bet · G201LU19 · 1978-12-31 00:00:00 — Utskottet kan med hänsyn härtilldela motionärernas uppfattning att ett system med allmänt ombud i konkurs f. n.inte ter sig meningsfullt. Som utskottet ovan berört har frågan om beaktande avsamhälleliga intressen i konkurs visst samband med det pågåendeutredningsarbetet inom . Utskottet vill åter strykaunder vikten av att utredningsarbetet bedrivs skyndsamt. Med hänsyn tillbetydelsen av att frågan om hur samhällets intressen skall tillvaratas ikonkurs får en tillfredsställande lösning anser utskottet attarbetsgruppen även bör pröva delta spörsmål. Vadslutligen gäller motionärernas önskemål om en utbyggnad av ac- LU1978/79:19 111 kordscentraien ankommer det i och för sig inte pälagutskottet att ta ställning härtill. Frågan om utbyggnad av ochhuvudmannaskap för ackordscentralen har tagits upp i motionen 1978/79: 1028 avIngvar m. fl. (s), vilken hänvisats till näringsutskottet ochbehandlas i betänkandet NU 1978/79:59. Skulle en utredning om ackordscentralensställning och funktioner komma till stånd bör enligt utskottets mening därvidockså prövas det i förevarande motion upptagna spörsmålet. Vad utskottei sålunda anfört med anledning av motionen1978/79: 2207, yrkandet 5, bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment 7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande samhälleUga intressen ikonkurs att med anledning av motionen 1978/79:2207, yrkandet 5, somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 4. vid moment 8 i utskottets hemställan beträffande val av tillsynsmyndighet av ,, i , , ,och (samtliga s) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 92 med orden "När det" och slutar på s. 93med orden "4 delvis)" bort ha följande lydelse: I likhet med motionärerna anser utskottet att de skäl somi propositionen anförs till stöd för förslaget att kronofogdemyndighet skall varatillsynsorgan i konkurs inte är bärkraftiga. 1 mindre konkurs torde som regeltillsynen inte omfatta mer än en formell kontroll av att konkurslagens föreskrifteriakttas. För de mindre konkursernas del kan därför valet av tillsynsmyndighetanses vara av relativt ringa betydelse. Vad gäller större företagskonkurservill utskottet framhålla att tillgången till expertis i förelagsekonomiska ochrevisionstekniska frågor liksom också erfarenheter av arbetsmarknads- ochregionalpolitiska spörsmål är en nödvändig förutsättning för atttillsynsmyndigheten skall kunna fullgöra sin uppgift. finns redan erforderlig sakkunskap på dessa områdenmedan det med fog kan ifrågasättas huruvida kronofogdemyndigheterna f. n. kananses rustade att utöva en effektiv och ändamålsenlig tillsyn i störrekonkurser. Kvar blir då som motionärerna framhåller endast en meilankategori avinte särskilt komplicerade konkurser som handläggs i ordinär ordning och ivilken man kan tänka sig att kronofogdemyndighet kommer att kunna göra enverklig insats. Sådana konkurser kan enligt utskottets mening inte förväntasbli särskilt vanliga. Inte heller de organisatoriska skäl som anförts förkronofogdealternativet kan enligt utskottets mening anses tillräckligtvägande. Koncentrationen av lillsynsuppgifterna till i princip en myndighet ivarje län liksom det förhållandet att kronofogdemyndigheterna enligtpropositionen måste LU1978/79:19 112 tillföras expertis i företagsekonomiska ochrevisionstekniska frågor gör atl kronofogdeallernalivet inte kan anses som detmest närliggande. Med hänsyn till att det inom länsstyrelserna redan finnstillgång till sakkunskap på dessa områden liksom i arbetsmarknads- ochregionalpolitiska frågor och då tyngdpunkten i tillsynsarbetet kommer att liggapå just sådana spörsmål anser utskottet det naturiigt atl länsstyrelserna blirtillsynsmyndigheter. Även i övrigt får länsstyrelserna anses lämpade althandlägga tillsynsuppgifterna. Till del sagda vill utskottet lägga att utskottet i ettsenare avsnitt kommer atl förorda alt kronofogdemyndighet som regel skall varaförvaltare i mindre konkurs. Med denna lösning förlorar