bet · G201FiU40 · 1978-12-31 00:00:00 — motionärernainriktats på att skapa en kraftig likviditets- och vinstökning inom företagssektorn.Dessa medel har dock inte använts för en ökning av den reala efterfrågan utanhar skapat en överlikviditet som man nu med andra åtgärder måste sterilisera.Motionärerna föreslår i stället att företagen enligt i motionen närmare angivnagrunder skall åläggas att betala in 20 96 av företagens vinster , förebokslutsdispositioner, lagernedskrivning och skatt, till särskildainvesteringskonton i . Detta förslag skulle enligt TTiotionärerna påett effektivare sätt utnyttja företagens nu mycket goda finansiella ställningtill en ökning av investeringarna och av sysselsättningen. Också i motionen2691 (apk) avstyrks förslaget till lag om konto för likviditetsutjämning. Skatteutskottethar i yttrande över propositionens lagförslag och över förslaget om avsättningtill särskild investeringsfond i motionen 2693 (SkU 1978/79:8y) ansett sig böraförorda den metod för att binda överlikviditet i företagen som föreslås ipropositionen. I sammanhanget uttalar skatteutskottet att förslaget innebärekonomiska fördelar för berörda företag som kan ifrågasättas. Ränta på medelinnestående på likviditetsutjämningskonto skall nämligen utgå med beloppmotsvarande vad som betalas vid insättning av större belopp i bank. Sådan räntautgår f n. med ca 9 96. Lägger man härtill en skattefri bonusränta på 2 96kommer man upp i en ränta på insatta medel som motsvarar ca 13 ä 14 96. Härtillkommer att räntan skall beräknaspå det eller de belopp som faktiskt innestår på kontot. Företagen kommersåledes, anför skatteutskottet, att kunna göra räntevinster genom kortareinsättningar av en omfattning som knappast kan anses motiverade och som inteheller är ägnade att tillgodose huvudsyftet med förslaget. ansersåledes att bonusräntan bör beräknas på annat sätt än enligt propositionen. kan härvid vara, 1 anför skatteutskottet, att inte låta företagentillämpa löpande ränteberäkning under kontots uppbyggnadsperiod utan begränsabonusränteberäkningen till det belopp som innestår påkontot . Finansutskottetdelar föredragandens uppfattning att särskilda åtgärder erfordras i syfte att inuvarande läge suga upp en del av den likviditet som finns i näringslivet föratt likväl kunna stå till förfogande för företagen när investeringsuppgångenväl tagit fart. Det i propositionen föreslagna systemet innebär en möjlighetatt begränsa likviditetsökningens negativa effekter på kreditmarknaden utan attdärför leda till tvångsvisa avsättningar och ett regleringssystem av det slagsom föreslås i motionen 2693. Utskottet förordar därför propositionens lösningoch avstyrker förslaget i motionen. I fråga om den närmare utformningen avförslaget i propositionen om konton för likviditetsutjämning vill utskottetanföra följande. Enligtlagförslagets 3 § utgår bonusränta den 1 januari 1980-den 31 mars1981 på mirisia innestående beloppet . Eftersom ingainsättningar men väl uttag kan ske är detta FiU 1978/79:40 31 minstabelopp lika med det innestående beloppet . Under kontotsuppbyggnadsperiod den 1 juli-den 31 december 1979 skulle enligt förslagetbonusränta däremot utgå för del innestående beloppet,dvs.även på belopp som överstiger behållningen och som inneståttmycket . Avsikten med bonusräntan är att stimulera företagen att hamedel innestående till utgången av och stimulera företagenatt göra insättningarna under uppbyggnadsperioden.Skatteutskottet har i sitt yttrande haft invändningar mot möjligheten att göravad utskottet anser vara omotiverade räntevinster vid kortare insättningar.Också finansutskottet synes det mindre lämpligt att bonusränta underuppbyggnadsperioden skall utgå också på större belopp som därefter försvinnerfrån kontot. Rätten till bonusränta för korta placeringar på kontot under andrahälften av 1979 skulle kunna la en störande inverkan på penningmarknaden.Enligt finansutskottets mening bör bonusränta därför inte heller underuppbyggnadstiden få beräknas