bet · G201SfU18 · 1978-12-31 00:00:00 — Vissamindre tillfredsställande effekter av den nuvarande sjukpenningförsäkringenberörs därefter i direktiven, nämligen dels att kompensationen blir lägre vidkorta sjukfall beroende på att sjukpenning inte utges för insjuknandedagen ochpå den s. k. fridagsregeln, dels att gällande bestämmelser kan ge ojämnaeffekter för delårs- och deltidsanställda och dels att försäkringenssjukpenning inte höjs för gången tid i samband med kollektivavtal som ocksåinnebär retroaktiv löneökning. Departementschefen framhåller att om man inomförsäkringens ram skall kunna komma till rätta med dessa effekter torde detkrävas omfattande ändringar i dess grundkonstruktion, t. ex, i fråga omfridagsregeln och reglerna om sjukpenninggrundande inkomst. Det finns då riskför att det i stället kan uppkomma andra, vägande nackdelar. Ettalternativ för att till väsentlig del komma förbi svårigheterna kan, framhållerdepartementschefen, vara att införa en sjuklöneperiod i sjukersättningssystemet.Han erinrar om att ett sådant förslag (SOU 1972:60) tidigare lagts fram av denår tillkallade sjukpenningutredningen men fått ett blandat mottagande vidremissbehandlingen. a. gjordes från arbetsta-garhåll gällande att ettsjuklönesystem skulle innebära ökat beroende och minskad trygghet påarbetsmarknaden. Såvittgäller de nämnda invändningarna mot ett sjuklönesystem betonardepartementschefen att arbetstagarnas trygghet därefter har stärkts väsentligt,bl. a. genom tillkomsten av lagen(1974:l2)om anställningsskydd, lagen (1974:13)om vissa anställningsfrämjande åtgärder, som t. ex. gäller äldre ochhandikappade,samtlagen(l976:580)om medbestämmande i arbetslivet. Han erinrarockså om att våra nordiska grannländer numera har lagstadgad elleravtalsreglerad sjuklön från arbetsgivaren. 1direktiven framhålls också att ett sjuklönesystem som täcker de kortaresjukfallen kan beräknas leda till en avlastning för försäkringsadministrationen.Den administrativa belastningen på arbetsgivarna till följd av ettsjuklönesystem skulle sannolikt bli begränsad, eftersom sjuklönereglerna SfU 1978/79:18 11 tordekunna ansluta till data och rutiner som finns inom den ordinarielöneadministrationen. För arbetstagarna skulle ett sjuklönesystem kunna medföraförenklingar. En annan vinst är att det skulle ge möjlighet till ett riktigareoch enklare skatteavdrag från sjukersättningen. Kommitténskall, anför departementschefen, göra en översyn av sjukförsäkringen i syfteatt mildra de tidigare beskrivna ogynnsamma effekterna av nuvarande regler. Denskall därvid överväga lämpliga metoder för att lösa frågorna. Som en alternativlösning kan kommittén pröva förutsättningarna att införa en period under vilkenarbetsgivaren skall svara för sjukersättningen, sjuklön, i stället förnuvarande ersättningsregler. Kommittéuppdraget inrymmer också processuella ochadministrativa frågor samt frågor om avgiftsuttag. I den mån arbetsgivarnagenom en skyldighet att betala sjuklön övertar förpliktelser som vilar påsjukförsäkringen måste det beaktas när det gäller att fastställa avgiften tillförsäkringen. Ett förslagom sjuklön måste omfatta de lagbestämmelser som börgälla för ersättningen, däribland de regler som behövs för att tillförsäkra deanställda rätt till ledighet och ekonomisk ersättning vid sjukdom under den tidsom skulle omfattas av sjuklönesystemet. Kommittén bör uppmärksamma att ettsjuklönesystem inte leder till ökade svårigheter för personer med relativt högsjuklighet eller med arbetshandikapp att få arbete. Idirektiven berörs också egenföretagarnas ställning inom sjukpenningförsäkringen.Kommittén bör sålunda överväga vilka följdändringar förslagen bör leda till föregenföretagarnas del. I det sammanhanget uppkommer särskilda frågor beträffandeförsäkrade med s. k. blandad inkomst, dvs. inkomst av både anställning ochannat förvärvsarbete, samt om framtida karensregler och sjukförsäkringsavgifterför egenföretagare. Kommittén bör särskilt undersöka om de olikasjukförsäkringsalternativen för