kronofogdeallernalivetsin aktualitet i tillsynsfrågan. Utskouet tillstyrker således bifall lill motionen 1978/79;2207 yrkandet 2. Ställningstagandet medför att prövningen av frågor angåendehuruvida någon del av gäldenärens inkomst skall tillkomma konkursboet ochbeträffande gäldenärens rätt lill beneficium bör - såsom f. n. är fallet -ankomma på konkursdomaren eller rätlen och inte såsom föreslagits i propositionenpå tillsynsmyndigheten. Utskottets förslag i sistnämnda hänseenden liksomförslaget om tillsynsmyndighet föranleder ändringar i 27, 42, 98 och 209 §§ i regeringsförslaget. dels att utskottets hemställan under moment 8 bort haföljande lydelse: 8. beträffande val avtillsynsmyndighet atl med anled ning av propositionen i denna del och med bifall till motionen 1978/79:2207, yrkandet 2, godkänner vad utskottei anfört, 5. vid moment 9 i utskottets hemställan beträffande jäv mot tjänsteman vid tillsynsmyndighet avLennart , , i , , , och (samtliga s) som - underförutsättning av bifall till reservationen 4 anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 94 med orden "I det" och slutar på s. 95med orden "möjliga utsträckning" bort ha följande lydelse: I det föregående har utskottet intagit den ståndpunktenatt länsstyrelse och inte kronofogdemyndighet bör vara tillsynsorgan. Vid dettaställningstagande saknas behov av den i propositionen föreslagna jävsregeln.Lagrummet bör således såsom föreslagits i motionen 1978/79: 2207 (yrkandet 4delvis) utgå. I enlighet härmed bör molionen 1978/79: 2209, yrkandet 4, avslås. dels att utskottets hemställan under moment 9 bort haföljande lydelse: 9. beträffande/fl 1' mot tjänstemanvid tillsynsmyndighet att riksda gen med bifall till motionen 1978/79: 2207, yrkandet 4 delvis, och LU1978/79:19 113 med avslag på motionen 1978/79:2209, yrkandet 4. delsavslår del i propositionen framlagda förslaget lill lag om ändring i konkurslagen(1921: 225) såvitt avser 208 S, dels antar sådan ändring i ingressen lilllagförslaget som föranleds härav, 6. vid moment 9 i utskottets hemställan beträffande/fli' mot tjänsteman vid tillsynsmyndighet avBo Siegbahn () och () som anser dels all den del av utskottetsyttrande som börjar på s, 94 med orden "I det" och slutar på s. 95med orden "möjliga utsträckning" bort ha följande lydelse: 1 det föregående har utskottet understrukit vikten av allgarantier skapas mot all kronofogdepersonal misstänks för obehörigahänsynstaganden vid tillsyn i konkurs. Utskottei tillstyrker därför atl ikonkurslagen förs in en särskild jävsregel. Behovet av en sådan bestämmelse ärsjälvfallet siörsl när det gäller fall då kronofogdemyndighet varit verksam somföreträdare för det allmännas borgenärsinlressen och senare skall utöva tillsyni konkursen. Enligt utskottets mening föreligger del emellertid risk för atlkronofogdemyndighets opartiskhet kan ifrågasättas även i andra situationer.Ett exempel härpå ulgör det fallet att kronofogdemyndigheten i enskilt målverkställt indrivnings- eller handräckningsåtgärder mot gäldenären. Andraexempel är de av motionärerna berörda fallen. Utskottet har fullt förtroendeför kronofogdepersonalens strävan att fullgöra tillsynsuppgifterna medutgångspunkt i konkursförvaltningens grundläggande ändamål all tillgodosesamtliga borgenärers intressen. Med hänsyn till viklen av alttillfredsställande garantier skapas mot misstankar för obehöriga hänsynstagandeni konkurs anser utskottet det dock befogat atl den föreslagna jävsregelnutvidgas till alt avse också enskilda mål mot konkursgälde- nären. I likhet medmotionärerna anser utskollel vidare atl tjänsteman vid kronofogdemyndighet somutfört handräckning enligt 54 § förslaget lill ändring i konkurslagen inte börfå utföra lillsynsuppgifter i konkursen, inle heller bör del ifrågakomma allijänsleman som har sådana uppgifter handlägger lönegaranliärenden. I enlighet med det anförda föreslår utskottet atl 208 Skonkurslagen kompletteras med en bestämmelse av innebörd att vad som sagts omjäv på grund av handläggning av allmänt