bet · G201JoU8 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om naturvårdsfrågor m. m. 1 molionen 1977/78:592 av m. fi. (m)hemställs att ger regeringen lill känna vad som anförts i motionen ominformalion om allemansrättens innebörd. 1molionen 1977/78:784 av och (båda fp) hemställs attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts i molionen om skärptaåtgärder mot de skador som nöjesutnyttjande av motorfordon i fjällvärlden(nationalparker) medför. Imotionen 1977/78:791 av m. fi. (s) hemställs, såvitt nu är i fråga(yrkandena 10-12), all beslutar 10.alt hos regeringen begära enplan över anspråk på och utnyttjande av begränsade naturresurser samt atl enutredning tillsätts för utarbetande av en naturresurslag, 11.atl hos regeringen begära allnaturvårdskommitlén lär i uppdrag all utreda formerna för ett förstärkt skyddav våtmarkerna, 12.atl hos regeringen begära attsådana föreskrifter omgående utfärdas all det klargörs hur institutetnalurvårdsområde bör utnyttjas. Imotionen 1977/78:1612 av () hemställs all beslutar atlhos regeringen anhålla om utredning om hur i molionen angivna hinder förslybekämpning lämpligen kan elimineras. Gällandebestämmelser, tidigare riksdagsbehandling m. m. I molionen 1977/78:592 framhålls det angelägna i enökad information om allemansrättens verkliga innebörd och om de rättigheter ochskyldigheter som är förenade med utövandet av denna sedvanerätt. Enligtmotionärerna föreligger etl behov av sådan information inle minst när detgäller utländska turister som besöker . Motionärerna finner det lämpligtalt 1. ex. turistråd för skyldighet att sprida korrekt information ifrågan i större utsträckning än vad som varit fallet. Enligt motionenkan det även övervägas om svenska turistbroschyrer lill utlandet skallkontrolleras av lämpligt organ, t. ex. konsumentombudsmannen, så att spridningav vilseledande och bristfälliga uppgifter omallemansrätten-allemansskyldighe-terna hindras. 1 1978/79. JoU 1978/79:8 2 Frågor med anknytning lill allemansrätten har påsenare tid i olika sammanhang varit föremål för behandling (bl. a.JoU 1972:52, 1974:52, 1975/76:5 och 1975/76:28). Allemansrätten har beskrivitssom en urgammal sedvanerätl, som endast i begränsad utsträckning kommit tilluttryck i lag. I korthet kan den sägas avse friheten för envar atl färdas tillfots över och alt vistas på annans mark -om det inte ärfråga om tomt, plantering eller besådd där beträdandet kan åstadkommaskada -och alt där plocka blommor,bär och svamp. Allemansrätten för dock inleta sig sådana uttryck alt markägaren och andra fastighetens innevånaretillfogas någon nämnvärd olägenhet eller skada; hemfriden i vidsträckt meningoch markägarens (motsvarande) ekonomiska intressen för inte kränkas. Över huvudlaget för den som befinner sig i skog och mark anses vara skyldig atl la hänsyntill sin omgivning. Detta framgår bl. a. av 1 § naturvårdslagen (1964:822), somföreskriver att var och en skall visa hänsyn och varsamhet i sill umgänge mednaturen. Denna regel har självfallet betydelse också för allemansrättens del. Jordbruksutskottetbehandlade i belänkandet 1975/76:5 en motion med krav på åtgärder för ökadinformation om allemansrättens innehåll, med betoning av att med denna följerinte bara rättigheter ulan även skyldigheter. Utskottet framhöll därvid altallemansrätten var av avgörande betydelse för människornas möjlighet alt fö rekreationoch avkoppling i det fria. Behovet av atl så fritt som möjligt fö vistas inaturen ökade i takt med utvecklingen mot en allt större fritid. Det var underangivna förhållanden av största vikt att allemansrätten utövades på sådant sättalt den inte råkade i vanrykte. Utskottet underströk därför att den frihet somallemansrätten innebar var en frihet under ansvar. Utskottet betonade vidarevärdet av en effektiv informalion rörande allemansrättens innehåll, vilkenborde nå ut till människorna på elt så tidigt stadium som möjligt. 