bet · G201TU1 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motion om organisation m. m. 1 motionen 1977/78:1596 av m. (s) föreslås att beträffande administration ochverksamhet beslutar uttala 1. atten sådan indelning av den regionala organisationen bör eftersträvas, att regiongräns ej skär länsgräns, 2. att en sådan indelning av teieområdesgräns böreftersträvas att områdesgräns ej skär kommun- eller länsgräns, 3. att kommun ej bör uppdelas på ett flertalriktnummerområden. Över motionen har yttranden inhämtats frånteleverket och . Se bilaga till detta betänkande. Motionärerna framhåller bl. a. vad beträffarteleverkets regioner att deras administrativa gränser inte borde skäralänsgränser. Då så sker urholkas och länsenhetens roll isamhällsutvecklingen och det sammanhållande inflytandet översamhällsplaneringen minskas. Detsamma anses gälla för teleområdena. Gränsernaför dessa borde följa läns- och kommungränser på sä sätt att varken kommuneller län delas på olika områden. Medexemplifiering av förhållandena i län jämte angränsande delar av andralän finner motionärerna uppsplittring av kommuner och länanmärkningsvärd. Även indelningen av riktnummerområdena borde enligtmotionärerna utformas på sådant sätt att samma riktnummer gäller för helkommun. framhåller i sitt yttrandeöver motionen att samhällets service huvudsakligen riktar sig till invånarnainom olika administrativa områden. Det gäller t. ex. sjukvård, barnomsorg,skolor, taxeringsfrågor etc. Kommunsammanläggnirigama harmedfört nya gränser för flera kommuner, jgftj.sing och län. Televerketsindelning i riktnummerområden, teleområden pgf] regioner har däremot inteanpassats till de nya gränserna. Fprbundet dela.r mptjgnärernas uppfattning,att det är önskvärt att verkets indelning följer de adiriiiijirativa gränsernaför kommuner och län. i anslutning härtill erinras om att förbundet redan isitt yttrande taxeutrednings första delbetänkande år 1971betonade 1 1978/79. viktenav att enhetlig teletaxa infördes för abonnenter inom samma kommun och framhöllatt praktiska skäl talade för att indelningen i riktnummerområden bordesammanfalla med de kommungränser som bildades i samband medkommunindelningsreformen. I förbundets yttrande över taxeutredningens andradelbetänkande samt i särskild skrivelse till framfördesdessa synpunkter på nytt. framhåller inledningsvis att det är dentekniska indelningen i stationsområden och riktnummerområden etc. som styr denadministrativa indelningen i teleområden. Den minsta enheten, vad gällerteleverkets tekniska uppbyggnad, är stationsområdet. Inom varje stationsområdefinns en telefonstation till vilken alla abonnenter inom området är anslutna.Nätet är sedan stjärnformigt uppbyggt. Ett antal stationer sammanförs till enknutgrupp, ett antal knutgrupper till ett riktnummerområde, ett antalriktnummerområden till ett förmedlingsområde. Administrativtär landet indelat i 20 teleområden. Avgörande faktorer vid indelningen iteleområden har varit telekommunikationernas omfattning och inriktning samttelenätets uppbyggnad. Teleområdesindelningen har därför anknutits tillförmedlingsområdena. Det skulle enligt verket vara helt olämpligt bl. a. urdrifts- och underhållssynpunkt att delar av exempelvis riktnummerområdentillhör ett annat teleområde än överordnade stationer. Detframhålls vidare att indelningen av landet i riktnummerområden är baserad påden utformning och uppbyggnad, som telefonnätet fick i samband med resp.områdes automatisering. Målet var därvid att fä ett telefonnät som var"optimalt" ur ekonomisk synvinkel. Då en betydande del av landsbygdenautomatiserades , kom utformningen och uppbyggnadenav telefonnätet att anpassas till "storkommunreformen" omdetta inte medförde höga merkostnader eller stred mot abonnenternas intresse. Nuvarandekommunindelning, vilken fullbordades , har medfört enreducering av antalet kommuner i landet, så att