mål skall gälla även den som förenskild borgenär i mål enligt utsökningslagen verkställt indrivning ellerhandräckning mot gäldenären eller som utfört handräckning mot denne enligt 54S denna lag eller tagit befattning med ärende som avses i 7 och 8 SS lönegarantilagenoch som rör anspråk som görs gällande i konkursen. Utskottei vill framhålla alt den lösning som här förordatsinnebär en klarare gränsdragning mellan kronofogdemyndigheten som exekutiv myndighetoch som tillsynsorgan i konkurs än propositionens förslag. och för sig beaktansvärda kritik som bl. a. lagrådetriklat mot förslaget atl kronofogdemyndigheten skall utöva tillsyn i konkursfår härigenom, såvitt nu kan bedömas, inte samma fog för sig. Ställningstagandet innebär atl motionen 1978/79: 2209 iförevarande del helt tillgodoses. 1 anslutning till del anförda vill utskottetframhålla vikten av alt verksamheten vid kronofogdemyndighet, som ärtillsynsmyndighet, organiseras så atl tjänsteman endasl i rena undantagsfallfår utöva tillsyn i konkurs som han i andra fall än som avses medjävsregeln har hand om indrivnings- och handräckningsuppgifter eller omprövning av lönegarantiärenden. Utskottei vill därför åter understryka altsärskilda enheter för lillsynsuppgifter bör inrättas i största möjligautsträckning. dels alt utskottets hemställan under moment 9 bort haföljande lydelse: 9. belräffandefli' mot tjänsteman vid tillsynsmyndighet attriksdagen med anledning av molionen 1978/79:2209, yrkandet 4, och med avslagpå motionen 1978/79:2207. yrkandet 4 delvis, antar 208 S i det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i konkurslagen (1921: 225) med följandesåsom reservanternasJör-slag betecknade lydelse: I fråga om jäv mot ijänsleman vid tillsynsmyndighetengäller utöver vad som följer av 4 S förvaltningslagen (1971: 290) alt den somi mål om uttagande av skatter, böter eller andra på indrivning beroende medelhar tagit befattning med indrivning av fordran som göres gällande i konkurseneller vidtagit exekutiv åtgärd för uttagande av sådan fordran ej får fullgöratillsynsuppgift i konkursen. I fråga om jäv mot tjänsteman vid tillsynsmyndighetengäller utöver vad som följer av 4 § förvaltningslagen (1971: 290) att den somi mål om uttagande av skatter, böter eller andra på indrivning beroende medelhar tagit befattning med indrivning av fordran som göres gällande i konkurseneller vidtagit exekutiv åtgärd för uttagande av sådan fordran ej får fullgöratillsynsuppgifl i konkursen. Detsamma gäller den som för enskild borgenär ikonkursen verkställt indrivning eller handräckning i mål enligt utsökningslagen(1877:31 s. 1) mot gäldenären eller mot denne utfört handräckning enligt 54 §denna lag eller tagit befattning med ärende, som avses i 7 och8§ii lagen (1970;741) om slutlig lönegaranti vid konkurs, angående anspråk som görs gällande ikonkursen. 7. vid moment 11 i utskottets hemställan beträffande riidgivare eller förlikningsman i konkurs avLennart Anders- LU1978/79:19 115 son, , i , ,, och (samtliga s) somanser dels atl den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 96 med orden "Utskollel vill" och slutar pås. 97 med orden "yrkandet 3" bort ha följande lydelse: 1 likhet med motionärerna anser utskottei alt deförvaltare som uppfyller de nya kvalifikationskraven som regel bör kunna lösade juridiska och förelagsekonomiska frågor som kan uppstå i en konkurs.Utskollel vill understryka vikten av att till förvaltare utses endast personermed erforderlig kompetens. Otvivelaktigt förhåller det sig emellertid så atlkonkursförvaltaren kan ställas inför problem som del krävs särskilda kvalifikationerför atl klara av. Skulle förvallaren behöva råd på något speciellt område kanemellertid behovet tillgodoses genom atl förvaltaren anlitar sakkunnigtbiträde. Som departementschefen framhåller kan möjligheten atl tillsättamedförvaltare också utnyttjas i vissa fall. Mot bakgrund av det anförda anserutskottet att del saknas bärande skäl för förslaget om atl en särskildrådgivare skall kunna