga om arrendeavtal som i fråga omarrendeavtal som har har ingåtts före ikraftträdandet, ingåtts före ikraftträdandet.Har Har arrendeavtalet uppsagts dess-arrendeavtalet uppsagts dessförin-förmnan, gäller dock äldre benan, gäller dock äldre bestämmel- stämmelser.ser. 9 kap. 8 § i den nya lydelsen gäller i fråga omarrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet först efter den tidpunkt tillvilken jordägaren tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efterikraftträdandet. LU 1978/79: 23 43 5. vid moment 5 i utskottets hemställan beträffandeövergångsbestämmelserna av () och () som anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 28 med orden "Enligt utskottets mening" och slutar på s. 29 medorden "skärpta bestämmelsen" bort ha följande lydelse: Närdet gäller hänvisningen i motionen 2603 till 41 § JP vill utskottet peka på attmotionsförslaget inte är helt analogt med detta lagrum. I 41 § finns i andrastycket en särskild dispensregel som saknas i motionsförslaget. Dispensregehi,som infördes på förslag av lagrådet, innebar att de nyabesittningsskyddsreglema inte blev tillämpliga på de långvariga arrendena, omjordägaren före utgången av (dvs. efter ikraftträdandet) hosarrendenämnden hade begärt förklaring att arrenderätten inte skulle vara förenadmed rätt till förlängning och nämnden med hänsyn till omständigheterna funnitskäl meddela sådan förklaring. Om tvist hade uppstått före utgången av år 1973om förlängning eller villkor vid förlängning, måste dock sådan förklaring habegärts senast i samband med prövningen av deima tvist. Omman i detta lagstiftningsärende skulle, som motionärerna föreslagit, införa enmotsvarighet till bestämmelsen i 41 § första stycket JP är det enligtutskottets mening nödvändigt att även en motsvarande dispensregel införs.Utskottet kan dock inte finna att det i ärendet före-bragts någraomständigheter som gör det påkallat att frångå huvudregeln att de nyabestämmelserna i fråga om självinträde inte skall göras retroaktiva ochföljaktligen tillämpliga på äldre avtal. Det kan för övrigt tilläggas att detinte ens med ett bifall till motionärernas förslag är säkert att innehavare avlångtidsarrenden skulle få till stånd en obillighetsprövning eftersom avtaletkunde komma att sägas upp före ikraftträdandet , i vilket fallde äldre bestämmelserna borde bli tillämpliga. Påanförda skäl avstyrker utskottet bifall till motionerna 2603 (yrkandet 2) och2604 (yrkandet 2). Utskottetvill tillägga att utskottet utgår från att arrendenämnderna liksom ställerhöga krav på att självinträdet skall vara allvarligt menat och noga övervägt.Med en sådan rättstillämpning kan man undvika obilliga verkningar såsom attjordägaren säger upp arrendatorn inför den nya reformen utan att verkligen haför avsikt att överta brukandet. dels att utskottets hemställan under moment 5 bortha följande lydelse: 5. beträffande övergångsbestämmelserna attriksdagen med avslag på motionerna 1978/79: 2603, yrkandet 2, och motionen LU 1978/79: 23 44 1978/79:2604, yrkandet 2, antar övergångsbestämmelserna i förslaget till lag om ändring i jordabalken, ' 6.vid moment 7 i utskottets hemställan beträffandefiskearrende av () och () som under förutsättningav bifall tiU reservationen 2 anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.34 börjar med orden "Utskottet tillstyrker" och slutar med orden"till fiskearrendelagen" bort ha följande lydelse: Somframgår av vad utskottet anfört ovan under rubriken till självinträdehar utskottet avstyrkt förslaget till ändring i 9 kap. 8 § JB. Utskottet avstyrker följaktligen även förslaget till motsvarande ändring i 5 §fiskearrendelagen. Utskottets förslag i denna del föranleder en följdändring iövergångsbestämmelserna. Övrigaföreslagna ändringar i fiskearrendelagen föranleder inget särskilt uttalandeav utskottet. dels att utskottets hemställan under moment 7 bortha följande lydelse: 7. beträffande fiskearrende att medanledning av propositionen, i denna del, och motionen 1978/79: 2621, i dennadel, antar förslaget till lag om ändring i lagen (1957: 390) om fiskearrendenmed följande såsom reservanternas förslag be tecknade lydelse. Härigenom förskrivs att 5 § lagen (1957: 390) omfiskearrenden skall ha nedan angivna lydelse. Om fastighetens ägare uppsagt arrendeavtalet ellerom arrendatom