bet · G201SkU39 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:39 medanledning av motioner angående beskattningen av förmögenhet i familjeföretag m.m. Idetta betänkande behandlas motionerna 1978/79:310 av m. fl. (vpk) vari(yrkandet I) hemställs alt uttalar sig för engenomgripande skattereform enligt i motionen anförda huvudlinjer, innefattandebl. a. en skärpt beskattning av förmögenheter, arv och gåvor; 1978/79:683 av m.fl. (vpk) varihemställs att ullalar sin anslutning till de i motionen framlagdaförslagen om en skärpning av kapitalbeskattningen och hos regeringen begär atlförslag härom föreläggs , innebärande 1. höjning av förmögenhetsskatten med I procentenhetför förmögenheter upp till 2 milj. kr. och förförmögenheter till den del som överstiger 2 milj. 2. slopande av 80/85-procentsregeln, 3. höjning av skatten på arv och gåvor med igenomsnitt , 4. skärpning av realisationsvinstbeskattningen genomatt den grundas på följande principer a) hela realisationsvinsten bör vara skattepliktig, b) även realisationsvinst från avyttring av lös egendom avsedd förpersonligt bruk bör vara skattepliktig, c) beskattningen av realisationsvinsten bör vara avminst samma skärpa som beskattningen av arbetsinkomster, 5. beskattning avstiftelser; 1978/79:1162av m. fl. (m) vari hemställs 1. att hos regeringen anhåller om förslagtill värdesäkrade förmögenhets- och arvsskatteskalor, 2. att hos regeringen anhåller om förslagtill lättnader i beskattningen för ägare till större familjeföretag; 1978/79:1731 av m. fl. (s) varihemställs att beslutar att en med 30 96 av skattesatserna förhöjdförmögenhetsskatt skall utgå fr. o. m. ; 1978/79:1734 av m.fl. (s) vari (yrkandet2) hemställs all värderingsreglerna vid beräkning av kapitalskatt fr. o. m. den1 får den lydelse de hade före beslut den 17 december1977; 1 1978/79. SkU 1978/79:39 2 1978/79:1744 av () och JohanOlsson (c) vari hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla omförslag om ändring av kapitalbeskattningen i enlighet med vad som i motionenanförts. Yrkandet I i motionen 310 behandlas i övriga delari annat sammanhang. Gällandebestämmelser m. m. Förmögenhetsskatten utgår på den skattskyldigesförmögenhet vid beskattningsårets utgång. Den beskattningsbara förmögenhetenberäknas gemensamt för sammanlevande makar och för föräldrar och barn under 18år. Somskattepliktiga tillgångar räknas bl. a. fastighet, tomträtt, egendom i rörelseeller jordbruk och kapital i form av kontanter, bankmedel, värdehandlingareller fordringar. Hit hör också personlig lös egendom i form av bilar, bålaroch hästar o. d. samt smycken, om det sammanlagda värdet av dessa tillgångaruppgår till mer än . Tillgångarna skall i princip tas upp till allmännasaluvärdet vid årets utgång. Fastigheter tas dock upp till ' taxeringsvärdet.Beträffande tillgångar i företag såsom rörelse eller jordbruk gäller särskildaregler. En redogörelse härför lämnas i ett särskilt avsnitt nedan. Åtskilligatillgångar har undantagils från skatteplikt. Svårigheten atl få fram etträttvisande värde har lett till undanlag för rätt till firmanamn, varumärke,goodwill och liknande. Försäkringsbeskallningens utformning innebär bl. a. atlvärdet av en kapiialförsäkring inte beskattas hos försäkringens ägare utan istället hos försäkringsbolaget. Av närmast sociala skäl har man också tagitundan rätt till pension eller annan livränta som utgår på grund av försäkring.Vidare har s. k. inre lösöre (möbler, husgeråd, konstverk, boksamlingar,antikviteler) lämnats utanför det skattepliktiga området. Förfysiska personer, oskifta dödsbon, utländska bolag och familjestiftelser utgårförmögenhetsskatt enligt följande skala. Beskattningsbar Skatti 96 av åter- förmögenhet, kr. nedre del, kr. 200 000- 275 000 275 000- 400 000 400 000-1 000 000 SkU 1978/79:39 3 För annan skattskyldig juridisk person (vissastiftelser och föreningar m. utgår förmögenhetsskatt med en och en halvpromille av den del av den beskattningsbara förmögenheten som överstiger 15 000kr. Förfysiska