utses. Inte heller finns det enligt utskottets mening något behovav förlikningsman i konkurs. Förlikning av tvistiga fordringar blir aktuellendast i ordinära konkurser. I sådana konkurser kommer som regel advokaler atlvara förvaltare. För advokaler är det en naturlig och vanlig uppgift atl lösatvister genom förlikning. Utskottet vill i anslutning härtill erinra om atlförvaltaren har ett ansvar för alt uppgörelser kommer till stånd när del finnsförutsättningar härför. Det finns också anledning alt peka på all ipropositionen framlagts ändringsförslag som syftar till en förbättring avförvaltarens möjligheter i förevarande hänseende. Enligt utskottets mening kandet med hänsyn till det anförda antas att en betydande del av antalet tvistigafordringar kommer alt förlikas under medverkan av förvaltaren. I återståendefall torde konkursdomaren på ett tillfredsställande sätt kunna fullgöraförlikningsuppgiften. Domstolarna har en betydande erfarenhet avatl förlika tvistande parter, och man kan räkna med en utbyggnad avförlikningsverksamheten . På grund av det anförda tillstyrker utskottet motionen1978/79:2207, yrkandet 3, och förordar således alt inte antar 50a Sförslaget till ändring i konkurslagen. Ställningstagandet föranleder atl 81,108 och 210a§S bör jämkas i redaktionellt hänseende. dels att utskottets hemställanunder moment 11 bort ha följande lydelse: 11. beträffande rådgivare eller förlikningsman i konkursatt med avslag på propositionen i denna del och med bifall lillmotionen 1978/79:2207, yrkandet 3, godkänner vad utskottet anfört. LU1978/79:19 116 8. vid moment 12 i utskottets hemställan beträffande/ÖM'fl//ö/'f / mindre konkurs av LennartAndersson, , i , , , och (samtliga s) som anser dels atl den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 98 med orden "Utskottet konstaterar" ochslutar på s. 99 med orden "4 delvis" bort ha följande lydelse: Utskottet vill inledningsvis erinra om atlfalligkonkurserna, dvs. konkurser där tillgångarna inle läcker kostnaderna förförfarandet enligt reglerna för ordinär konkurs, ulgör tre fjärdedelar avsamtliga konkurser. Falligkonkurserna kommer i forlsätiningen all utgöra denalldeles övervägande delen, kanske , av de mindre konkurserna. Om dekonkurser vilka nu handläggs som ordinära konkurser vet man all uldelning tillborgenärer utan förmånsräti förekommer i endast av fallen. Uldelninglill opriorilerade fordringsägare i mindre konkurs torde därför så gott somaldrig komma i fråga. Sedan ulredning om återvinningsmöjligheter ochgäldenärsbroti skett, blir det som regel fråga om en myckel summariskhandläggning av dessa konkurser. I de relativt fåtaliga mindre konkurser därdet blir fråga om förvaltning i egentlig mening kommer denna nästanundantagslöst alt inskränka sig till realisation av boels tillgångar och fördelningav influtna medel till prioriterade förmånslagare med tillämpning avförmånsrättslagens regler. Enligt den statistik som redovisas i propositionenrepresenterar skatteskulderna ungefär hälften av samtliga skulder vidfaltigkonkurs. I den tidigare redovisade undersökningen, som utförts avbrottsförebyggande rådet (BRÅ), av ett urval konkurser i Slockholm under år1974 visade del sig emellertid all skatteskulder och avgifter till detallmänna, framför allt arbetsgivaravgifter, i genomsnitt utgjorde tvåtredjedelar av de totala skulderna i konkurserna. Andelen antogs dessutom varatilllagen i underkant, eftersom debitering av skatter och avgifter ofta inlelorde ha hunnit ske för fram till konkursulbrottet. (BRÅ:s rapport1978: 1 s. I ungefär tre fjärdedelar av falligkonkurserna harkonkursansökningen gjorls av kronofogdemyndigheten som representant för delallmänna. Gäldenären begär sig själv i konkurs i av fallen, och imindre än av fallen är det annan borgenär än staten som görkonkursansökningen. Av del anförda framgår enligt utskottets mening att mindrekonkurser har många beröringspunkter med utsökningsförfarandet. I praktiken kanmindre konkurs ses närmast som en förlängning av specialexekution