bet · G201SfU4 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:4 med anledning av motion om utbetalningen av sjukpenning m. m. I moiionen 1977/78:1492 av ()hemställs all hos regeringen begären översyn av nuvarandebestämmelser för försäkringskassornas administration av sjukpenning m. m. isyfte au underiäua kassapersonalens arbete. Ulskottelhar inhämtal yllrande över moiionen från riksförsäkringsverkel,Försäkringskasseförbundei och . Riksförsäkringsverkelhar i sin lur inhämtal ytlrande från samtliga försäkringskassor saml berettFörsäkringsanställdas förbund tillfälle att yttra sig lill verket.Försäkringskasseförbundei har inhämtat yttranden från de allmänna försäkringskassornai , , , , , , ,, och sant från , ,och allmänna försäkringskassor. Enligt 3 kap. 4 S lagen om allmän försäkring (AFL)beräknas sjukpenningens belopp för dag och utgör då nittio procenl av denfasislällda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med irehundrasexiiofem. Någonbesiämmelse om sätlel för utbetalning av sjukpenning flnns inie intagen i AFL.Enligl 20 kap. 16 § samma lag meddelas de närmare föreskrifter, som ärerforderliga för tillämpningen av lagen, av regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, av . Medslöd av sistnämnda lagrum har verket bemyndigats all ulfärdatillämpningsföreskrifter lill AFL. Verket har inte utfärdat någon föreskriftsom begränsar utbetalningstillfällena av sjukpenning eller föräldrapenning.Däremot finns i dåvarande riksförsäkringsanslallens cirkulär den 30 december1954 en föreskrift om atl sjukhjälp och moderskapshjälp skall betalas ul förvarje vecka om inte annat överenskommils. framhåller i sillremissyttrande au utbetalningar för perioder understigande har ökat påsenare lid och samiidigi len lill krav från en snabbi växande grupp avförsäkrade om daglig ulbelalning av 1Riksdagen 1978/79. SfU 1978/79:4 2 sjukpenning.Försäkringskassorna har inie sig kunna avvisa dessa krav och arbetet harpå grund härav blivit alltmer betungande särskilt för kassapersonalen på slörreorter. allmänna försäkringskassa begärde av denna anledning islutet av att verket skulle ulfärda föreskrifter, som innebar ausjukpenning skulle betalas ut högst om inie särskilda skälmotiverade tätare utbetalning. Verket har förelagtförsäkringskassorna tre alternativ till begränsning av utbetalningstillfällenaoch begärt deras synpunkter i frågan. Samtliga alternativ bygger på utbetalningen gång . Enligl alternaiiv 1 skulle regeln vara undantagslös, medanundanlag skulle kunna göras enligl alternaiiv 2 när den försäkrades sjukdomförorsakade särskilda kosinader för läkarbesök, resor och läkemedel och enliglalternaiiv 3 om särskilda skäl förelåg för ulbelalning oftare än en gång pervecka. Verkels förfrågan har resulterat i au ungefär hällen avförsäkringskassorna-lillsammans omfallande ca ivå tredjedelar av befolkningen-ivalet mellan de tre alternativen förordat alternaiiv I, medan övrigaförsäkringskassor utom en förordat alternativ 3. Riksförsäkringsverkelanför vidare att del för sin del funnit övervägande skäl tala för en regel sominnebär atl sjukpenning skall betalas ul en gång utan möjlighet lillundanlag (alternativ l),och alt verket överväger att ulfiirda en sådanföreskrift för samtliga försäkringskassor förulsaii au inie bärande skäl anförsdäremol vid förhandlingar enligl lagen (1976:580) om medbesiämmande iarbeislivei. Verket påpekar atl ordningen för ulbelalning av sjukpenning är enså väsenllig punkl i en obligalorisk försäkring atl de försäkrade bör behandlaslika oavsett bosättningsort och anför som skäl för sitt siåndpunkistagande iövrigl bl. a. följande. Eftersom sjukförsäkringen bygger påinkomsibortfallsprincipen skall sjukpenningen främsi ersätta den normala lönen.Det är mera sällan löneutbetalning sker oftare än en gång . En ordningmed dag-för-dag-ulbeialning av sjukpenning står synbarligen inte i godöverensslämmelse härmed. allmänna debatten har t. o. m. ullalals farhågor för all möjligheten lillsnabb sjukersättning skulle kunna uinyiljas i siällel för förskoit på lön ellerprivata handlån och därigenom påverka sjukskrivningsfrekvensen. Någolutredningsmaterial som bestyrker sådana farhågor föreligger dock veterligiinte. i län har undersökt ett antaldag-för-dag-uibeialningar. Kassan har funnil au de som hämtarsjukpenning huvudsakligen är ogifta och frånskilda män. Dessuiom har kassannoterat atl införsel i sjukpenning förekommer i onormalt stor omfattning idessa ärenden. Givelvisfinns försäkrade som har behov av lälare ulbelalning än en gång . Imånga fall lorde emellertid dessa även behöva hjälp av mer kurali vt inriktatslag. Stödbehovet borde då prövas och tillgodoses i sin helhet inom socialvårdensram. Det bör påpekas att försäkringskassorna inie har personal utbildad förkuraliva uppgifter. Del finns heller ingen anledning all i försäkringskassornaåsladkomma någon form av dubblering av personal hos den primärkommunalasocialvården. a. frånFörsäkringsansiälldas förbunds sida har särskill rramhålliis,au SfU1978/79:4 3 mångaav dem som begär sjukpenning mer än en gång kan anias ha rätl lillsocialhjälp. Därvid har påpekats au en begränsningsregel sannolikl skullemedföra atl anlalel fullmakter för socialvården alt lyfta sjukpenning skulleöka. Del totala merarbetei härmed torde enligt verkets bedömning ändå bli hellmarginellt i förhållande lill de administrativa vinster kassorna skulle göralill följd av minskat antal utbetalningar. Det kan t. ex. påpekas au redan ställt sig bakom ell avskaffande avdag-för-dag-ulbeialning av sjukpenning. Verkei erinrar slulligen om all - med undanlag försjuk- och föräldrapenning enligl AFL-förfaitningsbeslämrnelser flnns för alladagersättningar och liknande bidrag inom verkets område och atl inte någon avdessa bestämmelser innebär en dag-för-dag-uibeialning. Medhänvisning lill all någon hänvändelse från lill regeringen inleerfordras i ärendei avslyrker verkei bifall lill moiionen. Även/öVsoAT;>7gsA:ö5ie/ö/'ft(//;£/er avslyrker bifall lill motionen med hänvisningtill att frågan om en begränsning av sjukpenningutbelalningarna f n. prövas avriksförsäkringsverket i samråd med försäkringskassorna. Förbundet framhålleratt skäl kan anföras både för och emot en reglering av utbetalningen lill högslen gång . Sålunda har å ena sidan den ökade frekvensen avdag-för-dag-uibelalningar visal sig medföra belydande problem i en delförsäkringskassor beroende på all en slor del av ulbeial-ningarna görs lillpersoner med missbruksproblem. En sådan ulbeialnings-form är ävenadminisiraiivt betungande och ökar riskerna för felaktig utbetalning. Å andrasidan har vissa av de försäkringskassor som förbundel hön motsatt sig enbegränsning av utbetalningarna inte bara därför att kassornas service tillallmänheten skulle försämras ulan också för alt detta kan antas föra med sigatt problemen skulle överflyilas från försäkringskassorna lill socialbyråerna. Förbundetanserali problemen med dag-för-dag-ulbelalningar framför allt i storstäderna ärså slora all någon form av begränsning av uibelalningarna måste komma lillstånd. Däremot finner förbundet det diskutabelt om sådana kassor som inte ansersig ha problem också måste ändra sill utbetalnings-system. Förbundel föreslårdärför au de försäkringskassor som så önskar skall fäövergå till eu system med ulbelalning av sjukpenning högst en gång varefteren jämförelse bör göras mellan de båda sysieinen från service- ochadministrativ synpunki. avslyrker likaledes bifall lill moiionen. Förbundel pekar i sillremissyilrande på de nackdelar en begränsad ulbelalning medför i form avförsämrad service lill allmänheten och en överflytining av problemen tillsocialvården. Förbundel anser au del vore olyckligl med en anvisning omulbelalning av sjukpenning högsl mol bakgrunden av all många avde försäkrade som begär sjukpenning mer än en gång kan anias ha rätltill socialhjälp och anlalel fullmakter från socialvården därför sannoliklskulle öka. Förbundel anför i anslulning härtill bl. SfU 1978/79:4 4 Förbundet anser del därför inte rimligt attkassorna skall undandra sig ansvaret föratt på konioren utbetala sjukpenning m.m. oftare än en gång lill den som har räll lill ersäiining. För atlnedbringa antalet sådana fall bör dock alla tänkbara resurser slällas tillsamhällets förfogande så all insalserna väsenlligl kan ökas för de människorsom är utslagna, missbrukare och andra med anpassningsproblem. Ökadeinformationsinsatser kan säkert också bidra lill au begränsakortiidsuibetalningarna. Med anledning av all flera avdelningar oroals övermängden av dag-för-dag-utbelalningar främsi i vissa storstadsområden förordarförbundel dock att ett system med begränsning av ulbelalning lill iveckan bör prövas under en försökslid vid försäkrin:gskassorna i ochUppsala län. Avdelningarna i dessa län har nämligen ansett atl den arbelskraftsom frigörs genom en begränsning av utbetalningarna kan användas lillförbällrad handläggning och ökade insaiser ur rehabiliteringssynpunkl m. m. Frågan hur ofta sjuk- eller föräldrapenning kanutbetalas regleras inte i AFL ulan i särskilda