detta blivit ungefär lika medantalet riktnummerområden. Härvid har ett betydande antal kommuner kommit altutsträcka sig över gränser till ett eller flera riktnummerområden. Den ändradekommunindelningen har dock enligt verket - inte annat än i rena undantagsfall -medfört att abonnenternas trafikintresse nämnvärt förändrats. Viden fullständig anpassning av riktnummerområdena till den nu gällandekommunindelningen skulle enligt verket enbart investeringskostnaden uppgå tillca 800 milj. kr. prisnivå enligt beräkningar, som framtagits av 1969års telefontaxeutredning. Härtill kommer enligt verket ökade åriiga kostnaderom man frångår det optimala nätet. Dessa extra kostnader skulle oundvikligenväsentligt påverka totala kostnader, vilket i sin tur genom höjdatelefonavgifter skulle slå igenom i abonnenternastelefonkostnader utan att därigenom telefonservicen enligt televerketsuppfattning förbättrades. Enanpassning av telefonnätet till kommungränserna skulle vidare kräva storaomdisponeringar av riktnummer och abonnentnummer. Av landets 275 riktnummerområdenskulle 61 behöva slopas, dvs. inlemmas i ett angränsande riktnummerområde. 62nya riktnummerområden skulle behöva skapas genom utbrytning ur befintligariktnummerområden. Därtill kommer att ca I miljon telefonabonnenter skulle blitvingade att ändra sina telefonnummer (riktnummer och/eller abonnentnummer). Verketframhåller vidare att vid utformandet av telefontaxorna man i viss mån - till.skillnad mot vad som var fallet vid telefonnätets utformning och uppbyggnad -kan ta hänsyn till regionala och kommunala förändringar. Kommunomläggningen harmedfört att såväl som allmän service centraliserats. De stora avståndmellan perifera delar av kommunen och centralorten, som härigenom haruppkommit, har ökat behovet att använda telefon för att nå centraliseradeorgan. För att tillgodose kravet på utjämning av telefonkostnader vid samtaltill centralorten har successivt införts taxelättnader vidsamtal med centralort i egen kommun. Sammanfattningsviskonstaterar verket att det skulle vara förenat med mycket högainvesteringskostnader och servicemässiga olägenheter att tillmötesgåmotionärernas förslag. Enligt verkets uppfattning skulle dessa stora ekonomiskauppoffringar inte motsvaras av några påtagliga fördelar varför förslagetavstyrks. Utskottet vill för sin del till en början erinra omatt riktlinjerna för nuvarande organisation beslutades av riksdagenår 1973 (prop. 1973:171,TU 1973:26,rskr 1973:335). Den nya organisationeninfördes och karakteriseras av en långtgående delegering ochdecentralisering av uppgifter och beslutsfattande till regional/lokal nivå.Televerkets lokala förvaltningar, teleområdena, tilldelades ett resultatansvaroch fick därvid ett större ansvar för ekonomi, service och personalpolitik äntidigare. Fyraregionkontor, belägna i , , och , ersatteverkets tidigare distriktskontor och tilldelades dels vissa ledningsfunktionergentemot teleområdena, dels konsult- och servicefunktioner. En inom verketsedermera verkställd översyn har emellertid givit vid handen att något behov avdessa regionkontor inte längre föreligger. De kommer därför enligt riksdagensbeslut (prop. 1977/78:148, /78:24, rskr 1977/ 78:293) att upplösas fr.o. m. den , varigenom motionärernas yrkande i denna del redantillgodosetts. Utskottet har vid sin behandling av härmed sammanhängande frågorframhållit att det är väsentligt att fortlöpande ser över sinorganisations utformning och dimensionering så att den medger en effektiv ochrationell verksamhet inom ramen för de mål som samhället uppställer. En väl fungerande organisation är sålunda en nödvändigförutsättning för att i möjligaste mån kunna motverka kostnadsökningar ochbegränsa taxe- och avgiftshöjningarna. Utskottet är alltjämt av sammauppfattning. finner det i och för sig önskvärt att indelning följer deadministrativa gränserna för kommun och län. Utskottet