bet · G201SoU8 · 1978-12-31 00:00:00 — avser atl tillsätta en arbetsgruppmed uppgift atl omarbeta ovannämnda cirkulär i förenklande syfte med hänsynlill att anvisningarna anses vara alltför detaljerade. Barnomsorgsgruppens.förslagom föräldrautbildning på BB 1 det i ett tidigare avsnitt nämnda betänkandet(SOU 1978:5) av Barnomsorgsgruppen om föräldrautbildning kring barnets födelseanförs i sammanfattningen om föräldrautbildning på BB följande. En stor del av del arbete som sker på BB är av föräldrautbildningskaraklär. Den hjälp och instruktion föräldrarna Hr om barnens skötsel, amning m.m. är emellertid relativt oenhetlig och innehållet varierar. Mammorna kan fäsinsemellan olika eller motstridiga råd från olika befattningshavare på avdelningen.Detta kan tyda på all personalen i regel inte har tillfälle all tillsammans diskutera sitt arbete.Barnomsorgsgruppen påpekar också de svårigheterden starka prioriteringen av somatiska problem kan medföra förföräldrautbildning på BB. Vidareframhåller barnomsorgsgruppen att BB-tiden bör betraktas som den period dåmammans och pappans direkta ansvar för omvårdnaden av barnet börjar. Vi betonarsärskilt viklen av atl pappan får en mer aktiv roll under BB-tiden och intelämnas utanför den tidiga kontakten med barnet. Vi föreslår därför att pappansdeltagande på BB flr en organiserad form genom atl han inbjuds att delta iföräldrautbildning på BB , alternativt två halva dagar.Barnomsorgsgruppen anser att man i ett inledningsskede bör satsa på bredinformation om möjligheten att utnyttja föräldraförsäkring för föräldrautbildningpå BB. Engrundslen i föräldrautbildning på BB är att såväl mamman som pappan aktivt färdelta i vården av barnet. Det är i första hand barnsköterskan som bör hjälpaoch stödja föräldrarna. har hon ansvar för att följa barnets ochmammans tillstånd och förmedla eventuell hjälp från läkare, kurator m. fl. Enannan del av föräldrautbildning på BB är all båda föräldrarna erbjuds tillfällealt tillsammans med t. ex. den barnmorska som deltagit i föriossningen 11samtala kring sina upplevelser av denna. Barnomsorgsgruppenframhåller atl föräldrautbildningen bör omfatta hela arbetsklimatet på BB. Föratt detta skall bli möjligt bör hela personalen på avdelningen fl möjlighelatl i organiserad form diskutera frågor som SoU 1978/79:8 11 förhållningssättgentemot föräldrarna, riktlinjer i del dagliga arbetet, arbetsfördelning,arbetssituation och arbetsmiljö. Barnomsorgsgruppenföreslår också alt en funktion, "BB-handledare" inrättas för att bl.a. möjliggöra en samordning av barnsköterskornas arbete. BB-handledaren skallockså stödja barnskölerskorna i deras arbete. Ökademöjligheter till förlossningsvård utanför det egna sjukvårdsområdet 1 motionen 1977/78:708 av () ochMargot () samt motionen 1977/78:721 av m. (vpk) erinras om att sjukvårdshuvudmännen genom s. k. ulomlänsavial regleratersättningen mellan sjukvårdshuvudmännen för vård som en huvudman lämnarpatient som är bosatt inom annan huvudmans sjukvårdsområde, vilkel förpatienten under vissa förutsättningar kan innebära alt han inte behöver eriäggahögre vårdavgift än den han skulle haft all eriägga om han varil bosall inomden vårdgivande huvudmannens sjukvårdsområde. Motionärerna påpekar all vidföriossning denna förmån dock gäller för patienten om förtidsbörd inträffar merän före beräknad nedkomst samt då vissa skäl prövas föreligga ochhemlandstinget i anledning härav utfärdar betalningsförbindelse. Motionärernakritiserar denna begränsning. 