bet · G201AU23 · 1978-12-31 00:00:00 — Den nuvarande indelningeni allmänna och inre stödområdet saml den s. k. grå zonen föreslås upphöra. 1stället föreslås en indelning i sex stödområden. Fördet regionalpolitiska stödet begär regeringen en ram om 7,4 miljarder kronorför perioden /80-1983/84. Vidare föreslår regeringen en rad förändringar avstödformerna, bl. a. ell förstärkt sysselsättningsstöd. Nya statligaindustricentra föresläs i Ange och . De särskilda stödåtgärderna iglesbygder föresläs bli utbyggda och samordnade. Frågorom lokaliseringspåverkan i offentlig och privat verksamhet med utgångspunkt isåväl den offentliga sektorns som den privata tjänstesektorns betydelse försysselsättningen behandlas också i propositionen. Slutligen flnns ett avsnittom den regionalpolitiska/o«/f/;//7gfrt. Tillgrund för regeringens förslag ligger följande utredningsförslag som redovisas isamiuanfatining i bilagor lill propositionen: O betänkandeRegionalpoliliska stödformer och styrmedel (SOU 1978:62), Oglesbygdsdelegalionens rapport och service i glesbygd (Ds I1978:37), av expertgruppen för regional utvecklingsverksamhet (ERU) avgivnabetänkandena Att främja regional utveckling (SOU 1978:46,47), Förslag tillERU:s framtida organisation (Ds I 1978:40) och Regional forskning på 1980-lalei(Ds I 1979:03), olänsstyrelsernas i samband med länsrapport gjorda analyser om orlsplanensom instrument i den regionala ulvecklingsplaneringen och länsstyrelsernasförslag till inplacering av kommuner i stödområden samt Oen inom indusiridepariementei gjord utvärdering av erfarenheterna av systemetmed lokaliseringssamråd. Med anledning av den föreliggande propositionen 112har väckts 61 motioner. Dessutom tar utskoitet upp 50 motioner som väcktstidigare under AU 1978/79:23 30 riksmöteti olika regionalpolitiska ämnen. Som påpekats redan i inledningen till deltabetänkande innehåller ell stort anlal motioner yrkanden om åtgärder m. m. iolika län, däribland förändringar i den slödområdesindelning som föreslås ipropositionen. Ipartimolionerna 2562 från och 2557 frän moderata samlingspartietliksom i den socialdemokratiska motionen 2561 av m. fl.framställs yrkanden om förändringar i eller kompletteringar av propositionensförslag. Dessa förslag är i vissa avseenden av principiell natur. Gemensamt förmotionerna är emellertid alt man godtar flertalet av de konkreta förslagen ipropositionen. kommunisterna däremot anser att propositionenfrån regionalpolitisk synpunkt är helt meningslös och yrkar i parlimotionen2513 avslag på propositionen i dess helhet. Utskottet tar därför först uppdetta yrkande till behandling. Vpkgrundar sitt yrkande om avslag på propositionen på en analys av den hittillsförda regionalpolitiken och dess resultat. Analysen mynnar ut i totalomdömetatt den politik som har förts sedan mitten av 1960-talel har lett till altsysselsättningsförhällandena i hela landet har försämrats och alt skogslänenssituation jämfört med det övriga landet snarare har förvärrats än förbättrats.Det väsentliga sägs vara alt de regionala kriserna kvarstår, fördjupas ochsprider sig till nya områden. Den regionalpolitik som har bedrivits måstedärför enligt motionen förkastas och ersättas av en helt ny typ av politik. Idenna nya politik måste man överge nuvarande anpassningsplanering och övergåtill en medveten, styrande regionalpolitik. Mot denna bakgrund formulerar vpkföljande program, avsett att ligga till grund för en ny regionalpolitik: Regionalpolitiken skallbedrivas i form av en slyrningsplanering, där ansvariga politiska beslut direkiavgör resursernas fördelning pä regioner. En stort, långsiktigt statligtindusiriprogram skall läggas upp, inriktat på atl starkt höja förädlingsgradeni ekonomin totalt och i de särskilda branscherna samt med minsta energi- ochrävaruålgång skapa maximalt med arbete. Dessa statliga industrier skallplanmässigt utlokaliseras i skilda regioner. Alla större privatainvesteringar skall med avseende pä sin geografiska lokalisering och fördelningrätta siig