förutsätter också att ensådan anpassning sker i den utsträckning som befmnes möjligt - medrimligt beaktande av tekniska och ekonomiska förhållanden m. m. Av televerketsyttrande över motionen framgår att hänsynstaganden av sådant slag i vissutsträckning också tidigare skett. En mera långtgående omorganisation enligtmotionärernas intentioner skuWe dock enligt verket medföra högst avsevärdakostnader och även betydande serviceförsämringar för stora abonnentgrupper -utan att medföra några mera påtagliga fördelar. En sådan utveckling vore inteheller enligt utskottets uppfattning önskvärd. Utskottetvill i anslutning till det anförda också erinra om det utredningsarbeterörande teletaxornas utformning m. m. som f n. pågår inom 1969 årstelefontaxeutredning. Enligt vad utskottet erfarit beräknas utredningen undervåren 1979 lägga fram förslag rörande bl. a. taxesättningen inom vissanärtaxeområden m. m. Underhänvisning till det anförda och till vad i sitt yttrande i övrigtanfört finner utskottet några åtgärder från sida med anledning avyrkandena i motionen ej nu påkallade och avstyrker därför densamma. har i sitt yttrande även erinrat omden verksamhet som f n. pågår inom med att få fram en ny typ avtelefonkatalog. Enligt vad utskottet erfarit övervägs därvid även betydandeförändringar för bl. a. del. Utskottet vill med anledninghärav redan nu understryka vikten av att de rationaliseringsåtgärderbeträffande katalogindelning och -distribution som därvid kan komma attaktualiseras inte får leda till serviceförsämringar för abonnenternas del. Under åberopande av det anförda hemställerutskottet att avslår motionen 1977/78:1596. Närvarande:Sven (), (), (). (), (), (), (), (), (), (), (), OlleÖstrand (s), (), () och (). Yttrandenöver motionen 1977/78:1596 () 1 motionen påpekas att geografiskaindelning (i regioner, teleområden och riktnummerområden) inte överensstämmermed landets indelning i län och kommuner. Sedan detta exemplifierats medförhållandena i län konstateras att uppsplittring avkommuner och län är anmärkningsvärd. Motionen utmynnar slutligen i ett förslag attriksdagen beträffande administration och verksamhet beslutar uttala 1. att en sådan indelning av den regionalaorganisationen bör eftersträvas, att regiongräns ej skär länsgräns, 2. att en sådan indelning av teleområdesgräns böreftersträvas att områdesgräns ej skär kommun- eller länsgräns, 3. att kommun ej bör uppdelas på dett fiertalriktnummerområden. fä: medanledning av motionen anföra följande: Detvå första punkterna i motionsförslaget berör administrativaorganisation medan den tredje avser den tekniska indelningen av telefonnätet.Det är den tekniska indelningen i stationsområden och riktnummerområden etc.som styr den administrativa indelningen i teleområden. Detta kan kortfattatåskådliggöras på följande sätt: Denminsta enheten, vad gäller tekniska uppbyggnad, är stationsområdet.Inom varje stationsområde finns en telefonstation till vilken alla abonnenterinom området är anslutna. Nätet är sedan stjärnformigt uppbyggt. Ett antalstationer sammanförs till en knutgrupp, ett antal knutgrupper till ettriktnummerområde,ett antal riktnummerområden till ett förmedlingsområde. Administrativtär landet indelat i 20 teleområden. Avgörande faktorer vid indelningen iteleområden har varit telekommunikationernas omfattning och inriktning samttelenätets uppbyggnad. Teleområdesindelningen har därför anknutits tillförmedlingsområdena. Det skulle således vara helt olämpligt, bl. a. ur drifts-och underhållssynpunkt att delar av exempelvis riktnummerområden tillhör ettannat teleområde än överordnade stationer. Vadregionerna beträffar kan nämnas att de enligt förslag (prop. 1977/ 78:148)kommer att avvecklas fr. o. m. Indelningen av landet i riktnummerområden ärbaserad på den utformning och uppbyggnad, som telefonnätet fick i samband medresp. Målet var därvid att fa ett telefonnät som