och dåsärskill av förfarandet med indrivning av skaller och allmänna avgifter. Deerfarenheter som kronofogdemyndigheterna förvärvat inom det specialexekuiivafältel kan bli av stort värde vid konkursförvallning. Kronofogdemyndigheternahar sålunda, när konkurs inträffar, i regel lidigare haft all göra medgäldenären och har god kännedom om denne. Sådana uppgifter som all la kontaktmed gäldenären, utreda om denne har LU1978/79:19 117 utmätningsbara tillgångar och i så fall vid behov ta handom dessa saml gå igenom bokföring m. m. är typiska uppgifter både vidspecialexekution och i konkurs. Också sådana uppgifter som all sälja egendomoch driva in utestående fordringar är typiska uppgifter vid bådaexekulionsformerna. Som förut anförts kommer utdelning i mindre konkurs alt sågott som undantagslöst tillfalla prioriterade borgenärer. Det är en förkronofogdemyndigheten naturlig uppgift alt i den delen tillämpaförmånsrätlslagens regler. När del gäller förhållandet mellan specialexekutionoch konkurs vill utskottet tillägga att det är vanligt atl egendom är utmättnär konkurs inträffar och att stora fördelar kan nås om konkursförvaltningensamordnas med handläggningen av ulsökningsmålet. En rationell handläggning avde mindre konkurserna skulle med hänsyn till det anförda främjas, omkronofogdemyndigheten blir förvaltare i sådan konkurs. Ett annal förhållande som bör beaktas vid bedömningen avförvaltarfrågan är atl mycket arbete kommer atl krävas om det skall bli någonmening med de uppgifter som åläggs förvaltaren i mindre konkurs, främst attutreda återvinningsmöjligheter och gäldenärsbroti. lorde endaslundanlagsvis arbetet ge direkt ekonomiskt utbyte. Skall kostnaderna hållas påen rimlig nivå, torde ersättningen för förvaltarens arbete få sättasförhållandevis lågt. Det kan därför enligt utskottets mening bli svårt attförmå advokater alt mot erbjuden ersättning lägga ned det arbeie som fordrasför all konkursförfarandet skall kunna effektivt motverka användningen avkonkurs som ett led i ekonomisk brottslighet. Man kan vänta sig väsentligt merenergiska efterforskningar från kronofogdemyndighetens sida, eftersommyndigheten har anledning att betrakta verksamheten som ett led i dess uppgifti allmänhet alt säkerställa betalning av allmänna och enskilda fordringar. Som utskottet tidigare berört är det angeläget attarbetsmarknads- och regionalpolitiska intressen las bättre till vara ikonkurssammanhang. är van att i samband med indrivning avskatter ta hänsyn till dessa intressen. tar därvid somföreträdare för staten kontakt med länsstyrelser, regionala utvecklingsfonder,kreditinstitut m. fl. för atl undvika konkurs, när de samhälleliga intressenaär starka. Den erfarenhet kronofogdemyndigheten här förvärvar torde myndighetenlätt kunna utnyttja även som konkursförvaltare. Även om de arbetsmarknads- ochregionalpolitiska intressena med nu gällande materiella regler inte kan gestillräckligt utrymme i konkursförfarandet, är det enligt utskottets meningnödvändigt alt de tillmäts större betydelse. Med utgångspunkt i vad somnu gäller är del emellertid värdefullt om kronofogdemyndigheten blir förvaltarei mindre konkurs, så att samhället därmed får enklare och snabbare möjlighelerlill insyn i konkursförfarandet. Enligt propositionsförslaget skall prövningen av anspråkenligt den statliga lönegarantin ankomma på kronofogdemyndigheten i mindrekonkurs. LU1978/79:19 118 Det är givetvis en betydande fördel i detta sammanhang, omkronofogdemyndigheten även är förvaltare. Onödigt dubbelarbete kan på så sättundvikas, och utbetalningen av lönegarantimedel kan ske utan förseningar. Även från andra utgångspunkter ter del sig naturligt attkronofogdemyndigheten anförtros förvaltningen i mindre konkurs. harkonkurslagens regler om utseende av förvaltare låtit dominerandeborgenärsinlressen få stort inflytande över förvaltarvalet. Del har ansettsligga i hela boels intresse alt den som har störst intresse av atl förkovraboel också får ta hand om uppgiften, Atl delta system