bet · G201KU35 · 1978-12-31 00:00:00 — Till dessa hör följande tio vägar tillökad decentraliseringi den offentliga verksamheten: (1) Stimulera decentraliseringgenom atl utveckla de allmänna förutsättningarna! (2) Flytta ut beslutanderätt! (3) Begränsa central tillsyn ochkontroll! (4) Utveckla samordning och fördelaresurser! (5) Ge de regionala statligaorganen ekonomiska resurser för egna initiativ! (6) Förstärk den regionala ochlokala nivåns kunnande! (7) Anpassa lokal eller regionaladministration och service lill de regional-poliliska målen! (8) Förenkla planerings- ochhandläggningssystemen! (9) Anpassa ADB-utvecklingen lilldecentraliseringssträvandena! (10) Flytta ut handläggningen avekonomi- och personaladministrativa ärenden! Som framhålls i proposilionen har utredningen pådetta sätt försökt atl i generella termer ange metoderna idecentraliseringsarbetet. Enligt departementschefen ligger det i sakens naturall skilda förutsättningar råder och all olika metoder därför måste tillämpas. Utskottetanser det värdefullt atl utredningen redovisat en lista över möjliga vägar lillökad decentralisering. Del skulle i och för sig kunna diskuteras om listanborde utökas med ytterligare någon punkt eller om någon punkt på listan bordeutgå såsom mindre angelägen elleralllförallmänt hållen. Men utskottet flnner ihuvudsak detla "ålgärdspaket" väl avvägt. Tillsammans med deytteriigare konkretiseringar och preciseringar som görs i utredningen och ipropositionen bör dessa tio punkter vara en lämplig grund fördel fortsattaarbetet med decentraliseringsfrågorna. Beträffande punkterna (2) och (3) villemellertid utskottet göra vissa ytterligare kommentarer, närmast med anledningav propositiotiens behandling av dessa punkter och motioner väckta i anslutninghärtill. Beträffandepunkten (2) Flytta ut beslutanderätt framhålls i utredningen all målet förendecentralisering av verkställande och planerande funktioner kan sällas myckelhögt. Genom all låta regionala och lokala organ i planer eller program beslutaom hur olika behov skall vägas mot varandra och vilka medel som skall väljas idet verkställande arbetet kommer man enligl utredningen bort från del iblandalltför utpräglade seklorlänkandel. I likhet medkommunminislern anser utskottet alt utflyltningen av KU 1978/79:35 II beslutanderättfrån centrala till regionala och lokala organ eller från regional lill lokalnivå måste vara ell av grundelementen i deceniraliseringsslrävan-dena.Utskottet anser också att del ligger myckel i del påpekande om seklorlänkandeli den offentliga förvaltningen som utredningen gör i sammanhanget. Problemettas upp i parlimolionen 2465 från . Enligt motionen kan det iärenden som av den enskilde upplevs som eu sammanhållet helt ofta blinödvändigtall vända sig lill flera olika organ föratt få besked. Så är t. ex.fallet vid uppförande av ell bostadshus. Motionärerna vill atl skalluttala alt myndigheterna skall verka för en samordnad handläggning av sådanaärenden. är självfallet en ganska långtgående specialisering ett nödvändigtinslag i en effektiv samhällsförvaltning. Som redan framgått delar dockutskottet motionärernas uppfattning alt sekloriseringen har vissa negativaeffekter och anser i likhet med decentraliseringsutredningen all en förläggningav samordnande befogenheter lill regionala och lokala organ kan vara eu sättatt mildra verkningarna av sektortänkandet. Utskottet vill emellertid inte utanatl problemets innebörd och omfattning närmare belysts föreslå etl uttalande med del innehåll som anges i motionen. Utskottet föreslåratt yrkandet 3 i motionen 2465 förklaras besvarat med vad utskottet anfört. Utredningenlägger vidare fram vissa förslag till decentraliseringsundersökningar. a.föreslås atl ett antal myndigheter får lill uppgift atl ange vilka befogenheteroch resurser som kan omfördelas mellan olika nivåer. I uppdraget till dessamyndigheter bör enligt utredningen ingå att i ell alternativ räkna med enpersonalreducering centralt underen femårsperiod. Reduceringen