personer och dödsbon gäller att de sammanlagda skatterna begränsasenligt den s. k. 80/85-procentregeln. Skatterna får i princip inte överstigaett spärrbelopp som beräknas på grundval av den statligt beskattningsbara inkomstenökad med avdrag för egenavgifier m. m. Spärrbeloppet utgör 80 96 av den del avden sålunda jämkade beskattningsbara inkomsten som ej överstiger 200 000 kr.och 85 96 av överskjutande belopp. Om den statliga och kommunalainkomstskatten, förmögenhetsskatten och egenav-gifterna är högre änspärrbeloppet, nedsätts den statliga inkomstskatten, förmögenhetsskatten ochden allmänna arbetsgivaravgiften med överskjutande belopp. Förmögenhetsskattskall dock alltid utgå med så stort belopp som motsvarar skatten på halvaförmögenheten. För makar och barn tillämpas begränsningsreglerna på grundval avderas sammanlagda inkomster, förmögenheter och skattebelopp. Utvecklingenav de beskattningsbara förmögenheterna och förmögenhetsskatten framgår avföljande tabell. gräns, kr. I absoluta tal, milj. kr. I % av beskattningsbar förmögenhet "Med beaktande av nedsättning på grund av80/85-procentregeln. har förmögenhetsskattensandel av det totala skatteuttaget sjunkit från drygt 1,5 96 till ca 0,3 96. De tillgångar och skulder som skall beaktas vidarvs- och gåvobeskattningen är ungefär desamma som vidförmögenhetsbeskattningen. 1* 1978/79. SkU1978/79:39 4 skattningen går dock något längre. a. skalls, k. inrelösöre beskattas. Även försäkringar redovisas enligt särskilda regler.Värderingsreglerna är i allt väsentligt desamma. Behållningen enligt bouppteckningen är utgångspunkten förarvsbeskattningen, och arvingar och lestamentstagare arvsbeskattas i allmänhetenligt ett s. k. schematiskt arvskifte. Skatlelarifferna är baserade på en uppdelning av arvtagareoch lestamentstagare i tre olika klasser. Till klass I hör efterlevande make, barn, avkomlingar tillbarn samt make eller efterievande make till barn. Med makar jämställs desamlevnadsfall som nämns i 65 § KL. Med barn förstås även utomäktenskapligabarn, styvbarn, adoptivbarn och fosterbarn. Till klass II hör annan arvinge ellerlestamentstagare än som avses i klass I eller III. I klass III återfinns vissa allmännyttiga stiftelser ochföreningar m. fl. juridiska personer som är berfriade från gåvoskatt men intefrån arvsskatt. Ett skattefritt grundavdrag medges med . förefterievande make, 15 0(X) kr. för annan mottagare i klass I och . förmottagare som hör till klass II ellerIII. Har barn eller avkomling till avlidet barn inte fyllt vidskattskyldighetens inträde medges ytteriigare avdrag med . för varje årsom återstår till dess sagda ålder uppnås. Skatten beräknas enligt följande skalor: Skattepliktiglott, kr. Arvsskatt, kr. 25 000- 50 000 1250-1-10 96 50 000- 75 000 3 750-1-15 96 75 000- 100 000 7 500-1-22 96 100 000- 150 000 13 000-1-28 96 150 000- 250 000 27 000-(- 250000-350 000 60 000-1-38 96 350 000- 500 000 98 000-H44 96 500 000-1000 000 164 000-(-49 96 1 000 000-2 000 000 409 000-1-53 96 2 000 000-5 000 000 939 000-1-58 96 5 000000- 2 679 OOO-t-65 96 nom skiktet nom skiktet nom skiktet nom skiktet nomskiktet nom skiktet nom skiktet nom skiktet nom skiktet nom skiktet nom skiktetnom skiktet SkU 1978/79:39 Sk:ittcpliktiglon, kr. Arvsskatt,kr. Gåvobeskatlningen är i allt väsentligt utformadefter samma regler som arvsskatten. Vid gåva förekommer emellertid bara ettenhetligt grundavdrag på . Skattefrihet föreligger vid gåva av lösöreför personligt bruk upp till ett åriigt värde av . Arvs-och gåvoskattens utveckling framgår av följande tabell. Beskattningenshöjd m. m. En samlad bedömning av kapitalbeskattningen gjordessenast (prop. 1970:71, BeU 1970:41). Beskattningen omfördelades då såalt skatten sänktes för de små och medelstora förmögenheterna och arven ochhöjdes för de större. Vid denna omläggning fick skatteskalorna i stort sett sinnuvarande utformning. I samband med en teknisk översyn (prop. SkU 1978/79:39 6 1974:38)medförde förväntade höjningar av taxeringsvärdena vid