bet · G201JoU19 · 1978-12-31 00:00:00 — Kommun får inte vägras tillståndtill förvärv av sådan fast egendom som med hänsyn till den framtidautvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. 2a § Innan kommun eller landstingskommun förvärvaregendom som avses i 1 §, skall yttrande inhämtas av lantbruksnämnden. JoU 1978/79:19 11 kastasprövningstillstånd, 4. att uttalar sig för att sambruksföretag skallbedömas som lika viktiga som familjeföretag vid sammanförande avlantbruksföretag, 1978/79:2167 av och (båda c) vari hemställs attriksdagen med anledning av propositionen 1978/79: 85 hos regeringen begär 1.att frågan om tillståndsplikt vid testamentariska förvärv blir föremål för ensnabb utredning så att förslag om sådan tillståndsplikt kan föreläggasriksdagen, 2. att frågan om tillståndsplikt vid förvärv av ideell andel idödsbo, vari ingår jordbruksfastighet, m. m. blir föremål för utredning ienlighet med vad som anförts i motionen. Motionen1978/79: 2162 av m. fl. (m) har, såvitt avser yrkandet 4,överlämnats till civilutskottet och beträffande yrkandena 5 och 6 tillskatteutskottet för beredning. Vidarehar den med anledning av propositionen väckta motionen 1978/79: 2165 av GunnarOlsson och (båda s) överlämnats till lagutskottet förberedning. I ärendet har representanter för framfört synpunkter på bl. a. propositionens förslag rörandemarkförvärv för skogsindustrien verksamhet. Allmännautgångspunkter m. m. Den nu gällande jordförvärvslagen (1965: 290)trädde i kraft . Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefenför sakkunniga för att se över bl. a. jordförvärvslagen.De sakkunniga, som antog namnet jordförvärvsutredningen (Jo 1974: 07),avlämnade delbetänkandet (SOU 1977: 93) Ny jordförvärvslag. Förevarandeproposition bygger bl. a. på ett av den dåvarande irepartiregeringen den 7september 1978 till lagrådet remitterat lagförslag. Med anledning av lagrådetsyttrande har den tillträdda regeringen gjort vissa ändringar avsåväl saklig som redaktionell karaktär i det ursprungliga förslaget. I övrigtställer sig den nuvarande regeringen bakom propositionen i dess avfatlningenligt lagrådsremissen. Iett inledande avsnitt i propositionen framhålls att jordförvärvslagen är ettviktigt styrmedel i jordbruks- och skogspolitiken Genom beslut av idecember 1977 (prop. 1977/78: 19, JoU 1977/78: 10, rskr 1977/78: 103) antogsnya riktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. n. förslag till nya riktlinjer för skogspoliti- JoU1978/79:19 12 ken.Enligt förstnämnda beslut bör den framtida jordbrukspolitiken främja ettrationellt utnyttjande av de naturliga resurserna för jordbruksproduktion.Rationaliseringspolitiken bör i första hand främja uppbyggandet ochvidmakthållandet av effektiva familjeföretag. På så sätt skapas förutsättningaratt framställa jordbruksprodukter till en acceptabel kostnad och att uppnåinkomstmålet för dem som är verksamma i jordbruket. En fortsattstrukturrationalisering inom jordbruket och skogsbruket är också en nödvändigdel i rationaliseringsarbetet. Dessutom bör samhällets insatser inomjordbrukssektorn enligt riksdagsbeslutet samordnas med och ingå som ett led ien aktiv regionalpolitik. Ilikhet med utredningen och de allra flesta remissinstanserna anser regeringenatt den nuvarande jordförvärvslagen inte längre fyller sin uppgift på etttillfredsställande sätt. Lagen behöver därför omarbetas så att den bättreanpassas till målsättningarna för jordbruks- och skogspolitiken. Eftersomjordförvärvslagen är ett av medlen i jordbruks- och skogspolitiken bör lagenssyften enligt propositionen stå i överensstämmelse med målsättningen förjordbruks- och skogspolitiken. Som framgår av de beslutade nya riktlinjerna förjordbrukspolitiken skall alltså syftet med lagstiftningen i huvudsak vara attuppnå följande tre huvudmål. Lagstiftningen skall främja uppbyggandet ochvidmakthållandet av effektiva familjeföretag och därmed stärka sambandetmellan brukande och ägande. Lagstiftningen skall