kan avregeringen anges t. ex. som ell åriigi procenttal anpassat efter de olikaverkens arbetsuppgifter och personalomsättning. I propositionen framhålls attdecentraliseringsarbetet bör ske inom myndigheterna själva, inom redantillsatta utredningar och genom all regeringen antingen själv eller efterförslag från myndigheterna ser lill alt vissa frågor analyseras av nyautredningar. Det bör enligt propositionen övervägas att ge ett antalmyndigheter i uppdrag alt pröva möjligheterna all flytta ut beslutanderätt iärendegrupper inom resp. myndighets verksamhetsområde. I partimotionen 2465från framhålls värdet och behovet av översyn av statliga verk.Enligt motionen bör de översyner av och sompå initiativ av regeringen genomförts resp. håller på att genomförasföljas av fler undersökningar av liknande slag. Som exempel nämnsrikspolisstyrelsen och planverket, som enligt motionen kan krympas omcentralstyrningen minskas genom omfördelning av uppgifter lill lokal ochregional nivå. Motionärerna anser det också angeläget alt verken inom sig larinitiativ för att åstadkomma större effektivitet och bättre service lillallmänheten. Bosladsstyrelsens översyn av sin verksamhet lyfts i motionen framsom ett mönsterbildande exempel på initiativ av denna art. KU 1978/79:35 12 Verksöversyner av det slag som förordas avutredningen, kommunministern och motionärerna får ses som ell reguljärt inslagi strävandena all decentralisera och effektivisera samhällsförvaltningen. Deöversyner som redan vidtagits beträffande vissa verk har enligl utskottet varitav stort värde. Utskottet anser det därför önskvärt atl fler undersökningar avliknande slag kommer till stånd. I sammanhanget kan också erinras om altutskottet i det föregående har förordat all ett decenlraliseringsmål skrivs ini olika författningar som styr förvaltningsmyndigheternas verksamhet. Dettatorde kunna bidra till att myndigheterna själva tar initiativ till översyner idecentraliseringssyfle. Något ytteriigare initiativ från sida idenna fråga finner utskottet inte erforderiigt och avstyrker därför yrkandet 5i motionen 2465. Inteheller kan utskottet ställa sig bakom decenlraliseringsuiredningens förslag alldel skulle generellt uppdras åt myndighetsundersökningar alt arbeta fram etlalternativ som innebär att den centralt anställda personalen minskasmed ett visst procenttal. Vilken inriktning dessa undersökningar bör ha för enligtutskottet prövas från fall till fall. Blandde vägar lill ökad decentralisering som utredningen anvisar ingår också punkten(3) Begränsa central tillsyn och kontroll. Enligl utredningen för central ellerregional tillsyn inte bli mer omfattande än som är nödvändigt t. ex. med hänsyntill behovet av samordning och kraven på rättssäkerhet. De centralamyndigheternas uppgift skall i första hand vara alt inspirera - inte altdetaljstyra del regionala och lokala arbetet hos statliga organ, landstingskommuneroch kommuner. Kommunministern delar utredningens och flertalet remissinstansersuppfattning om vikten av alt den statliga tillsynen och kontrollen minskar.Möjligheterna atl öka kommunernas och landstingskommunernas handlingsfrihetinom alla samhällssektorer måste ständigt uppmärksammas. anser det önskvärt att utrymmet för lokal och regional självstyrelsevidgas genom minskning av den centrala tillsynen och kontrollen. Av särskildvikt i detta sammanhang är att den statliga detaljstyrningen av den kommunalaverksamheten begränsas. Åtgärder i detla syfte har beslutats avriksdagen med anledning av propositioner som grundals på förslag frånstatskontrollkommittén (KU 1978/79:26) och kommunalekonomiska utredningen (FiU1978/79:35). Stalskontrollkommilléns förslag var en delredovisning av uppdragetoch kommitténs arbete fortsätter. Iparlimolionen 2458 från moderata samlingspartiet föreslås att initiativ tastill utredning av några speciella myndigheters regleringsverksamhet. Syftet medstudierna bör enligl motionen vara att belysa regleringsverksamhetens art ochpröva om regleringarna verkligen