allmännafastighetstaxering en justering av det lägsta skiktet iförmögenhels-skatteskalan, bl. a. genom en höjning av skattepliktgränsen från150 000 till . Ifråga om förmögenhet i företag innefattade reform vissa provisoriskaregler för atl undvika skalteskärpningar i avvaktan på resultatet avkapiialskatteberedningens ytteriigare överväganden. För denna fråga lämnas ensärskild redogörelse nedan. Beträffandeavvägningen av beskattningen anförde utskottet alt defördelningspolitiska synpunkterna på skatteförslaget självfallet kunde bliföremål för olika bedömningar från skilda politiska utgångspunkter. Enighettycktes emellertid råda om alt de vid allmänna fastighetstaxeringväsentligt höjda taxeringsvärdena, framför alll på egnahem och fritidsfastigheter,påkallade en lindring av skatten på mindre förmögenheter och arv. Hänsyn bordegivetvis också tas bl. a. till penningvärdeulvecklingen sedan skalorna senastfastställdes. Stor betydelse i sammanhanget måste enligt utskottets mening äventillmätas de undersökingar som kapiialskattebered-ningen låtit verkställarörande förändringarna i förmögenhetsfördelningen och som bl. a. utvisade altantalet större förmögenheter - trots den redan jämförelsevis höga beskattningenav större förmögenhetsinnehav - relativt sett ökat, medan de medelstoraförmögenheternas andel av det totala förmögenhetsinnehavet minskat. Deskattelättnader för mindre förmögenheter, som kunde komma i fråga, borde enligtutskottets mening kompenseras genom en ökad beskattning av större arv ochförmögenheter. Enligt utskottets uppfattning fanns det ett visst utrymme för ensådan omfördelning. Utskottet ansåg emellertid att beredningens statistiskamaterial och de exempel som redovisats rörande skatteeffekten i vissasituationer dock utvisade alt möjligheterna till skaltehöjningar varbegränsade. De farhågor som vid remissbehandlingen uttalats i fråga om deninverkan skatteskärpningar kunde få på näringslivets funktionsduglighet och påhela vårt lands ekonomi manade enligt utskottets uppfattning också till en vissförsiktighet. Medanledning av framställda yrkanden om en väsentligt skärpt beskattning uttaladeutskottet bl. a. att de i motionerna föreslagna förmögenhets-skatteskalornaskulle var illusoriska med hänsyn till reduceringsreglernas inverkan och atl enhöjning av arvs- och gåvoskatten med 50 96 på sätt som förordats i vissamotioner i det närmaste skulle innebära en konfiskation av de större arven.Beträffande begränsningsreglerna för förmögenhetsskatten erinrade utskottet omalt den grundläggande tanken bakom förmögenhetsbeskattningen var att självainnehavet av förmögenhet representerar viss skattekraft. Med den höga totalaskatt, som blir följden av inkomst- och förmögenhetsbeskattningen, och denrelativt ringa skattekraften hos det lågavkastande kaptialel ansåg utskottetdet dock nödvändigt att behålla regler som begränsar skattebelastningen. SkU 1978/79:39 7 I sitt slutbetänkande Översyn av skallesystemet(SOU 1977:91) föreslog skatteutredning inte någon ändring ikapitalbeskattningen. Utredningen anförde bl. a. följande: Frågan om särskilda lättnader vidkapitalbeskattningen beträffande egendom som är nedlagd i rörelse ellerjordbruk har således varit föremål för utredning i särskild ordning ochlagstiftning under hela den tid vårt arbete pågått. Förslag till ytterligareändringar har framlagts. Härigenom har våra möjligheter till närmareöverväganden begränsats. Videlar den bedömning som kommit till uttryck i 80/85-procentregeln, nämligen attden sammanlagda skatten på inkomst och förmögenhet i princip inte bör överstigaen bestämd andel av den löpande inkomsten. Anledning alt höja denna andelutöver vad som följer av nuvarande bestämmelser föreligger enligt vår meninginte. Ifråga om stora förmögenheter skulle, som departementschefen uttalade ,en skatteskärpning i regel sakna praktisk betydelse. Utrymmet för sådana harsnarast minskat genom höjningar av de kommunala utdebiteringarna och av skattesatsernai de högsta inkomstskikten i statsskatteskalan. En