1motionen 1977/78:708 anförs bl. a. följande. Den tillkallade hälso- ochsjukvårdsutredningen skall för sitt arbete ha som ulgångspunkl atl alla som bori landet skall ha rätl till hälso- och sjukvård på lika villkor. Detta kan,enligt vår mening, anses vara en naturiig utgångspunkt som bör tillämpas såsnart som möjligl. Generellt sett borde det inte ha någon större betydelse försjukvårdshuvudmannen, om vårdkostnaden betalas kontant till ett annatlandsling eller i form av vård inom det egna . Ur individenssynvinkel är detta dock myckel väsentligt, i och med att den nuvarandeordningen dels begränsar kvinnornas rörelsefrihet inför en nedkomst, delsskapar osäkerhet om man har rätt lill ersättning vid för lidig nedkomst utanförden egna sjukvårdshuvudmannens område, kanske i ännu högre utsträckning genomde nya föreslagna lolkningsreglerna. Det kan också hävdas alt informationen omatl man i första hand skall föda sitt barn inom del egna sjukvårdsområdet ärbristfällig. Delta i sin lur kan innebära atl kvinnor i god tro vistas ulanfördet egna sjukvårdsområdet efler den tidpunkt som ulomlänsavialet anger skallgälla för att den enskilde själv skall slippa betala kostnaden för vården vidnedkomsten. 1motionen 1977/78:721 anförs bl. a. följande. I inget annat sammanhang finns en liknandeinskränkning i rällen all välja vistelseort. Vi ser detta därför som en diskrimineringav kvinnorna, "de blivande mödrarna". Det finns enligt vår meningingen hållbar motivering för atl inte förlossningsvård skall betraktas somvanlig akutsjukvård. Endasl slopandet av regeln kan uppfattas som en acceptabellösning. SoU 1978/79:8 12 Slopandet av 21-dagarsregeln lorde inte innebäranågon stor förskjutning av förlossningsvården. De flesta kvinnor föredrarsäkert alt föda sina barn i hemorten, både av prakliska och även kanskemedicinska skäl. Och någon särskilt stor reslust under graviditetens sistaveckor lorde inte föreligga. Vissabestämmelser m. m. Skyldighetenatl bereda sjukvård m. m. Skyldigheten all bereda sjukvård regleras i 3 §sjukvårdslagen (1962:242). Del åligger landstingskommun och kommun som intetillhör landstingskommun all för dem, som är bosatta inom landstingskommunensrespeklive kommunens område (sjukvårdsområde), ombesörja såväl öppen som slutenvård för sjukdom, skada, kroppsfel och barnsbörd, i den mån inte annan drarförsorg härom. En person anses i regel bosatt på den ort där han ärkyrkobokförd. Enahandaskyldighet som sagls åvilar landstingskommun (varmed här och i delföljande även avses kommun som inte tillhör landstingskommun) för dem, somvistas inom sjukvårdsområdet utan alt vara bosatta där då behov av omedelbarvård föreligger. I sådant fall gäller dock skyldigheten alt bereda sluten vårdendast så länge den vårdbehövande inte ulan men kan flyttas lill sjukhus därden landstingskommun, i vilken han är bosall, förfogar över vårdplatser. Enligt3 § allmänna läkarinstruktionen (1963:241) åligger del varje läkare -vare sighan är i allmän ijänsl eller enskilt utövar läkaryrkel - bl. a. all iöverensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet meddela patient de rådoch, såvitt möjligl, den behandling som patientens tillstånd fordrar. Enligt24 § sjukvårdslagen beslutar- inom ramen för vad landstingskommunenssjukvårdsstyrelse bestämt - vederbörande överiäkare, sjukstugulä-kare ellersjukhemsläkare om intagning på sjukhus. Beslutanderätten belräffande intagningfär överlåtas på annan vid sjukhuset anställd läkare. Stadgandet innebär alldel ytterst är sjukvårdsstyrelsen som bestämmer hur sjukhuset eller klinik inomsjukhuset skall utnyttjas. Sjukvårdsstyrelsen kan påverka patieniinlagningengenom generella direktiv, som preciserar en kliniks uppgifter. Om intagning påsjukhus eller klinik inom sjukhus gäller vidare enligt 25 § sjukvårdslagen bl.a. att på sjukhus eller klinik får inias endast den som är i behov av vårdeller observation på sjukhus, atl intagning inte får äga rum för annan vårdeller observation än sådan, varför sjukhuset eller kliniken är avsedd, medmindre särskilt trängande omständigheter föreligger, saml alt del ulansjukvårdsstyrelsens medgivande på sjukhus ej heller får inias annan än den, förvilken landstingskommunen jämlikt sjukvårdslagen eller enligt avtal har atlombesörja sluten vård. SoU 1978/79:8 13 Om vårdavgift för sjukhusvård gäller enligi 27 §sjukvårdslagen atl den som driver sjukhus äger bestämma efter vilka grunder ochtill vilkel belopp vårdavgift skall eriäggas riU sjukhuset för