efler samhälleliga beslut. En planeringsdepartement skallinrättas med uppgifl alt ta fram underlaget för och frän riksnivå fördelastatliga och större privata investeringar. Planeringsdepartementet skallsamla investeringar i produktionen, följdinvesteringar i samhälletsinfrastruktur och i bebyggelse lill större samordnade projekt. Delta ärnödvändigt för att fä effektiva insatser och för att bygga upp genomtänkta ochväl fungerande levnadsmiljöer. Ett nationellt program skallläggas upp för att dämpa privatbilismen och bygga ut kollektivtrafik ochinrikes sjöfart till högsta tekniska kapacitet. Delta är nödvändigtlöralteflékiivisera transportväsendet, rädda kollektivtrafiken i glesbygdernasamt sanera storstadsmiljöerna. program skall läggas uppför all sysiemaiiski undanröja de effekter hittillsvarande lokaliseringsmönslerfått i storstäderna - siocknings- och AU 1978/79:23 31 köproblem,förstöring av den fysiska miljön, bosladssegregering och ansamling avsocialmedicinsk problemalik. Den nuvarandeortsklassificeringen skall avskaffas. Planeringsdeparle-mentei och länsorganmåste kunna planera för nya typer av utbyggnader och läiortsmönster, vilka ärägnade atl bryta ned skillnaderna mellan stad och land. Småorter och glesbygder skallvara garanterade fullvärdig försörjning med elementära nytligheler - saniläruiruslning, normal bosiadssiandard, dagligvaruservice,rimliga reseavståndfördagliga funktionersåsom skola och arbete. Målsättningenför regionalpolitiken skall vara full, effektiv och beslående sysselsättning i varje län samt att ingen kommun eller bygd med en befolkningsunderiag på minst 10 000 skall behöva drabbas av kroniska flyltningsförlusler. Propositionen är i väsentliga delar baserad pä deförslag som har lagts fram av bl. a. sysselsältningsutredningen. Enutgångspunkt för den omprövning som föreslår är atl nuvaranderegionalpoliliska stödformer skall bilda stommen i stödverksamheten även iframtiden. Avsiktenär all effektivisera de nuvarande regionalpolitiska medlen för att direktpåverka industri- och serviceföretag inom den privata sektorn. Dessutomuppmärksammas den offentliga sektorns betydelse för sysselsättningen. Däremotfaller industri- och branschpoliliska frågor, som är ett av de väsentligamomenten i vpk-motionen, i princip utanför ramen för detta ärende. De kravmotionärerna för fram aktualiserar långtgående förändringar av vårt politiskaoch ekonomiska system. Utskottet har inte sett som sin uppgift atl i dettaärende gå in på frågor av sådant slag. Utskottet avstyrker med hänvisning tilldet anförda vpk:s yrkande om avslag på propositionen. Utskottet finner medhänsyn till vad ovan sagts inte anledning att gå närmare in på motionensregionalpoliliska program. En del av de frågor som las upp i programmet haremellertid aktualiserats frän andra utgångspunkter i motioner som behandlassenare i belänkandet. 1moiionen 2564av (apk) och (apk) begärs en för helalandet sammanhållen plan for sysselsättningspolitiken. Ett liknande yrkandeframställs av samma motionärer i moiionen 772 som väcktes . 1 den sistnämnda moiionen tilläggs atl utvecklandet av nyastatliga basindustrier skall ingå som ett viktigt led i planen och det yrkasdessutom atl skall anta en lag om envars rätt till arbete. Deallmänna riktlinjerna för sysselsättningspolitiken drogs upp i propositionen1975/76:211 om samordnad sysselsättnings- och regionalpolitik och riksdagensbeslut med anledning av propositionen (AU 1976/77:7). Till grund förpropositionen låg sysselsäitningsutredningens försia delbetänkande Arbete ätalla. Utredningen har avgetl ett omfattande slutbetänkande benämntSysselsättningspolitik för arbete åt alla (SOU 1979:24). Betänkandet skall nuremissbehandlas och i samband därmed kan man vänta sig en ny ingåendediskussion av sysselsättningsfrågorna, bl. a. från regionalpoliliska AU 1978/79:23 32 utgångspunkter.Med hänsyn härtill bör man inte nu gä närmare in pä de frågor som behandlas imotionerna, vars yrkanden därför avstyrks. Vadbeiräffar yrkandet om lagstiftning