lillämpningsföreskrifier tilldenna lag. Enligt eu bemyndigande från regeringen ankommer del påriksförsäkringsverkel atl utfärda sådana föreskrifter. Verket har hillills inteföretagit någon ändring i den föreskrift som före tillkomsten av AFL utfärdadesav dåvarande riksförsäkringsanstalten och som innebär all sjuk-ellerföräldrapenning skall betalas ul för om inte annal överenskommils. Bakgrundenlill motionen är all allt fler försäkrade särskilt i storstadsområdena besökerförsäkringskassorna för alt få sin sjukpenning kontant ulbeiald.Följden härav har blivii inle bara en ökad adminislration utan också vissaproblem i samband med uibelalningarna. Motionärenanser att en bestämmelse, som innebär atl del måste förflyta viss lid, t. ex.en vecka, mellan utbetalningstillfällena skulle kunna underlätta arbelel påförsäkringskassorna. Hon hemsläller därför all hos regeringen begären översyn av nuvarande bestämmelser för försäkringskassornas administrationav sjukpenning m. m. Avriksförsäkringsverkels yitrande i ärendei framgår all verkei - om inte vidMBL-förhandlingar med personalorganisationerna bärande skäl anförs mol en sådanordning - överväger alt ulfärda en föreskrift att sjuk- och föräldrapenningskall utbetalas högsl en gång . Verkei har diskuterat såvälmöjligheterna till undanlag från en sådan regel som frågan om regeln börtillämpas endast vid sådana föirsäkringskassor, där problemen med lätautbelalningslillfällen är särskill slora. Verkei har emellertid slannal för alten generell bestämmelse om veckoulbeialning utan möjlighel lill undanlag bälireän den tillämpade ordningen överensstämmer med vad som gäller intebara i fråga om löneutbetalningar utan också i fråga om ulbelalningar av andrasociala förmåner inom verkets område än de nu aktuella. SfU 1978/79:4 5 Verkei har också att arbetet för de anställdapå försäkringskassorna skulle underlättas om de kan hänvisa till en generellregel som inte ger uirymme för någon diskussion om hur ofta sjuk- ochföräldrapenning skall kunna belalas ul. Frånpersonalorganisalionens, , sida har man molsatisig en ändring av nuvarande utbetalningsrutiner men föreslagit enförsöksverksamhet vid försäkringskassorna i och län medutbetalning av sjukpenning högsl en gång . Förbundel har framhållitatt, mot bakgrunden av del stora sociala ansvar försäkringskassorna lått förmedborgarnas trygghet, kraven på effektivilel och rationella lösningar inte fårbli avgörande för etl ställningstagande i frågan. Förbundel har också, liksomelt flerial försäkringskassor, uUryckl farhågor för alt en begränsning avutbetalningarna från försäkringskassorna kommer atl medföra all de försäkrade isiället vänder sig lill de socialvårdande organen. Dessa skulle därmed fåöverta de problem försäkringskassorna har med läta utbetalningar av sjukpenning,samiidigi som försäkringskassorna i stället skulle få en ökad administrationgenom alt det utfärdades fler fullmakter för socialvårdsmyndighelerna attuppbära de försäkrades sjukpenning. Eftersomdel främsi är en uppgift för riksförsäkringsverkel atl utfärdalillämpningsföreskrifier till AFL och verkei överväger atl ulfärda föreskrifteri den fråga som motionären tagit upp anser utskottet i likhet medremissinstanserna att motionen inte bör föranleda någon åtgärd från riksdagenssida. De synpunkter som framförts bl. a. från personalorganisalionens sida geremellertid ulskoltel anledning atl något beröra gränsdragningen mellanförsäkringskassornas och de socialvårdande myndigheternas uppgifter. Det är ioch för sig förståeligt om förbundet känner tveksamhet inför enuibeialningsregel som framslår som en inskränkning i servicen lill allmänheten.Samtidigt är det uppenbart atl det i mycket hög utsträckning är personer medmissbruks-ellerandra sociala problem som begagnar sig av den nuvarande möjlighetenatl få sin sjukpenning utbetald . En konsekvens av en regel omulbelalning av sjukpenning endast en gång kan naluriiglvis bli au enförsäkrad som har anspråk på lälare utbetalningar vänder sig till socialvårdensorgan. En sådan ulveckling flr emellertid den följden, att denhjälpsökande då kan få - förutom lillfällig ekonomisk hjälp - även den kuraiivahjälp och vård som vederbörande kan vara i behov av. Försäkringskassornadäremol har, såsom riksförsäkringsverkel understrukit, inle personal utbildadför sådana uppgifter. all avslårmoiionen 1977/78:1492. SfU1978/79:4 6 Närvarande:Sven Aspling (s), (), (), (), (), (), (), EricMarcusson (s), (), (), Gösia (), RalfLindström (s), (), () och *(c). *Ejnärvarande vid betänkandets justering.