vidare främja en fortsattstrukturrationalisering inom jordbruket och skogsbruket. För det tredje skalllagen stå i överensstämmelse med de regionalpolitiska strävandena. Utskottetfinner inte anledning till erinran mot vad i propositionen anförts rörande deallmänna utgångspunkterna för en revidering av jordförvärvslagstiftningen. Idet följande redovisar utskottet närmare sina ställningstaganden tillregeringens förslag. Utskottet följer i huvudsak den i propositionen användadispositionen. Yttrandet begränsas till huvuddragen i förslagen och till deyrkanden som förts fram i motionerna. Förvärvgenom köp, byte och gåva m. m. Dennuvarande jordförvärvslagen gäller förvärv av fast egendom som är taxerad somjordbruksfastighet, när förvärvet sker genom köp, byte eller gåva. Lagen gällerockså vissa associationsrättsliga förvärv, nämligen tillskott till bolag ellerförening, utdelning eller skifte från bolag eller förening och fusion enligtaktiebolagslagen. Lagen gäller däremot inte familjerättsliga(successionsrättsliga) förvärv genom arv eller testamente. Enligt propositionen finnsinte anledning att från jordförvärvslagens JoU1978/79:19 13 tillämpningsområdeundanta vare sig köp, byte eller gåva eller något av de associationsrättsligaförvärv som lagen f. n. omfattar. Jordförvärvsutredningenhar i sammanhanget hävdat att den nu gällande tillståndsfriheten förtestamentariska förvärv ibland utnyttjats för att kringgå lagen. Utredningenhar därför föreslagit att vissa testamentariska förvärv blirtillståndspliktiga, nämligen förvärv som görs av personer som inte är närasläkt med testator eller arvsberättigade efter honom. förslag i sist angivna hänseende har, som redovisats ipropositionen, riktats kritik från många håll. I lagrådsremissen anförföredragande departementschefen för sin del att de rättsliga konsekvenserna avförslaget i denna del inte är tillräckligt utredda och anmäler, efter samrådmed chefen för , att hithörande frågor kommer att bliföremål för utredning. Enligtmotionen 2167 är det på bl. a. de skäl utredningen anfört angeläget att förvärvgenom testamente blir tillståndspliktiga. Motionärerna hemställer att fråganhärom snabbutreds så att förslag kan föreläggas . Vidare pekarmotionärerna på de problem som är förknippade med överlåtelse till utomståendeav ideell andel i dödsbo, som äger jordbruksfastighet. Sker en sådanöverlåtelse kan sedan i ett efterföljande arvskifte den utomstående delägarentillskiftas fastigheten. Fall sägs ha förekommit där lagfart beviljats pågrundval av sådan arvskifteshandling trots att ansökan om förvärvstillståndavslagits. EnUgt motionärerna bör också frågan om tillståndsplikt vid nuåsyftade förvärv av ideell andel i dödsbo bli föremål för utredning. 1motionen 2166 förordas att tillståndsprövning vid testamentariska förvärvinförs i enlighet med utredningens förslag (yrkandet 1). Vidare hemställs omutredning av de rättsliga konsekvenserna av att göra jordförvärvslagentillämplig på förvärv genom arv (yrkandet 2). Motionärerna anför i sistnämndahänseende att arvsrätten i längden inte kan lämnas utan inskränkningar om entillfredsställande kontroll av hur jordbruksmarken ägs och används skall kunnagenomföras. Utskottethar ingen erinran mot regeringens förslag att jordförvärvslagen liksom f. n.skall vara tillämplig på förvärv av fast egendom som är taxerad somjordbruksfastighet, när förvärvet sker genom köp, byte eller gåva eller genomvissa associationsrättshga förvärv. Beträffandefrågan om utvidgning av tillståndspHkten till att omfatta vissasuccessionsrättsliga förvärv delar utskottet regeringens uppfattning atthithörande problem behöver utredas ytterligare. Enligt vad utskottet erfarithar utredningen (JU 1977: 07) om ställföreträdare för dödsbo i vissa fall den 8februari 1979 erhållit tilläggsdirektiv bl. a. i fråga om testamentariskaförvärv av jordbruksfastighet och förvärv av sådan fastighet genom övertagandeav andel i dödsbo. Enligt direktiven bör utredningsarbetet i