bet · G201KU30 · 1978-12-31 00:00:00 — Av 55 avgjordaärenden biföll regeringen besvären i tre ärenden (5 96), Under första halvåret1978 var bifallsprocenten avsevärt högre. 119 av 40 avgjorda ärenden biföllregeringen besvären (). Påsamma sätt som skedde i avsnittet om de ärenden som handlades inomjordbruksdepartementet skall bakgrunden och motiveringen i bifallsärendenagranskas något närmare. Gemensamtför de tre bifallsärendena var att iden berörda kommunen ställde sig positiv till dispens frånslrandskyddsbeslämmelserna och tälbebyggelseförbudet. I två av ärendenaförklarade dessutom i det överklagade beslutet alt det inteförelåg anledning alt vägra dispens från strandskyddet. Däremot ansåg sig intelänsstyrelsen kunna medge undantag från tälbebyggelseförbudet. När regeringensedermera biföll besvären och alltså också dispenserade fråntätbebyggelseförbudet, skedde beträffande strandskyddel en uttrycklighänvisning till bedömning. Länsstyrelsensoch i vissa fall uppfattning i de ärenden som bifölls underförsta framgår av följande sammanställning: "Granskningenavser 1976 och ärenden. KU 1978/79:30 165 Länsstyrelsentillstyrkte i remissyttrande bifall till besvä ren 1 ärende förklarade i det överklagade beslutet atl hinder mol dispens förelåg från tälbebyggelsesynpunkt men ej från sirandskyddssynpunkt 6ärenden tillstyrkte; avslog 9 ärenden avstyrkte; avslog 3 ärenden I tre av de 19 ärendena gick alltså regeringen emotsåväl som (se underbilaga 3 D ärendena nr7,13,18). I övriga ärenden hade antingen eller länsstyrelsenansett att förutsättningar förelåg för atl medge dispens från strandskyddel. Iåtskilliga av dessa ärenden hänvisade regeringen i sitt beslut lill dennabedömning. Ettmyckel vanligt förekommande argument i bifallsbesluten var att den planeradebyggnaden utgjorde ett komplement till redan befintlig bebyggelse. Dettaargument förekom i en eller annan form i 16 av de 19 bifallsbesluten.Argumentet användes dock så gott soni alllid i kombination med något annatskäl, vanligen att området saknade eller endast hade ringa intresse för delröriiga friluftslivet. Som exempel på delta slags argumentering kan anföras ettärende som gällde uppförande av ett enfamiljshus (underbilaga 3 D nr 3).Regeringen ansåg i detta ärende att nybyggnaden utgjorde en komplettering avbefintlig bebyggelse. Vidare fann regeringen all byggnadsplatsen saknadeintresse för det röriiga friluftslivet, 1 flera ärenden av detta slag kunderegeringen hänvisa till atl tillstyrkt bifall lill ansökningenmed åberopande av Just dessa skäl. Etlannat skäl som också förekom i kombination med "kompletteringsar-gumenlet"var, alt allemansrältsliga intressen inte skulle inskränkas eller förändras avden planerade byggnaden, I ett ärende som gäller uppförande av ett fritidshus(underbilaga 3D nr 15) anförde t. ex. regeringen bl. a. att tomten, soni genomtidigare uppförd husgrund var väl hävdad och bestämd till sina gränser, ingicki ett mindre slugområde som var bebyggt med fritidshus. Stugområdets uppdelningi tomtplatser hade enligl regeringen redan bidragit till en försvagning avallemansrätten. "Kompletteringsargumenlet"kombinerades i två andra ärenden med en hänvisning till alt tomtplatsen skildesfrån stranden av en väg (underbilaga 3 D nr 16 och 18). I det senare ärendet(nr 18) hade både och ansett atl ansökningen inteborde bifallas. Iytteriigare två andra ärenden åberopade regeringen förutom "kompletteringsargumenlet"också "övriga omständigheter i ärendet". Båda ärendena avsåguppförande av fritidshus (underbilaga 3 D nr 13 och 19). I del ena ärendet (nr13) gick regeringen emot både och . Idet andraärendet (nr 19) hade förklarat att den föreslagna KU 1978/79:30 166 byggnadeni och för sig inte torde motverka syftet med sirandskyddsförord-nandet. "Kompletteringsargumenlet"förekom slutligen i ytteriigare två ärenden. I det ena ärendet (underbilaga 3 Dnr 4) hänvisade regeringen lill att byggnaden utgjorde ett komplement till detbefintliga bostadshuset med tillägget att