skatteskärpning som skulleträffa endast mindre förmögenheter bör av fördelningsmässiga skäl inte ske. Medhänsyn till de särskilda åtgärder som ansetts nödvändiga för att underiälla småoch medelstora företags problem med avseende på kapitalbeskattningen är detvidare uppenbart att en skatteskärpning som drabbar dessa inte kan komma ifråga. Vianser således att någon skärpning av kapitalbeskattningen genom ändringaravskatteskalorna eller 80/85-procentregeln inte bör ske. Vi föreslår inte hellernågon allmän lättnad. Vi behandlar i avsnitt 13.2 frågan huruvida ettinflationsskydd för skatteskalorna bör införas. Frågan om inflationsskydd av skatteskalorna vidkapitalbeskattningen avvisade utredningen såsom icke sakligt motiverad. I en reservation anförde utredningens vpk-ledamot,att någon tillfredsställande behandling av de frågor som gällerkapitalbeskattningen icke har skett inom utredningen, trots alt detta område idirektiven angavs vara ett av tre stora arbetsområden. När det gällerbeskattningen av arv och gåvor finns över huvud taget inget uttalande iutredningens överväganden. Reservanten ansåg att dessa skatter borde skärpasväsentligt. Iannan reservation framförde en av utredningens representanter från näringslivetkrav på lättnader i kapitalbeskattningen. Vid sin behandling av olikamotionsyrkanden om höjning av förmögenhetsskatten har utskottet bl. a. anfört(SkU 1977/78:28) att det utrymme som ansetts föreligga för skärpning avbeskattningen av större förmögenheter och arv intecknats fullt ul vid den dågenomförda omläggningen av kapitalbeskattningen, atl penningvärdeutvecklingendärefter medfört avsevärda skärpningar av denna beskattning samt attförhållandena därutöver medfört särskilda påfrestningar för debetydande förmögenhelsvärden som lagts ned i aktier och andra produktivatillgångar. Frågan om en 30-procentig uppräkning av skattesatserna behandladessenast i utskottets betänkande SkU 1978/79:19. SkU 1978/79:39 8 konstateradedå atl en sådan höjning av förmögenhetsskatten- 175 milj. kr.-skulle innebäraen kraftig skärpning av skatterna på vissa förmögenheter men all det på grundav 80/85-procentspärren inte torde få någon verkan alls för den som har storförmögenhet. Utskottet kunde inte tillstyrka att förmögenhetsskatten ändradespå detta sätt. Kapitali rörelse, jordbruk och skogsbruk infördes i samband med den skatteomläggningsom då genomfördes vissa provisoriska regler för värderingen av s. k.arbetande kapital i rörelse, jordbruk och skogsbruk. Dessa regler omarbetadesår 1974 (prop. 1974:98, SkU 1974:38) och fick-med verkan fr. o. m.beskattningsåret 1978-sin nuvarande utformning (prop. 1977/78:40,SkU 1977/ 78:19). Utformningen1974 innebar i korthet att lager och inventarier vid förmögenhetsbeskattningenoch arvs- och gåvobeskatlningen skulle tas upp till det lägsta värde som godtasvid inkomstbeskattningen, vilket i fråga om lager och inventarier innebarväsentligt lägre värden än enligt de tidigare s. k. subslansvärderingsreglerna.Enligt en spärregel skulle dock förmögenhetsvärdet av förvärvskällan tas upptill minst 60 96 av substansvärdet. Motsvarande principer tillämpades ocksåför värderingen av ej börsnoterade aktier. Dehösten 1977 genomförda reglerna innebär, alt man i ett första steg fastställersubstansvärdet av förmögenhet som har lagts ner i ett företags rörelse,jordbruk eller skogsbruk, oberoende av inkomstbeskattningens värderingsregler.Lättnaderna i beskattningen uppnås genom att del skattepliktiga värdet bestämstill av substansvärdet, eller för fideikommissen vidförmögenhetsbeskattningen till av substansvärdet. I princip innebär dettaatt reduktionen beräknas enhetligt för samtliga tillgångar som ingår iförvärvskällan. Motsvarande regler gäller också för värderingen av aktier sominte noteras på börs eller liknande. Föratt minska riskerna för att de nya reglerna utnyttjas för spekulation av olikaslag innehåller de nya reglerna en spärregel. Spärren innebär att detskattepliktiga förmögenhetsvärdet av en förvärvskälla