om envars rätt lill arbete vill ulskottei hänvisalill alt sysselsäiiningsulredningen har ultalat all rätten till arbete inte kangaranteras av allmänt formulerade lagar eller politiska deklarationer.Utredningen anseralt den verkliga rätlen lill arbete uppfylls av de insatsersom görs för att skapa tillräckligt med lämpliga arbetstilirallen. Utskottetdelar denna uppfattning och avstyrker därför även detta yrkande avmotionärerna. Regionalpolitiken syftar lill att åstadkomma enjämn fördelning av välfärden mellan landets olika delar. En god ekonomiskutveckling i landet är en förutsättning fören effektiv regionalpolitik. Sedanmitten av har för vårt näringsliv så betydelsefulla grenar somgruv-, stål-, skogs- och varvsindustrierna haft svåra strukturproblem på grundav ändrade konkurrensförhållanden gentemot utlandet och en djupgåendelågkonjunktur i omvärlden. Motsvarande problem för tekoindustrin började långttidigare. Dessa strukturförändringar påverkar utvecklingen inte bara istödområdena utan skapar också problem i orter i Syd- och med entidigare allmänt sett god utveckling. Strukturproblem av den art och omfattningsom det här är fråga om kan endast till en del avhjälpas med regionalpolitiskaoch arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De måste i första hand mötas medindusiripolitiska åtgärder. Industripolitikens inriktning prövas av riksdagenmed anledning av propositionen 1978/79:123 och däröver avgivna motioner (NU1978/79:59). Basenför såväl industri- som regionalpolitikens möjligheter atl skapa en önskvärdindustriell tillväxt är en ekonomisk politik som främjar nyföreia-gandei ochinvesteringsviljan. Den ekonomiska politiken 1976lades om i syfte bl. a. att återställa tidigare förlorad konkurrenskraftgentemot utlandet och i övrigt stärka näringslivet. Stödet lill de mindre ochmedelstora företagen har byggts ut genom särskilda åtgärder. Genom den nyapolitiken har lagts en grund för en ekonomisk utveckling i positiv riktning.Man måste emellertid hålla i minnet alt omfattningen och lokaliseringen avkommande sysselsättningsökningar i underförsörjda områden -dvs. möjligheternaatl nå resultat med regionalpolitiska åtgärder-liksom tidigare ytterst kommeralt vara beroende av att den svenska ekonomin för en fortsatt gynnsamutveckling som skapar nya arbetstilirallen. Demål för regionalpolitiken som efter hand uppställts och senast behandlades avriksdagen bör enligt den nu föreliggande propositionen i stortsett ligga fast. Målen är,som inledningsvis nämnts, kort sammanfattat att gealla människor tillgång till arbete, service och en god miljö oavsett vardebori landet. Innebörden härav förden -egionala balansen. AU 1978/79:23 33 sysselsättningen,serviceförsörjningen och miljöfrågorna utvecklas närmare på s. 14-21 ipropositionen. Föredragande statsrådet uppehåller sig därvid särskilt vidsysselsättningsfrågorna och deras betydelse för regionalpolitikens inriktning. Centerpartietbegär i partimotionen 2562 alt skall uttala sig fören långsiktiginriktning av regionalpolitiken mot en decentraliserad samhällsstruktur medbalans såväl inom som mellan regioner. Ett liknande yrkande framställs avpartiet i den under allmänna motionstiden väckta motionen 1653. Till yttermeravisso har frågan också tagits upp i motion med anledning avkompletteringspropositionen. Enligt är ett deceniraliseralsamhälle en viktig förutsättning för att på bästa sätt kunna tillvarata drivkrafternalill framsteg och framåtskridande. En decentraliserad samhällsstruktur gerockså de bästa möjligheterna att skapa utkomstmöjligheter, tillfredsställandeservice och en god miljö för människorna oavsett kön, ålder, bostadsort ochutbildning. Detta får som konsekvens att man enligl motionärerna måste ha enhelhetssyn på bl. a. närings-, sysselsättnings-, trafik-, bostads- ochregionalpolitiken. Utskottetär inte beren alt ställa sig bakom ett uttalande om utvecklandet av"decentralistisk samhällsstruktur". Ingen invändning kan riktas motönskemålet om en politik som syftar till balans