på högre belopp än som kvarstår på kontot vidutgången av . Som föreslagits i propositionen bör bonusränta vidareinte få grundas på belopp som överstiger två gånger summan av de belopp somföretaget avsatt till investeringsfond i bokslut till ledning för 1979 och 1980års taxeringar. Utformningen av 3 § i den föreslagna lagen bör ändras ienlighet med vad utskottet nu anfört. Denav utskottet valda metoden för ränteberäkningen medför att förstefter utgången av kan fastställa om och i vad mån företaget harrätttill bonusränta. Av detta följerbl. a. att någon utbetalningav bonusränta intebör komma till stånd före nämnda tidpunkt. Någon uttrycklig bestämmelse omdetta behövs dock inte. Detbör i sammanhanget noteras att effekterna av denna nya form för indragning avlikviditet måste beaktas vid fastställandet av likviditetskvoter för bankerna. Vad nu har att ta ställning till är omdet är nödvändigt att redan nu vidta åtgärder som är ägnade att bromsa enefterfrågeökning som kan riskera att bli alltför stark ellerom åtgärder i denna riktning kan vänta . Föredragandenanför i den reviderade finansplanen att det inte finns anledning att redan nulåsa sig för storieken av eller formerna för de skattehöjningar som kan blinödvändiga att besluta om . Osäkerheten om den internationellakonjunkturutvecklingen bortom 1979 är stor, anför föredraganden, som ocksåpoängterar att en åtstramning självfallet måste motiveras utifrån den realautvecklingen i ekonomin. Imotionen 2689 understryks att de statsfinansiella perspektiven för de närmasteåren är sådana att de bör påverka de ekonomisk-politiska besluten redan 1979.1motionen 2692 sägs att om inte finanspolitiken stramas åt hotar en accelerationav inflationen, en ny försvagning av vår bytesbalans och därigenom ävenväxande svårigheter på sysselsättningsområdet. FiU 1978/79:40 32 Någrafaktiska åtgärder som är ägnade att kraftfullt stärka finanspolitiken föreslåsemellertid inte i motionerna. anser att frågan om omfattningen och inriktningen av de erforderligaekonomisk-politiska besluten får tas . Det finns enligt utskottets meninginte underlag för att nu vidta åtstramningsålgärder med verkan redan undertredje kvartalet . har sedan beslutat skjuta fråganom inkomslskatlereform . Det är naturligt all frågan om omfattningenav de erforderliga åtgärderna för att begränsa efterfrågan och stärkafinanspolitiken vägs in i det sammanhanget. Detbör betonas att riksbank och regering har möjlighet att vidta vissaekonomisk-politiska åtgärder utan medverkan. Det är vidaresjälvfallet att en hög ekonomisk-politisk beredskap måste upprätthållas inuvarande läge. 1motionen 2689 skisseras ett program för ekonomisk-politiska åtgärder inför hösten.Utskottet kan med smärre modifieringar ställa sig bakom programmet.Sammanfattningsvis skulle det innebära följande: - alt erforderiigaskatteomläggningar skall ske , - att nödvändigainkomstförstärkningar skall ges en sådan utformning att lönerörelsenunderlättas och sysselsättningen långsiktigt tryggas genom att näringslivetskonkurrenskraft vidmakthålles, - att förutsätter attmyndigheterna följer givna direktiv för budgetarbetet och att regeringeninriktar sitt arbete på en ytteriigt stram budgetbehandling inför budgetåret1980/81, - att förnyade överiäggningar tasupp med komma till rätta med den kommunalakonsumtionsökningen, - att regeringen skyndsamtutarbetar förslag till åtgärder för ett förstärkt sparande, som stimulerar tillåterinvestering av avkastning på riskkapital och till ett utvidgathushållssparande, och - att regionalpolitikens centralaroll i ett nytt konjunkturiäge beaktas, i synnerhet vad gäller möjligheternaatt genom en aktiv regionalpolitik motverka tendenserna till regionalöverhettning., Utskottetkonstaterar att det i motionen skisserade programmet i flera avseendenöverensstämmer med vad föredraganden anfört i propositionen. i det föregående har anfört med anledning av propositionen samtmotionerna 2688 (m)och 2689 (c) rörande riktlinjer i nu berörda