1 betänkandet JoU 1976/77:10 behandladejordbruksutskottet ett motionsyrkande (1975/76:2023 av m. (m), yrkande 3) med krav på precisering av allemansrättens innebörd. Utskottet anförde därvidbl. Utskottet vill med anledning av nu förevarandemotion framhålla alt vissa grundläggande principer angåendeallemansrätlensinnebörd i stort torde vara accepterade i del allmänna rättsmedvetandet. Dettautesluter självfallet inle att det kan förekomma situationer där den närmareomfattningen av allemansrätten är oklar eller föremål för delade meningar. 1sakens natur ligger att frågor av angivet slag också kan vara kontroversiellaoch vålla konfiikt mellan företrädare lör markägarintressen resp.friluftsinlressen. Detta torde gälla inte minst i de tätortsnära områdena, därmöjligheterna till rekreation och friluftsliv utnyttjas intensivt och kanskeinom relativt begränsade områden. Mot angiven bakgrund är det enligt ulskollelsmening särskilt angeläget alt företrädare för olika intressen visar ömsesidighänsyn och förståelse i nu åsyftade hänseenden. För undvikande avintressekon-fiiktersynesdelbl. a. viktigt att allemansrätten inte åberopas somstöd för ett JoU 1978/79:8 3 beteendesom innebär påtaglig olägenhet för annans näringsutövning. bedömande torde fiertalet av dem som vistas i naturen känna till ochrespektera de krav som kan ställas när det gäller människans uppträdande i delfria. De fall av vanvård av naturen, nedskräpning och störande uppträdande m.m.som otvivelaktigt förekommer torde i många fall bero på tanklöshet ellerbristande kännedom om de regler som bör gälla vid umgänget med naturen. tidigare framhållit borde ökade insatser för information blandallmänheten kunna bidra lill alt skapa bättre förhållanden. I sammanhanget kannämnas t. ex. den verksamhet som från statens naturvårdsverks sida bedrivitsför alt ge ökad upplysning om allemansrätten. Åtgärderna i fråga har bl. a. omfattatframställning av broschyrer, kortfilmer för skolelever m. fi. samtprograminslag i massmedia. Enligt ulskollels mening kan det antagas att syftetmed yrkandet 3 i molionen 1975/76:2023 i allt väsentligt kommer atl tillgodosesgenom den verksamhet som pågår på förevarande område. Molionsyrkandel bör medhänsyn till det anförda inte föranleda annan åtgärd än alt utskottet ånyounderstryker vikten av en effektiv och vederhäftig informalion omallemansrätten och om de rättigheter och skyldigheter som denna innebär. I svar på två inlerpellationer angåendeallemansrätten anförde jordbruksministern bl. Den frihet som allemansrätten ger atl vistas i skogoch mark och där bl. a. plocka svamp och bär är av oskattbart värde. Att vimåste slå vakt om allemansrätten är därför en självklarhet. Om detta råderockså allmän politisk enighet. Fastänvi alla är överens om grundprinciperna kan tillämpningen ibland vålla problem.Umgänget med naturen kräver kunskaper och varsamhet. En fortlöpande bredinformation om allemansrättens innebörd ärdärför nödvändig. harockså , senast , understrukit viklen av eneffektiv och vederhäftig information om allemans-rätlen och om de rättigheteroch skyldigheter som denna innebär. Informalionom allemansrätten bedrivs av en lång rad olika organ, såväl statliga som andra.Naturvårdsverket har gett ut elt fiertal skrifter om allemansrätten såväl påsvenska som på fiera andra språk. De ideella naturvårdsorganisationernabedriver också en upplysningsverksamhet inom detlaområde. Informationen tillturistersker till stor del genom kommersiella organ. Att ge utländska turistermed vana vid andra regler än dem vi har en kortfattad och korrektinformation om vad den svenska allemans-rätlen innebär är naturiigtvis inte enhelt lätt uppgift. Det har tyvärr också bl. a. i en del turistbroschyrerförekommit uttalanden om allemansrättens innebörd som kunnat ge anledning tillmissförstånd. Det är en viktig uppgifi för bl. a. Turistråd alt verkaför alt informationen lill utlandet om allemansrätten blir korrekt. Enligl vadjag erfarit kommer man från turistrådets sida atl på olika sätt arbela för atldenna informalion skall förbättras. m. i flällvärlden 1 motionen 1977/78:784 anförs