mellan och inom regionerna. Detär tvärtom ett av de grundläggande momenten i regionalpolitikens allmänna mål,och betydelsen av en sådan balans understryks f. ö. pä nytt i propositionen.Man kan emellertid inte bortse från atl en alltför spridd bosättning är etthinder för att skapa starkare och differentierade arbetsmarknader och entillfredsställande service. Alt blunda för detta faktum gagnar inte människornasvälfärd. Del är inte heller något nytt att det finns ett nära samband mellanregionalpolitiken och politiken inom andra områden av samhällslivet. Dettasamband behandlades ingående vid antagandet av riktlinjer förregionalpolitiken. Det är en viktig uppgifl all beakta detta samband vid densektorsövergripande länsplaneringen. beslut handlade just om ensamordnad sysselsättnings- och regionalpolitik med arbete ät alla som ettväsentligt regionalpolitiskt mål. Därför kan sysselsättnings- ochregionalpolitiken inte ses skilda från varandra. Utskottet kan inte se någotskäl atl göra ett uttalande av det slag motionärerna begär och avstyrker medhänvisning till det anförda motionsyrkandena. 1moiionen 2562 begär också alt skall godkänna deallmänna riktlinjer och mål i övrigt för regionalpolitiken som har angetts imoiionen. tar här upp frågor om behovet all vidga regionalpolitikensuppgifter och resurser på olika områden, exempelvis samordning av de olikalänsorganens insatser för all differentiera landsbygdens näringsliv ochdecentralisering av enskild och offentlig service såväl lokalt som regionalt.Dessa allmänna överväganden preciseras i motionen med en rad konkreta yrkandensom kommer atl behandlas senare i belänkandet. 1 detta sammanhang tar utskottetdärför endast upp den kritik som riktas mot 3Riksdagen 1978/79. AU 1978/79:23 34 propositionensuttalanden om yrkesmässig och geografisk röriighet. Centerpartietanser att målet för de närings- och regionalpolitiska insatserna bör vara allingen mot sin vilja av arbetsmarknadsskäl skall tvingas flytta från sin hemort.Partiet kan därför inte acceptera en målmedvetet ökad geografisk rörlighet varesig som ett medel att öka den ekonomiska tillväxten eller att lösasysseLsättningsproblemen vid strukturförändringar. Behovet av en yrkesmässigröriighet i ett föränderligt näringsliv erkänns av motionärerna. De pekardockpå att i orter med ensidigt näringsliv och ett ringa utbud av arbetstillfällenkan en yrkesmässig rörlighet genom olika utbildningsåtgärder i realiteten ävenmedföra utflyiining. Ulbildningsinsalserna måste enligl motionärerna i sädanaområden kompletteras med kraftfulla åtgärder för alt skapa nyaarbeisiillfällen. ÄvenRolf Hagel (apk) och (apk) begär i moiionen 2564 all riksdagenskall ullala sig moi en ökad geografisk rörlighet. Detär närings- och regionalpolitikens uppgifl all skapa sä differentieradearbetsiuarknader som möjligt såväl inom länen som i de mindre och medelstoraregionerna. Därmed förbättrar man de enskildas valmöjligheter och trygghet iarbetet. Det är dock inte möjligt att göra alla lokala arbetsmarknaderjämbördiga i dessa avseenden. Därför kan man, som påpekas i propositionen, intealltid erbjuda människor det arbete i den egna regionen som de önskar eller harutbildat sig för. De måste därför ibland vara beredda alt byta yrke ellerflytta. Självklart skall den enskilde i sådana situationer kunna utnyttja demöjligheter till utbildning och ekonomiskt stöd som erbjuds genomarbetsmarknadspolitiken. Man bör inte förbise atl en röriig arbetsmarknad lättare för arbetssökande, som av olika anledningar är lokalt bundna, altkomma in i förvärvslivet. Som framhålls i propositionen är del emellertidangeläget atl motverka ensidiga flyttningsrörelser. I siället bör maneftersträva en balanserad rörlighet mellan olika delar av landet genom bl. a.en aktiv lokaliseringspolitik. Deöverväganden som görs i propositionen beträffande yrkesmässig och geografiskrörlighet kan godtas av utskottet. Motionerna från och apkavstyrks därför i motsvarande delar. Enfråga av principiell räckvidd är den