egenföretagare kan ersättas med enhetligaregler för hela denna grupp. Även hemmamakeförsäkringen och den frivilligasjukpenningförsäkringen för hemmamakar och studerande bör ses över avkommittén. Vad gäller egenföretagare bör kommittén vidare undersökatillämpningen och verkningarna av nuvarande regler för sjukpenninggrundandeinkomst med hänsyn till att egenföretagarnas sjukpenning har förmenats gebristande kompensation för inkomst-föriust i vissa fall. viljaföreslå ändringar på förmånssidan, måste den också beakta konsekvenserna påavgiftssidan. Avslutningsvisframhåller departementschefen aU kommittén bör bedriva sitt arbete skyndsamtoch med sikte på att kunna redovisa ett samlat utredningsförslag. I betänkandet behandlas ett antal motioner somberör frågor inom sjukpenningförsäkringen. Dessa avser dels ändringar igällande regler för rätt SfU 1978/79:18 12 tillsjukpenning, dels finansieringen och administrationen av förmåner vid sjukdomoch dels åtgärder för att minska sjukfrånvaron. Vissavillkor för tillhörighet till försäkringen För anslutning till sjukpenningförsäkringen fordrasatt man är inskriven i allmän försäkringskassa, vilket kan ske först fr. o. m.den månad då man fyller . Sjukpenning kan därefter utgå vid sjukdom sominnebär nedsättning av arbetsförmågan med minst hälften om den sjukpenninggrundandeinkomsten uppgår till . för år eller om den försäkrade är s. k.hemmamake. Uppbär den försäkrade hel förtidspension upphör försäkringen attgälla. Detsamma är fallet när hemmamakeförsäkrad fyller . 1 övrigt gälleratt sjukpenning kan utgå under för tid efter det den försäkradefyllt eller börjat uppbära hel ålderspension. Imotionen 223 av m. fl. vänder sig motionärerna mot att ungdomar somkommer ut i förvärvsarbete inte kan omfattas av sjukpenningförsäkringen.Rätten till sjukpenning bör, anser de, inte vara beroende av åldern utan av omnågon har arbete som ger en sjukpenninggrundande inkomst. Motionärernahemställer därför att skall begära förslag om att åldersgränsen 16 årskall slopas. Utskottethar tidigare (se SfU 1976/77:22 och 1977/78:26) uttalat att det inte villbestrida att det finns skäl som talar för en sänkning av åldersgränsen förtillhörighet till sjukpenningförsäkringen. Eftersom frågan tillhör detämnesområde som socialpolitiska samordningsutredningen skall behandla harutskottet ansett att man bör avvakta resultatet av utredningens arbete innanman tar slutlig ställning till frågan. Vad utskottet anfört har godkänts avriksdagen. Utskottet anser inte att nu har anledning att inta enannan ståndpunkt i frågan och avstyrker därför bifall till motionen 223. NilsCarishamre påpekar i motionen 1798 att en ålderspensionär får sin rätt tillsjukpenningersättning begränsad oavsett om han uppbär hel ellerhalv sjukpenning . Motionären menar att - på samma sätt som ärfallet inom föräldraförsäkringen när den försäkrade endast tar ut halvföräldrapenning - med halv sjukpenning bör anses mötsvara sjukpenningunder en hel dag, och han begär att fattar beslut om en sådan ändringi 3 kap, 3 § AFL. Föräldraförsäkringensyftar främst till att ge föräldrar ekonomisk möjlighet till en viss tidssamvaro med sina barn under dessas första levnadsår och i andra situationer dåföräldrarna själva behöver vårda barnen. Det har därvid ansetts rimligt att geföräldrarna en viss frihet att välja hur de vill utnyttja den föräldraledighetsom grundar rätt till ersättning. Dennämnda valfriheten inom föräldraförsäkringen anser utskottet knappast kunnaåberopas för att utsträcka den samordningstid mellan sjukpenningförsäkringenoch ålderspensioneringen som bedömts vara skälig. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motionen 1798. SfU 1978/79:18 13 fastställer försäkradssjukpenninggrundande inkomst pågrundval av uppgifterom den förvärvsinkomst somhan kan antas få under det närmaste året. skiljer då påinkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete. Den senareinkomsten, som avser arbete för egen räkning, får inte beräknas till högrebelopp än som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning.Så snart fått kännedom om inkomständring som bör påverkasjukpenningens storlek skall beslutet om sjukpenninggrundande inkomst omprövas.Det nya beslutet blir giltigt först efter det att kassan fött kännedomom inkomständringen. Egenföretagarnasställning inom sjukpenningförsäkringen berörs i motionen 708 av Sven-ErikNordin m. fl. Motionärerna anger vissa situationer i vilka de anser attegenföretagarna - främst beroende pä att deras inkomster kan variera starktmellan olika år - inte är jämställda med anställda i förmånshänseende. Så t.ex, kan den sjukpenninggrundande inkomsten för en egenföretagares arbete iprincip inte beräknas högre men väl lägre än vad som svarar mot liknande arbeteför annans räkning. En egenföretagare är vidare skyldig att återbetala för högtutgiven sjukpenning, om hans inkomst skulle visa sig bli lägre än vad somberäknats medan det däremot inte föreligger någon motsvarande skyldighet förförsäkringskassan att retroaktivt utbetala höjd sjukpenning om inkomsten skullebli högre än beräknat. Motionärerna anser också att de bestämmelser inom sjukpenningförsäkringensom berör egenföretagarna är komplicerade och svårtolkade. 1 syfte att skapabättre jämställdhet mellan löntagare och egenföretagare bör, menar de,bestämmelserna utformas så att de blir smidigare och lättare att tolka.Motionärerna begär att skall ge regeringen till känna vad som anförtsi motionen om en utredning om egenföretagarnas ställning i sjukpenningsystemet. Somframgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen för direktiven tillsjukpenningkommittén ingår de frågor som berörts i motionen i kommitténsarbete. 1 direktiven har särskilt framhållits att kommittén skall undersökatillämpningen och verkningarna av nuvarande regler för sjukpenninggrundandeinkomst med hänsyn till att egenföretagarnas sjukpenning har förmenats gebristande kompensation för inkomstförlust i vissa fall. Kommittén skall ocksåundersöka om de olika sjukförsäkringsalternativen för egenföretagare kanersättas med enhetliga regler för hela denna grupp. På grund av det anfördaanser utskottet att något särskilt tillkännagivande med anledning av motionen708 inte är påkallat. Motionen1802 av och syftar till en utredning om rätt förarbetslösa personer att få sin sjukpenninggrundande inkomst ändrad underpågående sjukfall. Motionärerna påpekar att i de fall avtalsuppgörelserpåverkar en anställds framtida årsinkomst kan han få sin sjuk- SfU 1978/79:18 14 penninggrundandeinkomst höjd under pågående sjukfall medan en motsvarande möjlighet inte finnsför den som saknar last anställning vid sjukfallets början, oavsett om hanregelmässigt brukar arbeta inom en viss bransch, är fackligt ansluten och föresjukdomsfallet uppbär ersättning från erkänd arbetslöshetskassa. Medhänsyn till de omfattande direktiv som sjukpenningkommittén fått anserutskottet att den fråga som tagits upp i motionen har ett sådant samband medutredningsarbetet att motionen bör överiämnas till kommittén för enförutsättningslös prövning. Det anförda bör med anledning av motionen 1802 gesregeringen till känna. Hemmamake är vid sjukdom berättigad tillsjukpenning med . Genom att teckna frivillig sjukpenningförsäkringkan hemmamaken erhålla en sammanlagd sjukpenning av . Beloppenhar varit oförändrade , då de höjdes från 6 resp. 15kr. Fråganom en höjning av hemmamakes sjukpenning behandlas i två motioner. 