bet · G201SfU18 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om vissa sjukpenningfrågor 1 motionen 1978/79:223 av m, fl. (vpk)hemställs att uttalar att åldersgränsen bör slopas i lagen omallmän försäkring vad gäller rätt till sjukpenning och att all inkomst avarbete räknas som sjukpenninggrundande inkomst samt hemställer hos regeringenom förslag härom. I motionen 1978/79:707 av ()hemställs att hos regeringen begär att utredningen för översyn avsjukpenningförsäkringen ges i uppdrag att pröva ett rättvist karensdagssystem ienlighet med det i motionen anförda. I motionen 1978/79:708 av m. (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts beträffande utredning av egenföretagarnas ställning isjukpenningsystemet, I motionen 1978/79:874 av m. fl. (s)hemställs att hos regeringen begär att sjukpenningkommittén gör enöversyn av reglerna för sjukersättning till personer som uppbär fosteriega. Imotionen 1978/79:880 av m. (s)hemställs alt beslutar att hos regeringen hemställa att motionenöverlämnas till sjukpenningkommittén med begäran om förslag att höja delssjukpenningen för hemmamake, dels garantibeloppet inom föräldraförsäkringen. Motionen880 behandlas i detta betänkande endast såvitt avser yrkandet om höjdsjukpenning för hemmamake. Yrkandet om höjning av garantibeloppet inomföräldraförsäkringen behandlar utskottet i anslutning till propositionen1978/79:168 om föräldrautbildning och förbättringar av föräldraförsäkringen m.m. 1 motionen 1978/79:1223 av förste vice talmannenTorsten () hemställs alt hos regeringen begär utredning omförenklat system för utbetalning av bidrag och ersättningar. 1 motionen 1978/79:1242 av () ochUlla () hemställs att hos regeringen anhåller om förslagtill ändring av lagen om allmän försäkring innebärande att arbetsgivare vidarbetsgivarinträde endast får uppbära arbetstagaren tillkommande sjukpenning,i den mån denna icke överstiger den utbetalda sjuklönen. 1 1978/79. SfU 1978/79:18 2 1 motionen 1978/79:1628 av m. fl. (c)hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att diabetiker skallkompenseras för sitt inkomstbortfall i samband med sjukhusbesök fördiabeteskontroll m. m. i enlighet med vad som anförts i motionen 1978/79:1627. 1 motionen 1978/79:1657 av m. (m) hemställs au hos regeringen anhåller om förslag tilldifferentierade sjukförsäkringsavgifter i enlighet med vad som anförts imotionen 1978/79:1654. I motionen1978/79:1798 av () hemställs att antar följandeförslag till ändring av 3 kap. 3 § lagen om allmän försäkring: Försäkrad, som åtnjuter hel förtidspension enligtdenna lag eller åtnjutit sådan pension under månaden närmast före dén,varunder han börjat åtnjuta hel ålderspension, har ej rätt till sjukpenning.För tid efter ingången av den månad, varunder försäkrad fyllt ellerdessförinnan börjat åtnjuta hel ålderspension enligt denna lag, må sjukpenningutgå för . Ejmå försäkrad på grund av vad i 1 § andra stycket stadgas uppbära sjukpenningför tid efter den månad, varunder han fyller . Försäkrad, som åtnjuter hel förtidspension enligtdenna lag eller åtnjutit sådan pension under månaden närmast före den,varunder han börjat åtnjuta hel ålderspension, har ej rätt till sjukpenning.För tid efter ingången av den månad, varunder försäkrad fyllt ellerdessförinnan börjat åtnjuta hel ålderspension enligt denna lag, må sjukpenningutgå för . Ejmå försäkrad på grund av vad i I § andra stycket stadgas uppbära sjukpenningför tid efter den månad, varunder han fyller . Vidberäkning av antalet dagar med rätt till sjukpenning enligt första stycketanses med halv sjukpenning som . 1 motionen 1978/79:1799 av m. fl. (c)hemställs att beslutar att hemmamakes sjukpenning höjs från 8 kr.till . per dag från och därefter vid ingången av varje årjusteras med hänsyn till basbeloppets förändring. 