svarar mol den huvudsakligen verkställandeuppgift som myndigheten skall ha. Som exempel på myndigheter som bör studerasfrån denna utgångspunkt anförs planverket, livsmedelsverket, konsumentverketoch konsumentombudsmannen. KU 1978/79:35 13 sökningarnabör enligt motionen ha karaktären av s. k. pilotstudier som sedan utnyttjas fören mer omfattande genomgång av myndigheters regleringsverksamhet över huvudtaget. Artenoch omfattningen av de regler a v mer eller mindre bindande slag som utfärdasav framför allt statliga förvaltningsmyndigheter är enligt utskottet en frågaav stort intresse både från praktiska och principiella utgångspunkter. När delgäller den betydelsefulla del av denna regleringsverksamhet som är riktad molkommuner och landstingskommuner pågår redan etl utredningsarbete inomstatskontrollkommittén. material av stort intresse för bedömningen av dennafråga torde också komma fram genom regeringens uppdrag till myndigheterna ioktober 1978 atl se över föreskrifter, anvisningar och råd i syfte alt öka denkommunala självstyrelsen. Även byråkratiutredningens nu avslutade arbete kanbidra lill belysning av frågan. Utskottet vill vidare hänvisa lill den positivaståndpunkt som utskottet i del föregående intagit till att undersökningar görsav olika statliga verk. Det kan förutsättas alt man vid dessaöversynsulredningar kommer in på frågan om myndighetens regleringsverksamhet.Det ulredningsönskemål som framförs i motionen är alltså lill stora delartillgodosett genom pågående och kommande undersökningar. Något ytteriigareinitiativ från sida anser utskottet inte påkallat. Motionen 2458,yrkandet I, avstyrks således. Fråganom centrala myndigheters detaljreglering tas upp från en annan utgångspunkt iparlimolionen 2465 från . I motionen framhålls att krångel ochonödig byråkrati kan motverkas genom en vidgad förtroen-demannamedverkan isamhällsförvaltningen. I den kommunala beslutsprocessen finns enligt motionenen väl utvecklad förlroendemanna-medverkan medan de förtroendevaldas roll istatliga organ på central och regional nivå är mer begränsad. Av särskilt storvikt är enligt motionen förtroendemannamedverkan i de centrala ämbetsverken. Sominslag i deceniraliseringssträvandena har utskottet i det föregående förordatbl. a. en överflyttning av centrala statliga uppgifter till regionala ochlokala kommunala organ och en minskad statlig detaljstyrning av den kommunalaverksamheten. Härigenom ökar befogenheter och handlingsutrymme för myndighetersom leds av förtroendevalda. Vad beträffar frågan om förtroendemannamedverkan ide centrala ämbetsverken vill ulskoliei erinra om alt förvaltningsutredningenpå initiativ (KU 1977/ 78:38) fått i tilläggsdirektiv attkartlägga förändringarna i den statliga förvaltningens organisation, bl. a.genom tillkomsten av förtroendemanna-slyrelserna, och konsekvenserna därav förrelationerna mellan regeringen, och förvaltningsmyndigheterna. Ocksåi de verksöversyner som utskottet tidigare förordat torde frågan om förtroendemännensmedverkan i besluten komma att belysas. I avvaktan på resultaten av här nämndaåtgärder och utredningar bör den fråga som aktualiseras i motionen inteföranleda något initiativ från sida. Utskottet avstyrker såledesmotionen 2465, yrkandet 2, KU 1978/79:35 14 Som ett led i strävandena att förenkla den centralatillsynen och kontrollen föreslår decentraliseringsutredningen vissaterminologiska förändringar. De bindande regler som fordras t. ex. för enenhetlig rättstillämpning skall liksom kallas föreskrifter. Alla andranormer bör, enligt utredningen, betecknas som allmänna råd, dvs. uppslag ochidéer som myndigheterna och den enskilde efter egen bedömning skall kunnatillvarata. Uttrycket anvisningar bör inte längre användas. Centrala organmåste enligt utredningen bl. a. beakta atl del i åtskilliga fall handlar om allge vägledning lill lokala och regionala organ som leds av förtroendevalda. Förslagelstöds av en rad remissinstanser, bl. ,somframhålleratt föreskrifieroch allmänna råd klart bör