avsnitt för denekonomiska politiken bör ges regeringen och fullmäktige i tillkänna. Det innebär att utskottet avstyrker de riktlinjer för denekonomiska politiken som förordas i motionen 2692 (s). I motionen 2690 (vpk) hävdas att den ekonomiskakrisen blivit en förevändning för att angripa de lönarbetandes reallöner ochför statliga stödinsatser, gåvor och förmåner för kapitalägarna som aldrigtidigare. Den borgeriiga politiken står enligt motionärerna emellertidhandfallen för de djupa och grundläggande problem kapitalismen skapar. Enligtmotionärernas mening krävs att kvalitativt nya inriktningar sätts upp för denekonomiska FiU 1978/79:40 33 politiken,en politik syftande till att bana väg för en socialistisk samhällsomdaning.Bland de konkreta krav som förs fram i motionen att genomföras återfinns: 100 000 nya jobb och 300 000 nya jobbunder treårsperioden, avsättning av av vinster ochstora förmögenheter till en samhällsfond, pris- och hyresstopp, avskaffande avmoms på maten, 300 000 nya och sanerade bostäder, sju timmars arbetsdag föralla och nedskärning av de militära utgifterna med . Utskottetkonstaterar att de i motionen framförda kraven utgör en sammanställning av kravsom på punkt efter punkt tagit ställning till under den löpanderiksdagsbehandlingen och därvid avvisat. Någon ny ingående sakprövning bör inteske i nu förevarande sammanhang. Yrkandet att de i motionen 2690 angivnariktlinjerna bör läggas till grund för den ekonomiska politikens utformningavstyrks sålunda. 1motionen 2691 (apk) kritiseras den förda ekonomiska politiken. Någraalternativa riktlinjer för den ekonomiska politiken återfinns emellertid inte imotionen, vilken följaktligen avstyrks i denna del (yrkandet 1). I den reviderade finansplanen kommenterarregeringen långtidsutrednings (LU) behandling av den svenskaekonomins utveckling . Utredningens centrala uppgift har varitatt belysa betingelserna för att den svenska ekonomin i ett medelfristigtperspektiv skall nå extern balans och fullt kapacitetsutnyttjande.Utgångspunkten har därvid varit att underskottet i bytesbalansen skall varautjämnat och att full sysselsättning skall råda 1983. Någraremissinstanser har menat att bytesbalansmålet tillmätts alltför stor vikt avutredningen. Föredraganden ställer sig dock bakom utredningens synsätt ochanserdet nödvändigt att lösa de balansproblemutredningen angivit. betonas det olämpliga i att i längden basera denekonomiska politiken på en strategi som innebär en stor och fortgåendeutlandsupplåning. Ett stort bytesbalansunderskott minskar manöverutrymmet förden ekonomiska politiken och äventyrar möjligheterna att hålla fullsysselsättning och en rimlig prisstabilitet. anser att ett utjämnande av bytesbalansunderskottet har mycket högprioritet. Det måste vara en självklar utgångspunkt att som ett avväridens rikaste länder ej i längden skall ta andra länders sparande i anspråk.Dessutom är skuldbördan redan nu av en sådan storiek att räntebetalningarnamedför en betydande försvagning av bytesbalansen. Deninternationella utvecklingen är av avgörande betydelse för möjligheterna attuppnå målen för den ekonomiska politiken. LU har utgått ifrån att de störreOECD-länderna kommer att föra en försiktigt expansiv politik i syfte attnedbringa den höga arbetslösheten. En betydande arbetslöshet förutses 3 1978/79. FiU 1978/79:40 34 Bedömningen innebär en tillväxt i OECD-området med perår 1977-1983. Tillväxten i stalshandelsländerna och utvecklingsländernaförutsätts bli något snabbare, . Världshandeln beräknas öka perår . Många remissinstanser anser denna bedömning väl optimistisk.Föredraganden understrykeratt det finns anledning ha en hög beredskap för ensvagare utveckling. Även i motionen 2689 uttrycks viss tveksamhet införsannolikheten av en så snabb ökning av världshandeln. Enannan faktorav central betydelse för möjligheterna att uppnå målen för denekonomiska politiken är produktivitetsutvecklingen. Utredningen räknar med attden trendmässiga produktivitetstillväxten i