uppsagt avtalet enligt 4 § och i uppsägningen begärt förlängningav avtalet på ändrade villkor, har arrendatom rätt till förlängning avavtalet, utom när 1. arrenderätten är förverkad utan att likvälfastighetens ägare uppsagt avtalet att upphöra på grund härav, 2. arrendatorn i annat fall åsidosatt sinaförpliktelser i sådan mån att arrendeavtalet skäligen icke bör förlängas, 3. fastighetens ägare gör sanno- 3. fastighetens ägaregör sannolikt, att han själv, hans make eller likt, att han själv, hans makeeller avkomling skall bruka fisket, och avkomling skall bruka fisket, det ej är obilligt motarrendatorn att arrendeförhållandet upphör, 4. fastighetensägare i annat fall har befogad anledning att upplösa arrendeförhållandet. Ifråga om förlängning av arrendeavtal äga 9 kap. 8 § andra stycket och 9 a13§§ samt 10 kap. 6 § jordabalken motsvarande tillämp- LU 1978/79: 23 45 ning.Hänvisningarna till 9 kap. 9 § jordabalken skall dock i stället avse 10 kap. 6§ samma balk. Förstaoch andra styckena gälla ej, om arrendeavtalet icke träffats ellerom arrendeförhållandet upphör på den gmnd att arrenderätten är förverkad. Förbehållatt arrenderätten icke skall vara förenad med rätt till förlängning gäller motarrendatom, om det godkänts av arrendenämnden. Dennalag träder i kraft . Denya bestämmelserna i 5 § andra stycket gäller även i fråga om arrendeavtal somhar ingåtts före ikraftträdandet. Har arrendeavtalet uppsagts ,gäller dock äldre bestämmelser. 5§ första stycket 3 i den nya lydelsen gäller i fråga om arrendeavtal som haringåtts före ikraftträdandet först efter den tidpunkt till vilken fastighetensägare tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. 7.vid moment 7 i utskottets hemställan beträffandefiskearrende av () och () som under förutsättningav bifall till reservationen 5 anser dels att den del av utskottets yttrande som på s.34 börjar med orden "Utskottet tillstyrker" och slutar med orden"till fiskearrendelagen" bort ha följande lydelse. Utskottet tillstyrker deföreslagna lagändringarna. dels att utskottets hemställan under moment 7 bortha följande lydelse: 7. beträffande fiskearrende att antarförslaget till lag om ändring i lagen (1957: 390) om fiskearrenden. LU 1978/79: 23 46 Imotionen 1978/79: 2603 framlagda förslag till ändringar i regeringens förslag Lagom ändring i jordabalken Vid förlängning avarrendeavtal Vid fastställande av villkor vid utgår arrendeavgiften medskäligt förlängning av arrendeavtal skall belopp. Den arrendeavgift som arrendeavgiften bestämmas till be-jordägaren fordrar skall godtas,om lopp som med hänsyn till arrende-den ej är oskälig. Fordrad arrende- ställets avkastaingsförmåga, arren-avgift är att anse som oskälig, om deavtalets innehåll och omständig-den inte endast obetydligt översti- heterna i övrigt är att anse som ger vad arrendatorer i allmänhet skäligt,kan antas vara villiga att betala med hänsyn till arrendeställets avkastningsförmåga, arrendeavtalets innehåll och omständigheterna i övrigt. Förlängningskall ske för tid som motsvarar arrendetiden, om derma ej överstiger ,och i annat fall . Förlängning kan även ske för annan tid än somsagts , om detta av särskild anledning är lämpligare. Aimat av jordägareneller arrendatom uppställt villkor skall gälla i den mån det är skäligt medhänsyn till arrendeavtalets iimehåll, omständighetema vid avtalets tillkomst,senare inträffade förhållanden och omständighetema i övrigt. mån ändring av arrendevillkoren ej påkallas, skall samma villkor som förutgälla. Träffasvid förlängning av arrendeavtal överenskommelse om villkoren för det fortsattaarrendet, skall överenskommelsen, oavsett bestämmelserna i första och andrastyckena, lända till efterrättelse i den mån ej annat följer av bestämmelsernai övrigt i denna balk. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1979. Medundantag av 9 kap. 8 § gäller de nya bestämmelserna även i fråga omarrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Har arrendeavtalet uppsagtsdessförinnan, gäller dock äldre bestämmelser. 