området dessutom i en aktuellmarkanvändningsplan bedömts lämpat för permanent bebyggelse. I det andraärendet (underbilaga 3 D nr 11) anförde regeringen alt fastigheten ingick i etlområde med lät fritidsbebyggelse och att tomten, som inte hade någon egenstrand, redan var ianspråkiagen för fritidsändamål. Detre ärenden där "komplelleringsargumentet" inte förekom är av ganskaolika karaktär. ärende avsåg uppförande av bl. a. en mangårdsbyggnad(underbilaga 3 D nr 14). Regeringen fann i likhet med att detförelåg behov av bostadshus på fasligheten för jordbrukels skötsel. Detta behovutgjorde enligl regeringen ett särskilt skäl för undantag från rådandestrandskydd. Härtill kom enligl regeringen alt den mark som klaganden ville tai anspråk för byggnaderna inte var så bördig som den mark på vilkenlänsstyrelsen i ell senare beslut medgivit honom alt uppföra byggnaderna. Detvå återstående ärendena (underbilaga 3 D nr 7 och 17) har det gemensamt altregeringen åberopade "speciella omständigheter" som skäl för allbifalla besvären. I båda fallen åsyftades enligt uppgift från departementetvissa medicinska skäl som anförts av klaganden. Regeringen gick i båda ärendenaemot och . lett av ärendena (nr 17) hade docklänsstyrelsen ansett att strandskyddet inte utgjorde hinder för byggnadsföretaget. KU1978/79:30 167 Ur KU 1977/78:35 8.Handläggningen av ärenden enligt byggnadslagstiftningen Utskottets granskning har utövernyss redovisade genomgång av vissa frågor rö.-ande handläggning.sordningen inombostadsdep;iriemeniei avseit dels dispenser från det s, k,tälbebyggelseförbudet under både den nuvarande och den förra regeringens tid.dels några uppmärksammade planärenden där högvärdig berörts, vilkaärenden avgjorts av regeringen förra årei, I en inom utskottets kansliupprättad promemoria-/)//«,t;a 12 A lill bciänkandci - lämnas en kort översiktav gällande rätt på angivna områden saml vissa uppgifter om bakgrunden lillbyggnadslagstiftningen m, m. Vad först gäller tälbebyggelseförbudet skall erinras omall en föruisäiining för att mark skall få användas lill bebyggelse enligl 5 Sbyggnadslagen (BL) är alt den prövats från allmän synpunkt lämpad förändamålet. Denna allmänna lämplighetsprövning skall ske vid planläggning inågon av de former som BL anvisar. När del gäller glesbebyggelsc får dockprövningen också, som ell alternativ, ske i .samband med prövningen av ansökanom byggnadslov. Fr, o, m, den slår detta alternativa prövningssäliäven öppet för av mindre omfattning, Enligl 136 S BL kan regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer för särskilt fall medge tillstånd lill nybyggnad, vilkeninnefattar tätbebyggelse, utan hinder av att förhållande ej föreligger somenligl BL föruisätls för alt mark skall få användas till tätbebyggelse. Denna paragraf tillkom på hemställan av lagrådet, sompåpekade, atl regeringen enligt det lill lagrådet remitterade förslaget lill BLinte ägde medge undantag från den i lagen uppsiällda allmänna principen om vadsom förutsattes för au mark skulle få användas lill tätbebyggelse, Räu förregeringen alt under speciella förhållanden besluta om sådan avvikelse syntesdock böra finnas. Regeringens befogenhet au i särskilda fall medge undantag harinte begränsats av någon särskild föruisäiining, I 56 S byggnadsstadgan (BS) har föreskrivits all inomområde, som inte ingår i stadsplan eller byggnadsplan, lov ej får medges tillnybyggnad, som skulle innefaiia tätbebyggelse, 1 enlighet med stadgandet i 136S BL har emellertid i 67 S BS fåll befogenhet all, om särskildaskäl föreligger, lämna tillstånd till sådant nybyggnadsföretag. Sådanbefogenhet kan under vissa (oruisätiningar även anförtros byggnadsnämnden.Denna rätt all medge undanlag omfattar befogenhet ati dispensera från den i 5 SBL uppställda allmänna principen om vad som förutsätts för au mark skall fåanvändas lill läibebyggeLse, 1971 ändrades 6 S BL som definierar begreppettätbebyggelse. Innebörden av ändringen var dels au även sådan samlad bebyggelsesom kan