skiljas åt när deredovisas. En sådan förändring skulle enligl förbundet innebära en klarförbättring gentemot nuvarande tillstånd som innebär all icke bindandeanvisningar uppfattas och tillämpas som om de vore bindande föreskrifter. Utredningensförslag avvisas av endast två remissorgan, planverket och riksskatteverket.Enligt är utredningens indelning i ovillkorligen bindandeföreskrifter resp. allmänna råd som underordnade myndigheter och allmänhetenkan följa eller inte följa efter eget behag en grov förenkling som intemotsvarar verkligheten. Som exempel nämns att inte direkt bindande anvisningarofta bygger på lagförarbeten. Kommunministernrefererar inledningsvis vad som anfördes beträffande begreppet författning iden proposition om kungörande av lagar och andra förfatlningarsom godkändes avriksdagen (prop. 1975/76:112, KU 1975/76:51). Enligt dennaproposition borde som allmänna råd betecknas sådana regler som anvisar hur enperson lämpligen kan förfara i vissa hänseenden men där del likväl står denenskilde fritt all välja en annan väg. Termen anvisning borde enligtproposilionen om möjligt undvikas i sådana sammanhang, efiersom den sedangammalt ofta används i fråga om föreskrifter som är all hänföra lillförfattning, t. ex. anvisningarna till kommunalskattelagen (1928:370). nämnda proposilionen pekas också på anvisningar av en annan typ, nämligensådana anvisningar som skall främja en enhetlig tillämpning av en vissförfattning eller som skall bidra lill en utveckling i viss riktning av praxis.Dessa anvisningar binder inte formellt de myndigheter som har alt tillämpa denbakomliggande sanktionerade författningen men de har i realiteten storbetydelse för rättsutvecklingen. Anvisningar av detta slag skiljer sig vidarefrån de allmänna råden genom all de inte ger berörda enskilda möjlighet allvälja andra vägarändem som anges i anvisningarna. Även dessa anvisningar börenligt propositionen anses falla inom ramen för begreppet författning. nu aktuella proposilionen understryker kommunminislern all del är angelägelatl regionala och lokala myndigheter och enskilda inte skall behöva varatveksamma om verkningarna av underlåtenhet all följa olika regler. Del bör interåda osäkerhet om i vilken utsträckning reglerna är bindande eller ej. KU 1978/79:35 15 Detär enligt kommunministern viktigt atl de myndigheter som utfärdar föreskrifter,anvisningar och allmänna råd noggrant prövar vilken grad av styrning som böreftersträvas och väljer den rätta formen och beteckningen för reglerna. Kommunminislernframhåller vidare att förutsättningarna för bättre klarhet om olika reglersrättsliga status har ökat genom kungörandelagstift-ningen. Statsrådet förklararsig införstådd med atl innebörden av begreppet anvisning ibland kan framstå somoklar men är inte övertygad om all begreppet kan undvaras inom alla områden ochall de nuvarande anvisningarna kan hänföras antingen till bindandeföreskrifter eller till allmänna råd. Denna fråga bör enligt kommunminislernövervägas ytterligare, bl. a. mot bakgrund av de förslag som de statligamyndigheterna kommer all redovisa med anledning av det uppdragsom regeringen givit dem all se över föreskrifter, anvisningar och råd. Enligtpartimotionen 2465 från bör uttala att beteckningenallmänna råd nyttjas i de fall innehållet i myndighelsdokumenl inte är avbindande karaktär. Enligt motionen är del en källa till krångel och onödigbyråkrati att vissa dokument som syftar till att förmedla råd och erfarenheterbetecknas som anvisningar. Genom normalt svenskt språkbruk förmedlas därmedintryck av större bundenhet än vad som är förenligt med deförfattningar som reglerar verksamheten. Ulskolieidelar kommunministerns uppfattning att de begreppsbestämningar som görs ikungörandepropositionen och som lämnade ulan erinran har bidragittill ökad klarhet om olika reglers rättsliga status. Genom antagandel av dennaproposition har fastställts all termen allmänna råd bör användas då avsikten äratl rekommendera men ej föreskriva ett vissi