industrin kommer att uppgå till 4,5ä 5 96 perår 1977-1983, vilket innebär en betydande nedgång jämfört med 1950-och 1960-talen. Därutöver räknar utredningen med en produktiviletsreserv iindustrin 1977 om 12 å 14 96 av den normala nivån, vilken förutsätts bli heltinhämtad . Sammantaget skulle därmed den maximalaproduktivitetstillväxten i industrin uppgå till per år.Produktiviteten i hela ekonomin skulle öka . Flera remissinstanserliksom motionärerna i motionen 2689 anser att denna bedömning ligger iöverkant, främst med hänvisning till svårigheterna att realisera den möjligaproduktiviteten. Sysselsättningenberäknas minska något uttryckt i timmar, den genomsnittliga arbetstidenminskar något mer än ökningen i antalet personer i arbetskraften. Det skulledärmed enligt LU vara möjligt att öka BNP från produktionssidan med 3,7 96 perår. Föredragandenframhåller att ett utvecklingsförlopp av det slag som angivits ilångtidsutredningen är möjligt men mycket svårt att uppnå och att det ställerstora krav på utformningen av den ekonomiska politiken. Vi bör enligtföredraganden därför räkna med mindre resursutrymme att fördela än det somligger i utredningens huvudalternativ. Vissa nyckeltal för långtidsutredningens huvudalternativ, 1977-1983 Årligprocentuell förändring, priser Export - varor ochtjänster 7,9 Import - varor ochtjänster 4,0 Arbetslöshet 1983a 80 000 Bytesbalansens saido1983'' - 5 000 3Antal personer ''Milj. FiU 1978/79:40 35 Enligt långtidsutredningens huvudalternativ nåsbytesbalansmålet genom en snabb exporttillväxt och en dämpad importutveckling,7,9 resp. 4,0 96 . Detta förutsätter enligt utredningens beräkningar ensänkning av de svenska relativpriserna 1977-1983, sammanlagt11 96. Bortåt hälften av denna relativprissänkning, eller knappt 5 96,uppnåddes . Även investeringarna måste öka i snabb takt. Detutrymme som därefter återstår för privat och offentlig konsumtion är mycketbegränsat. För den privata konsumtionens del måste hänsyn las till redan gjordautfästelser till pensionärerna och alt en alltför låg privatkonsumtionstillväxt för de aktiva sannolikt skulle medföra spänningar påarbetsmarknaden. Förden offentliga konsumtionen innebär konsekvenserna av redanfattade beslut inom bl. a. barnomsorg och långtidssjukvård saml förändringar ibefolkningens åldersstruktur en ökning med 1,4 96 under perioden.Långtidsutredningens huvudalternativ innebär att den privata konsumtionen ökarmed 1,8 96 och den offentliga med 2,2 96 1977-1983. Detta innebär förkommunernas del en kraftig neddragning i jämförelse med både nuvarandeexpansionstaki och planerna för perioden. Enligt propositionen beräknas denkommunala konsumtionen öka med 5 resp. 4 96 1978 och 1979, huvudalternativetsökningstakt är 1977-1983. En mycket kraftig uppbromsning ärsåledes erforderiig för alt detta alternativ skall förverkligas. Utredningenhar också utfört ett alternativ med snabbare offentlig konsumtionsutveckling,nämligen enligt samma trend som tidigare . Detta skulleinnebära att reallönen efter skatt sjönk . Fleraremissinstanser anser att den låga tillväxten i den offentliga konsumtionen somges i LU:s huvudalternativ varken är möjlig eller önskvärd. Föredragandeninstämmer i att huvudalternativets offentliga konsumtionstillväxt är mycketbegränsad i förhållande både till den tidigare tillväxten och till behoven menframhålleratt en snabbare expansion innebär att den privata konsumtionen måstehållas tillbaka ytteriigare, vilket skulle skapa betydande svårigheter påarbetsmarknaden. 