grundläggande utformningen av deregionalpoliliska stödformerna. Denna fråga las upp i moderata samlingspartietsmotion 2557, vars förslag till allmänna riktlinjer innebär en ökad användningav generellt verkande ekonomiskt-politiska medel. Sådana medel tillvaratarenligt motionärerna marknadsekonomins decentraliserade och effektivabeslutsfattande. De vänder sig mot atl regeringens förslag enligt deras meninghar fött en starkt selektiv inriktning. Detta sägs medföra en byråkratiskbeslutsprocess och ha som en allvariig nackdel att det näringsliv som redanfinns i stödområdet inte främjas utan tvärtom riskerar alt utsättas för ensnedvriden konkurrens. Moderatasamlingspartiet tänker sig som generella åtgärder en sänkning avlönekostnaderna genom ell lägre uttag av socialförsäkringsavgiflerna samt AU 1978/79:23 35 införandetav särskilda investeringsfonder. De särskilda yrkandena härom i moiionenbehandlas senare i betänkandet. Nuvarandeformer av slöd för all främja nyetableringar och utbyggnad av det enskildanäringslivet i stödområdet är en blandning av selektiva och generella åtgärder.Selekliva åtgärder är bidrag och lån lill investeringar och utbildningsstödelm. m., medan sysselsättningsslödet som utbetalas för bestående personalökningaroch transportstödet är generellt verkande medel. Utskottet ansluter sig lillden principiella uppläggningen i propositionen alt man även i fortsättningenskall använda båda typerna av medel men att huvuddelen av det regionalpolitiskastödet liksom bör lämnas efler en individuell prövning i de enskildaärendena. Detär en förutsättning för atl stödet skall kunna inriktas mot verksamheter sombedöms vara konkurrenskraftiga på lång sikt. Erfarenheten visar också alt denselektiva bidrags- och långivningen har varit effektivare och mindre kostsam ände mer generellt verkande medlen. Meddet anförda avstyrker utskottet moderata samlingspartiets motion i förevarandedel. Länsplaneringen är en regionalulvecklingsplanering. Den har till syfte alt klargöra hur de regionalpoliliskamålen för arbete, service och god miljö skall näs i länen. Planeringen utförsav länsstyrelserna i samverkan med statliga sektorsorgan, kommuner, landsting,fackliga organisationer, näringsliv m. fl. har, som redan nämnts,länsplaneringen genomförts i tre riksomfattande omgångar, länsplanering 1967,länsprogram 1970 och länsplanering 1974. Fullständiga länsplaneringar är numeraavsedda all bedrivas ungefär . Mellan planeringsomgängarna görs enårlig uppföljning och utvärdering. Den närmast förestående fullständigaomgången är länsplanering 1980 som påbörjats. Enligtpropositionen bör de principer för länsplaneringens utformning som godkändesavriksdagen (prop. 1975/76:211, AU 1976/77:7)gällaäven i fortsättningen. Ipropositionen betonas behovet av en bättre samordning mellan länsplaneringenoch verksamheten inom alla de sektorer som har betydelse för atl deregionalpolitiska målen skall uppnås. Vidare framhålls -liksom i 1976 årsbeslut - länsplaneringens roll i den långsiktiga sysselsättningsplaneringen pälänsnivå. Vissa förändringar mot en mer konkret och åtgärdsinriktadlänsplanering föresläs i propositionen. Därvid har regeringen beaktat förslagfrän sysselsältningsutredningen och länsdemokratikommit-tén och vad som anförtsfrän vissa länsstyrelsers sida. I propositionen föreslås vidare vissaförenklingar i själva planeringsarbetet. Länsstyrelserna föreslås också blitilldelade särskilda medel för att genomföra eller vidareutveckla åtgärder i anslutningtill länsplaneringen. För ändamålet begärs ett nytt anslag om 35 milj. kr. Denbegärda medelsanvisningen behandlas i det senare avsnittet om anslagsfrågor. AU 1978/79:23 36 Moderata samlingspartiet begär i motionen 2557 enomprövning av länsplaneringen med avseende på ambitioner och resurser.Länsplaneringen kännetecknas enligt motionärerna av höga ambitioner men ocksåav otillräckliga resurser. Planeringen sägs ha blivit en planering för sin egenskull. Vid den begärda omprövningen bör därför analyseras vilka konkretaambitioner