där meddeladsjukvård. Beträffande vårdavgift, som del enligt lagen om socialhjälp ellerbarnavårdslagen åligger kommun all vidkännas, skall emellertid gälla vad idessa lagar är stadgat. Denvårdavgifi som sjukvårdshuvudmännen numera uttar för sjukhusvård på allmän salav patient bosall inom huvudmannens sjukvårdsområde (inomlänspalienl) ulgör 30kr. per dag, för vilken avgift ersättning utgår från allmänna försäkringen.Vårdavgiften är emellertid obetydlig i förhållande lill de faktiska kostnadernaför vården, vilket medför atl sjukvårdshuvudmännen till huvudsaklig delfinansierar sjukhusvården skattevägen. Förvård av patienter från främmande sjukvårdsområden (ulomlänspalien-ler)debiteras dock avgifter som i allmänhet motsvarar de verkliga driftkostnadernavilka kan uppgå lill avsevärda belopp beroende på specialiiei. Vanligen iräderemellertid patienlens hemlandsling emellan så alt patienten inte behöverdebileras högre avgift än . per dag, vilken avgift slutligen eriäggs avden allmänna försäkringen. Sjukvårdshuvudmännen har träffat särskilt avtal (s.k. ulomlänsavial) om ersäUning för vård av vissa ulomläns-palienler, för vilketavtal en redogörelse lämnas i del följande. Då del inte ansetts skäligt all utomlänspalieniergenomgående skall erlägga de höga vårdavgifter som uppstår omsjukvårdshuvudmännens självkosinader läggs lill grund för vårdavgifterna, harhuvudmännen träffat särskilda överenskommelser, ulomlänsavial,för vård av vissa utomlänspalienier. Gällande ulomlänsavial, 1978 årsulomlänsavial, har utarbetats inom och därefter godkänts avsamtliga landsting och av Gollands, och kommuner. 1 ulomlänsavialetanges särskilt atl huvudmännens skyldighet att ombesörja vård regleras isjukvårdslagen och påverkas inte av ulomlänsavialet. Ulomlänsavialet innebäratt utomlänspatienl normall inte skall behöva erlägga mer i värdavgift äninomlänspalienl på del sjukhus där vård ges, varvid en högre avgift debiterasden sjukvårdshuvudman inom vars område patienten är bosatt. När det gällerföriossningsvård och abort gäller ulomlänsavialet (enligt 11 § punkten 2) tillfömån för utomlänspatienl "vid förtidsbörd dvs. när förlossningen äger rummer än före beräknad tidpunkt saml vid förlossning och abort omsärskilda skäl föreligger och hemlandstinget utfärdarbetalningsförbindelse". 1 en kommentar till regeln hänvisas beträffandegrunder för bedömning om särskilda skäl föreligger till elt meddelande nr 1till ulomlänsavial. Begränsningen av förmånenav ulomlänsvård lill "inomlänsavgift" till fall SoU 1978/79:8 14 då"särskilda skäl" föreligger tillkom ulomlänsavial i utbytemot en i tidigare ulomlänsavial intagen begränsning till fall då "socialaoch humanilära skäl" föreligger. Ändringen föranleddes av atl man i praxismedgivit betalningsförbindelse i en vidare omfattning än som avsells medbegränsningen lill sociala och humanitära skäl och innebar en anpassning avulomlänsavialet till den större generositet som kommit lill ullryck i praxis. Landstingsförbundethar inhämtat uppgifter från .sjukvårdshuvudmännen angående antaletansökningarom betalningsförbindelse för föriossningsvård vid vistelse utanförhemlandsling den 1 mars-den 31 maj 1978 saml anmodatsjukvårdshuvudmännen alt redovisa eventuella synpunkter på utforinningen avutomlänsavialeis bestämmelse om föriossningsvård samt möjligheten alt slopagällande begränsningar. Härvid har fem sjukvårdshuvudmän ullalai sig för enytterligare liberalisering beträffande förmånen av ulomlänsvård lill"inomlänsavgift", åtta sjukvårdshuvudmän motsatt sig en sådanliberalisering saml 13 sjukvårdshuvudmän inte redovisat någol ställningstagandei frågan. Resultaten av nämnda enkät utgör bl. a. material för en beredning avförslag lill ulomlänsavial , som påbörjats inomLandstingsförbundet. Med stöd av ell regeringens bemyndigande år 1975har tillkallats Hälso-och sjukvårdsutredningen (S 1975:04) för att utredafrågan om ny lagstiftning för hälso- och sjukvården. Utredningen, som beräknasslutföra sitt arbete , skall