bet · G201LU6 · 1978-12-31 00:00:00 — 1978/79: 6 medanledning av propositionen 1978/79: 2 med förslag till lag om namn och bild ireklam jämte motion LU 1978/79:6 I propositionen 1978/79: 2 har regeringen() efter hörande av lagrådet föreslagit attanta i propositionen framlagt förslag till lag om namn och bild ireklam. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisar utskottet till vad nedan anförsunder rubriken . I motionen 1978/79: 11 av m. fl. (vpk)yrkas att , med godkännande av propositionen i övrigt, beslutar somsin mening uttala vad som anförs i motionen. Motionärernaanför i motionen bl. a. att med skärpa måste uttala att de föreslagnarättsreglerna i tillämpning och anda endast skall avse kommersiell reklam ochicke utgör något första steg för att begränsa yttrandefriheten för olikaformer av bildkonst. Lagförslagethar följande lydelse. Lagom namn och bild i reklam 1 §Näringsidkare får icke vid marknadsföring av vara, tjänst eller annan nyttighet använda framställning i vilken annans namn eller bild utnyttjas utan dennes samtycke. Med namn jämställs annan beteckning som klart utpekar viss person. första stycket sägs om näringsidkare gäller även anställd hos näringsidkareoch annan som handlar på näringsidkares vägnar. 2 §Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 1 § skall dömas till böter. Ifråga om medverkan till sådan gärning tillämpas 23 kap. 4 och 5 §§brottsbalken. 3 §Den som bryter mot 1 § eller medverkar till sådan handling skall utge skäligt vederlag till den vars namn eller bild har utnyttjats. 1 1978/79. LU 1978/79: 6 2 detuppsåtligen eller av oaktsamhet, skall ersättning utgå också för annan skada.Vid bedömande om och i vad mån sådan skada har uppstått tas hänsyn även tilllidande och andra omständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse. Densom har arbetstagare i sin tjänst är skyldig att utge ersättning enligt förstastycket i anledning av handling som arbetstagaren företar i tjänsten.Arbetstagare är ersättningsskyldig för sådan handling endast i den månsynnerliga skäl föreligger. 4 § Vid överträdelse av 1 § kanrätten, på yrkande av den vars namn eller bild har utnyttjats, efter vad som ärskäligt till förebyggande av fortsatt missbruk förordna, att hjälpmedel som haranvänts vid handlingen eller framställning som finns på vara, förpackning,reklamtryck eller dylikt skall ändras eller att egendomen skall förstöras ellermot lösen utlämnas till den vars namn eller bild har utnyttjats. 5 § Brott som avses i 2 § fåråtalas av åklagare endast om målsägande angiver brottet till åtal eller åtal ärpåkallat från allmän synpunkt. 6 § Den som har brutit mot 1 §eller medverkat till sådan handling eller är ersättningsskyldig enligt 3 §andra stycket kan i mål enligt denna lag, på yrkande av den vars namn ellerbild har utnyttjats, efter omständigheterna åläggas att bekosta tryckning i eneller flera tidningar av dom i målet. Dennalag träder i kraft . Svensk rätt ger den enskilde ett mycketbristfälligt skydd mot att den egna bilden eller namnet utan hans samtyckeanvänds i reklam. De fåtaliga rättsregler som finns, t. ex. i fotografilagenoch i varumärkeslagen, ger skydd endast i vissa speciella situationer ochtäcker inte de i praktiken vanligast förekommande missbruken. Visserligen kanförbud mot otillbörlig marknadsföring meddelas med stöd av marknadsföringslagenmen eftersom denna lag är avsedd att ligga till grund för ingripande mot reklamsom är otillbörlig mot konsumenter eller näringsidkare i allmänhet kan denendast undantagsvis ge integritetsskydd för en enskild person. Isyfte att skapa ett lagfäst rättsskydd mot olovligt utnyttjande av annans namneller bild i reklam föreslog integritetsskyddskommittén i betänkandet (SOU1976: 48) Reklam och integritet att i skulle införas en nybestämmelse som föreskrev bötesstraff för den som i reklam olovligen användebild eller namn som uppenbarligen avsåg viss person. 