inte kommer att reducerastill den del detta hänför sig till tillgångar som ansetts utgöra attraktiva kapitalplaceringsobjektför passiva jordägare, nämligen mark och växande skog, bostadsbyggnader ochvissa för jordbruket och skogsbruket obehövliga byggnader, s. k. överbyggnader.Enligt spärregeln får värdet av förvärvskällan i dess helhet inte reduceras tilllägre belopp än som motsvarar taxeringsvärdet för fastighet som ingår iförvärvskällan. I fråga om jordbruk och skogsbruk bortses då från värdet påekonomibyggnader. Beträffande rörelse omfattar spärregeln endast markvärdet.Från taxeringsvärdet på de tillgångar som avses med spärregeln avräknas deskulder som vid en proportionering belöper på dessa tillgångar. Reglerna skall nu liksomtidigare tillämpas såväl vid förmögenhetsbeskatt- SkU 1978/79:39 9 ningensom vid arvs- och gåvobeskatlningen. Bakgrundentill de nya reglerna är alt utskottet vid sin behandling av dessa frågorår 1974(SkU 1974:38) fann att de då antagna reglerna inte kunde anses utgöra enslutlig lösning av familjeföretagens kapitalskatlesituation. Utskottet fann atlföretagsskalteberedningen borde la upp de likviditetsproblem som förmögenhets-och arvsbeskattningen innebär för familjeföretagen till allsidig bedömning isitt större sammanhang och därvid även ta ställning till frågan vilka åtgärder somerfordrades för att underiälla problemen vid generationsväxlingar i mindre ochmedelstora företag. antog utskottets förslag om tilläggsdirektiv tillberedningen i detta hänseende. Det förslag som därefter utarbetats av enexpertgrupp inom företagsskatteberedningen (Ds Fi 1976:10 Särskildaskattelättnader för familjeföretag) inriktades på lättnader i arvsbeskattningenoch mötte kritik från skilda utgångspunkter. Ipropositionen 1977/78:40 anförde departementschefen att frågan om förmögenhetsbeskattningenav småförelagen kommit i förgrunden under remissbehandlingen av arbetsgruppensförslag och i den allmänna debatten . Dessa svårigheterillustrerades med att företagsägaren - om han inte vill sälja eller lägga nedföretaget - i allmänhet måste betala förmögenhetsskatten med inkomster frånföretaget. Eftersom uttagen för detta ändamål belastas med inkomstskatt ocharbetsgivaravgifter i vanlig ordning, kan förmögenhetsskatten medföraorealistiska lönsamhetskrav. Motsvarande gäller i viss utsträckning också arvs-och gåvoskatten. Enligt departementschefens uppfattning bordekapitalskattereglerna utformas så att de inte hindrar eller onödigtvisförsvårar fortsatt drift i småföretagets form. Principen borde enligt hansmening vara att en fysisk person skall kunna driva elt småföretag så attavkastningen ger - förutom en rimlig inkomst att leva av - även medel för attbetala sådana skatter som kan sägas vara anknutna till företaget. Avpropositionen framgår att de nya reglerna har en i viss mån provisoriskkaraktär. Departementschefen anförde bl. a. att han skulleföranstalta om ytterligare utredning av kapitalbeskattningen och av möjligheternaatt ändra skattereglerna för att underiälla enskilda personers köp av företagoch småföretagens kapitalanskaffning. Beträffandebehovet av de i propositionen föreslagna åtgärderna och förslagets allmännautformning anförde utskottet (SkU 1977/78:19) bl. a. följande: Vid tidigare års riksdagsbehandling har bredenighet uppnåtts såväl om de provisoriska regler som gäller i syfte attbegränsa de särskilda problem som kapitalskatterna medför för familjeföretagensom om att härmed sammanhängande frågor borde tas upp avföretagsskalteberedningen till en allsidig bedömning i sitt större sammanhang.I och för sig kan det beklagas att dessa spörsmål brutits ut urföretagsskatleberedningens uppdrag. Hithörande frågor bör, som anförs ipropositionen, las upp till ytterligare utredning när såvälföretagsskatteberedningens som skalteutrednings utrednings- SkU 1978/79:39 10 Av det utredningsmaterial som föreligger framgår emellertid attutvecklingen i form av skärpt progression, inflatoriska värdeökningar och alltstörre krav på företagen