som gmndval för sillarbete med alt ularbela förslag lill en ny lagsiiftning för hälso- ochsjukvården föra en målsättningsdiskussion vilken skall ha som utgångspunkt attalla som bor i landet skall ha rätt till hälso- och sjukvård på lika villkor. har /och 1977/78 årsriksmöten behandlat motioner som var likartade med motionerna 1977/78:708 och1977/78:721. På förslag av socialutskottet i betänkandena SoU 1975/76:47 ochSoU 1977/ 78:13 har avslagit de lidigare motionerna. Utskottetanförde i betänkandet 1977/78:13 bl. a. följande. Utskottet hyser förståelse för motionens syfte. Ilikhet med vad utskottet gjorde i betänkandet SoU 1975/76:47 vid behandlingenav en likartad molion - vilken på förslag av utskottet avslog - villutskottet emellertid framhålla all ulomlänsavialet måste ses mot bakgrund avatt sjukvårdslagstiftningen ger sjukvårdshuvudmännen ett långtgående ansvarför den offentliga sjukvården, atl det är viktigt atl del råder en omfattandekommunal självstyrelse på området och att det därför måste 11 ankomma påsjukvärds- SoU 1978/79:8 15 huvudmännenatl själva närmare bestämma innehållet i samarbetet mellan dem. Dådet för förlossningsvården bl. a. krävs en omfattande organisatorisk planering,är det förståeligt alt sjukvårdshuvudmännen kommit överens om vissa begränsningari del ekonomiska ansvaret för ulomlänsvård inom vårdområdet. 1 eltulomlänsavial för , som rekommenderatsjukvårdshuvudmännen att godkänna, harändringargjorts i reglerna omföriossningsvård. Ändringarna har föranlelts av beslut av Landstingsförbundelskongress över motioner till kongressen. Ändringarna, som jämtekommentarer redovisats i ett föregående avsnitt (s. 10-12), innebär attsjukvårdshuvudmännen i ökad utsträckning blir ersättningsskyldiga för föriossningsvårdsom lämnas utomlänspatienl. 1 förhållande till de regler, som gällde vidtidpunkten för motionens väckande, kommer således fr. o. m. attgälla regler för föriossningsvård utom det egna länet som ger möjlighel tillutomlänsersältning i ett ökat antal fall. Utskottet hyser förhoppningen att denya reglerna - i likhet med vad som varit fallet vid tillämpningen av de nugällande bestämmelserna - kommer att få en generös tillämpning avsjukvårdshuvudmännen. Motbakgrund av det anförda anser utskottet att molionen 1976/77:98 inte börföranleda någon åtgärd av . 1 de motioner som behandlas i delta belänkande lasupp frågor om mödrahälsovården och förlossningsvården. Ökadsatsning på mentalhygieniska frågor inom mödrahälsovården Mödrahälsovården har enligt ett av socialstyrelsenår 1969 fastställt normalreglemenle för mödra- och barnhälsovården (MF 1969:39)till uppgift alt genom hälsovårdande verksamhet i såväl fysiskt som psykiskthänseende förebygga uppkomsten av sjukdomar och insufficienslillslånd hosblivande och nyblivna mödrar. Mödrahälsovården bedrivs vid mödravårdscentraleroch omfattar dels vård av kvinnan under havandeskapet (förvård), vård av dennyföriösla kvinnan under liden närmast efter förlossningen (eftervård) samlprevenlivmedelsrådgivning. 1motionen 1977/78:725 av m. fl. (vpk) påpekas bl. a. atl ökadkunskap om de psykiska och sociala faktorer hos föräldrarna, som påverkarbarnet , har ställt nya krav på mödrahälsovården. Då dennuvarande mödrahälsovården anses i ringa utsträckning kunna ta hänsyn tillmödrarnas psykosociala förhållanden, måste mödrahälsovårdens verksamhet enligtmolionärerna breddas genom en ökad satsning på mentalhygieniska frågor. Motdenna bakgrund begär motionärerna atl skall uttala attmödrahälsovården bör ges ökad beredskap för alt ge kvinnor psykisk och socialhjälp, atl en resursförstärkning avseende lakar- och barnmorsketjänstertillförs mödravårdscentralerna så all en rimlig tid kan anslås även till detmenialhygieniska arbetet samt au psykolog- och kuratorstjänsler bör inrättas påvarje mödravårdscentral. SoU 1978/79:8 16 Utskottet har underde två senaste riksmötena (SoU1976/77:6 och 1977/ 78:13) behandlat motioner med yrkanden som haft samma syftesom yrkandena i