1976 hemställde ävenkonsumentombudsmannen (KO) i skrivelse till regeringen att åtgärder skullevidtas till skydd mot att enskild persons namn och bild utan tillståndutnyttjas i marknadsföring. Till skillnad från kommittén ansåg KO attingripande i första hand borde kunna ske genom att generalklausulen i 2 §marknadsföringslagen gjordes till- LU 1978/79: 6 3 lämpligpå olovligt utnyttjande i reklam av annans bild eller namn. Såvälkommittébetänkandet som skrivelsen har remissbehandlats. Motbakgrund av den remisskritik som riktats mot kommitténs och KO:s förslag harregeringen valt att i propositionen lägga fram förslag till en särskild lag medbestämmelser om skydd för egen bild eller eget namn i reklam. Lagen, som harutformats efter mönster av den immate-rialrättsliga lagstiftningen, innehållerett förbud för näringsidkare att vid marknadsföring använda framställning ivilken annans namn eller bild utnyttjas utan dennes samtycke. Med namnjämställs annan beteckning som klart utpekar viss person. Överträdelse avförbudet medför straffansvar. Näringsidkare som bryter mot föreskrifternaskall utge skäligt vederlag till den vars namn eller bild har utnyttjats.Bryter näringsidkaren mot föreskrifterna uppsåtligen eller av oaktsamhet kanden som har blivit utnyttjad också begära ersättning för annan skada, t. ex.för lidande och obehag som han har orsakats genom åtgärden. Näringsidkare somöverträtt bestämmelserna kan även åläggas att bekosta tryckning i en ellerflera tidningar av dom i mål enligt den nya lagen. Den nya lagstiftningenföreslås träda i kraft . Enviktig fråga under lagstiftningsarbetet har varit förhållandet mellan reklamoch tryckfrihet. En bild, även om den inte åtföljs av text, hänförs nämligentill sådan skrift som tryckfrihetsförordningen (TF) är tillämplig på. Därmed ärdock inte sagt att gäller även vid publicering av kommersiellreklambild. TF innehåller ingen närmare reglering av förhållandet mellan reklamoch tryckfrihet. Förslag till reglering har visserligen lagts fram i tvåbetänkanden av massmediautredningen men förslagen har inte föranlett annanlagstiftning än att en bestämmelse införts i 1 kap. 9 § TF av innehåll att vadi särskild lag är stadgat om förbud mot kommersiell annons, som används vidmarknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobak, gäller utan hinder avTF. I viss utsträckning har emellertid ingripanden mot kommersiell reklam itryckt skrift ansetts kunna ske enligt lagstiftning vid sidan av TF, t. ex.enligt marknadsföringslagen. Som grund för sådana ingripanden har åberopats attdet här är fråga om åtgärder av utpräglat kommersiell natur som inte avsernyhetsförmedling eller åsiktsbildning av det slag som TF har att värna om.Detta innebär såsom lagrådets majoritet påpekar, att åtgärderna skall vidtas ikommersiell verksamhet och i kommersiellt syfte samt ha rent kommersiellaförhållanden till föremål. Medhänsyn till att således endast den kommersiella reklamen anses falla utanförden tryckfrihetsrättsliga regleringen har det nu föreliggande lagförslagetbegränsats till att avse ingripanden mot sådan reklam. I propositionen (s. 60)anförs att denna begränsning inte skall tolkas så att det är fritt fram för etthänsynslöst utnyttjande av annans bild eller namn i ideell reklam.Departementschefen förklarar att det är hans förhoppning att de värderingarsom kommer till uttryck i lagstiftningen LU 1978/79: 6 4 beträffandeden kommersiella reklamen skall färga av sig också på andra områden.Utvecklingen får visa om denna förhoppning infrias eller om det blir nödvändigtatt gå vidare och låta det lagfästa integritctsskyddet omfatta även den ideellareklamen. Denämnda uttalandena av departementschefen kritiseras i motionen 1978/79: 11.Motionärerna anser att de öppnar vägen för ett angrepp på sådan satiriskaffischkonst