bet · G201KU30 · 1978-12-31 00:00:00 — - redovisning av den förstaetappen av ett arbete inom en särskild projektgrupp - projektkärnbränslesäkerhet (KBS) - som behandlar slutlig förvaring av det vidupparbetningen erhållna högaktiva avfallet. I skrivelse har vattenfallsverketbegärt att även ett träffat avtal mellan SKBF och COGEMAangående transport, lagring och upparbetning m. m. av använt kärnbränsle somtransporteras till , beaktas vid handläggningenav ansökningen. Vattenfallsverketsansökan har remitterats för yttrande till 24 svenska instanser. Den av verketåberopade redovisningen av KBS har dessutom remitterats för yttrande till 23utländska instanser. Vattenfallsverkethar inkommit med påminnelser. Verket har därvid ytterligare åberopat ForsmarksKraftgrupp AB:s påminnelser i vad avser avtalet den 16 mars1978 med . Enligt 2 S andra stycket 1 i villkorslagen fårtillstånd till driftlagning av kärnreaktor meddelas endast om reaktorns innehavarehar företett avtal, som på ell betryggande sätt tillgodoser behovet avupparbetning av använt kärnbränsle, och dessutom har visai, hur och var en hellsäker slutlig KU 1978/79:30 225 förvaringav del vid upparbetning erhållna högaktiva avfallet kan ske. Detupparbetningsavtal som åberopas i ansökningen står enligt regeringens bedömandei överensstämmelse med villkorslagens krav. Däremot har regeringen vid sinbedömning av förutsättningarna för en hell säker slutlig förvaring av dethögakliva avfallet funnii att viss kompletterande geologisk undersökningfordras för att lagens krav skall vara helt uppfyllda. Villkorslagenuppställer inte något krav på att sökanden skall ange viss bestämd plats förslutförvaret. Lagen får emellertid i förevarande fall anses innebära atlsökanden skall visa att det finns område eller områden i som har ensådan beskaffenhet att en slutförvaring kan ske i enlighet med de krav lagenställer. Denkompletterande geologiska undersökningen bör därför visa att det finns entillräckligt stor bergsformation på aktuellt djup och med de egenskaper somKBS:s säkerhetsanalys i övrigt förutsätter. Regeringen vill i detta sammanhangerinra om att de krav som behöver ställas på bergsformationens volym och formberor dels på avfallsmängden, dels på vilken geometrisk konstruktion ettslutförvar ges. Den utformning av bergförvaret som KBS ursprungligen angett kankomma att modifieras med hänsyn till dessa krav. Vadsom sålunda fordras är enligt regeringens bedömning ytterligare provborrningaroch därav föranledda mätningar i sådana bergsområden som enligt sökanden har denyss angivna geologiska egenskaperna. På grund av det anfördakan ansökningen inte f. n. bifallas. Regeringen lämnar ansökningen utan bifall . 15 1978/79. KU 1978/79:30 226 Regeringen har slutfört sin prövning av ansökningarnafrån och om all få tillförakärnbränsle till reaktorerna och . Regeringen har därvidfunnii all föruisätiningarna för bifall brister i ell avseende. Ansökningarnakan därför inte nu bifallas. Ianledning av beslutet uttalar statsminister samt statsråden ochUllsten: Enligtvillkorslagen får tillstånd till driftlagning av kärnreaklorer meddelas omreaktorns innehavare har företett avtal, som på etl betryggande sätttillgodoser behovet av upparbetning av använt kärnbränsle, och dessutom harvisat, hur och våren hell säker slutlig förvaring av det vid upparbetningenerhållna högaktiva avfallet kan ske. Denansökan och ingivit föratt få tillföra kärnbränsle tillreaktorerna och står vad gäller avtalet om upparbetningi överensstämmelse med villkorslagens krav. Däremot har regeringen vid sinbedömning av förutsättningarna för en säker slutlig förvaring av det högaklivaavfallet funnit att viss kompletterande geologisk undersökning erfordras föratt lagens krav skall anses vara helt uppfyllda. Ansökningen kan därför icke nubifallas. Vivill erinra om alt villkorslagen icke uppställer krav alt sökande skall angeviss bestämd plats för slutförvaret. Lagen kräver däremot all sökande skallvisa all del finns område eller områden i