motionen 1977/78:725. Utskottet har därvid hänvisat lill eltinom pågående utredningsarbete om mödra- och barnhälsovårdensinnehåll och organisation saml till ett utredningsarbete om anknytning avföräldrautbildning och föräldrainformalion till mödrahälsovården som bedrivitsav den tillkallade barnomsorgsgruppen (S 1973:07). Barnomsorgsgruppenhar avgivit delbelänkandet (SOU 1978:5) Föräldrautbildning, 1.Kring barnets födelse, som innehåller förslag om en föräldrautbildning somskall samordnas med den ordinarie verksamhelen på mödra- ochbarnavårdscentraler saml BB. Den föreslagna föräldrautbildningen skall bl. a.ge kunskaper om hur det fysiska och psykiska tillståndet påverkas undergraviditet, föriossning och tiden närmast efter föriossning. Belänkandet ärefler remissbehandling föremål för fortsatt beredning inom . Vidutredningsarbetet inom om mödra- och barnhälsovårdensorganisation och innehåll har bl. a. behandlats det medicinska, detpsykologiska och det sociala vårdinnehållet i mödrahälsovården. Utredningsarbetetkommer atl redovisas för verksslyrelse i eltbetänkande om mödra- och barnhälsovårdens innehåll och organisation. Enligt vadutskottet inhämtat syftar man lill alt mödra- och barnhälsovården skall ge ettallsidigt stod till föräldrar i deras föräldraskap och därigenom bidra till engynnsam utveckling lor dem och deras barn. Den traditionella uppgi ften alt gehälso-och sjukvård till blivande och nyblivna mödrar föreslås förändrad ochutvidgad. Förutom all somatisk vård skall ges i samband med graviditet ochföriossning skall i högre grad än tidigare människors psykologiska och socialavillkor och behov uppmärksammas. Medhänsyn lill att ett genomförande av de förslag som sålunda redovisats enligtutskottets mening i allt väsentligt tillgodoser syftet med molionen 1977/78:725bör motionen enligt utskottets mening inte föranleda något initiativ avriksdagen. Ulskoitet vill dock understryka angelägenheten av all en vidgning avmödrahälsovårdens innehåll i menlalhygienisk riktning kommer lill stånd såsnart som möjligt. Smärtlindiingvid föijossning m. m. I samband ined riksdagsbehandlingen avmotioner om smärtlindring vid föriossning uttalade på förslag avsocialutskottet (SoU 1971:40) att smärtlindring vid föriossning är ett rimligtkrav som varje kvinna som så önskar skall fl uppfyllt. I nämnda betänkande diskuteradesrelativt ingående de problem som lade hinder i vägen för atl man skulle nå deluppställda målet och de åtgärder som från samhällets sida borde vidtashärvidlag. Härefter har ,1975,1976och 1977 motioner väcktsrörande förlossningsvården, i vilka med vissa inbördes avvikelser framställts SoU 1978/79:8 17 yrkandenvilka tagit sikte på frågan hur uttalande skall förverkligas.Motionerna har behandlats av socialutskottet i betänkandena SoU 1974:38, SoU1975/76:14, SoU 1976/77:6 samt SoU 1977/78:13. Ävenunder den allmänna motionstiden har motioner väckts i ämnet. Imotionen 1977/78:242 av m. fl. (vpk) begärs således atl riksdagenskall anmoda regeringen all uppdra ål att förverkligariksdagens beslut om smärtlindring vid förlossning. De krav sommåste uppfyllas för atl riksdagsbeslut skall förverkligas är enligtmotionärerna följande, nämligen (1) alt läkare med adekvat utbildning skallfinnas tillgängliga runt, (2) att debarnmorskor som behärskar metoder för effektiv smärtlindring ges verkligmöjlighet alt utöva dessa,(3)all läkarna på förlossningsavdelningarna flrskyldighet alt fortlöpande praktiskt handleda barnmorskorna i dessa metoder,(4) atl tidigare utbildade barnmorskor erhåller kompletterandeutbildning i detta avseende, (5) all planläggning skall ske för paracervikal-,epidural- och pudendusblockadernas införande alla tider vidkvinnoklinikerna, (6) att samtliga gravida kvinnor genom mödrahälsovården flrmöjlighet atl genomgå kurs i psykoprofylax, (7) att utvärdering av Cardiff- ochTSN-meioden sker, (8) atl resurser anslås för mer forskning kring föriossningsvården.Pudendusblockad avser bedövning av en nerv i bäckenbotten, paracervikalblockadbedövning av området kring livmoderhalsen och epiduralblockad ryggbedövning.Cardiffmeloden innebär enligt motionärerna en tidsplanering av föriossningenoch TSN-metoden all impulser lill ryggmärgen bryter värksmärtorna. 