8 § i den nya lydelsen 9 kap. 8 § i den nya lydelsen gäller i fråga om arrendeavtal som gäller i fråga om arrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet har ingåtts före ikraftträdandet först efter den tidpunkt till vilken först efter den tidpunkt till vilken jordägaren tidigast kan säga upp jordägaren tidigast kan säga upp avtalet genom uppsägning efter avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. LU 1978/79: 23 Motionärernasförslag rendatorn ensam eller arrendatorn och färe honom hans make eller någonav hans föräldrar vid arrendetidens utgång brukat arrendestället undersammanlagt , gäller dock 9 kap. 8 § i den nya lydelsen från och medikraftträdandet. Detsamma gäller, om den arrendetid som löper vid ikraftträdandetenligt avtalet utgår först sedan arrendeförhållandet varat . LU 1978/79: 23 framlagda förslag till ändring i regeringens förslag Lag om ändring i jordabalken 9 kap. 9 § Vid förlängning av arrendeavtal utgår arrendeavgiften med skäligt belopp. Kan jordägaren och arrendatorn inte enas om hur stor arrendeavgiften bör vara, skall avgiften bestämmas så att den kan antas motsvara arrenderättens värde med hänsyn till arrendeställets avkastningsförmåga, arrendeavtalets innehåll och omständigheterna i övrigt. Vid förlängning av arrendeavtalutgår arrendeavgiften med skäligt belopp. Den arrendeavgift som jordägarenfordrar skall godtas, om den ej är oskälig. Fordrad arrendeavgift är att ansesom oskälig, om den inte endast obetydligt överstiger vad arrendatorer i allmänhetkan antas vara villiga att betala med hänsyn till arrendeställetsavkastningsförmåga, arrendeavtalets innehåll och omständigheterna i övrigt. Förlängning skall ske för tid som motsvarar arrendetiden,om denna ej överstiger , och i annat fall . Förlängning kanäven ske för annan tid än som sagts , om detta av särskild anledning ärlämpligare. Annat av jordägaren eller arrendatom uppställt villkor skall gällai den mån det är skäligt med hänsyn till arrendeavtalets innehåll,omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt. I den mån ändring av arrendevillkoren ej påkallas, skallsamma villkor som förut gälla. Träffas vid förlängning avarrendeavtal överenskommelse om villkoren för det fortsatta arrendet, skallöverenskommelsen, oavsett bestämmelserna i första och andra styckena, ländatill efterrättelse i den mån ej aimat följer av bestämmelserna i övrigt i dennabalk. 10 kap. 6 § Vid förlängning av arrendeavtal utgår arrendeavgiften medskäligt belopp.. Den arrendeavgift som jordägaren fordrar skall godtas, om denej är oskälig. Fordrad ar- rendeavgift är att anse som oskälig, om den inte endastobetydligt överstiger vad arrendatorer i allmänhet kan antas vara villiga att Vid förlängning av arrendeavtal utgår arrendeavgiften medskäligt belopp. Kan jordägaren och arrendatorn inte enas om hur storarrendeavgiften bör vara, skall avgiften bestämmas så att den kan antasmotsvara arrenderättens värde med hänsyn till arrendeavtalets innehåll och omständighe- LU 1978/79: 23 Regeringens förslag Utskottels förslag betala med hänsyn till arrende- terna iövrigt, avtalets innehåll och omständigheterna i övrigt. Förlängning skall ske för tid som motsvarar arrendetiden,om denna ej överstiger , och i annat fall . Förlängning kan ävenske för annan tid än som sagts , om detta av särskild anledning ärlämpligare. Annat av jordägaren eller arrendatorn uppställt villkor skall gällai den mån det är skäligt med hänsyn till arrendeavtalets innehåll,omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhållanden ochomständigheterna i övrigt. I den mån ändring av arrendevillkoren ej påkallas, skallsamma villkor som förut gälla. Träffas vid förlängning avarrendeavtal överenskommelse om villkoren för det fortsatta arrendet, skallöverenskommelsen, oavsett beslämmelserna i första och andra styckena, ländatill efterrättelse i den mån ej annat följer av bestämmelserna i övrigt i dennabalk. Denna lag träder i kraft . Med undantag av 9 kap. 8 § gäller de nya bestämmelsernaäven i fråga om arrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. uppsagts , gäller dock äldre bestämmelser. 9 kap. 8 § /den nya lydelsen gäller i fråga om arrendeavtal som har ingåtts föreikraftträdandet först efter den tidpunkt till vilken jordägaren tidigast kansäga upp avtalet genom uppsägning efter ikraftträdandet. Denna lagträder i kraft . / den mån ejannat följer av 3 och 4 gäller de nya bestämmelserna även i fråga omarrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Hararrendeavtal uppsagts före ikraftträdandet, gäller äldre bestämmelser.