1 motionen 1978/79:1802 av ()och KjellNilsson (s) hemställs att beslutar att hos regeringen begära attsjukpenningkommittén SfU 1978/79:18 3 ävenlar i uppdrag att utreda frågan om arbetslösas rätt till ändring avsjukpenninggrundande inkomst under pågående sjukfall. I motionen 1978/79:1805 av ()hemställs att hos regeringen begär tilläggsdirektiv tillsjukpenningkommittén, syftande till utredning av införandet av karensdagar isjukpenningförsäkringen. I motionen 1978/79:1809av m. fl. (c)hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om attsjukpenningkommittén erhåller tilläggsdirektiv angående en rättvisarefördelning av kostnaderna för sjukfrånvaron mellan små och stora företag. I motionen 1978/79:1811 av ()hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagenom allmän försäkring att karenstidsregeln, i enlighet med vad i motionenanförts, blir mer rättvis. I motionen 1978/79:1816 av ()hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen föreslagits om försöksverksamhet för att minska sjukfrånvaron. Den som är försäkrad enligt lagen om allmänförsäkring (AFL) och bosatt i riket skall fr. o. m. den månad under vilken hanfyller vara inskriven i allmän försäkringskassa. Inskrivningen medförrätt till sjukpenning om den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst uppgårtill minst fyratusenfemhundra kronor. Den sjukpenninggrundande inkomstenmotsvarar den inkomst i pengar eller vissa naturaförmåner som den försäkradekan antas för år räknat komma att tills vidare erhålla av eget arbete, antingenpå grund av anställning eller genom annat förvärsarbete. Inkomsten fastställsav med ledning av olika föreliggande uppgifter om denförsäkrade och efter förfrågan hos denne eller arbetsgivaren om den framtidaberäknade årsinkomsten. Vidberäkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten bortses från inkomstöverstigande det vid årets ingång gällande basbeloppet.Inkomst av arbete för egen räkning får inte beräknas högre än som motsvararskälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Närändring av betydelse för rätten till sjukpenning eller sjukpenningens storlekkommit till kännedom skall kassan ompröva tidigare beslut omtillhörighet till sjukpenningförsäkringen samt i förekommande fall fastställany sjukpenninggrundande inkomst. Den försäkrade är skyldig att inom två veckoranmäla sådan ändring i sina inkomstförhållanden. Ändring i sjukpenningförmånensker därvid inte förrän efter det fått kännedomom inkomständringen. Försäkrad som uppbär helförtidspension eller uppburit sådan pension SfU 1978/79:18 4 undermånaden närmast före den, varunder han börjat uppbära hel ålderspension, harej rätt till sjukpenning. För annan försäkrad gäller att han för tid efter denmånad han fyller eller börjat uppbära hel ålderspension fårsjukpenning under . Sjukpenningutgår vid sjukdom som förorsakar nedsättning av arbetsförmågan med minsthälften. Vid fullständig nedsättning av arbetsförmågan utges hel sjukpenningoch i annat fall halv sjukpenning. Hel sjukpenning utgör för dag nittio procentav den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad medtrehundrasextiofem. Densom inte har en sjukpenninggrundande inkomst som överstiger . kan varasjukpenningförsäkrad genom den s. k. hemmamakeförsäk-ringen. Förutsättningarnahärför är att han antingen är gift och stadigvarande sammanbor med sin makeeller stadigvarande sammanbor med eget eller makes barn eller mednågon med vilken han varit gift eller har eller har haft barn. Sjukpenningutgår under dessa förutsättningar med . Närdenämnda förutsättningarna för hemmamakeförsäkringen inte längre finns upphörförsäkringen att gälla. Hemmamakeförsäkradoch sådana försäkrade som skulle varit hemmama-keförsäkrade om de inte haftförvärvsinkomst har möjlighet alt teckna en frivillig sjukförsäkring hos denallmänna försäkringskassa där de är inskrivna och därmed få ettsjukpenningtillägg som ger en sammanlagd sjukpenning av högst . per dag.Försäkringen kan när som helst sägas upp av den försäkrade. Enförsäkrad, som vårdar annans barn i sitt hem som fosterbarn ellerunder därmed jämförliga förhållanden och får ersättning för vårdenför tid då sjukpenning kommer