förfarande. Problemet äremellertid enligt ulskoilet alt denna begreppsanvändning inte synes ha föttönskvärd utbredning i myndigheternas verksamhet. Som påpekas i motionen 2465förekommer det således i alltför stor utsträckning all termen anvisningaranvänds om dokument som syftar lill all förmedla råd och erfarenheter.Utskottet vill därför starkt understryka vad kommunministern uttalat om viktenav alt de myndigheter som utfärdar föreskrifter, anvisningar och allmänna rådnoggrant prövar vilken grad av styrning som bör eftersträvas och väljerdenrätta formen och beteckningen. I den månen konsekvent tillämpningav dennaterminologi kräver ändringar i t. ex. instruktioner för olika myndigheter, börregeringen föranstalta härom. Utskottet har i och för sig förståelse för syftetmed decenlraliseringsuiredningens förslag om en renodling av terminologin tillbegreppen föreskrift och allmänna råd men anser i likhet med kommunminislernall begreppet anvisningar inte kan undvaras inom alla områden. Frågan bör dock,som aviseras i propositionen, övervägas ytterligare när redovisning föreligger avdel översynsuppdrag på området som regeringen givit myndigheterna. nu anfört med anledning av propositionen och motionen 2465, yrkandet4, beträffande användningen av begreppet allmänna råd bör ges KU 1978/79:35 16 Föruppföljning och revidering av handlingsprogrammet föreslår utredningen medinstämmande av kommunminislern alt skall erhålla enöversiktlig redogörelse för de initiativ till decentralisering som regeringenoch olika myndigheter tagit och vilka resultaten blivit. För all fö underlagför en sådan redogörelse men också för all stimulera decentraliseringsarbeletbör enligt kommunministern varje myndighet tills vidare i sin anslagsframställningredovisa vilka decentraliseringsåtgärdersom vidtagits och ange planeratdecenlraliseringsarbele. Statsrådet framhålleratt föreskrifter av denna innebördhar lagils in i de anvisningar för myndigheternas anslagsframställningar somregeringen har beslutat . Utskottethar intet atl erinra mol propositionens förslag i denna del. De föreskriftersom tagits in redan i årets anvisningar för myndigheternasanslagsframställningar utgör enligl utskottet ell lämpligt led i strävandenaalt följa upp och stimulera decentraliseringsarbetet inom statsförvaltningen. förutsätter framgångsrika deceniraliseringsslrävanden en permanentbevakning av deceniraliseringsfrågorna. På central nivå är del specielltviktigt atl ämbetsverk som är specialiserade på organisationsfrågor-framförallt riksrevisionsverkeloch statskontoret-får ökade möjligheter alt idecentraliseringssyfle verka som rådgivare ål andra organ. Ett samlat grepp pådecentraliseringsfrågorna fordrar enligl utredningens bedömning också encentral politisk samordning, som bäst bör kunna ske i regeringen och desskansli. För atl tillgodose kravet på bredd i arbetet skulle del enliglutredningen sannolikt vara av värde om regeringen till sitt kansli kunde knytaen rådgivande delegation sammansatt av företrädare för den centralastatsförvaltningen, länsstyrelserna, landslingen, kommunerna och personalorganisationerna. Kommunminislernär enig med utredningen och remissopinionen om all del behövs en viss centralsamordning och att denna samordning bäst kan ske i regeringen och dess kansli.Han är däremot liksom den övervägande delen av remissinstanserna tveksam lillvärdet av en rådgivande delegation och vill därför avvakta erfarenheterna avdet kommande decentraliseringsarbelet. Den centrala bevakningen avdecentraliseringsarbetet bör enligl kommunminislern ske inomstatsrådsberedningen. Dessutom bordet inom resp. fackdepariement finnaskontaktmän som har lill uppgift alt bevaka decenlraliseringsfrågor inomfackdepartemenlels ansvarsområde. anser det angeläget att del finns en permanent bevakning avdeceniraliseringsfrågorna på olika nivåer i statsförvaltningen. På central nivåkan särskilt och statskontoret spela en betydande roll sområdgivare, viktigt alt,som ulskoliei tidigare förordat, dessamyndigheters