fortsättningenbedrivas i en kommitté med parlamentariskt inslag. JoU 1978/79:19 14 Genom angivna utvidgning av utredningsuppdraget fårenligt utskottets mening syftet med motionen 2167 anses i huvudsaktillgodosett. Motionen påkallar därför inget särskilt initiativ från riksdagenssida. I avbidan på resultatet av utredningens verksamhet bör inte heller motionen2166 föranleda någon åtgärd. Statensförvärv och överlåtelser m. m. Statens förvärv och överlåtelser avjordbruksfastighet är f. n. undantagna från prövning enligt jordförvärvslagen. Demer betydelsefulla statliga förvärven av jordbruks- och skogsmark görs av deaffärsdrivande verken, dvs. domänverket, förenade fabriksverken, statensvattenfallsverk, luftfartsverket, postverket, ochteleverket. har den mest omfattande inköpsverksamheten. Dessförvärv regleras i förordningen (1975: 1021) med instruktion för domänverket.Enligt förordningen skall förvärv eller byte av fast egendom som är taxerad somjordbruksfastighet ha tillstyrkts av lantbruksnämnden eller lantbruksstyrelsen.Härvid bedöms förvärven på samma sätt som om jordförvärvslagen varittillämplig. Om egendomens värde överstiger , skall förvärvetgodkännas av regeringen. 1 instruktionerna för övriga affärsdrivande verksaknas däremot föreskrifter om att förvärv av jordbruksfastighet skall prövasfrån jordpolitisk synpunkt. Överlåtelserfrån staten regleras i förordningen (1971: 727) om försäljning av statentillhörig fast egendom m. m. Bestämmelserna är inte till-lämpliga påöverlåtelser från lantbruksnämnden. Enligt förordningen får domänverket beslutaom försäljning av statens fasta egendom när taxerings- eller saluvärdet inteöverstiger 1 milj. kr. Bemyndigandet gäller även byte av fast egendom. Förandra statliga myndigheter gäller andra värdegränser. Förfarandet innebär attden säljande myndigheten vid försäljning av jordbruksfastighet skall inhämtayttrande från lantbruksnämnden. Kan myndigheten därvid inte godtalantbruksnämndens förslag, skall ärendet hänskjutas till regeringen. Ipropositionen förordas att lagens tillämpningsområde vidgas till att avse delsförvärv som görs av statens affärsdrivande verk, dels överlåtelser av statentillhörig egendom med undantag för de fall då egendomen överlåts avlantbruksnämnden eller lantbruksstyrelsen eller förvärvas av kommun. Deföreslagna ändringarna kan sägas vara av i huvudsak formell karaktär menmedför en enhetligare prövning för olika slag av förvärvare. Genomsamråd mellan berörda statliga myndigheter och lantbruksnämnderna i sambandmed planerade förvärv eller överlåtelser bör enligt propositionen entillståndsprövning inte behöva bli mer komplicerad än det nuvarandeadministrativa förfarandet. Imotionen 2161 framförs kritiska synpunkter på lantbruksnämndernas verksamhetsåvitt gäller fördelningen av mark som inköpts för ratio- JoU1978/79:19 15 Enligt motionärerna har det förekommitatt lantbruksnämnd fördelat marken på sådant sätt att redan utvecklade lantbruksföretagfått förvärva mera mark medan ett utvecklingsbart lantbruk fått en mycketliten del eller ingen alls. Genom att införa krav på förvärvstillstånd vidsådana marköverlåtelser skulle man enligt motionen åstadkomma en möjlighet förlantbrukare att inge formell ansökan om att förvärva mark samt, om förvärvetnekas, att överklaga lantbruksnämndens eller lantbruksstyrelsens beslut ihögre instans. I andra hand hemställer motionärerna att besvärsreglerna ilagförslaget utvidgas till att omfatta klagorätt mot lantbruksmyndighets beslutom marköverlåtelser av åsyftat slag. Huvudsyftet med motionen 2161 är att åstadkomma enbesvärsrätt för lantbrukare som inte fått sina önskemål tillgodosedda i sambandmed att lantbruksnämnd t. ex. överlåtit inköpt mark för rationaliseringsändamål.Enligt nuvarande praxis anses sådana marköverlåtelser ha karaktär mera avcivilrättsliga avtal än av myndighetsutövning. a. på grund härav har någonbesvärsrätt av i motionen åsyftat slag inte ansetts föreligga. Mot att nu utannärmare utredning införa en sådan besvärsrätt talar enligt utskottets meningsvårigheterna att precisera vilka som skulle ha rätt att överklagalantbruksmyndighetens beslut. I samma riktning talar att olägenheter kan uppståför bl. a. markköparen genom att frågan om markförvärvets giltighet förbliroviss under besvärsprövningen. Utskottet vill i sammanhanget nämna attjordförvärvsutredningen i sin fortsatta verksamhet gör vissa övervägandenangående ifrågavarande besvärsmöjligheter. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionen 2161. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om utvidgning avlagens till-lämpningsområde till i propositionen närmare angivna statligaförvärv och överlåtelser. F. n. är kommun, landstingskommunoch kommunalförbund undantagna från skyldighet att söka förvärvstillstånd. Enligt förarbetena till nuvarande jordförvärvslag förutsattesatt kommun inte skulle utnyttja sin rätt att fritt få förvärva jordbruksfastigheterutan att först samråda med lantbruksnämnden eller efteråt så långt möjligttillmötesgå nämndens eventuella önskemål angående egendomens användning. Som anförs i propositionen visar en av utredningengenomförd enkät att kommunerna har gjort relativt omfattande markförvärv förandra ändamål än som avses i 1 § förköpslagen, dvs. främst förvärv av fastegendom som med hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelseeller därmed sammanhängande anordningar. Därigenom har kommunernasundantagsställning i vissa fall verkat hindrande för struk- JoU 1978/79:19 16 turrationaliseringeni jord- och skogsbruket. Det framhålls att enkäten inte avser de omfattandeförvärv som kommunerna gjorde års utgång dårealisationsvinstbeskattningen ändrades. Mot angiven bakgrund föreslås attkommunala förvärv i princip skall omfattas av den jordpolitiska prövningen.Undantag görs för de fall då kommun förvärvar egendomen från staten ellerutövar förköpsrätt enligt förköpslagen (1967: 686). I propositionenunderstryks dock att tillståndsprövningen inte får inkräkta på kommunernasmöjligheter att fullgöra sina uppgifter enligt kommunallagen och annanlagstiftning. I lagförslaget anges därför uttryckligen att kommun inte fårvägras tillstånd till förvärv av sådan fast egendom som med hänsyn till denframtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängandeanordning. Genom den fysiska riksplaneringen och upprättandet av kommunöversikteroch markdispositionsplaner har tagits fram ett omfattandematerial som belyser bl. a. lokaliseringen av den mark som är av intresse församhällsändamål. Detta material kan enligt propositionen bli ett värdefullthjälpmedel vid den förordade prövningen av kommunernas förvärv. Enligtmotionen 2164 (yrkandet 2) är det principiellt tveksamt om en prövning av kommunalamarkförvärv är förenlig med kommunernas ansvar för den fysiska planeringen. Dejordpolitiska intressena bör beaktas inom ramen för denna planering. För attsäkerställa att sådana intressen blir beaktade även i den konkretaförvärvssituationen är det enligt motionärernas mening tillräckligt med ettsamrådsförfarande mellan kommunen och lantbruksnämnden. Motionärerna läggerfram lagförslag enligt vilka tillståndsplikten bortfaller för förvärv som görsav kommun eller landstingskommun och ersätts med en regel om obligatorisktsamråd mellan sådana förvärvare och lantbruksnämnden. Utskottetanser det för sin del angeläget att kommunernas förvärv av jordbruksfastigheterprövas enligt i princip samma grunder som gäller för andra förvärvare. konstaterat kan en jordpolitisk prövning av kommunala förvärvkomma till stånd antingen genom att samrådsförfarandet mellan kommun ochlantbruksnämnd görs obligatoriskt eller genom alt en verklig prövning görsenligt jordförvärvslagen. Enligt utskottets mening torde det förraalternativet jämfört med det senare inte innebära några påtagliga fördelar iadministrativt hänseende. Till förmån för det senare alternativet talar detförhållandet att den priskontroll som närmare beskrivs