i fråga, får sin rätt till sjukpenning bedömd medbortseende från ersättningen. Sjukpenningen grundas i dessa fall på ensjukpenninggrundande inkomst som ej omfattar sådan ersättning. Sjukpenningutgår först fr. o. m. dagen efter insjuknandet. Har den försäkrade gått misteom dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa eller kontant arbetsmarknadsstödenligt lagen om sådant stöd eller börjar sjukperioden efterföregående sjukperiods slut utgår dock sjukpenning även för insjuknandedagen. Regeringenkan beträffande arbetstagare, som enligt statliga föreskrifter eller på grundav bestämmelse som beslutats av kommun eller landstingskommun har rätt tilllön vid sjukdom, föreskriva undantag från vad som är stadgat om rätt tillsjukpenning. Har undantag inte föreskrivits kan s. k. arbetsgivarinträde ske.Arbetsgivaren får då rätt att i den ordning regeringen bestämmer uppbäraarbetstagarens sjukpenning, i den män den inte överstiger den utbetalda lönen. Arbetsgivarinträdekan också komma till stånd genom överenskommelse i kollektivavtal som på arbetstagarsidanslutits eller godkänts av organisation. SfU 1978/79:18 5 somär alt anse som huvudorganisation. Bestämmelse i sådan överenskommelse om attarbetsgivare, som utgett lön till arbetstagare under sjukdom, har rätt attuppbära hela arbetstagarens sjukpenning oavsett om den skulle överstiga denutbetalda lönen är bindande för . Statligtanställda tjänstemäns löneförmåner regleras genom det allmänna avlöningsavtalet(AST) som slutits mellan och de anställdashuvudorganisationer. För det övervägande antalet anställda ger avtalet rätttill lön - med visst avdrag - under sjukdom som arbetsgivaren fåruppbära den anställdes sjukpenning, oavsett om denna överstiger lönen.Anställd, som själv önskar uppbära sin sjukpenning, kan anmäla undantagandefrån arbetsgivarinträdet. Lön utgår då endast för sådan insjuknandedag, sominte berättigar till .sjukpenning. 1kollektivavtal för statligt arvodesanställda lokalvårdare () finnsbestämmelser om arbetsgivarinträde och sjuklön som överensstämmer med de ovanåtergivna i AST. Sjukförsäkringenfinansieras till genom statsbidrag och till återstående 85 96 genomavgifter från arbetsgivare och egna företagare. Avgifterna utgör f n. 10,6 96av avgiftsunderlaget, som för arbetsgivaravgiften i huvudsak motsvarar summanav utgivna löner och ersättningar. En egenföretagares avgifterberäknas på den försäkrades inkomst av annat förvärvsarbete än anställning.Till grund för beräkningen av denna inkomst läggs i princip hans taxering tillstatlig inkomstskatt. Motioner om att åldersgränsen, , för rätt tilltillhörighet till sjukförsäkringen skall tas bort har avstyrkts av riksdagenvid såväl 1976/77 som 1977/riksmöten på förslag av utskottet. Ibetänkandet SfU 1976/77:22 framhöll utskottet att det inte ville bestrida attdet fanns skäl som talade för en sänkning av åldersgränsen för tillhörighettill sjukförsäkringen. Med hänsyn till att frågan tillhörde det ämnesområde somden tillsatta socialpolitiska samordningsutredningen skulle behandla,ansåg utskottet emellertid att någon åtgärd inte var erforderiig. När fråganåterkom följande år framhöll utskottet (SfU 1977/78:26) att utredningensresultat borde avvaktas innan slutlig ställning togs i frågan. Motioner om storleken av sjukpenningförmåner tillhemmamakar har prövats av vid ett flertal tillfällen. I samband medatt 1973 beslöt att sjukpenningen för försäkrade med förvärvsinkomstfr. o. m. skulle utgöra skattepliktig ochpensionsgrundande 1* 1978/79. SfU 1978/79:18 6 inkomsthöjdes sjukpenningen för hemmamakar från . per dag somskattefriheten för denna sjukpenning behölls. Det belopp för vilket man kundeteckna frivillig tilläggsförsäkring höjdes från . Vidbehandlingen av propositionen 1973:46 som låg till grund för nämnda beslut togriksdagen också ställning till förslag i motioner om ytteriigare höjningar avbeloppen. Motionerna avslogs på förslag av socialförsäkringsutskottet, som ibetänkandet 1973:21 bl. framhöll