länsplaneringen skall ha och hur den bör förändras föran direkitillgodose väl preciserade mål för verksamheten. I avvaktan på denna omprövningbör den föreslagna medelstilldelningen till inte komma tillstånd. Länsplaneringenär en hörnslen i regionalpolitiken och dess betydelse kommersnarasi atl öka medtanke på det alltmer framträdande behovet av en sysselsätlningsplanering.Utskottet har dock viss förståelse för den kritiska inställning som kommer lillullryck i moiionen. Kritik moi länsplanerings-arbeiet har också tidigareframflirts i , exempelvis i moiionen 1977/78:1658 av m.fl. (s) som behandlades i betänkandet AU 1977/78:23. Kritiken torde bottna idel omfattande arbete som har lagts ned på att ta framplaneringsunderlag i form av statistiska sammanställningar m. m. Utskottet tardärför fasta på vad som sägs i propositionen om au behandlingen i länen börkoncentreras kring länsprogrammens riktlinjer för planeringen och förslag tillåtgärder. I de åriiga länsrapporterna bör åtgärdsförslagen konkretiseras sä allde kan behandlas i budgetprocessen på , landstingskommunal och statlignivå. Det är angelägel att dessa intentioner genomförs i del fortsatta arbetet.Detta förutsätter dock att förslagen är väl genomarbetade, och i motsats lillmotionärerna anser utskottet atl det därför är väl motiverat all tillföralänsstyrelserna förstärkta resurser för bl. a. detta ändamål. Med hänvisningtill det anförda finner utskottet inte anledning föreslå en omprövning avlänsplaneringen i enlighet med vad som begärs i motionen 2557, som därföravstyrks på denna punkt. Centerpartietbegär i sin partimotion 2562 atl skall uttala all länsplaneringen påsikt överordnas den statliga sektorsplaneringen i länen. Destatliga myndigheterna är enligt cirkuläret 1973:24 skyldiga att följarikllinjerna för regionalpolitiken och verka för att de regionalpolitiska målennås. Denna skyldighet gäller också för de statliga affärsdrivande verken.Vidare är de statliga myndigheterna enligt förordningen (1977:88) omlänsplanering skyldiga att lägga resultatet av länsplaneringen till grund försin planering. I propositionen anmäls alt det nämnda cirkuläret från år 1973kommer att ersättas av en ny författning. I den skall samlas bestämmelserna omde statliga myndigheternas skyldigheter och tydligare än tidigare slås fast atlmyndigheterna inom sina verkiiamhelsområden skall verka i enlighet med de regionalpolitiskamålen. Därvid framhålls att det finns flera sätt för de statliga myndigheternaatl mera aktivt väga in regionalpolitiska faktorer i sin planering. Med dessauttalanden i propositionen torde det aktuella motionsyrkandet i huvudsak varatillgodosett. Utskottet vill emellertid tillägga att regering och riksdagytterst har möjlighet att via budgetprocessen göra de AU1978/79:23 37 ingripanden som frånregionalpolitisk synpunkt bedöms nödvändiga, inte " minst vidstatsmakternas avvägningar mellan olika sektorer och mellan olika län. Medhänsyn lill del anförda bör motionen 2562 i föreliggande del inte föranledanågon åtgärd. I samma motion begär vidare att regeringenskall lägga fram förslag lill en starkare länsdemokratisk förankring avlänsplaneringen. Länsdemokralikommiilén har i ett första delbetänkande (SOU1978:35) lämnat förslag till utformning av den framlida länsplaneringen. Enhuvudlinje för kommittén har varit alt stärka landstingskommunernasinflytande. Kommitténs förslag har remissbehandlals. Pä denna punkt sägsremissopinionen vara splittrad. Föredragande statsrådet anser för sin del atlliden ännu inte är mogen föran la si ullig ställning ti II kommittéförslaget. Han anför bl. a.atl del är angeläget alt man studerar även andra modeller än kommittén förordatför att vidga del folkliga inflytandet över den regionala samhällsförvaltningen. Också utskoitet anser del välbetänkt atl frågan om dellänsdemokratiska inflytandet övervägs vidare. Dessa fortsatta överväganden böravvaktas, och med hänsyn härtill föreligger inte skäl för att lainitiativ av det slag som begärs i moiionen.