väntas KU1978/79:30 168 nödvändiggöra gemensamheisanordningar skall anses som tätbebyggelse,dels att vid prövning om tätbebyggelse föreligger hänsyn skall tas även till bebyggel.sesom är all vänta, Isamband med ändringsförslaget uttalade departementschefen all det låg i sakensnatur all beslämmefsen om dispens från lätbebyggelseförbudet skulle tillämpasrestriktivt. Departementschefen ansåg all den ändring avläibebyggelsedefinilionen som han förordade och motiven för ändringenytteriigare markerade all dispens borde vara en ren undanlagsföreleelse, Enligldepartementschefen borde dispensgivning sålunda t. ex. inte fö leda till altell bebyggelseområde, för vilket detaljplan borde ha upprättats, blir utbyggtulan föregående detaljplanering (prop, 1971:118), 1972 utsträcktes 5 S BLalt gälla även glesbebyggelse.Avsikten med denna lagändring var atl stärka samhällets, i synnerhetkommunernas, ställning i den lokala planeringen. Till grund för lagändringarna låg prop, 1972:111 omhushållningen med mark och . Del förutsattes därvid all del i vissa angivnasituationer skulle finnas möjligheter att medge dispens från detaljpianekravelför tätbebyggelse. Delta skulle kunna ske med stöd av anlagen översiktsplaneller annat översiktligt bedömningsunderiag. a, framhölls del i propositionenatl den nya ordningen medförde all också enstaka byggnadsföretag som innefattartätbebyggelse skall kunna tillåtas dispensvägen i fall där detta oftast intedittills varit möjligt. Som exempel härpå nämndes i anslutning tillbefintlig jordbruksbebyggelse (se prop, s, 321), Även civilut-skottei anförde isitt yttrande över propositionen (CU 1972:35 s, 17) atl en lokalisering avfrilids- och permanentbostäder i anslutning till befintlig jordbruksbebyggelsei många fall otvivelaktigt är en lösning som medför ömsesidiga fördelar. Som inledningsvis framgått har tälbebyggelseförbudetuppmjukats med verkan fr, o. m. , I propositionen 1976/77:122som antogs av rik.sdagen i slutet av förra (CU 1976/77:35) lades framförslag lill ändringar i BL och BS i det angivna syftet. Ändringarna innebärbl, a, atl tätbebyggelse av mindre omfattning kan lämplighetsprövas i sambandmed prövning av ansökan om byggnadslov. Del principiella krav på detaljplan förtätbebyggelse som tidigare gällt har således upphävts för dessa fall. Enligtpropositionen skall ändringarna ses mot bakgrund av dels uttalanden iregeringsförklaringen om enklare regler för viss bebyggelse,dels beslut (rskr 1975/76:201) all som sin mening ge regeringen tillkänna att redan gjorda överväganden i planeringsfrågor bör knytas som motivtill ändringar i byggnadslagstiftningen m, m. En statistisk jämförelse har gjorts beträffande avregeringen prövade dispenser från tätbebyggelseförbudet under första halvåret 1976resp, motsvarande lidsperiod 1977. Det gäller sålunda sådana fall därvederbörande länsstyrelse vägrat dispens och frågan förts lill regeringen genombesvär. Resultatet av Jämförelsen redovisas i följande uppställning. KU 1978/79:30 169 Bifall Avslag Bifall Avslag 7 170 47 130 1 en inom utskottets kansli upprättad promemoria -bilaga /2 fl - lämnas en kort redogörelse för samtliga dessa dispensärenden. Utskottelsgranskning, som alltså avser tid års uppmjukning av det s. k.tälbebyggelseförbudet, har gett vid handen all antalet bifallna dispenser ökadetämligen kraftigt under de två Jämförda lidsperioderna, dvs. med närmare 23 96.Av redovisningen framgår vidare atl i de fall där förra regeringen bifallitbesvär över beslut hade tillstyrkt dispens i sexfall och motsatt sig dispens i etl fall, medan motsvarande antal avseende dennuvarande regeringens dispensbeslut var 28 resp. 19. har gjorts gällande att den nya regeringen utnyttjatdispensinstitutet på ett sätt som avviker från den reslriktivitet i dettaavseende som regering och riksdag tidigare gett uttryck för skulle gälla. Utskottetvill framhålla att regeringens befogenhet att i särskilda fall meddela dispensfrån tälbebyggelseförbudet inte begränsats av någon särskild