var"optimalt" ur ekonomisk synvinkel. Detta innebär mera konkretuttryckt att trafiken skall avverkas till lägsta möjliga investerings- ochdriftkostnad. tekniskavillkoren och begränsningarna inverkade därvid främst trafikens reella storlekmellan olika orter, befintliga och möjliga linjevägar samt abonnenternasönskemål. Då en betydande del av landsbygden automatiserades under 1950- och1960-talen, kom utformningen och uppbyggnaden av telefonnätet att anpassas till"storkommunreformen" 1952 om detta inte medförde höga merkostnadereller stred mot abonnenternas intresse. Trots reformen var dock kommunernaförhållandevis små. I genomsnitt gick det fyra kommuner på varjeriktnummerområde. Det stora flertalet kommuner kom därför även att ligga inornett riktnummerområde. En fullständig anpassning av gränserna mellanriktnummeromräden och kommuner gick av ekonomiska skäl aldrig att genomföra. Nuvarandekommunindelning vilken fullbordades har medfört en reducering avantalet kommuner i landet, så att detta blivit ungefar lika med antaletriktnummerområden. Härvid barett betydande antal kommuner kommit att utsträckasig över gränser till ett eller flera riktnummerområden. Den ändradekommunindelningen har dock inte medfört - annat än i rena undantagsfall - attabonnenternas trafikintresse nämnvärt förändrats. Avdet ovan sagda torde ha framgått att motionärernas påstående att televerketsplittrar upp kommuner inte överensstämmer med verkligheten. I stället är detså att sammanslagningen av kommuner haft till följd att vissa kommuner råkaromfatta flera riktnummerområden eller delar därav. Trotsden genomförda kommunreformen synes nuvarande kommungränser ej varahelt stabila. genomfördes således ett 15-tal gränsförändringar avstörre eller mindre omfattning och fiera kommuner diskuterar en eventuelluppdelning i mindre enheter. Som tidigare framhållits utformades telefonnätet påett ur ekonomisk synvinkel optimalt sätt, som vederbörlig hänsyn togstill gällande kommunindelning. Om nätet nu skulle omformas efter gränser, somej är adekvata för detsamma, erfordras omfattande nyanläggning av kablar, förbindelseutrustningoch automatstationsutrustning. Viden fullständig anpassning av riktnummeromrädena till den nu gällandekommunindelningen skulle enbart investeringskostnaden uppgå till ca (77års prisnivå) enligt beräkningar, som framtagits av 69 årstelefontaxeutredning. Härtill kommer ökade årliga kostnader om man frångår detoptimala nätet. Dessa extra kostnader skulle oundvikligen väsentligt påverkateleverkets totala kostnader, vilket i sin tur genom höjda telefonavgifterskulle slå igenom i abonnenternas telefonkostnader utan att därigenomtelefonservicen enligt uppfattning förbättrades. En anpassning av telefonnätet till kommungränsernaskulle kräva stora omdisponeringar av riktnummer och abonnentnummer. Av landets275 riktnummerområden skulle 61 behöva slopas dvs. inlemmas i ett angränsanderiktnummerområde. 62 nya riktnummerområden skulle behöva skapas genomutbrytning ur befintliga riktnummerområden. Därtill kommer att ca 1 miljontelefonabonnenter skulle bli tvingade att ändra sina telefonnummer (riktnummeroch/eller abonnentnummer). ter,främst sådana som använder telefonen i sin dagliga verksamhet skulle därvidsannolikt komma att bedöma de nackdelar, som är förenade med nummerändringen,som betydligt större än de fördelar,som erhålls genom en anpassning avteleområdena till nu gällande kommunindelning. Krav pä skadestånd skullesannolikt uppkomma. Detbör också understrykas att det, i ett helautomatiserat nät, skulle bli mycketsvårbemästrat att genomföra nummerändringar av den storieksordning det härarfråga om. Genomförandet skulle komma att ta mycket , troligen minst8-10 år. Vid utformandet av telefontaxorna kan man i vissmån -till skillnad mot vad som var fallet vid telefonnätets utformning ochuppbyggnad - ta hänsyn till regionala och kommunala