1motionen 2688 anförs att den offentliga sektorns expansion är den strategiskavariabeln i ett långsiktigt perspektiv. Motionärerna kräver en mer långtgåendebegränsning a v den offentliga utgiftsexpansionen än enligt LU.shuvudalternativ. Även i motionen 2689 krävs en begränsning av den offentligakonsumtionens tillväxt, vilken enligt motionen nu utgör del största hotet motden ekonomiska balansen. anser att den offentliga konsumtionens tillväxt måste begränsas.Långtidsutredningen har på ett klargörande sätt visat att den inhemskakonsumtionens ökningstakt måste dämpas om underskottet i bytesbalansen skallkunna elimineras till . Redan utfästelserna tillpensionärerna och ökningen av antalet förvärvsarbetande tar i anspråk enbetydande andel av det möjliga utrymmet för en ökning av den privatakonsumtionen. Därutöver måste en viss reallöneökning ske för att FiU 1978/79:40 36 undvikaspänningar på arbetsmarknaden. Den offentliga konsumtionen har enligt denreviderade finansplanen under periodens två första år ökat väsentligt snabbareän vad som medges i långtidsutredningens huvudalternativ. En kraftigneddragning av den kommunala konsumtionens ökningstakt är nödvändig om denprivata konsumtionen inte skall behöva dämpas till en för löntagarnaoacceptabel nivå. Med tanke på den kraftiga ökning av de kommunala utgifternasom skett redan under den första delen av perioden är det synnerligenbetydelsefullt att präglas av desto större återhållsamhet. Ensådan lägre ökningstakt medger dock att aktuella planer inom de prioriteradeområdena barnomsorg och långtidssjukvård skall kunna genomföras. Långtidsutredningenshuvudalternativ innebär att lönsamheten i näringslivet förbättras betydligt,som löneökningarna begränsas. Flera remissinstanser finner dettafördelningspolitiskt oacceptabelt, andra anser vinstuppgången otillräcklig föratt den av utredningen beräknade investeringsökningen skall komma till stånd.Föredraganden betonar att en kraftigt höjd lönsamhet inte kan accepteras omföljden blir en ensidig förmögenhetsökning för företagens nuvarande ägare.Rätt utformade löntagarfonder eller medborgarfonder kan enligt föredragandenvara en väg att minska konflikten mellan lönsamhets- och utjämningskraven. Dådet inte är aktuellt med införande av sådana fonder som nudiskuteras har utskottet inte anledning att i förevarande sammanhang gå närmarein på frågan. 1motionen 2692 hävdas att utvecklingen på bl. a. det statsfinansiella områdetgjort att LU 78 redan blivit inaktuell och därför inte kan läggas till grundför ställningstaganden om den ekonomiska politikens inriktning på längre sikt.Riksdagen bör därför enligt motionärerna begära att en ny långtidsutredning -som bör utarbetas skyndsamt - på ett realistiskt sätt angriper de problem densvenska ekonomin står inför. Långtidsutredningenhar pekat på vilka hårda krav de uppställda målsättningarna ställer på denekonomiska politiken , vilket reser frågan huruvida del ärmöjligt att uppnå en utveckling som leder till att dessa mål uppfylls. För attbesvara denna fråga erfordras enligt utskottets mening ett analysarbete som gårlängre än långtidsutredningen och propositionen. Fördjupade studier inom decentrala områden där utredningens bedömningar visat sig vara kontroversiellaskulle vara värdefulla som underiag för beslut om den ekonomiska politikensinriktning på . Därvid skulle också de förnyade bedömningar av detstatliga budgetunderskottets utveckling på som redovisats ilångtidsbudgeten kunna beaktas. I sammanhanget kan noteras att utredningen hararbetat med 1977 som basår. Det kan förtjäna övervägas i vilken utsträckningdetta har påverkat utredningens resultat. nu anfört om arbetet med en uppföljning av långtidsutredningen ochom fortsatt analysarbete bör av ges regeringen lill känna. FiU1978/79:40 37 1. beträffande de allmänna rikdinjernaJÖr denekonomiska politiken att med anledning av regeringens förslag i proposi tionen 1978/79:150 bilaga 1 moment 1 och motionerna 1978/ 79:2688 yrkandet 1 och 1978/79:2689 yrkandet I samt med avslag på motionerna 1978/79:2690 yrkandet 4, 1978/79:2691 yrkandena 1 och 3 och 1978/79:2692 yrkandet 1 som sin mening ger regeringen och fullmäktige i till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande program förekonomisk-politiska åtgärder att med anledning av motionen1978/79:2689 yrkandet 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, 3. beträffande arbetet med denkommande långtidsutredningen att med anledning av motionen1978/79:2692 