synpunkter på vissaturislarrangemang som, görs av domänverkets dotterbolag (). Enligt motionärerna finns inslag i dessa arrangemang som inger orofrån miljö- och JoU 1978/79:8 4 naturvårdssynpunkt.Som exempel anförs erbjudanden i SVEREK:s turistbroschyrer om resor med fiyg,helikopter och skoter till olika rekreationsområden m. m. i Ijällväriden,däribland vissa nationalparker. Motionärerna anser del - med hänvisning bl. a.till de utredningar och överväganden som låg till grund förterrängkörningslagen - anmärkningsvärt atl ett statligt verk arrangerar resorav angivet slag. Iterrängkörningslagen (1975:1313) och terrängkörningsförordningen (1978:594)regleras körning i terräng med lerrängfordon och motorfordon. Grundprincipen äratt sådan körning är förbjuden på barmark samt på snötäckt skogsmark med plant-eller ungskog som löper risk att skadas genom körningen. För vissa delar avfjällområdet skall enligt terrängkörningslagen gälla särskilda restriktioner. Regeringenhar beslutat begränsa skoierkörningen i de åsyftade fjällområdena.Beslutet, som träder i kraft , omfattar tolv områden omsammanlagt drygt 22 0(X) km, från Långtjället-Rogen i söder tillTorneträsk-Råstojaure i norr. Dencivila fiygverksamheleh regleras i bl. a. luftfartslagen (1957:297) ochluftfartskungörelsen (1961:558). Bestämmelserna ger luftfartsverket möjlighetatt efier samråd med besluta om restriktioner i fråga omflygtrafik om det är påkallat av bl. a. hänsynen till friluftsliv eller naturskydd. Landnings-och överflygningsförbud kan införas inom nationalparker med stöd avnalionalparksreglemenlen. Delkan tilläggas all de problem som är förenade med fiygverksamheten ifiällområdel uppmärksammats av bl. a. i , som isamråd med tillsatt en fjällplaneringsgrupp. 1 enrapport med titeln län Fjällområdet, upprättad i december1977, har presenterat mål, riktlinjer och handlingsprogramrörande flygtrafiken inom länets fiällområden. Enligluppgifi från SVEREK förekommer inga erbjudanden omskolerresor genom fjällvärid. Någon resa av del slaget kom f ö.aldrig lill slånd på grund av den opinion mot arrangemanget som uppstod.Beträffande fiygresorna försöker man från SVEREKS:s sida iaktta all denrestriktivitet som är påkallad från naturvårdssynpunkt. 1 molionen omnämns,ulöver skoterresan genom fjällvärld, två researrangemang där fiyganlitas, nämligen Padjelantaluren och laxOällfiske i Miekak. Padjelantaluren ären fjällvandring som är avsedd för dem som av olika orsaker inle kan vandratill fots längre sträckor i fjällen. I vandringen har därför inlagts tvåfiyglransporler. förekom endast två sådana turer. Miekak är enfiskecamp som inte lämpligen kan nås med andra kommunikationsmedel än fiyg. JoU 1978/79:8 5 I molionen 1977/78:791, yrkandena 10-12, framförskrav på hushållning med våra begränsade naturresurser och på ett förstärktskydd av våtmarkerna. Vidare anförs synpunkter på hur inslituletnaturvårdsområde utnyttjas. Enligt motionärerna bör regeringen bl. a. låtautreda behovet av en övergripande naturresurslag med vars hjälp kraven påhushållning och omsorg med naturresurserna kan ställas. Beträffande våtmarkernaframhålls bl. a. alt skyddet mot dikningsförelag i gällande rättsregler, främstvattenlagen och naturvårdslagen, är otillräckligt. Motionärerna föreslår altnaturvårdskommitlén i tilläggsdirektiv ges i uppdrag att framlägga förslag omökal skydd av våtmarkerna. Enligt motionen är det vidare beklagligt atl möjlighetenatl säkerställa mark genom atl förklara ett område som nalurvårdsområde inleutnyttjats mer än som skett. I delta hänseende föreslår motionärerna alt sådanaföreskrifter omgående utfärdas all det klargörs för länsstyrelserna hurinstitutet nalurvårdsområde lämpligen bör utnyttjas. Insikten om behovet av en förbättrad hushållningmed naturresurser synes ha ökat kraftigt såväl i som iandra länder. I vårt land har inom ramen för vissa utredningar gjorts analysersektorsvis av tillgång och efterfrågan för olika slag av råvaror, t. ex. iskogsutredningen (Jo 1973:06) och mineralpolitiska