att frågan om en höjning av beloppen fickses i samband med frågan om ATP-poäng för barnavårdande arbete i hemmet.Utskottet pekade på svårigheterna att vid utformandet av en obligatorisksjukpenningförsäkring för hemmamakar skapa rättvisande regler i fråga omersättning förde skiftande kostnader som bortfallet av hemmamakes insatsförorsakade och underströk också att det skulle komma att bli nödvändigt attlämna bidrag till försäkringen av statsmedel med hänsyn till att avgifterna förmånga familjer skulle komma att bli mycket betungande. Utskottet avstyrktedärför bifall till motionerna. Utskottet intog samma ståndpunkt i sina avriksdagen godkända betän-kanden 1974:5 och 1975:1.1 sistnämnda betänkandeerinrade utskottet om att på förslag avsocialförsäkringsutskottet i dess betänkande 1974:6 begärt en förutsättningslösöversyn av vissa ATP-frågor, däribland frågan om pensionsrätt för vårdinsatseri hemmet, och att utredningsuppdraget lämnats till pensionskommittén. I denmån det visade sig möjligt att åstadkomma en sådan pensionsrätt kunde enligtutskottets mening frågan om en utbyggnad av den obligatoriskasjukpenningförsäkringen för hemar-betande med vårduppgifter komma i ett annatläge. När frågan ånyo behandlades vid 1975/ansåg utskottet (SfU1975/76:32) att resultatet av pensionskommitténs utredningsarbete bordeavvaktas innan tog ställning till motionsyrkandena om höjdasjukpenningförmåner till hemmamakar. Pensionskommitténhar avgett betänkandet Pensionsfrågor m. m. (SOU 1977:46). Ibetänkandet har kommittén övervägt frågor om rätt till tilläggspension förhemarbetande men stannat för att inte lägga fram något förslag härom. Kommitténhar framhållit att spörsmålet om värdering av och ersättning för vårdinsatser ihemmet egentligen gäller hur vårdinsatserna skall ersättas ekonomiskt ochdärför inte i första hand bör lösas inom den allmänna pensioneringens ram.Kommittén har vidare anfört bl. Kommittén har inte kunnat finna någontillfredsställande lösning på frågan om hur en reform som utan begränsningarger ATP-förmåner för hemarbetande skulle finansieras. Att avgiftsskyldighetendå skulle' begränsas till enbart ATP-avgiften synes för övrigt mindrekonsekvent. Jämställs nämligen hemarbete generellt med förvärvsarbete kan dehemarbetande med visst fog även göra anspråk på rätt till sjukpenning och andraersättningar som inom socialförsäkringarnas ram träder i stället förförvärvsinkomster. Detta skulle medföra antingen att avgiftshöjningar skullebäras av försäkringskollektivet eller att avgifter skulle få eriäggas av denenskilde. Att låta förmåner i den utsträckning som det här skulle vara fråga omutgå utan avgifter, kan inte SfU 1978/79:18 7 accepteras.Skulle man emellertid finna en väg att beräkna ATP-poäng för hemarbetande, enväg som inte kunde anses vara orättvis t. ex. mot dem som"dubbelarbetar", och skulle avgiftsskyldigheten därvid begränsas tillenbart ATP-avgiften skulle en sådan möjlighet ändock bara utnyttjas av dem somhade ekonomiska resurser att eriägga erforderiig avgift. Ett sådant systemskulle från social synpunkt vara otillfredsställande. När ett motionsyrkande om en översyn avhemmamakeförsäkringen och den frivilliga sjukpenningförsäkringen i syfte atthöja försäkringarnas sjukpenningbelopp på nytt prövades av underhösten 1978 ansåg sig utskottet (SfU 1978/79:6) med hänsyn tillpensionskommitténs överväganden och till att en tillsattsjukpenningkommitté skulle se över såväl hemmamakeförsäkringen som denfrivilliga sjukpenningförsäkringen inte böra föreslå någon åtgärd i anledningav motionsyrkandet. Fram till utgången av gällde inomsjukförsäkringen den regeln att ersättning från försäkringen inte utgick av sjukdomsperioden. var betydande grupper avlöntagare genom kollektivavtal tillförsäkrade förmåner som innebar att sjuklönutgick redan fr. o. m. av sjukdomsperioden. Borttagandet avkarensdagarna inom sjukförsäkringen betecknades därför som en angelägenrättvisereform, som medförde större likställdhet mellan olika löntagargrupper. 