som har en sådan beskaffenhetall en slutförvaring kan ske i enlighet med de krav lagen ställer. Denkompletterande geologiska undersökningen bör därför visa förekomsten av entillräckligt stor bergsformation på aktuellt djup och med de egenskaper som KBSsäkerhetsanalys i övrigt förutsätter. Vi vill i detta sammanhang erinra om attde krav som behöver ställas på bergsformationens volym och form dels beror påavfallsmängden, dels på vilken geometrisk konstruktion etl slutförvar ges. Denutformning av bergförvaret som KBS ursprungligen angett kan komma attmodifieras med hänsyn till dessa krav. Vadsom fordras är enligl regeringens bedömning ytterligare provborrningar isådana bergområden som enligt sökandena har de ovan angivna geologiskaegenskaperna. Om sökandena, efter den kompletterande undersökning som nusagts, inger förnyad ansökan om tillstånd kommer regeringen att hörakärnkraftsinspektionen över ansökan. Om inspektionen därvid finner att denosäkerhet har undanröjts, som enligt regeringens bedömning i angivet hänseendevidlåder den ansökan som behandlats, har enligt regeringens mening sökandenauppfyllt de krav som uppställs i 2 S KU 1978/79:30 227 andrastycket I, villkorslagen. Regeringen avser i sä fall att lämna sökandenatillstånd atl tillföra och kärnbränsle. Medanlending av den bedömning regeringen gjort rörande avtalet om upparbetning avanvänt kärnbränsle avser regeringen alt slutföra förhandlingarna medFrankrike om en brevväxling på regeringsnivå rörande bl. a. kontroll- ochsäkerhetsfrågor vid hanteringen av det utbrända kärnbränslet. Regeringenavser också atl inleda förhandlingar med om etl kontrollavtalrörande frågor förknippade med export på del kärntekniska området mellanSverige och . Inomramen för den internationella utvärderingen av kärnbränslecykeln (INFCE) avserregeringen atl fortsätta atl aktivt driva olika frågor i samband medkärnkraftens säkerhetsproblem. Regeringenavser att ge tillstånd till uppförandet av ett centrallager för utbräntkärnbränsle. Detta är nödvändigt att utföra nu för förvaring av utbränt bränslefrån de aggregat som är i drift. KU1978/79:30 228 Geologiska förutsättningar ochkrav Nedan angivna allmänna krav bör överarbetasoch närmare preciseras: Bergförvaret skall anläggas i sådana bergarter all någon risk för framtida malmletning ellermineralutvinning ej kan komma i fråga. Detta innebaratt inget område kan anses vara utan brytvärdamineralfyn-digheler förrän detta har bevisats. Bergförvaret skall anordnas så atl delicke skärs igenom av sådana sprickzoner i vilka framtida bergrörelser kan utlösas. Delta innebaratt ett tillräckligt stort område utan sådana sprickzoner måste påvisas. Detta innebär atl deponering av kapslar endast kan ske isprickfria bergpartier. Transporttiden för del vatten som strömmar genom förvarets berggrund till markytanskall bestämmas. Detta innebär rimligenalt praktiska försök måste ulföras i förvaringsområdet och att teoretiska modeller måste verifieras. Avfallskapslar skall endastplaceras i sådan berggrund som är sprickfri och med en permeabilitet av högst 10"' m/s. Skall detta påvisas genom borrningar från markytan krävsatt någon procent av tänkta kapsellägengenomborras och visa en sprickfri berggrund. Grundvattnets kemiska sammansättning fårej avvika i ogynnsam riktning från vad somantagits vid uppskattning av kapselns livslängd,glasets urlakning och avfallsämnenas fördröjning. Detta innebär atlgrundvattnets kemiska sammansättning skallvisas över ett tillräckligt stort område. KU 1978/79:30 229 PMmed vissa uppgifter om regeringens handläggning av det s. k. m. m. Försvarsmaktens attackfiygfunktion har hiuillsfullgjorts av ca fem divisioner medeltunga attackflygplan av typ AJ 37Atlackviggen saml ca fem lätta attackdivisioner utrustade med äldreskolflygplan av typ SK60. a. tekniska utgångspunkter har det ansettsatt dessa båda flygplanstyper måste ersättas med andra under 1980-lalet. Fråganom ersättning av nämnda attack- och skolflygplanssystem har varit föremål