1 motionen1799 av m. fi. framhåller motionärerna att värdet av förmånenurholkats väsentligt genom prisutvecklingen. Motionärerna begär att riksdagenskall besluta dels att hemmamakesjukpenningens belopp skall höjas till 13 kr.per dag fr, o. m. innevarande år, vilket skulle innebära attrealvärdet återställdes till nivå, dels att beloppet därefter vidingången av varje nytt år skall justeras i förhållande till basbeloppetsförändring, 1 motionen 880 av m, fi. tar motionärernahemmamakesjukpenningens belopp , , som utgångspunkt för enomräkning till dagens penningvärde, och de menar att en höjning av beloppettill . per dag är ett minimikrav. Motionärerna hemställer att motionenskall överlämnas till sjukpenningkommittén med en begäran om förslag tillhöjning av hemmamakesjukpenningen. Enligtdirektiven till sjukpenningkommittén skall denna också se överhemmamakeförsäkringen. Utskottet anser därför inte det finns anledning förriksdagen att nu fatta beslut om en höjning av sjukpenningens belopp utanmotionerna bör i stället överiämnas till kommittén för beaktande. Utskottetvill emellertid betona angelägenheten av att utredningen positivt prövar fråganom en förbättring av försäkringsförmånen med hänsyn till den successivaförsämring som den undergått. Vad utskottet anfört bör rned anledning avmotionerna 880 och 1799 ges regeringen till känna. fanns en bestämmelse om karenstid sominnebar att sjukpenning inte kunde utgå av ettsjukdomsfall. SfU 1978/79:18 15 Numeragäller att sjukpenning inte utgår för insjuknandedagen. Vid upprepad sjukdominom utgår dock sjukpenning även . Detsamma är fallet omden försäkrade gått miste om dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa ellerkontant arbetsmarknadsstöd. 1 fråga om sjukperiod som varar högst sex dagarutöver insjuknandedagen utgår sjukpenning inte för sådan dag då den försäkradeändå inte skulle ha arbetat om inte antalet sådana dagar överstiger två(fridagsregeln). Medhänvisning till att de korta sjukdomsfallen medfört ökade utgifter försjukförsäkringen föreslår i motionen 707 att frågan omåterinförande av karensdagar skall utredas. Motionären utgår från att manskulle kunna ha två dagars karenstid i de fall sjukdomen inte varar mer än sexdagar. Vid längre sjukdomsfall bör sjukpenning utgå från insjuknandedagen.Detsamma bör vara fallet om sjukdomen är av sådan art att det är nödvändigt mednågon eller några dagars frånvaro vid upprepade tillfällen. Kostnaderna för deföreslagna karensdagarna skulle enligt motionären t. ex. kunna fördelas så attarbetstagaren själv svarar för kostnaderna medan arbetsgivarenbetalar sjuklön . Motionären anser att ett oavvisligt krav börvara att det föreslagna systemet blir tillämpligt också på dem som haravtalsenlig sjuklön. Han begär att sjukpenningkommittén skall få i uppdrag attpröva ett rättvist karensdagssystem i enlighet med vad som anförts i motionen.Också motionären i motionen 1805, , begär mot bakgrund av detökade antalet korttidssjukfall att sjukpenningkommittén skall pröva frågan ominförande av , dock att undantag bör göras för sådana fall därsjukdomen är ofta återkommande. Motionäreni motionen 1811, , anser att de nuvarande möjligheterna attsjukanmäla sig under insjuknandedagen bör begränsas så att anmälan endast kangöras fram till . Därigenom skulle, menar motionären,ersättning inte, såsom nu är fallet, kunna utgå utan karenstid ochersättningsreglerna skulle bli mer rättvisa. Motionären begär att regeringenskall förelägga ett förslag i frågan. Sjukpenningkommitténsfrämsta uppgift enligt direktiven är att överväga lämpliga metoder för att sökamildra de ogynnsamma effekter av sjukpenningförsäkringens nuvarande regler sommedför bl. a. att kompensationen blir lägre vid korta sjukfall beroende på attsjukpenning inte utges för insjuknandedagen och på den s. k. fridagsregeln.Avsikten är således att den enskilde skall få bättre kompensation förinkomstbortfall. har, såsom framgår av inledningen till betänkandet,tidigare avvisat tanken på att återinföra ett karensdagssystem inomsjukpenningförsäkringen och därvid framhållit att en återgång till ett sådantsystem skulle motverka ett av de främsta syftena med reform. Utskottetanser att bör vidhålla denna uppfattning och avstyrker följaktligenbifall till motionerna 707, 1805 och 1811, m, fl, begäri motionen 1628 åtgärder föratt diabetiker skall SfU 1978/79:18 16 kunnakompenseras försitt inkomstbortfall i samband med sjukhusbesök fördiabeteskontroll m. m. Motionärerna menar att det ligger i samhällets intresseatt alla diabetiker följer rekommendationerna om regelbundna sjukhusbesök ochatt det, även om