1motionen 1977/78:1512 av () begärs all en rad åtgärder vidtasför smärtlindring vid förlossning och all en redovisning för vidtagna åtgärderlämnas till 1978/. De åtgärder som begärs är följande, nämligen(1) utökad forskning om metoder för smärtlindring och om behovel av de olikametoderna, (2) en offentlig redovisning av hur resurserna för smärtlindringbyggs ut i olika sjukvårdsområden, (3) nya anvisningar till sjukvårdshuvudmännenfrån angående smärtlindring vid föriossning, (4) en plan förutbyggnaden av resurser för smärtlindring vid förlossning i hela landet,innefattande organisation, utbildning och fördelning av personal, utbyggnad avmödrahälsovård och psykoprofylaxkurser, införande av olika metoder försmärtlindring m. m. Utskottetgjorde motioner lill föremål för remissbehandling. Med anledning avdessa motioner anförde utskottet i sitt av godkända betänkande SoU1976/77:6 bl. a. all en rad åtgärder vidtagits i syfte atl 1971 årsriksdagsutlalande skall få effekt och atl klara förbättringar i fråga ommöjligheterna för kvinnor att få smärtlindring vid föriossning också kommitlill stånd. måste det konstateras, anförde utskottet vidare, alt delkrävs fortsatta, intensiva insatser för all det mål som ställdes upp 1971 skallnås så snabbi som möjligt. Utskottet förutsatte att man vid tilldelningen av SoU 1978/79:8 18 läkartjänsterliksom vid fördelningen av resurser på sjukvårdsområdet beaktar 1971 årsriksdagsutlalande. Del borde enligt ulskollel vara en angelägen uppgift försocialstyrelsen att kontinuerligt inhämta, sammanställa och redovisa uppgifterom utvecklingen inom de olika landstingsområdena då del gäller resurserna försmärtlindring vid föriossning samt atl informera sjukvårdshuvudmännen om deytterligare insatser som enligt mening behöver göras riksdagsutlalande skall förverkligas. Utskottet framhöll vidare ai:tman vid organiserandet av förlossningsvården borde beakta angelägenheten avall det för kvinnor i t. ex. glesbygder-vilka inte kan förutses fåföriossningsvård med de mest kvalificerade metoderna för smärtlindring nära hemorten- finns möjlighel alt i slällel välja en mindre specialiserad men närbelägenförlossningsvård. Regeringengav i uppdrag atl följa utvecklingen och planernam. m. beträffande smärtlindring vid förlossning i enlighel med utskottetsuttalanden i betänkandet SoU 1976/77:6 och att jämväl i övrigt beakta vadutskottet anförl i belänkandet. Med anledning härav har till överlämnat en inom myndigheten utarbetadlägesrapport belräffande smärtlindring vid förlossning. Enligt rapporten harutvecklingen inom området gått relativt långsamt och möjligheterna alt fleffektiv smärtlindring är ojämnt fördelade över landet. Vid vissa sjukhus är demycket goda, vid andra mera begränsade. 1 rapporten finns en redovisning av deåtgärder som vidtagit eller planerat på området. Dennaredovisning har återgivits i ett lidigare avsnitt i belänkandet (s. 7-9).Lägesrapporten avslutas med kommentaren alt sammanvägda bedömningär att goda förutsättningar nu finns för en fortsatt utveckling mot del målangående smärtlindring vid förlossning som uttalande angav.Utvecklingstakten bestäms dock, sägs det, bl. a. av de samhällsekonomiskaramarna. redovisade relativt långsamma utvecklingenhittills då det gäller möjligheterna för kvinnor alt få smärtlindring vidförlossning flr ses mot bakgrund av alt det förelegat brist på såväl läkare medutbildning inom obstetrik och anesiesiologi och barnmorskor med utbildning ieffektiva smärtlindringsiTietoder som annan kvalificerad vårdpersonal.Utbildningen av både läkare och annan vårdpersonal har emellertid numera nåtten sådan omfallning atl det bör vara möjligt all avdela betydligt störreresurser för insatser på området än som hitintills skett.