utredningen (I 1974:02). Isamband med den regionalpolitiska planeringen och den fysiska riksplaneringenanalyseras de geografiska konsekvenserna av samhällsutvecklingen och lämnasunderlag för statsmakternas beslul om vilka riktlinjer som bör gälla förbefolkningens regionala fördelning resp. hushållningen med landets samlademark- och vattenresurser. Genom den utvärdering av den fysiska riksplaneringensplaneringsskede som f n. genomförs erhålls en första översiktlig bild av vilkakonsekvenser beträffande i första hand markanvändning som den förväntade resp.planerade samhällsutvecklingen ger upphov till. Inom förberedsen ny rapport om hushållningen med landets mark- och vattenresurser vilkenavses publiceras underförstå . Ytterligare etl exempel påinriktning mot mera övergripande resursplanering är den kommitté förvallenplanering (Jo 1977:06) som regeringen tillsatt. Regeringenhar vidare i början av delta år tillsalt en utredning angående riktlinjer förden framlida naturresurs-och miljöpolitiken (Dir 1978:7). Denna utredningsuppgifi är i korthet all ulföra en framtidsstudie som syfiar lill alt ökakunskaperna om alternativa möjligheter lill ulveckling av samhället utifrån enekologisk grundsyn. Utredningen skall därvid föreslå en politik för långsiktighushållning med naturresurser i syfte alt hushålla med och bättre överblickaolika möjligheter all utnyttja dessa. Etl samlat program för framtida insatsernär del gäller skyddet av den yttre miljön skall utarbetas. Åtgärderi syfte att bevara de svenska våtmarkerna grundas huvudsakligen JoU 1978/79:8 6 pånaturvårdslagens (1964:822) regler lill skydd för naturmiljön. Enligl 18 §naturvårdslagen gäller lillslåndstvång för vissa slag av läklverksamhel, bl. som ej omfattas av tillståndstvång men somkan antas komma alt väsentligt ändra naturmiljön stadgas i 20 § naturvårdslagenatl samråd skall ske med innan förelaget utförs. Bestämmelsenomfattar ej företag vartill tillstånd lämnats enligl vattenlagen (1918:523). I7 kap. vattenlagen ges föreskrifter om lorriäggning av mark genom dikning,vatlenavledning och invallning. Bestämmelserna ger begränsade möjligheter lillingripanden mot dylika företag med åberopande av allmänna intressen, såsom t.ex. nalurvårdsinlressen. I vaitenlagsutredningens belänkande (SOU 1977:27) haremellertid framlagts förslag som syftar till alt ge ökade möjligheter i deltahänseende. I sin motivering anför utredningen bl. (s. 141) atl medmöjligheten till en friare tillållighetsbedömning än f n. hänsyn lättare tordekunna las till nalurvårdskrav, t. ex. dem som gäller s. k. våtmarker. /77 väckt motion om bl. a. inventering och förstärkt skydd avvåtmarker behandlades av jordbruksutskottet i betänkandet 1976/ 77:36.Utskottet anförde därvid bl. Utskottet kan i stort ansluta sig till desynpunkter som anförs i motionen angående del angelägna i all skapa etl bättreskydd för våtmarkerna. Med hänsyn till intresset av att utnyttja våtmarker föratl åstadkomma en ökad produktion av skogsråvara och mot bakgrund av de diskussionersom förts om plantering av s. k. energiodlingar (bl. a. snabbväxande ) påvåtmarker är det enligt utskottets mening också nödvändigt all vi fören bättrebild av omfattningen och betydelsen av de svenska våtmarkerna. Envålmarksinventering, förslagsvis genom försorg och ihuvudsaklig överensstämmelse med motionärernas förslag, bör kunna ge nödvändigtunderlag för vidare diskussioner angående avvägningen mellan bl. a.naturvårdens och skogsbrukels intressen. Ett uppdrag av här åsyftat slag måstesjälvfallet av bl. a. prakliska skäl ges någon form av begränsning. Det kandock förutsättas atl bör kunna finna former för enangelägenhetsgradering härvidlag. Det förtjänar påpekas att verkställdaundersökningar, bl. a. inom ramen förden fysiska riksplaneringen ochskogsbruksplaneringen, bör beaktas i sammanhanget. Beträffande motionärernasförslag om åtgärder i övrigt till skydd för våtmarkerna vill utskottet hänvisatill pågående arbete inom vatlenlagsulredningen och skogsutredningen. Medhänsyn