besöken inte uppgår till många dagar , kan ifrågasättasvarför kontrollen skall behöva innebära en ekonomisk uppoffring för denenskilde, 1 synnerhet för de personer som har låg eller normal inkomst och sombor i glesbygd med långa och tidskrävande resor till sjukhus blir, anförmotionärerna, även enstaka dagar med inkomstbortfall en kännbar ekonomiskpåfrestning. Motionermed samma syfte som den förevarande har såsom framgår av inledningen tillbetänkandet vid ett flertal tidigare tillfällen avslagits av på förslagav socialförsäkringsutskottet. Utskottet har därvid bl. pekat på det skyddmot inkomstbortfall som försäkrade med kroniska sjukdomar och tätt återkommandesjukhus-och läkarbesök har genom att ny sjukperiod som börjar inom 20 dagarefter föregående sjukperiods slut medför rätt till sjukpenning även förinsjuknandedagen. Regeln tillämpas så att dag under vilken den försäkrade pågrund av sjukdom eller läkarkontroll inte kunnat arbeta alls eller kunnatarbeta endast obetydlig del räknas som en sjukperiod. Ävenden nu berörda frågan har emellertid samband med den pågående översynen avsjukpenningförsäkringen. kommer enligt direktiven attpröva förutsättningarna att införa en period under vilken arbetsgivaren skallsvara för sjukersättningen i stället för nuvarande ersättningsregler. Medhänsyn härtill finns det enligt utskottets mening anledning att avvaktaresultatet av kommitténs arbete. Utskottet avstyrker på grund av det anfördabifall till motionen 1628. De som under sjukdom uppbär ersättning för vård avfosterbarn kan erhålla sjukpenning endast i den mån den sjukpenninggrundandeinkomsten härrör från annat förvärvsarbete än fosterbarnsvården. m. fl. anser i motionen 874 att en hemmamake som ärfosterförälder inte får tillfredsställande kompensation vid sjukdom genom degällande bestämmelserna. Motionärerna erinrar om ätten hemmamake kan försäkrasig för en frivillig sjukpenning så att den sammanlagda sjukpenningen uppgårtill . Vårdar samma hemmamake fosterbarn mot ersättningutgår däremot ingen sjukpenning. Motionärerna påpekar också att i de fallfosterföräldern är föräldraledig sänks föräldrapenningens garantibelopp, 32 kr.per dag, med det belopp som motsvarar fosteriönen. Deeffekter av gällande bestämmelser som påtalats i motionen är en följd av atthemmamake, som börjar förvärvsarbeta -1, ex. vårda fosterbarn - i sådan SfU 1978/79:18 17 omfattningatt inkomsten överstiger . , inte längre fyller villkoren förhemmamakeförsäkringen. Rätten till sjukpenning skall vid förvärvsarbete istället bedömas på grund av den sjukpenninggrundande inkomsten. Sjukpenningenssyfte är att ge kompensation för inkomstbortfall. Då något sådant bortfall inteuppkommer när fosterlönen fortfar att utgå under fosterförälderns sjukdom, börsjukpenning inte heller utgå. Någon kritik kan därför enligt utskottetsuppfattning inte riktas mot sjukförsäkringens bestämmelser som, enligt vad somframgår av det inledningsvis anförda, kompletterats så attfosterförälder är tillförsäkrad en ersättning -fosterlön med utfyllnad i form av föräldrapenning - motsvarande minst garantinivånför föräldrapenningen. Pä grund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionen 874. S. k. arbetsgivarinträde kommer huvudsakligen tillstånd genom överenskommelse i kollektivavtal som slutits eller godkänts avarbetstagarorganisation, som är att anse som huvudorganisation. Enarbetsgivare, som på grund av sådan överenskommelse betalat lön under enarbetstagares sjukdom, har i gengäld rätt att uppbära arbetstagarenssjukpenning. AFLinnehåller bestämmelser om arbetsgivarinträde i ytteriigare en situation,nämligen när regeringen inte föreskrivit undantag från vad som är stadgat omrätt till sjukpenning beträffande arbetstagare, som enligt statligaföreskrifter eller på grund av bestämmelser som beslutats av kommun ellerlandstingskommun har rätt till lön vid sjukdom. Sådant arbetsgivarinträdemedför rätt för arbetsgivaren att uppbära arbetstagarens sjukpenning i denordning regeringen bestämmer, dock endast i