i ett följande avsnitti förekommande fall skulle omfatta jämväl de kommunala förvärven. Särskilt börunderstrykas att kommun enligt regeringens lagförslag som nämnts ges ensärställning när det gäller förvärv av sådan fast egendom som med hänsyn tillden framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmed sammanhängandeordning. Den i propositionen föreslagna tillståndsprövningen kan med JoU1978/79:19 17 hänsyn härtill inte anses inkräkta på kommunernas möjligheteratt fullgöra sina uppgifter enligt kommunallagen eller annan lagstiftning. Utskottetanser för sin del att övervägande skäl talar för att kommunernas förvärv avjordbruksfastigheter prövas i enlighet med regeringens förslag. Motionen 2164,yrkandet 2, avstyrks således. Som lagrådet anfört (prop. s. ) förekommer termenkommun i två olika betydelser i svensk lagstiftning. I 1 kap. 7 § och 8 kap. 5§ regeringsformen förstås med kommun såväl primärkommuner som landstingskommuner.I kommunallagen (1977: 179) används ordet kommun enbart i betydelsenprimärkommun och ställs mot landstingskommun. Av elt uttalande i propositionen(s. 42) framgår att, i den mån kommunala förvärv undantas från lagenstillämpning, endast primärkommuns förvärv åsyftas härmed. Utskottet anser försin del att termens dubbeltydighet i delta fall inle skapar någon oklarhet. Kyrkans förvärv och överlåtelser I propositionen förordas, främst avsamordningsskäl, att kyrkans förvärv och överlåtelser av fastigheter som ärtaxerade som jordbruksfastigheter i fortsättningen blir föremål för prövningenligt jordförvärvslagen. Därigenom skulle förutsättningarna öka för en aktivmedverkan från kyrkans sida i strävandena att förbättra fastighetsstrukturen. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden ifråga om till-ständsplikt vid kyrkliga förvärv och överlåtelser och tillstyrkerförslaget i denna del. I nu gällande lag görs vidsträcktaundantag från skyldigheten att söka förvärvstillstånd för förvärv av släktingar.Undantagna är bl. a. vissa anförvanter till överlåtaren, nämligen hans make ochhans eller hans makes avkomling, syskon och syskons avkomling. Förvärv som skerbakåt i en släktkedja är däremot inte undantagna från tillståndsplikten. Enligt en undersökning som utredningen har låtit görauppgick antalet släktförvärv genom köp, byte och gåva under perioden 19701974till omkring 18 300 eller 3 700 . Eftersom undersökningen endast avsågförvärv som omfattade mer än 5 ha åker eller 5 ha skog, är antalet i självaverket större och kan enligt utredningen totalt beräknas uppgå till omkring 5000 . Enligt undersökningen var förvärvar-na besläktade med överlåtarenenligt följande: make , barn , barnbarn , syskon och syskonbarn8 %. I propositionen framhålls att utredningens undersökningarvisar att allt färre fastigheter har bjudits ut på den öppna marknaden.Samtidigt har främst släktförvärven, som ligger utanför lagens kontroll, ökatmarkant både till antal och areal. 2 1978/79. JoU 1978/79:19 18 mångagånger medfört svårigheter när det gäller att med hjälp av jordförvärvslagenunderlätta jordbrukets och skogsbrukets rationalisering.Rationaliseringsfastigheter behålls ofta av släktingar och av delägare idödsbon även om dessa inte längre har någon som helst anknytning vare sig tillorten eller till jordbruket eller skogsbruket som näring. Regeringen anser ilikhet med de flesta remissinstanserna att utredningens förslag tillbegränsning av det nuvarande släktskapsundantaget innebär en rimlig ochgodtagbar avvägning mellan å ena sidan det jordpolitiska intresset att minskadet passiva ägandet, som huvudsakligen orsakas av släktförvärven, och å andrasidan de närmaste släktingarnas intresse av att fritt få förvärvasläktegendomen. I propositionen förordas att släktskapsundantaget inskränkstill att gälla dem som är närmast arvsberättigade, dvs. avkomlingar och make.Om makar förvärvar egendom gemensamt skall liksom f. n. förvärvstillständ ejkrävas om någon av dem är överlåtarcns avkomling. Imotionerna 