i olika hänseenden medfört alt situationen förfamiljeföretagen förvärrats och att snabba åtgärder behövs för att delfortfarande skall te sig meningsfullt att driva ett familjeförelag. Utskottetdelar departementschefens uppfattning att läget är sådant att dessa åtgärderinte kan anstå i avvaktan på ytterligare utredningsarbete och att nuvarandelättnader i kapitalbeskattningen nu bör utvidgas. Utskottetansluter sig till de ovan angivna målsättningar, som ligger till grund förutformningen av förslagen, och finner alt de föreslagna skattelättnaderna ärväl avvägda med hänsyn till ändamålet. Med anledning av en motion beträffande vissaproblem som hör samman med 80/85-procentregeln och stora förmögenheter anfördeulskoitet följande: De nya reglerna innebär betydande lättnader iförmögenhetsbeskattningen av småförelag men har på grund av debegränsningsregler som gäller mindre betydelse för de storaförmögenhetsinnehaven. Enligt den s. k. 80/85-procentregeln får den sammanlagdaskallen för en fysisk person uppgå till högst 80 96 av beskattningsbar inkomstunder , och 85 96 av överskjutande inkomslbelopp. Som framgår avpropositionen medför förslaget skattelättnader även när 80/85-procentregelnbörjar sätta in, men vid större förmögenheter upphör lättnaderna successivt, 1propositionen anförs atl man här kommer in på den allmänna avvägningen avinkomst- och förmögenhetsskatteutlaget vid de största förmögenhetsinnehaven, enfråga som skatteutredning har alt se över, och alt det kan finnasanledning att återkomma härtill när ställning skall tas till skatteutredningensförslag. Motionärernaanser all även de större familjeföretagen behöver skattelättnader för altkunna utvecklas och att frågan brådskar. De föreslår att 80/85-procentregelnändras till en ren 80-procenlregel och yrkar all ger till känna vadsom anförs i motionen. Medhänvisning till vad departementschefen anfört i denna fråga och till attskatteutredningen avser alt slutredovisa sitt utredningsuppdrag avstyrkerutskottet motionen 1977/78:148. reservation anförde utskottets s-ledamöter bl. a. följande: Som framhålls i motionen 1977/78:189 anser vi attkapitalbeskattningen börbli föremål loren total översyn. Pågrund härav bör inteså genomgripande förändringar av förmögenhets-, arvs- och gåvoskatterna förvissa grupper som föreslås i propositionen 1977/78:40 komma till stånd med detbesluls-underiag som föreligger. Rentprincipiellt är del felaktigt att ha olika nivåer på kapitalskatterna beroendeav i vilka objekt förmögenheterna är placerade. Undantag från principen omlikhet mellan olika skattskyldiga måste grundas på mycket starka skäl. Enligtvår uppfattning har skäl som berättigar till ytterligare förmånsställning förde aktuella grupperna ej redovisats i propositionen. Sett mot bakgrunden av attde fiesta andra grupper i vårt land fått vidkännas stora uppoffringar detsenaste året och att ytteriigare krav ställs i samma riktning är det ännusvårare att förklara de extra skattelättnader som föreslås för vissaföretagargrupper. Kapitalskatterna kanheller inte isoleras från sitt skattepoliliska samman- SkU 1978/79:39 11 häng.Då såväl företagsskatteberedningen som skalteutredning nu är färdigamed sitt arbete borde resultatet därav ha inväntats för att verkställa deninledningsvis omnämnda översynen. Av vad som framkommit måste det ansesföreligga sådana förslag från framför allt företagsskalteberedningen attsubstansvärderingen kommer att påverkas härav. Enligtvår uppfattning kan heller inte kapitalskatterna vara något lämpligt medel attdriva konjunkturpolitik med, varför det inte av det skälet varit nödvändigt attdriva fram de skatteändringar som föreslås i propositionen. Vianser att undantag från den totala översynen kan göras för speciella områdendär lösningar kan nås ulan alltför genomgripande förändringar av den totalabilden. Till detta område kan hänföras olika åtgärder för att underlättagenerationsväxlingar för familjeföretag. Sådana åtgärder kan genomföras utanförändringar av värderingsreglerna.