förell omfattande utredningsarbete . T. o. m. budgetåret1976/77 har sammanlagt ca 85 milj. kr. lagts ner på förberedande studier m. m. 1974års försvarsutredning rekommenderade i sill betänkande, (SOU 1977:1)Totalförsvaret 1977-82, alt jaktversionen av , JA 37, skulle utvecklaslill ell medeltungt attackflygplan, kallat A 20. Däremot ansåg utredningen utifrån det då tillgängliga underlaget inte kunde förorda en utveckling ochanskaffning av det lätta attack- och skolflygplanet som överbefälhavarenföreslagit i ett visst s. k. nivåstudium. Beslutsunderlaget borde enliglutredningen fördjupas och förbättras. 1976/77:74 anslöt sig regeringen i allt väsentligt till försvarsutredningensrekommendationer. Beträffande flygplanet A 20 anfördes dock all det fortsattautredningsarbetet också borde innefatta en noggrann prövning av lämpligt antalflygplan och erforderiiga prestanda hos dessa. Vidare anfördes atl om defortsatta övervägandena skulle leda till ett beslut att B3LA inte skulleanskaffas borde i stället ett skolflygplan anskaffas och förses med lämpligbeväpning. (FöU 1976/77:13, rskr 1976/77:311) beslöt enligtregeringens förslag. Del fördjupade beslutsunderlaget togs sedermera fram av demilitära myndigheterna. Arbetet följdes upp och utvärderades av den s. k.B3LA-beredningen, som lämnade en rapport (Ds Fö 1977:7).Beredningen studerade olika alternativ som ersättning för dagens attack- ochskolflygplan. Beredningen fann att valet borde slå mellan ett alternativ sominnehöll sex divisioner A 20 och 45 skolflygplan av utländsk eller svensktillverkning och ell alternativ som innehöll nio divisioner B3LA och två divisioner AJ 37 Atlackviggen som i sin nuvarande utformning skulle behållas tillmitten av . B3LA-alternativet beräknades av regeringen (prop.1978/79:95) kräva ett tillskott lill försvarsmaktens planeringsram för perioden1977/78-1981/82 av ca 350 milj. kr. per budgetår i prisläge februari 1977.Alternativet med A 20 beräknades kräva etl påslag om ca 100 milj. kr. perbudgetår, eller en omplanering som gav samma besparing. Försvarsministernansåg alt en sådan omplanering måste ske främst genom alt utvecklingsarbetet påA 20 begränsades. Regeringen hävdade i propositionen 1977/78:95 atl del nuvarande KU 1978/79:30 230 siatsfinansiellalägel inte medgav en höjning av utgiftsramen för det militära försvaret fr. o.m. Några förutsättningar alt göra sådana omplaneringar inomförsvarsmaktens planeringsram som skulle göra det möjligt atl utveckla B3LAutan ramtillskolt fanns inte, om inte försvarsbeslut omprövades.Försvarsministern redogjorde i proposilionen för olika skäl som enligl hansuppfattning talade för alt man inte då skulle fatta etl slutligt beslut iflygplansfrågan. hade förhandlingar ägt rum med berördaindustrier. Syftet härmed hade varit atl dels minska de totalautvecklingskostnaderna för B3LA, dels skapa förutsättningar för att behållahandlingsfriheten . Handlingsfriheten kunde behållas genomatl berörda industrier åtog sig att delvis med egna medel utförautvecklingsarbete på både B3LA och A 20 fram till . Detotala utvecklingskostnaderna för B3LA utgjorde enligl B3LA-bered-ningensrapport 2 780 milj. kr. Under höstens förhandlingarhade enligt proposilionen detta pris minskat med ca 75 milj. kr. genom altindustrin åtagit sig alt på egen bekostnad tillverka ett provflygplan underförutsättning att del blev industrins egendom sedan det hade fyllt sin uppgiftsom provfiygplan åt flygvapnet. Vidare hade industrin enligt några olikaalternativ erbjudit s. k. takpris för serietillverkningen av underförulsättning alt utvecklingsarbetet på B3LA inte avbröts. Berördaindustrier hade vidare enligt propositionen åtagit sig att bedrivautvecklingsarbetet på B3LA enligl en något ändrad tidsplan fram t, o, m, den 30juni 1979 lill etl pris som motsvarade de medel som fanns tillgängliga iflygvapnets planering. Inom ramen för dessa medel hade industrierna dessutomåtagit sig att utföra erforderligt systemdefinitionsarbete på A 20 sä atttyparbetet på