förutsättning iBL. Det bör erinras om alt i samband med de tidigare angivna lagändringarna1972 förutsattes alt det i vissa situationer skulle finnas möjligheter attmedge dispens från detaljpianekravel för tätbebyggelse. Beträffande de av dennya regeringen beviljade dispenserna har vidare vederbörande byggnadsnämnd iflertalet fall tillstyrkt dispens. Enligl utskottet är det naturligt att dennya regeringens något liberalare syn på byggnadslagstiftningens tillämpning ihithörande frågor som också angetts i regeringsförklaringen även kommer tilluttryck i samband med dispensgivningen. I övrigt har utskottets granskning idenna del inte gett anledning lill något uttalande. Reservationav utskottets socialdemokratiska ledamöter (s. 34) 2.Beträffande avsnittet 8, Handläggningen av ärenden enligt byggnadslagstiftningen delsall det avsnitt på s, 22 som börjar "Utskottet vill" och slutar"någoi uttalande" bort ha följande lydelse: Utskottetvill erinra om det förut återgivna departementschefsuttalandet isamband med vissa ändringar i BL varigenom bl, a, lälbebyggel-sebegreppetpreciserades. Enligt ullalandet som godtogs av låg det i sakens naturalt dispens från tälbebyggelseförbudet skulle tillämpas restrik- KU1978/79:30 170 livi.Departementschefen ansåg all ändringen av lätbebyggelsedefinitionen och motivenför ändringen ytterligare markerade alt dispens borde vara en renundanlagsföreleelse, Enligl departementschefen borde dispensgivning sålunda t,ex, inte leda lill all ell bebyggelseområde, för vilket deialjplan borde hauppräilals, blir utbyggt ulan föregående detaljplanering. Somförut nämnts visar utskottets granskning all antalet bifallna ansökningar omdispens från tälbebyggelseförbudet ökat påfallande under första halvåret 1977jämfört med 1976. Denna ändrade praxis tillämpades alltså förede ändringar i BL som trädde i kraft den och som innebar en vissuppmjukning av tätbebyggelseförbudet. Ulskoliei anser all den nya regeringensbedömningar i delta avseende står i mindre god överensstämmelse med de tankegångarsom ligger bakom intentionerna för den fysiska riksplaneringen. Utskottet villtillägga all saken också har en ideologisk sida på del sättet alt den nyaregeringens markering visar en återgång vad gäller markanvändningen i vårt landlill en enligt utskottet föråldrad syn när del gäller samhällets resp.markägarnas inflytande på utvecklingen. Detanförda ger utskottet lill känna. KU 1978/79:30 171 Underbilaga 2 Utdrag ur protokoll1978-05-30 § 12 Om regeringens syn på strandskyddet Jordbruksministern erhöll ordet föralt besvara () anmälda fråga, \911 /li.SOl, ochanförde: har - under åberopande av uppgifter i massmedia atlregeringen mot uppfattning beviljat en rad dispenser frånstrandskyddel - frågat mig om regeringen har en annan syn på strandskyddet änden som kom till uttryck i riksdagsbeslutet när det generella strandskyddelinfördes. Mittsvar är nej. Regeringens uppfattning är självklart att gällande lagstiftningskall tillämpas. beslut innebär att undantag frånbyggnadsförbudet inom strandskyddsområdel får medges när särskilda skälföreligger. Bakom ställningstagande låg den bedömningen att del varviktigt alt bevara allmänhetens tillträde lill landels kuster och stränder.Delta innebär bl. a, atl dispensmöjlighelen skall tillämpas restriktivt. Vadjag nu sagt innebär naturligtvis inte att dispenser inte skall kunna meddelas.Enligt rekommendationer för lagstiftningens tillämpning kandispenser meddelas i etl flertal fall där strandskyddsintressel bedöms vara avmindre betydelse. Del är naturligtvis också så, att olika uppfattningar kangälla om när särskilda skäl föreligger. 