till atl en inventering av del slag utskottet uttalat sig för kanvara relativt tidskrävande synes det angeläget att skyddsaspekten blir föremålför noggrann prövning inom nämnda utredningar eller i annat sammanhang.Utskottet utgår bl. a. från atl riskerna för skador på miljön genom ett ökatutnyttjande av våtmarker för skogsproduktion liksom de positiva effekterna pålokalklimat och skogsbruk av dessas bevarande blir särskilt beaktade inomskogsutredningen och i anslutning till kommande överväganden med anledning avvaitenlagsutredningens förslag. här anfört i fråga om inventering och skydd av våtmarker börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Riksdagenföljde utskottet (rskr 1976/77:337). JoU 1978/79:8 7 Regeringen har med anledning av nyssnämndariksdagsbeslut uppdragit åt alt genomföra enkarlläggning av våtmarkerna. Kartläggningen avses bl. a. omfatta eninventering, utvärdering och prioritering av dessa marker frånnaturvårdssynpunkt och med hänsyn till intresset av en långsiktig hushållningmed den naturresurs som våtmarkerna utgör. Med hänsyn lill de motståendeintressen som kan komma att beröras i ärendet avser vissa andra statligamyndigheter all genomföra inventeringar med avseende på våtmarkersutnyttjande för energiproduktion. I samband härmed kommer olika intressen ifråga om våtmarker all belysas såvitt gäller jordbruk, skogsbruk, torvutvinningsamt odling av snabbväxande skog och bladvass för energiändamål. Möjligheten atl säkerställa visst markområde genomatl förklara detta som naturvårdsområde tillkom genom elt tillägg(1974:1025) lill naturvårdslagen. Institutet är närmast avsett för områden därmera begränsade åtgärder är tillräckliga för alt skydda eller vårdanaturmiljön. Om åtgärd som skall vidtas är så ingripande atl pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras, skall området dock avsättas lillnaturreservat. Beslut angående naturvårdsområde grundar ingen rätt tillersättning för markägaren. Enligtuppgift från hade i hela landet fyra områdenmed en sammanlagd areal av förklarats som nalurvårdsområde. Avdessa är två områden belägna i , ett i och ett iNorrbottens län. I molionen 1977/78:1612 erinras om de omfattandeinsatser samhället gjort för alt uppmuntra lill slybekämpning och därmedbibehållandet av ett öppet landskap. Enligt motionären kvarstår dockfortfarande stora brister i angivet hänseende. Motionären pekar härvidlag pånågra faktorer som hindrarattden mekaniska slybekämpningen skall kunnaytterligare utvidgas, nämligen den allmänna regeln all man inle får avverka påannans mark saml frånvaron av krav på markägaren atl själv bekämpa sly. Enligtmotionen är det angeläget atl dessa brister i lagslifiningen elimineras. Jordbruksutskottetbehandlade i betänkandet 1976/77:20 en i huvudsak likalydande motion. Utskottetredogjorde därvid för de insatser på området som gjorts från statsmakternassida i form av bidragsgivning lill landskapsvårdande åtgärder samtberedskapsarbeten. Vidare framhölls atl den förändradenaturvårdslagstiftningen medfört nya skyddsformer och ökade möjligheter församhället alt säkerställa och utnyttja områden för natur- och landskapsvård.Enligl utskottets mening borde t. ex. institutet nalurvårdsområde kunna tjänasom elt instrument när del gäller åtgärder av i motionen åsyftat slag. Ibetänkandet hänvisas bl. a. också till den kartläggning av erfarenheternarörande bekämpning av busk- och trädvegetation som förbereddes inaturvårdsverket. Mot bakgrund av de åtgärder som vidtagits JoU 1978/79:8 8 ochden uppmärksamhet hithörande spörsmål var föremål för på olika håll fannutskottet inle skäl föreslå någon särskild åtgärd från sida medanledning av motionen i fråga. Påförslag av utskottet lämnades molionen ulan någon åtgärd. Enligtuppgifi från pågår f n. viss utbildningsverksamhet förpersoner som är sysselsatta med landskapsvård. Vidare planerar man atl inomkort göra en sammanställning och utvärdering av bl. a. tekniken vidslybekämpning. Konfiikter med markägare i samband med slybekämpning