som iir ett medel för politisk agitation. Enligt motionärernamåste uttala att det föreliggande lagförslaget skall i tillämpningenendast avse kommersiell reklam och inte utgöra något första steg för attbegränsa yttrandefriheten för olika former av bildkonst. Dethade enligt utskottets mening varit en fördel om förhållandet mellan reklamoch tryckfrihet hade varit närmare reglerat i TF, innan en lagstiftning omskydd för namn och bild mot utnyttjande i reklam infördes. Härigenom skulle endel av de oklarheter och gränsdragningsproblem, som det nu föreliggandelagförslaget för med sig och som också departementschefen påtalar, kunnatundvikas. Frågan om reklam och tryckfrihet övervägs f. n. avyttrandefrihetsutredningen. Med hänsyn till att det torde dröja innanstatsmakterna kan ta ställning till yttrandefrihetsutredningens förslag och dådet är angeläget att ett lagfäst skydd för namn och bild i reklam snarastinförs tillstyrker utskottet den nu förordade reformen. Utskottet villemellertid i likhet med departementschefen framhålla vikten av att man, dåtvekan föreligger om TF är tillämplig eller ej, utgår från att TF är tillämpligoch således ej utkräver något straffrättsligt ansvar enligt den nu föreslagnalagen om namn och bild i reklam. Med anledning av vad som anförs i motionenvill utskottet vidare stryka under att lagförslaget endast är tillämpligt påkommersiell reklam. Departementschefens ovan nämnda i motionen kritiseradeuttalanden uppfattar utskottet endast som en förhoppning om att de etiskaregler som lagförslaget ger uttryck för skall få betydelse även på andraområden så att ett hänsynslöst utnyttjande av annans bild och namn undviks.Eftersom lagförslaget endast omfattar kommersiell reklam kan det självfalletinte, som motionärerna ifrågasätter, utgöra något första steg för att begränsayttrandefriheten för bildkonsten. Genom vad utskottet nu anfört får motionenanses besvarad. Somframgår av vad utskottet ovan anfört har lagen utformats efter förebild frånden immaterialrättsliga lagstiftningen. För sådana personer som i och för siginte har något emot att medverka i reklam innebär lagen att de får en ensamrättatt bestämma om och på vilka villkor sådan medverkan skall äga rum.Sanktionssystemet vid överträdelser av lagen utgörs av regler om straff,ersättning till den vars namn och bild har utnyttjats samt åtgärder för attförebygga fortsatt missbruk. En typ av påföljd som inte tagits upp i lagen ärförbud vid vite mot fortsatt användning av bilden eller namnet i reklam. Dennatyp av påföljd används LU 1978/79: 6 5 imarknadsföringslagen och i firmalagen. Såsom lagrådets majoritet framhåller haren sådan sanktion avgjorda fördelar. Utskottet erinrar om att, när utskottetvåren i sitt av godkända betänkande LU 1977/78: 10 uttalade sigför en översyn av sanktionssystemet inom patenträtten, utskottet förordade attäven frågan om vitessanktion borde prövas. Det kan också anmärkas att idirektiven till den pågående varumärkesutredningen (Ju 1974: 10) ingår attöverväga införande av en sådan sanktion i varumärkeslagen. Utskottet delarlagrådets uppfattning att det i det fortsatta lagstiftningsarbetet på områdetkan vara värt att pröva möjligheten av en vitessanktion, särskilt om det skullevisa sig att det i lagen nu föreslagna sanktionssystemet inte är tillräckligtför att förhindra missbruk av annans namn och bild i kommersiell reklam. Lagensolika bestämmelser i övrigt föranleder inget särskilt yttrande från utskottetssida. 1. att antar det ipropositionen 1978/79: 2 framlagda förslaget till lag om namn och bild ireklam, 2. att motionen 1978/79: 11, i denmån den inte omfattas av vad utskottet ovan anfört, inte föranleder någonriksdagens vidare åtgärd. Närvarande:Ivan ()*, (), ()*, ()*, (). (), i (s), SonjaFredgardh (c), ()*, (), (), (), (), ()och ()*. * Ej närvarande vid betänkandets justering.