1 de besvärsärenden som regeringen harau avgöra föreligger ofta olika bedömningar hos de myndigheiersom yttrat sig.Sådana olika bedömningar har bl. a. förelegat när del gällt Slrandskyddets tillämpningi vissa fall inom Norriandslänen. Vid sina avgöranden måste regeringennaturiigtvis la hänsyn inte bara lill vad anför ulan ocksåtill de synpunkter som förs fram av länsstyrelse, kommun och enskilda. SVANTELUNDKVIST (s): Jag lackar jordbruksministern försvaret, I förberedelsearbetet för denfysiska riksplaneringen kunde konstaleras att en betydande del av de mestattraktiva och välbelägna stränderna är spärrade av bebyggelse. Inte minstfritidsbebyggelse har anlagts på strandområden som borde varit förbehållnaallmänheten. Naturvårdskommiiiénredovisade undersökningar som gav vid handen alt strandskyddsförordnanden intekommit till stånd i sådan omfattning att man i önskvärd utsträckning kunnatbevara bad- och rekrealionsmöjligheterna för den icke sirandägandebefolkningen. Naturvårdskommiiién föreslog därför alt man skulle införa ettgenerellt skydd för strandområden vid havet, våra KU1978/79:30 172 insjöar och vallendrag, Förslagel godtogs i huvudsak avflertalet remissinstanser. Den socialdemokratiska regeringen fann det nödvändigt altskärpa besläm-melserna om strandskyddel, om man ville bevara den möjlighet förallmänheten all bada och idka friluftsliv inom strandområden som allemansrättenger. godtog den socialdemokratiska regeringens förslag om ellgenerellt strandskydd, dock med reservationer från och moderatasamlingspartiet som avvisade det generella skyddet och ville ha förordnande omslrandskydd enligt diltillsvarande praxis. Enligt den proposition 1974 som godtogskulle dispens-möjligheterna tillämpas restriktivt. Av redogörelser i massmediahar emellertid framgått att regeringen nu mjukar upp bestämmelserna i fråga omdispens från slrandskydd. Jag har vid förfrågningar funnit atl ett antalärenden spridda över hela landet ger belägg för dessa påståenden. har angeii etl antal skäl då dispens börkunna beviljas. Exempel på delta är tomt som redan tidigare ianspråktagits förbebyggelse, strandområde som redan är hell avskilt från stranden genom vägeller järn väg osv. Regeringen har infört ytterligare ett skäl. Vidgenomgång av aktuella ärenden har det visat sig all enligl regeringens meningär det skäl alt medge dispens från strandskyddel om bebyggelse redan finns inomområdet. Man släpper på dispens fram bebyggelse som täpper till möjligheternaatt komma fram lill siränderna. irots all vid inspekiion påplaisen funnii all sådan bebyggelse hindrar allmänhetens bad och friluftsliv. Andra exempel på hur regeringen mjukar upp strandskyddelgäller bebyggelse vid sjöar som man mol nalurvårdsverkeis mening släpper frammed motivet alt enkla planskisser förelåg innan sirandskyddet skärpies. Ca 8 000 dispensansökningar har behandlats del skärpia strandskyddel varii i kraft. Ungefär 6 700 av dem harbcviljals. visar siftror som Svenska Daghladei har sammansiällt och redovisa!. "Men när nauirvårdsvcrkei", tillägger tidningen, "överklaga!lillsiånd har regeringen i majoriielen fall inte vela! Delta ärenligl min mening all dispens-vägen försämra det skydd för allemansrätten vidvåra stränder som beslöt på den socialdemokraiiska regeringens förslag. Deiärkanskepåsin pkiisaii nämna au iden frågasom stiilli görs etl oriktig! påstående, nämligen alldispensansökningarna skulle behandlas.i/zc/s/ mnikiin. Något sådant finnsvarken i propositionen eller i riksdagsbesluiei. Därcmoi är det rikligt allansökningarna skall behandlas rcsirikiivi. Låi mig då s;ig:i au liinssiyrcWcrna 1975/76, som var delförslå året med skärpia besiämmelser. beviljade ca 85 ".. av de då 3 000dispensansökning- KU1978/79:30 173 Del skedde alliså under den lid när Svanie Lundkvislvar departementschef hargjorlcn undersökning av vilkasärskilda skäl som har åberopats i dessa fall, I en fiärdedel av fallen haråberopats andra skäl än dem .soni naturvårdsverkei har angivit i sinarekommcndaiioner. På grund av länsstyrelsernas tillämpning av lagen har mansåledes redan under den förra regeringens lid kommit fram lill en vidare syn idessa frågor än den som naturvårdsverkei rekommenderar, Dispensmöjlighetcrna bör tillämpasreslrikiivi, så slår del i propositionen. Dei iir riktigt. Närjordbruksministern nu försöker göra gällande alt vi efter detatl den