förändringar. Kommunomläggningenhar medfört att såväl som allmän service centraliserats. De storaavstånd mellan perifera delar av kommunen och centralorten, som härigenom haruppkommit, har ökat behovet att använda telefon föratt nå centraliserade organ.Med gällande avståndsberoende samtalstaxor skulle abonnenterna i de perifieradelarna av kommunerna ha drabbats av väsentligt ökade telefonkostnader. För atttillgodose kravet pä utjämning av telefonkostnader vid samtal till centralortenhar successivt införts taxelättnader vid samtal medcentralort i egen kommun. Denna taxereform, vilken utgör ett undantag fråntidigare tillämpade samtalstaxeregler, innebär att i kommunens perifera delarboende inte skall debileras efter ett kortare markeringsintervall än 3 minutervid samtal till centralorten. Skulle längre markeringsintervall redan gälla vidsamtal till centralorten, ändrades detta inte. Taxereformen var i stort settgenomförd för hela landet i samband med kommunindelningens fullbordan1974-01-01. Sammanfattningsvis kan således konstateras att detskulle vara förenat med mycket höga investeringskostnader och servicemässigaolägenheteratt tillmötesgå motionärernas förslag. Enligt televerketsuppfattning skulle dessa stora ekonomiska uppoffringar inte motsvaras av någrapåtagliga fördelar och avstyrker därför förslaget. Samhällets service riktar sig huvudsakligen tillinvånarna inom olika administrativa områden. Det gäller t. ex. sjukvård,barnomsorg, skolor, taxeringsfrågor etc. Kommunsammanläggningarna under desenaste åren har medfört nya gränser för flera kommuner, landsting och län.Televerkets indelning i riktnummerområden, teleområden och regioner har däremotinte anpassats till de nya gränserna. Styrelsen delar motionärens uppfattning,all det är önskvärt att indelning följer de administrativagränserna för kommuner och län. Förmedborgarna i gemen är det en olägenhet om kommunen är splittrad på olikariktnummeromräden. Detta har styrelsen också tidigare framfört. yttrandetöver taxeutrednings första delbetänkande 1971 betonade styrelsenvikten av att en enhetlig teletaxa infördes för abonnenter inom samma kommunoch framhöll att praktiska skäl talade för att indelningen i riktnummerområdenborde sammanfalla med de kommungränser som bildades i samband medkommunindelningsreformen. 1 yttrandet över taxeutredningens andra delbetänkande1975 framfördes dessa synpunkter på nytt. Önskemål,dels om enhetlig teletaxa inom en kommun, dels att varje kommun skall utgöraett riktnummerområde, har också framförts till i en skrivelse frånförbundet . Denna skrivelse föregicks av en uppvaktning i ärendettillsammans med representanter för . Viduppvaktningen redogjorde för de problem och kostnader som enomläggning av riktnummerområdena skulle medföra med hänsyn till de anläggningaroch den teknik som finns . Man ställde sig tveksam till en omläggning medhänsyn till de höga kostnader som en sådan skulle medföra. Däremot var manpositiv till att pröva vårt förslag att samla alla abonnenter inom en kommun isamma katalogdel. F.n. arbetar med att få fram en ny typ av telefonkatalog. Västeråsteleområde är försöksområde. indelas i fyra områden med ensärskild katalogdel för varje område. Telefonnummer till olika läns- ochlandstingsfunktioner avses införas i samtliga katalogdelar. 1 den nya katalogenskall man, enligt , samla samtliga abonnenter inom en kommun i sammaabonnentförteckning. Kommunnamnet, inte som riktnummerområdets namn, kommeratt stå som beteckning på förteckningen. För de abonnenter som inte har"huvudriktnumret" i kommunen kommer riktnummer att stå omedelbartföre abonnentnumret. Styrelsen anser alt detta är ett lovvärt initiativ, då detinnebär att informationen i telefonkatalogen anpassas till kommun- ochlänsgränser. Styrelsen anser dock fortfarande att man bör sträva efter alt fåriktnummerområden alt sammanfalla med kommungränserna. GOTAB 58244 Slockholm 1978