den mån sjukpenningen inteöverstiger den utbetalda lönen. Löneförmånernaför anställda hos staten regleras i kollektivavtal. Förmånerna omfattar ocksålön under sjukdom. Även arbetsgivarens rätt till anställds sjukpenning vidarbetsgivarinträde regleras i kollektivavtal. Avtalsbestämmelserna medger attarbetsgivaren vid utgiven sjuklön får uppbära den anställdes hela sjukpenningoavsett om den överstiger lönen. Anställd, som själv önskar uppbära sinsjukpenning, har dock rätt att anmäla undantagande från arbetsgivarinträdet. Imotionen 1242 av och begär motionärerna attbestämmelserna i om arbetsgivarinträde på grund av kollektivavtal skalländras så att arbetsgivaren också i dessa fall av arbetsgivarinträde fär rättatt uppbära arbetstagarens sjukpenning endast i den mån denna inte överstigerden utbetalda sjuklönen. Motionärerna framhåller att de nuvarande bestämmelsernamedför att deltidsanställda hos staten som har annan förvärvsinkomstinte blir kompenserade för bortfallet av denna inkomst vid sjukdom. Denmöjlighet som finns att begära undantagande från arbetsgi- SfU 1978/79:18 18 varinträdetär, menar motionärerna, inte tillräcklig föratt undanröja konsekvenserna avgällande bestämmelser med hänsyn till att arbetstagaren vid ett undantagandeföriorar de förmåner arbetsgivarinträdet medför. Detförhållande som kritiseras i motionen är ett resultat av förhandlingar mellanarbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna om löneförmånerna för statligtanställda. Någon anledning för att inskränka förhandlingsrättengenom lagstiftning anser utskottet inte föreligger. Utskottet vill emellertidfästa uppmärksamheten på att den fråga motionärerna tagit upp kommer attbehandlas av sjukpenningkommiitén i samband med att denna prövarförutsättningarna att införa ett obligatoriskt sjuklönesystem. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionen 1242. Differentieringav socialförsäkringsavgiften till sjukförsäkringen m. m. Sjukförsäkringen finansieras till övervägande delgenom avgifter från arbetsgivare och egna företagare. Avgifterna utgör f n.10,av ett avgiftsunderlag, som för arbetsgivarnas del i huvudsak utgörs avsumman av utgivna löner och ersättningar. 1motionen 1657 av m. fl. hänvisar motionärerna till statistiskauppgifter om sjukfrånvaron, vilka visar att företag med ett fåtal anställda harbetydligt lägre sådan frånvaro än företag med många anställda. Mot dennabakgrund anser motionärerna att bör begära förslag om attarbetsgivarnas avgifter till sjukförsäkringen skall differentieras i förhållandetill företagens storiek. Skillnaderna i sjukfrånvaron vid olika företagåberopas också i motionen 1809 av m. fl. 1 denna motion föreslåsatt sjukpenningkommittén skall få tilläggsdirektiv om att skyndsamt utredamöjligheterna att fördela kostnaderna för sjukfrånvaron på ett sätt som bättresvarar mot frånvarons omfattning på olika arbetsplatser, exempelvis genom attarbetsgivarna till viss del får svara för lön under korttidsfrånvaro. uppgifter ingår, som tidigare nämnts, att prövaförutsättningarna att införa en period under vilken arbetsgivaren skall svaraför sjukersättningen. 1 den mån arbetsgivaren åläggs betala sjuklön och därmedövertar förpliktelser som åvilar den allmänna försäkringen skall dettaenligt direktiven beaktas när det gäller att fastställa avgiften tillsjukförsäkringen. Utskottet anser att syftet med motionerna 1657 och 1809 ärtillgodosett genom det nämnda utredningsuppdraget och avstyrker därför bifalltill desamma. Utskottetbehandlar i detta sammanhang även motionen 1223 av förste vice talmannenTorsten , vari begärs en utredning om ett förenklat system förutbetalning av bidrag och ersättningar. Motionären framhåller attutbetalningarna av olika bidrag och administrationen av de sociala åtgärdernahar krävt en allt större och mer komplicerad apparat, som dessutom tenderar attöka. Han anser därför att administrationen bör förenklas genom att vissa SfU 1978/79:18 19 arbetsgivarfinansieradeersättningar utbetalas direkt av arbetsgivaren.