skärpning trätt i kraft som den socialdemokratiska regeringen hadeförordat skulle ha börjat prejudicera en ordning av det slag som den nuvaranderegeringen fortsau atl tillämpa, är jordbruksministern ute i ogjort väder. Man släpper nu fram bebyggelse i sådan omfattning atl manuteslänger dem som önskar bada från möjligheten au komma ner lill stränderna,och så mycket minne har jag av min egen hantering av de här frågorna alt jagvei au del inte i något fall förekom alt vi utestängde luänniskor från möjlighetenall utöva allcmansräiien. Men sådana fall förekommer numera, och jag serytierslallvarligi på all man på del saltet begränsar de räiiigheier när detgäller bad och friluftsliv som vi förknippar med allemansrätten. När jag har studerat de ärenden som del här är fråga omhar jag kommit fram lill all den nya regeringen uppenbarligen har en annan syni de här frågorna iin den som kom till uttryck i riksdagsbeslutet. Jag tycker nog att tar i merän vad nöden kräver. Det är ju ändå inte fråga om att utestänga människor frånbad och friluftsliv,om det beviljas några dispenser, exempelvis i Norrbottenslän med dess 47 000 sjöar. Svanie Lundkvisl får inte någon människa i del härlandet atl l.-o au så skulle vara förhållandet. Jag kommer väl ihåg den riksdagsdebail som fördes, bl. a.om Norrbollen, när proposilionen antogs av . Del är helt klart attnaturvårdsverket kan anföra besvär över länsstyrelsernas dispensbeslui.Regeringen har haft alt ta ställning till ett tjugotal sådana ärenden.Flertalet avslag på verkels besvär avser stugbyar i . Där harlänsstyrelsens ställningstagande grundats på kommunernas uppfattning, och dehär ärendena är i huvudsak att betrakta som övergångsfall, Planuiredning ifråga om stugbyarna var gjord enligt de bestämmefser som gällde före detgenerella strandskyddel, och viss bebyggelse hade redan kommii lill ståndenligl denna äldre utredning. Jag trorau om försöker sätta sig in i ärendebehand- KU 1978/79:30 174 lingen,skall han upptäcka all del inte härsken någonting som skulle hintlraallmänhoiens tillträde lill bad och friluftsliv eller hota del rent generell! Det är en felaktig uppfattning som Svanie ger intryck för. SVANTELUNDKVIST (s): Jag vågarpåstå all jag har satt mig in i de här frågorna. Jagvet inte om jordbruksministern känner till, att av de attraktiva lägen somfinns har en betydande del ianspråktagits av fritidsbebyggelse,och ändå är det bara 15 "i< av hushållen i vårt land som har tillgånglill egen frilidssluga. Resten av de attraktiva platserna för bad ochfriluftsliv har ofta ett olämpligare läge ur kommunikalion.ssynpunkt, ,Mtjag nu känner denna oro beror på atl del vid det lillfälle, då den här frågandiskuterades första gången, inte fanns gehör hos vare sig ellermoderaterna för det generella strandskyddet. Min oro förstärks av delförhållandet all jag inte bara från Jordbruksministerns ulan också från andraministrars sida i den borgerliga regeringen möter etl ständigt förord för skall öka möjligheten till privat bebyggelse även i områden som vibetraktar som angelägna atl skydda, sett ur allmänhetens synpunkt. Del är dennaoro som också har uttalals i den artikel jag redovisade. Där anges au 6 700 avde 8 000 dispensansökningarna är beviljade, och rubriken lyder:"Strandskyddel satt ur spel." Detta stod all läsa i en tidning somSvenska , . Svanie Lundkvisl drar slutsatser av den första diskussionen vi hade omden h'är frågan. Men när propositionen togs av deltog inie dåvarandedepartementschefen i diskussionen. Han fanns över huvud taget intemed i den debatten, SVANTELUNDKVIST (s): Jag vill erinra om all vi har haft anledning att diskuterabebyggelsefrågorna i de här sammanhangen. Jag var närvarande i , ochdet fanns skickliga företrädare för mitt parti i utskottet som kunde försvaraden ståndpunkt som regeringen hade företrätt. Jagkänner fortfarande - trots de argument som jordbruksministern nu använder föratl försöka komma ur den här besvärliga frågan - oro för den nuvaranderegeringens inställning.