detta flygplan kunde starta omgående, om typarbetet på B3LAavbröts , utan atl statsverket åsamkades merkostnader. Detvar alltså enligt propositionen 1977/78:95 möjligt alt behålla handlingsfrihetenytterligare ulan atl utgiftsramen för del militära försvaret behövdetillföras mer pengar under /79. Om man beslutade sig för att därefterfortsätta utvecklingsarbetet på B3LA skulle inga statsfinansiella ellersamhällsekonomiska merkostnader uppstå jämfört med ett beställningsbeslut då.Etl sådant beslut krävde dock en höjning av försvarsmaktens planeringsram fr.o. m. /80. Omman beslutade sig för all avbryta , skulleförsvaret drabbas av vissa kostnader som inte direkt kunde nyttiggöras ifortsättningen. Avtalet med industrin om bibehållen handlingsfrihet innebaremellertid enligt regeringen minskade kostnader för serieproduktionen av JA37. Detår som man hade handlingsfrihet i flygplansfrågan borde enligtförsvarsministerns mening användas för att inhämta ytterligare beslutsunderlag,främst avseende alternativ som innebar att B3LA inte utvecklades. Med hänsynlill frågans stora betydelse frän samhällsekonomiska, säkerhets- KU 1978/79:30 231 poliliskaoch induslripolitiska synpunkter hade försvarsministern, med stöd avregeringens bemyndigande, tillkallat en parlamentariskt sammansatt kommitté(Dir 1978:2). Denna kommitté har avgetl betänkandet Ds Fö1978:8 om bl. a. del framlida atiackfiygsystemet. Iförra årets budgetproposition anmäldes alt frågan om framtida attack- ochskolfiygplan som nämnts var under beredning. Proposilionen 1977/ 78:95jämte ett antal motioner behandlades av försvarsutskottet i belänkandet FöU1977/78:19.1 bl. a. motionen 1977/78:1773 (s) yrkades aU skullebesluta att pågående forsknings- och utvecklingsarbete beträffande flygplanetB3LA skulle avbrytas. I motionen togs upp förslag lill andra alternativ förutveckling av framlida attackflygsyslem. Utskottsmajoriteien(3 c, 3 m, 2 fp) godtog propositionens förslag, medan i en reservation (7 s)föreslogs all alla arbeten på projektet skulle avbrytas. beslöt ienlighet med vad utskottsmajoriieten anfört. Fråganom inverkan på försvarskoslnaderna logs upp i en interpellationav (interpellation 1978/79:42). Beträffande vadsom därvid anfördes hänvisas till riksdagsprotokollet (1978/79:46). Vidarehänvisas till riksdagsdebatten i B3LA-frågan dels (prol.1977/78:130), dels (se bl. a. prol. 1977/78:161 s. 90). Isamband med granskningen har förre statssekreteraren i försvarsdepartementetGunnar Nordbeck företrätt inför utskottet och lämnat en redogörelse förB3LA-frågan (underbilaga 11 A). Vidare har utskottet tagit del av etl antalregeringsbeslut m. m. i fråga (se underbilaga 11 B). Av framgår bl. a. följande såvitt avser vissa kontakter med ifråga om B3LA-projektel (underbilaga 11 C). Sverigehar med etl antal länder s. k. samarbets- eller sekretessavtal med innebörd utbyter information om militärtekniska framsteg. Avtalen är olikakonstruerade för olika länder. Med t. ex. föreligger ett myckellångtgående samarbelsavtal. Med andra länder finns enbart sekretessavtal,vilket innebär att den information som utbytts skall vara sekret i resp.länder. Del första sekretessavtalet ingicks med . 1 september1976 före regeringsskiftet träffades ett sekretessavtal med . Tillsekretessavtal brukar upprättas s. k. annexavtal, vilka innebär atl man förvarje projekt eller objekt där man avser att utbyta information bestämmer vaddenna information skall innehålla. har under fiera år köpt vapen ochannan försvarsmateriel från och försålt en del materiel dit. 1 sambandmed överväganden om en jaktrobot till kom vissa kontakter medItalien till stånd. besökte chefen för (FMV:s) huvudavdelning för flygmateriel de italienska myndigheterna. Vid dellillfället fick han kännedom om all man i höll på att studera etl nyttfiygplan som var myckel likt B3LA-projeklet i fråga om operativa krav etc. KU 1978/79:30 232 När regeringen beslutade attutvecklingsarbetet skulle fortsätta fram till värdet enliglregeringen självklart all