uppges varamyckel sällsynta. Isammanhanget bör nämnas all jordförvärvsulredning föreslagit en nyjordhävdslag, benämnd lag om skötsel av jordbruksmark. Enligl förslaget skallmyndighet kunna ålägga markägare/brukare all vidta åtgärder för iståndsältandeav mark som är lämplig för jordbruksproduktion. Sådanl åläggande torde kunnaavse bl. a. slybekämpning. Proposition i ämnet kommer att föreläggas riksdagentroligtvis omkring . När det gäller skogsmark har 1973 årsskogsutredning lagt fram förslag som bl. a. innebär vidgade möjligheter förskogsvårdsmyndighei alt ge föreskrifter om röjning m. m. (SOU 1978:6). I detta belänkande behandlar utskottet etl antalunder /78 väckta motioner angående olika nalurvårdsfrågor m. m. I molionen 1977/78:592 framhålls det angelägna i enökad information om allemansrättens verkliga innebärd och om de rättigheter ochskyldigheter som är förenade med utövandet av denna sedvanerätt. Enligtmotionärerna behövs sådan informalion inle minst när det gäller utländskaturister som besöker . Motionärerna finner del lämpligt att t. ex.Sveriges turistråd får skyldighet att sprida korrekt informalion i frågan istörre utsträckning än vad som varit fallet. Enligl molionen kan detäven övervägas om svenska turistbroschyrer till utlandet skall kontrolleras avlämpligt organ, t. ex. konsumentombudsmannen, så alt spridning av vilseledandeoch bristfälliga uppgifter om allemansrällen-allemansskyldighelerna hindras. del föregående redovisats har frågor med anknytning lill allemansrätten påsenare tid vid fiera lillfällen varit föremål för behandling, bl. a.med anledning av väckta motioner. Därvid harsärskild uppmärksamhet ägnatsbehovet av en ökad information om allemansrättens innebörd, med betoning av allmed denna följer inte bara rättigheter utan även skyldigheter. Utskottet har inämnda sammanhang bl. a. understrukit viklen av en effektiv och vederhäftiginformation om allemansrätten och om de rättigheter och JoU 1978/79:8 9 skyldighetersom denna innebär (se bl. a. JoU 1976/77:10). Sedanfrågan om informalion rörande allemansrätten senast behandlades av utskottethar ämnet tagits upp i inlerpellationer. I sitt svar på dessa anförde dåvarandejordbruksministern, statsrådet , bl. a, följande. Den frihet som allemansrätten ger alt vislas i skogoch mark och där bl, a. plocka svamp och bär är av oskattbart värde. Att vimåste slå vakt om allemansrätten är därför en självklarhet. Om detta råderockså allmän politisk enighet. Faslänvi alla är överens om grundprinciperna kan tillämpningen ibland vålla problem.Umgänget med naturen kräver kunskaper och varsamhet. En fortlöpande bredinformation om allemansrättens innebörd ärdärför nödvändig. harockså vid flera lillfällen, senast , understrukit vikten av eneffektiv och vederhäftig informalion om allemansrätten och om de rättigheteroch skyldigheter som denna innebär. Informationom allemansrätten bedrivs av en lång rad olika organ, såväl statliga som andra.Naturvårdsverket har gett ut elt fiertal skrifier om allemansrätten såväl påsvenska som på fiera andra språk. De ideella naturvårdsorganisationernabedriver också en upplysningsverksamhet inom detlaområde. Informationen tillturister sker till stor del genom kommersiella organ. Alt ge utländska turistermed vana vid andra regler än dem vi har en korllättad och korrektinformalion om vad den svenska allemansrätten innebär är naturiigtvis inte enhelt lätt uppgift. Det har tyvärr också bl. a. i en del turistbroschyrerförekommit uttalanden om allemansrättens innebörd som kunnat ge anledning lillmissförstånd. Det är en viktig uppgifi för bl. a. Turistråd atl verkaför att informationen till utlandet om allemansrätten blir korrekt. Enligt vadjag erfarit kommer man från turistrådets sida atl på olika sätt arbeta för attdenna information skall förbättras. Vad utskollel tidigare anfört om vikten av eneffektiv och vederhäfiig informalion rörande de rättigheter och skyldighetersom är förenade med allemansrättens utövande gäller självfallet i oförändradutsträckning.