ansvar på detta område också kommer lill uttryck i instruktionernaför resp, verk. Den centrala poliliska samordningen avdecenirali-seringsarbelei bör i enlighet med utredningens och propositionensförslag förläggas till regeringen och dess kansli. Formerna för dennasamordning bör KU 1978/79:35 17 enliglutskottet regeringen själv fö avgöra. Utskottet kommer liksom att isamband med sin granskning av statsrådens ämbetsutövning och regeringsärendenashandläggning följa regeringens arbete med decentraliseringsfrågorna. Ulskolieitillstyrker i övrigt de allmänna riktlinjer som angetts i propositionen förarbetet med decentralisering i den offentliga verksamheten. Minskadstatlig kontroll av kommuner och landsting Utskottet har i det föregående behandlatdecentraliseringsutredningens förslag all begränsa den centrala tillsynen ochkontrollen. I samband härmed underströk utskottet vikten av att den statligadetaljstyrningen av den kommunala verksamheten begränsas. Utskottet hänvisadeockså lill au beslutat om åtgärder i detla syfte. bör strävan vara atl ytteriigare inskränka den statligadetaljregleringen och vidga utrymmet för den kommunala självstyrelsen. Åtgärderför att förenkla och minska myndigheternas uppgiftskrav I propositionen lämnas en redogörelse för nyligenavslutade eller pågående utredningar med uppgift aU utarbeta förslag lillbegränsningar och förenklingar i insamlandet av information från allmänheten.Bl. a. har byråkratiutredningen (Kn 1976:05) undersökt hur allmänhetenskontakter med myndigheterna skall kunna underiättas, t. ex. genom klarare ochenklare blanketter. Vidare arbetar delegationen (B 1977:8) för företagensuppgiftslämnande (DEFU) med au aktivt begränsa och förenkla myndigheternasuppgiftskrav gentemot företag, kommuner och organisationer. Det kan ocksånämnas alt i förevarande proposition lägger budgeiministern fram förslag tillbl, a, en förenklad deklarationsblankett. Propositionen behandlas i denna delav skatleulskotlei. Ivpk:s partimotion 2467, p. 10, krävs införande av standardblanketler för allavanliga typer av ansökningar, anmälningar, överklaganden m. m. Somframgår av del föregående är en reform av blankeltväsendel i förtydligande ochförenklande riktning ett av leden i statsmakternas strävanden att underlättaallmänhetens kontakter med myndigheterna. Särskilt har byråkratiutredningenarbetat med hithörande frågor. Någon åtgärd utöver redan initierade ochvidtagna är enligl utskoltels mening inte påkallad. Minskningav krångel och onödig byråkrati genom enklare lagar, regler och bestämmelser 1 proposilionen framhålls att i etl utvecklatsamhälle kan lagstiftningen lätt tendera alt bli omfattande och svåröverskådligoch all krånglet i lagstiftning- KU 1978/79:35 18 enofta är en följd av höga ambitioner i samhällsuppbyggandel. Onödigtkomplicerade regler måste undanröjas successivt allteftersom problemenupptäcks. Men också i det löpande reformarbetet måste krångelaspekternauppmärksammas. Det framhålls all förvaliningsutredningen (B 1977:01) bl. a. hari uppdrag all föreslå åtgärder för att förebygga krångel och omständligarutiner i förvaltningen. har utredningens sekretariat , som avser all bidra till en större vaksamhet införframlida poliliska och administrativa beslut. Ettviktigt led i strävandena att undvika krångel i lagstiftningen eller som enföljd av lagstiftningen är enligl ulskollets mening all inte bara de rättsligautan också de administrativa konsekvenserna av en lagstiftning blir tillräckligtbelysta före beslut. Remissväsendet har bl. a. till syfte altuppmärksamma statsmakterna på olika reformförslags praktiska följder för detillämpande myndigheterna. Ifrågavarande problem las upp i centerparti-motionen675, p. 1.1 motionen yrkas all som sin mening skall ge lill känna attnågon form av "krångeldeklaraiion" av reformer behövs för alt närmarebelysa de administrativa konsekvenserna av olika förslag. mening är motionskravel tillgodosett genom de i det föregåendeåtergivna uttalandena i proposilionen.