har kunnat tillämpasberor på att konkursförfarandet är sådant all resultatet av förvaltningsförfarandeikommer alla borgenärer till del. Också enligt propositionen kan borgenär, omän undantagsvis, utses lill förvaltare. Med tanke på den dominerande roll somskallefordringarna spelar i de mindre konkurserna framstår det enligtutskottets mening skäligt atl kronofogdemyndigheten blir förvaltare i sådankonkurs. Beträffande de invändningar som frånrättsäkerhetssynpunkter anförts mot kronofogdemyndigheterna som förvaltare imindre konkurser vill utskottet erinra om atl kronofogdemyndighet i sinnuvarande verksamhet ofta har en dubbel funktion. Att denna dubbelroll kunnataccepteras beror bl. a. på att kronofogdepersonalen arbetar under tjänsteansvaroch inte kan antas ha något intresse alt obehörigen gynna någon borgenär.Kronofogdarna är i egenskap av utmätningsmän inte underställda någon och kanagera med stor frihet och obundenhet. De har självfallet inte några personligafördelar av utfallet av verksamheten. slår under kontrollav JK, JO och andra samhällsorgan. Enligt utskottets mening kan med hänsyntill det anförda några principiella invändningar inte göras gällande motkronofogdemyndigheten som förvaltare. helt fri frånenskilda partsintressen, agera minst lika fritt och obundet som en advokat.Också mellan advokat och konkursgäldenär eller annan intressent, främst enskildborgenär, i konkursen kan förekomma bindningar. Om man bortser från de trestörsta städerna torde det vara orealistiskt att tänka sig att advokater skallkunna försörja sig enbart som konkursförvaltare. Åtminstone i mindre ochmedelstora orter måste dessa advokater ta även andra uppdrag. Att advokat, somför sin försörjning är beroende av uppdrag från allmänheten, skulle i allasituationer vara fri och obunden är inle ett realistiskt anlagande. Sammanfattningsvis anser utskollel att starka praktiskaskäl talar för att kronofogdemyndighet som huvudregel blir förvaltare i mindrekonkurs, medan de principiella skäl som anförts däremol inte är sakligtgrundade. Utskottet föreslår därt"ör alt kronofogdemyndigheten somhuvudregel skall vara förvatare i mindre konkurs. Uppgiften bör kunna lämnastill samtliga kronofogdemyndigheter, så att förvaltare blirkronofogdemyndigheten i den ort där gäldenären har sill allmänna tvistemålsforum.För en sådan lösning talar bl. a. angelägenheten av atl också de mindrekronofogdemyn- LU1978/79:19 119 digheterna får ytterligare arbetsuppgifter, sä all del påsikt blir möjligt alt låta dem beslå. Utskottei kan dock inle bortse från atl del i vissa fallkan vara lämpligt alt i mindre konkurs förordna annan förvaltare änkronofogdemyndigheten i det distrikt där gäldenären har siit allmännatvistemålsforum. Till en början kan det länkas alt i särskill fall en mindrekronofogdemyndighel saknar resurser att bli förvaltare och därför annankronofogdemyndighet i länet bör förordnas, företrädesvis dåkronofogdemyndigheten i det största distriktet. Vidare kan det vara tveksamt omkonkursen bör handläggas som mindre konkurs eller som ordinär konkurs.Utskollel godtar förslaget att mindre konkurs skall kunna gå över i ordinärkonkurs, i vilket fall det blir nödvändigt att byta förvaltare, om det ärkronofogdemyndigheten som dittills har varit förvaltare. För att undvikaförvaltarbyle kan del vara lämpligi atl advokat förordnas som förvaltare imindre konkurs, om det framstår som sannolikt all den kan komma all gå över iordinär konkurs. Slutligen kan det även i andra fall framstå som olämpligt attförordna kronofogdemyndigheten som förvaltare. Så kan exempelvis vara fallet omdet är aktuellt atl konkursboet skall föra rättegång mot staten. Även i dessafall bör konkursdomaren förordna advokat eller annan som uppfyller de krav somställs på förvaltare i ordinär konkurs. Det kan förutses all behov av atl göraundantag från huvudregeln kommer' att föreligga bara i ett fåtal fall. mening bör konkursdomaren i tveksamma fall förordna advokat istället för kronofogdemyndighel som förvaltare.