FMV skulle studera möjligheterna aU pressakostnaderna för B3LA. En naturiig väg att göra del var att undersöka om mankunde köpa komponenter utomlandsellerom man kunde bedriva viss utveckling avkomponenlereller delar av flygplan gemensamt med annal land. Eftersom man hadefått kännedom om atl studerade flygplan som liknade B3LA, ansågs dellämpligt all samtal logs upp med de italienska myndigheterna. Inomramen för det sekretessavtal som träffades 1976 och med stöd av ett annexavtalsom regeringen godkände , fördes under våren och sommaren 1978samtal mellan italienska myndigheter och FMV, där man diskuterade möjlighetenav gemensam utveckling eller gemensamt köp av komponenter för au få nerkostnaderna. 1september-enligl uppgift den 13- 1978 fick försvarsministern en rapport omutfallet av detta arbete. Därvid konstaterades att några förutsättningar företl gemensamt utvecklingsarbete med avseende en flygplanstyp i sinhelhet inte fanns ulan endast beträffande vissa komponenter. a. angelägenheten av att kostnaderna förB3LA-projektel nedbringades. Det var dock ej fråga om utveckling av något nyttflygplan. Beträffandeden flygplanstyp som diskuterats i den allmänna debatten i anslutning till ettbesök som dåvarande industriministern gjorde i i samband meden flygmässa som pågick föreligger inga regeringsbesluteller ekonomiska åtaganden från statens sida enligt uppgifter som erhållitsfrån försvarsdepartementet. Iskrivelse lill chefen för försvarsdepartementet frånchefen för för flygmateriel anmäldes vissa undersökningarm. m. angående ett nytt atlackflygplanssyslem. Skrivelsen, som fogas somunderbilaga till denna promemoria, föranledde remiss tillöverbefälhavaren (underbilaga 11 D och 11 E). Avdet material från FMV som remitterades till överbefälhavaren framgår atl trågauppkommit om utveckling av en variant till flygplan B3LA med benämningen SK38/A 38. Sedan överbefälhavaren yttrat sig i ärendet uppdrog regeringen idecember 1978 ål honom atl utreda de operativa och planeringsmässigaförutsättningarna samt all genom FMV låta utreda de tekniska, ekonomiska ochsysselsäuningsmässiga förutsäuningarna för en eventuell anskaffning av flygplanSK 38/A 38. Angående flygplansfrågans nuvarande läge hänvisas till prop.1978/79:138 och med anledning därav väckta motioner. Slutligenskall nämnas något om FM V:s uppgifter och organisation. FMV, som tillkom 1968genom sammanslagning av vissa tidigare myndigheter på försvarsområdet, är etlunder regeringen lydande ämbetsverk (RF 11:6) med uppgift att vara centralförvaltningsmyndighet för tyg- och intendenturför-valtningen vid försvarsmakten(instruktion SFS 1968:387, omtryckt SFS KU 1978/79:30 233 1977:850).Av 3 S i instruktionen framgår bl. a. att det åligger FMV atl för försvarsmaktenanskaffa material och andra förnödenheter inom verkets verksamhetsområde. FMVleds av en styrelse med verkschefen -generaldirektören - som ordförande. 1styrelsen ingår två ledamöter av . Av styrelsen avgörs ärenden somangår verksamhetens allmänna inriktning och utnyttjandet i stort avtillgängliga resurser (14 S). Denna bestämning av styrelsens uppgifter hadeföre den tillägget "--- tillgängligaresurser .so//?/ mera betydelsefulla materiel-, projekts- och materietanskaffningsärenden".1 övrigt avgör styrelsen viktigare författnings-frågor, viktigare frågor omorganisation, arbetsordning eller tjänsteföreskrifter, frågor om förslag tillanslagsframställning hos och andra frågor av större ekonomiskbetydelse samt i övrigt viktigare frågor av allmän räckvidd samt andra frågorsom generaldirektören hänskjuter lill styrelsen. Är styrelseärende såbrådskande att styrelsen ej hinner sammanträda för behandling av ärendet,avgörs detta genom meddelanden mellan minst fyra ledamöter, bland demordföranden eller vice ordföranden. Kan ärendet ej lämpligen avgöras på dettasätt, får generaldirektören besluta ensam i närvaro av den föredragande tillvars uppgifter ärendet hör. Sådant beslut skall anmälas vid nästa sammanträdemed styrelsen (15 S). FMVär