2158, yrkandet 1, 2160 och 2162, yrkandet 1, föreslås attsläktskapsundantaget utvidgas till att omfatta föräldrar (motionerna 2160 och2158) syskon och syskons avkomling (motionerna 2158 och 2162) samt make/makasavkomling (motionen 2158). Enligt yrkandet 2 i motionen 2158 bör för bevarandeav "släktgård" den undantagna släktskapskretsen kunna utvidgasytterligare i särskilda fall. Imotionen 2166, yrkandet 3, hemställs att hos regeringen begär förslaginnebärande att samtliga släktförvärv av jordbruksfastigheter skallunderkastas jordbrukspolitisk prövning. Utskottetanser det för sin del angeläget att den nuvarande utvecklingen mot ettalltmera utbrett passivt ägande av jordbruksfastigheter hejdas. I propositionenframlagda förslag innebär att en rad jordpolitiska åtgärder skall kunna vidtassom var för sig eller tillsammans kan styra utvecklingen i önskad riktning ochstärka sambandet mellan ägande och brukande. Alltför vidsträckta undantag fråntillståndsplikten till förmån för släktförvärv är enligt utskottets meningoförenliga med den nya jordförvärvslagstiftningens syfte härvidlag. Utskottetansluter sig till den i propositionen gjorda bedömningen att förslaget innebären rimlig och godtagbar avvägning mellan de rent jordpolitiska intressena åena sidan och å andra sidan de närmaste släktingarnas intresse att fritt fåförvärva släktegendomen. Utskottet är således inte berett att frångåregeringens förslag i denna del. Givetvis bör effekterna av den föreslagnautvidgningen av lagens tillämpningsområde noggrant studeras. Därvid bör framförallt den fortsatta utvecklingen i fråga om det passiva ägandet följas med särskilduppmärksamhet. Om det visar sig att de föreslagna styrmedlen inte ärtillräckliga för att hejda utvecklingen mot ett ökat passivt ägande bör enligtutskottet ytterligare åtgärder övervägas. Med det nu anförda vill utskottetsjälvfallet inte utesluta att även mera avlägsna släktingars förvärv i vissafall skall kunna bli föremål för JoU 1978/79:19 19 I propositionen anförs härvidlag bl. a. att mera avlägsnasläktskap varmed närmast avses syskon, syskons avkomling och makes avkomling liksom sammanboende bör kunna anses som ett särskilt skäl för bifall tillförvärvstillstånd även om andra skäl skulle tala emot förvärvet. Dettauttalande bör enligt utskottets mening bl. a. kunna innebära att det specifikarationaliseringsintresset kan få vika i en situation där såvälsläktskapsförhållande som allmänt regionalpolitiska bedömningar talar härföroch förvärvaren är beredd att bosätta sig på och bruka fastigheten. Vadbeträffar förvärv bakåt i en släktkedja vill utskottet hänvisa till ettuttalande av utredningen (SOU 1977: 93 s. 73) att det vid tillståndsprövningenav sådant förvärv bör beaktas att det kan föreligga skäl att tillåtaåterförsäljning. Utskottet anser för sin del att det kan uppstå situationer därbl. a. starka skäl av personlig karaktär talar för en generös prövning avtillståndsärenden när det gäller överlåtelse till föräldrar. Det förhållandevisringa antal överlåtelser av detta slag som rimligtvis kan komma i fråga tordeinte leda till konflikter med jordförvärvslagstiftningens allmännamålsättning. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag i dennadel och avstyrker motionerna 2158, 2160, 2162, yrkandet 1 och 2166, yrkandet 3.Det bör dock framhållas att en tillämpning av prövningsreglerna i angivenriktning bör vara ägnad att i någon mån tillgodose syftet med de motionsförslagsom åsyftat en inskränkning av lagens tillämpningsområde såvitt avsersläktförvärv. 1 det till lagrådet remitterade förslaget rill nyjordförvärvslag föreslogs att det nu gällande undantaget från tillståndspliktför förvärv av jordbruksfastighet genom inrop på exekutiv auktion skulleavskaffas. Lagrådet avstyrkte förslaget i denna del med hänvisning till attförslaget skulle få vittgående och icke överblickbara konsekvenser och kräva enomfattande översyn av bl. a. lagen om exekutiv försäljning av fast egendom.