1en motion till begärdes en utredning om möjligheten ochlämpligheten av att återinföra en karensdag. Syftet med motionen var attsjukvårdshuvudmännen skulle tilldelas de inbesparade medlen för att avhjälpabristerna inom långtidssjukvården. Motionen avslogs av på förslag avutskottet (SfU 1975:10) som bl. a. anförde: En återgång till ett system med karensdagar skulleenligt utskottets mening motverka ett av de främsta syftena med 1966 årsreform. Härtill kommer att utskottet principiellt hyser den uppfattningen attkostnaderna för vård av sjuka människor i främsta hand skall bäras av dem, somhar de bästa förutsättningarna härför, nämligen de friska medborgarna. Ettförslag i enlighet med det av motionären skisserade innebär att man vältraröver kostnaderna för de långtidssjuka på andra sjuka. Utskottet ställer sighelt avvisande till en sådan ändring av gällande regler. Vid såväl 1974, 1975 och 1975/riksdagarväcktes motioner som syftade till en vidgad rätt till sjukpenning vidregelbundet återkommande läkarkontroller. Motionerna avslogs av påförslag av utskottet (SfU 1974:26, 1975:10, 1975/76:35) som anfördeföljande: SfU 1978/79:18 8 Sjukförsäkringens regler syftar till att ge skäligkompensation för inkomstbortfall. Bestämmelsen att sjukpenning inte utgår förinsjuknandedagen har bl. a. sin grund i att de som insjuknat under senare delenav dagen oftast för vidkännas ringa eller inget inkomstbortfall och därförskulle bli överkompenserade om sjukpenning utgick även . Dennaavvägning har å andra sidan fått till följd att de som insjuknat i början avdagen får bära en del av kostnaderna för sin sjukdom själva. Att i varje enskiltfall ge rättvis kompensation för inkomstbortfall är inte möjligt utan mycketdetaljerade och administrativt tungarbetade bestämmelser. Den nuvarande20-dagarsregeln, som ansågs obehövlig när karenstiden för utgivande avsjukpenning togs bort 1966, återinfördes enbart därför att det visatsig att försäkrade med kroniska sjukdomar, i synnerhet njursjuka som genomgickdialys , fick ett onormalt stort inkomstbortfall som inte kundekompenseras på grund av regeln att insjuknandedagen inte berättigade tillsjukpenning. medförde detta, att regeln kom även andra försäkrade medupprepade sjukdomsfall på grund av olika sjukdomar till godo.Före återinförandet av bestämmelsen diskuterades vilken lagkonstruktion somkunde vara lämpligast för att ge de kroniskt njursjuka och liknande grupperkompensation för inkomstbortfall. Som alternativ till 20-dagarsregeln nämndesmöjligheten att knyta rätten till sjukpenning under insjuknandedagen tillsådan sjukdom, som krävde regelbundet återkommande sjukhus-eller läkarvård eller att i lagen direkt ange vilka sjukdomar, som skullemedföra rätt till sjukpenning även för insjuknandedagen. Dessa alternativförkastades emellertid på grund av att de ansågs kunna medföra gränsdragnings-och tillämpningssvårigheter. mening har genom 20-dagarsregeln de mest angelägna grupperna avförsäkrade med kroniska sjukdomar och tätt återkommande sjukhus- ellerläkarbesök erhållit eU tillfredsställande skydd mot inkomstbortfall. Utskottetanser att en rimlig avvägning skett mellan dessa gruppers berättigade intressenoch angelägenheten av att inte ge övriga försäkrade en överkompensation vidsjukdomsfall. har man fått en administrativt lättillämplig regel. Den som vårdar annans barn i sitt hem betraktasinom sjukpenningförsäkringen som förvärvsarbetande, och arvodet för vårdenutgör sjukpenninggrundande inkomst. Nuvaranderegler för fosterföräldrars rätt till sjukpenning grundar sig på ett förslagfrån familjestödsutredningen, som funnit att fosterföräldrar i vissa fallmissgynnades när det gällde ersättning vid sjukdom och föräldraledighet.Sålunda kunde fosterföräldrar vars enda sjukpenninggrundande inkomst utgjordesav fosteriönen och motsvarade en sjukpenning som understeg föräldrapenningensgarantinivå inte få ersättning under föräldraledigheten enligt dennagarantinivå, eftersom