organiserat på ell antal huvudavdelningar, bl. a. en för armémaie-riel, enför marinmaleriel, en för flygmateriel. Inom den sistnämnda finns bl. a. enplaneringsavdelning och en flygplansavdelning. Chef för FMV är generallöjtnantPer-Ove och för huvudavdelningen för fiygmaleriel generalmajor . KU 1978/79:30 234 Stenografisktprotokoll, fört vid utfrågning i tisdagen den 20 mars1979 med förre statssekreteraren GunnarNordbeck: Jag vill först erinra om all försvarsbeslut, som grundadesig på prop. ]916f71:lA, hölls frågan om den framtidaaltackflyg-plansanskaffningen öppen. Det ingick i försvarsbeslutet att myndigheternaskulle la fram ytteriigare beslutsunderlag och att detta arbete skulle näraföljas av en särskild beredning, den s. k. B3LA-beredningen,som tillkallades imars 1977. B3LA-beredningenlade fram sin rapport till försvarsministern . I denrapporten behandlades etl flertal alternativ betr. den framlidaattackflygplansanskaffningen, men del var särskilt två alternativ somberedningen fann all valet borde stå mellan. Det ena innehöll en anskaffning avflygplanet . Del andra innehöll en anskaffning av flygplan A 20, som är envidareutveckling av . EnligtB3LA-beredningens rapport krävdes det för etl genomförande avanskaffningsalternativet avseende B3LA ett rampåslag om ca 300 milj. kr. per årtill den ekonomiska ram som ingick i försvarsbeslutet : Alternativetsom innehöll A 20 krävde antingen ett rampåslag om 100 milj. kr. eller -som B3LA-beredningen uttryckte det - en motsvarande omplanering inom ramen,dvs. andra delar av försvarsmakten skulle då sättas på en lägre ambitionsnivå. Underbugelarbetet kom del att slå klart för regeringen att en ökning avden militära ramen under /79 av storieksordning-en 300 milj. kr.inte var möjlig med hänsyn lill den statsfinansiella situationen, men del fannsskäl som talade för alt man inte skulle avbryta utvecklingen av flygplanet /78. Skälen är redovisade i prop. 1977/78:95. Jag skall kortberöra några av dem. B3LA-beredningenhade i sin rapport anmält alt om en utveckling av flygplanet inte skullekomma alt äga rum, skulle det krävas ett betydande ytterligare utredningsarbeteför att klarlägga hur den samlade flygindustrin - del inkluderade de berördaindustrierna, främst och Volvo-Flygmotor men också förenade fabriksverkensamt försvarets egna verkstäder - borde organiseras för alt man skulle fåstörsta effekt. B3LA-beredningen hade inte haft möjlighet att på den korta tidsom stod till förfogande klarlägga alla ekonomiska förhållanden kring enanskaffning enligl alt. A 20. Underhösten 1977 fördes förhandlingar mellan och de berördaindustrierna, främst och Volvo-Flygmotor, men även t. ex. , iavsikt att undersöka möjligheterna all pressa priset för B3LA-uivecklingen ochfinna en möjlighet att fortsätta utvecklingsarbetet under /79utan all den militära utgiftsramen skulle behöva KU 1978/79:30 235 Dessaförhandlingar mellan materielverket och de berörda industrierna följdesnaturligtvis av försvarsdepartementet genom all materielverket fortlöpande gavförsvarsministern och mig information om förhandlingsläget. De ledde den 11december 1977 till aU överlämnade en skrivelse till materielverketvari man beskriver vad är villigt atl avtala om rörande typarbetet förB3LA, serietillverkning av JA 37 och tillämpning av nytt s. k. huvudavtal. 1korthet innebar denna skrivelse från att kostnaderna förutvecklingsarbetet på B3LA hade minskal i förhållande till den kostnadsberäkningsom låg till grund för B3LA-beredningens rapport, bl. a. genom atl de berördaindustrierna åtog sig att själva för egen kostnad tillverka ett provflygplan,som alltså inte skulle behöva betalas av staten. Närdet gällde serietillverkning av , som enligt beslut skullebeställas under /78, gavs det i skrivelse från den 11december tre olika alternativ. De tre alternativen innebar för det första atlarbetet på B3LA avbröts vid /78, för det andra au B3LA-ulvecklingenfortsatte fram till och för det tredje att B3LA-utvecklingenfortsatte även därefter.