yrkandet 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, 4. beträffande system förlikviditetsutjämning att med anledning av propositionen 1978/79:150bilaga 1 moment 2 samt med avslag på motionerna 1978/79:2691 yrkandet 2 och1978/79:2693 antar vid propositionen som bilaga 1.3 fogat förslag till lag omkonto för likviditetsutjämning med den ändringen att 3 § erhåller följande lydelse: 3§ Bonusränta utgår med 2 procentför år på belopp som står inne på ett konto för likviditetsutjämning.Bonusränta far dock inte i något fall beräknas på behållning som överstigerbehållningen på kontot och ej heller på behållning somöverstiger två gånger summan av de belopp som företaget i bokslut till ledningför 1979 och taxeringar har avsatt till investeringsfond enligt lagen(1955:256) om investeringsfonder för konjunkturutjämning. FiU 1978/79:40 38 Revideratbudgetförslag 1979/80 m. m. I propositionen 150 bilaga 2 (budgetdepartementet)har regeringen efter föredragning av statsrådet såvitt nu är ifråga föreslagit att delsgodkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats ipropositionen, delsmedge att en konsolideringsfond för får inrättas i enlighet med vadsom förordats i propositionen. Idetta sammanhang behandlar utskottet delsföljande motioner, väckta med anledning av propositionen 150, 1978/79:2688 av m. fi. (m) vari såvittnu är i fråga hemställs att godkänner de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som förordats i motionen, 1978/79:2689 av () vari såvittnu är i fråga hemställs att beslutar att godkänna de riktlinjer förbudgetregleringen som anförts i motionen, 1978/79:2690 av m. fl. (vpk) varisåvitt nu är fråga hemställs att beslutar 1. att utta en extra skatt på 1979års bolagsvinster utöver nu gällande skattesats, 2. att utta en allmänarbetsgivaravgift, dock med undantag för kommuner och landsting, beräknad påföretagens omsättning så att den under /80 inbringar , 3. alt utta en engångsskatt påstora förmögenheter med 10 96 på det belopp som överstiger , 5.att godkänna de allmänna riktlinjer för budgetpolitiken som förordas i motionenoch avslå regeringens förslag i denna del, 1978/79:2691 av RolfHagel(apk)ochAlfLövenborg (apk)vari såvitt nu är i fråga hemställs att beslutar att som åtgärder föratt förstärka statsbudgeten genomföra de skattepolitiska förslag som anges imotionen 1978/79:824, 1978/79:2692 av m. fl. (s) vari såvittnu är i fråga hemställs att 2.godkänner de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats imotionen. FiU 1978/79:40 39 5. beslutar som sin mening ge regeringen till kännavad i motionen anförts om inkomstberäkningen i långtidsbudgeten, delsföljande motioner, väckta under allmänna motionstiden, 1978/79:1108 av m. fl. (m) vari såvittnu är i fråga hemställs att hos regeringen hemställer omtillsättandet av en expertkommission med uppgift att granska den s. k.rundgången i den svenska ekonomin och föreslå åtgärder i syfte att begränsadenna, 1978/79:I120av m. (m,c)varihemställs alt uttalar att med lagstadgade arbetsgivaravgifter skallinga andra kostnader betalas än sådana som har en direkt anknytning till denenskilde arbetsgivaren, 1978/79:1704 av () vari hemställsatt hos regeringen anhåller att regeringen föreläggerriksdagen förslag om avveckling av de fiskala delarna av arbetsgivaravgifterna, 1978/79:1705 av Per () vari hemställs attriksdagen hos regeringen begär 1. en redovisning av det samladeskatte- och transfereringssystemets fördelningspolitiska effekter, 2. förslag om förändringar iskatte- och transfereringssystemet liksom i den del av den kommunalaverksamheten som direkt påverkas av statsmakterna, syftande till återhållsamhetmed offentliga utgifter, en ökning av enskilda medborgares möjlighet tillsjälvständiga prioriteringar inom det offentliga serviceutbudet och enförstärkt självstyrelse i enlighet med vad som anförts i motionen. Under detta avsnitt behandlar utskottet dessutompropositionen /79:100 bilaga 2, Budgetförslaget, i vad avser hemställanunder