de fortfarande var förvärvsarbetande och uppbarfosterlön. I de fall fosterförälderns sjukpenninggrundande inkomst bestod avbåde fosterlön och annan förvärvsinkomst var en förutsättning för attsjukpenning skulle utgå att inkomsten av det andra arbetet var minst lika storsom fosterlönen och att mer än hälften av arbetstiden avsåg det andra SfU 1978/79:18 9 arbetet.Halv sjukpenning kunde då utgå. Var de nämnda förutsättningarna inte uppfylldautgick inte någon sjukpenning. För att ge fosterföräldrar en rättvisandekompensation vid sjukdom och föräldraledighet föreslog utredningen ensärreglering för deras vidkommande, som innebar att deras sjukpenninggrundandeinkomst skulle delas upp i en del som avsåg fosteriön och en del som avsåginkomst av annat arbete. Vid sjukdom eller vård av eget barn skulle föräldernkunna fortsätta vården av fosterbarnet med bibehållen fosterlön, ochinkomstbortfallet från det övriga arbetet skulle täckas av sjukpenning ellerföräldrapenning från den allmänna försäkringen. 1 de fall barnet underfosterförälderns sjukdom flyttade till annan familj eller helt vårdades avannan person borde sjukpenning däremot utgå oavkortad. Kommitténsförslag ledde till lagstiftning genom riksdagsbeslut (prop. 1975/76:133, SfU 1975/76:30, rskr. Motionsförslagom åtgärder för att minska företagens kostnader för sjukfrånvaro Vid 1976/väcktes två motioner, somsyftade till en differentiering av socialförsäkringsavgiften tillsjukförsäkringen mot bakgrund av att sjukfrånvaron visat sig vara lägre imindre företag än i stora. I motionerna hemställdes om en utredning av frågan. Motionernaavslogs av på förslag av socialförsäkringsutskottet (SfU 1976/77:26)som anförde: Förutom att motionärernas förslag otvivelaktigtskulle komma att medföra administrativa problem skulle det enligt utskottetsmening också kunna få effekter som från rättvisesynpunkt strider mot allmäntvedertagna principer inom socialförsäkringssystemet. Det nuvarande sättet attfinansiera kostnaderna för sjukförsäkringen grundar sig på tanken attkostnaderna bör bäras solidariskt av alla medborgare i förhållande till varsoch ens förmåga och utan hänsynstagande till i vilken utsträckning den enskildenödgas utnyttja försäkringen. Att avgifterna numera erläggs av arbetsgivarna istället för som tidigare arbetstagarna innebär inte någon ändring i dennagrundprincip. Om man differentierar avgifterna i förhållande till sjukfrånvaroni företagen skulle detta i realiteten innebära ett avsteg frånsolidaritetsprincipen till förmån för ett motsatt synsätt, nämligen att var ochen bör erlägga avgifter i förhållande till hur mycket han utnyttjarförsäkringen. Frågan om en differentiering avsjukförsäkringsavgiften har därefter ånyo behandlats av underinnevarande . behandlades ett motionsyrkande om en överföringav utbetalningen av sjukpenningen vid korttidssjukdom från försäkringskassornatill arbetsgivarna. Utskottet hänvisade därvid i sitt av godkändabetänkande SfU 1978/79:7 till det utredningsuppdrag som den i juni 1978tillkallade sjukpenningkommittén fått och ansåg att motionerna inte bordeföranleda någon åtgärd. SfU 1978/79:18 10 Enligt regeringens bemyndigande den 15 juni 1978haren parlamentariskt sammansatt kommitté - sjukpenningkommittén (S 1978:04) -tillkallats för att göra en översyn av sjukpenningförsäkringen. 1direktiven till sjukpenningkommittén erinrar dåvarande chefen försocialdepartementet inledningsvis om att vid mitten av var ca 4,2miljoner förvärvsarbetande inskrivna hos de allmänna försäkringskassorna ochatt 3,9 miljoner av dem hade inkomst av anställning. Antalet avslutade sjukfallunder uppgick till ca 7,0 miljoner, varav de flesta avsåg enstaka ellerett fåtal dagar. Sålunda varade av sjukfallen ,insjuknandedagen inräknad. De fall som varade längre än uppgick tillnågot mer än 1,3 miljoner eller 19 96. Vidare erinras om att ungefär entredjedel av arbetstagarna har avtalsreglerad sjuklön, medan ca 2,5 miljonerlöntagare står utanför sjuklönesystemen.