bet · G201TU11 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av propositionen 1978/79:100 såvitt avser utgifterna pådriftbudgeten for /80 inom kommunikationsdepartementetsverksamhetsområde jämte motioner Regeringen har i propositionen 1978/79: 100 bilaga9 () under punkten A 1 (s. 28) föreslagit riksdagenatt till för /80 anvisa ettförslagsanslag av . I motionen 1978/79: 2133 av m. (vpk) föreslås, såvitt nu är i fråga (yrkandena 3 och 4), 3. att beslutar attunder A. anvisa . för forskning inomområdet handikappanpassad kollektivtrafik, 4. att uttalar att såvälnär det gäller det kortsiktiga som det mer långsiktiga arbetet medhandikappanpassning av kollektivtrafiken bör handikapporganisationernatillförsäkras ett reellt inflytande och att det under punkt 3 nämndaforskningsarbetet bör ledas av en styrgrupp där handikapporganisationerna harett avgörande inflytande. I motionen 1978/79: 2133 yrkas att undersärskilt anslag un der Kommimikationsdepaitementet anvisar ett belopp om . för forskning inom området handikappanpassad kollektivtrafik.Vidare begärs i anslutning härtill att uttalar att när det gällersåväl det kortsiktiga som det mera långsiktiga arbetet med handikappanpassningav kollektivtrafiken handikapporganisationerna tillförsäkras ett reellt inflytandeoch att det förut nämnda forskningsarbetet bör ledas av en styrgrupp därhandikapporganisationerna har ett avgörande inflytande. Utskottetkommer att i ett särskilt betänkande med anledning av propositionen1978/79: 99 om en ny trafikpolitik jämte motioner även pröva framlagda förslagbeträffande handikappanpassad kollektivtrafik. Motionärernas förslag att underKommunikationsdepartementet m. m. beräkna särskilda medel förforskningsverksamhet har utskottet inte funnit sig kunna biträda. Ej helleranser sig utskottet kunna till- 1 1978/79. styrkaatt i sammanhanget gör de uttalanden motionärerna i övrigtföreslagit. Motionen avstyrks därför i här berörda delar. Utskottet,som finner regeringens anslagsberäkning böra godtas, hemställer följaktligen att med bifall till regeringens förslagoch med avslag på motionen 1978/79: 2133, yrkandena 3 och 4, till Kommunikationsdepartementetför /80 anvisar ett förslagsanslag av . m. och Extra utgifter. Utskottet tillstyrker regering ens förslag under punkterna A 2 och A 3 (s. 29) och hemställer att /80 anvisar 1. till Kommittéer m. m. ettreservationsanslag av , varav hälften att avräknas motautomobilskattemedlen, 2. till Extra utgifter ettreservationsanslag av . Allmänöversikt över utvecldingen. Anslagen till vägväsendet. Före behandlingen av de skilda anslagen har regeringen lämnat en allmän översikt över utvecklingen inom vägväsendet och över an slagsäskanden m. m. (s. 3076). Regeringens förslag till medelsanvisning /80 under de skilda väganslagen m. m. innebär atttill : Ämbetsverksuppgifter anvisas ett förslagsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen (punkten B 1, s. 6768), atttill Drift av statliga vägar anvisas ett reservationsanslag av 2 235 000 000kr., att avräknas mot automobilskattemedlen (punkten B 2, s. 69), atttill Byggande av statliga vägar anvisas ett reservationsanslag av 900 000 000kr., att avräknas mot automobilskattemedlen (punkten B 3, s. 70), atttill Bidrag till drift av kommunala vägar och gator anvisas ett reservationsanslagav , att avräknas mot automobilskattemedlen (punkten B 4, s.71), atttill Bidrag till byggande av kommunala vägar och gator anvisas ettreservationsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen(punkten B 5, s. 7172), attstatlig lånegaranti för lån avseende inköp av vägunderhållsmaskiner för vissaenskilda vägar beviljas intill ett belopp av . (punkten B 6, s.7273), atttill Bidrag till drift av enskilda vägar m. m. anvisas ett reservationsanslagav , att avräknas mot automobilskattemedlen (punkten B 6, s.7273), att till Bidrag till byggande av enskilda vägaranvisas ett reservationsanslag av , att avräknas motautomobilskattemedlen (punkten B 7, s. 74), atttill Tjänster till utomstående anvisas ett förslagsanslag av ,att avräknas mot automobilskattemedlen (punkten B 8, s. 7475), atttill Avsättning till statens automobilskattemedelsfond anvisas ettförslagsanslag av . (punkten B 9, s. 7576). I motionen 1978/79: 325 av m. (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attåtgärder bör vidtas så att vägbanas beläggning utförs med material somunderlättar bilkörning i mörker. I motionen 1978/79: 454 av i (c)hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av frågan om attersätta färjan över mellan Sundet och Hasselön med en bro. I motionen 1978/79: 459 av m.fl. (s) hemställs att hos regeringen anhåller om att vid fördelningav väganslag, AMS-medel för beredskapsarbeten eller fördelning av extraväganslag kraven på en upprustning av tillgodoses. I motionen 1978/79: 462 av ochTorsten (båda c) hemställs att vid behandling av frågan omväganslag för nästa budgetår anhåller att regeringen prövar möjligheterna attsnarast bygga en betongbro vid Bjursund i län och även prövaralternativet att brobygget utförs med stålkonstruktion. I motionen 1978/79: 527 av och i (båda s) hemställs att hos regeringen begäratt initiativ tas som syftar till att hjälp telefoner uppsatts vid vissa vägari enlighet med vad som anförts i motionen. I motionen 1978/79: 634 av m. (vpk) föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att ikungörelser rörande statsbidrag till väg- och gatuhållning införs bestämmelsermed innebörd att miljöintressena bör tillmätas stor vikt vidstatsbidragsgiv-ningen. I motionen 1978/79: 641 av ()hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i motionen angående vikten av att i största möjliga utsräckningutnyttja befintliga vägkroppar vid projektering av vägar på landsbygden. Imotionen 1978/79: 642 av m. fl. (s) yrkas att riks- dagenhos regeringen hemställer att statens vägverk ges i uppdrag att dels inomMalmöhus och läns vägförvaltningar med bibehållen organisationinleda försöksverksamhet med utbud av tjänster till kommuner och enskilda ienlighet med vad som anförts i motionen, dels vid fördelning av anslag beaktabehovet av vägutbyggnader i som är av största betydelse försysselsättning och utveckling, dels inrätta ett gemensamt beredskapsorgan påvägdirektörsnivå för samordning av resurser i krissituationer. I motionen 1978/79: 643 av i fn.fl. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attvägsituatio-nen i bör ägnas positivt beaktande vidfördelning av ordinarie vägmedel för vägbyggande. I motionen 1978/79: 644 av och (båda apk) föreslås 1. att till vägväsendetanvisar ytterligare 300 milj. kr. utöver det i budgeten föreslagna beloppet, 2. att som sin meningger regeringen till känna att planerade personalminskningar inom vägverketsram icke får verkställas. I motionen 1978/79: 749 av ()hemställs att beträffande bygdevägar som sin mening ger regeringentill känna att sådana endast i undantagsfall får avföras ur allmänt underhålloch framför allt inte i bygder med betydande friluftsliv. I motionen 1978/79: 944 av i (c)hemställs att anhåller att regeringen verkar för att (Dalagränsen-Edsken) tidigareläggs. I motionen 1978/79: 948 av och (båda c) hemställs att beslutar 1. att vid ny- och ombyggnad detbefintliga vägnätet bör utnyttjas bättre, 2. att tillräckliga medel bör ståtill förfogande inom länen för att förbättra trafiksäkerheten vid vägkorsningoch anslutande väg. I motionen 1978/79: 949 av m. (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attskyldighet skall föreligga för att kontakta lantbruksnämnd ochskogvårdssty-relse så snart såväl ny väg skall börja planeras som då enomfattande vägombyggnad skall ske. I motionen 1978/79: 950 av m. (c, s, m, fp, vpk) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna att spridning av vägsalt bör upphöra, Imotionen 1978/79: 954 av m. fl. (fp, s, c, m) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna att numreringen av"Gröna vägen", förändras så att vägen får samma nummer frånKarlskrona till eller eventuellt till . I motionen 1978/79: 958 av m. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attmöjligheterna för den i motionen föreslagna omläggningen av anslagsgivningentill det enskilda vägnätet och bidragsanslaget för drift av kommunala vägaroch gator ingående prövas och redovisas budgetproposition. I motionen 1978/79: 966 av m. fl. (c)hemställs att beslutar att till beläggning av grusvägar anvisa ett iförhållande till budgetpropositionen med 20 milj. kr. förhöjt anslag upp till75 milj. kr. I motionen 1978/79: 1395 av i () hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts rörande ansvaret för väganslagens fördelning. I motionen 1978/79: 1398 av m. fl. (m)hemställs, såvitt nu är i fråga (yrkandena 34) att 3. beslutar att 250 milj. kr.överförs från AMS-medel till ordinarie vägbyggnadsanslag, 4. uttalar att avgiftsfinansieringfortlöpande skall prövas i syfte att tidigarelägga planerade störrevägbyggnadsprojekt. I motionen 1978/79: 1403 av och (båda c) hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts beträffande ersättning för skador somuppkommit genom vägsalt. I motionen 1978/79; 1404 av och (båda c) hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts om bekämpning av flyghavre vid våraallmänna vägar. I motionen 1978/79: 1409 av iHållsta och (båda c) hemställs att beslutar att detstatliga bidraget till byggande och drift av enskilda vägar skall uppgå till av beräknad kostnad. I motionen 1978/79: 1416 av m. (s) hemställs att beslutar att hos regeringen begära en utredning föratt fastställa kapitalförstöringens storlek med hänsyn till väganslagens avvägning. I motionen 1978/79: 1430 av ()föreslås att beslutar att hos regeringen anhålla att sådanprovverksamhet med saltfri vinterväghållning som föreslås i motionen initieras. I motionen 1978/79: 1616 av m. fl. (m)yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandet 3), att hemställer attregeringen inför fördelningen av väganslag och beredskapsmedel för vägbyggandesärskilt beaktar sådana angelägna projekt i som nämns imotionen 1978/79: 1614. I motionen 1978/79: 1944 av m. fl. (s)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna 1. att reservfärjan vid färjeledenSundsörnTorso bibehålls, 2. att minimibesättningen vidfärjeleden bör vara två man. I motionen 1978/79: 1946 av ochSven-Olof Träff (båda m) hemställs att beslutar att ställaytterligare 264,5 milj. kr. till förfogande till driftanslaget. I motionen 1978/79: 1952 av m. (c) hemställs att som sin mening uttalar att vid fördelning av såvälordinarie väganslag som anslag genom AMS erhåller en andelsom motsvarar länets speciella behov. I motionen 1978/79: 1958 av Per ochNils Asling (båda c) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om fördelningen av väganslagen. Denlångsiktiga vägplaneringen in., m. Föredragande statsrådet framhåller vid behandlingenav väganslagen inledningsvis att det finns ett ömsesidigt beroende såväl mellanvägtrafiken och övriga trafiksektorer som mellan vägtrafiken och andrasamhällssektorer. Det är därför viktigt med en god samordning mellanvägplaneringen och övrig samhällsplanering. Förutsättningar härför har skapatsgenom ställningstaganden i fråga om den långsiktiga vägplaneringen(prop. 1977/78: 10, /78: 10, rskr 1977/78: 95). Detbeslutade nya systemet för denna långsiktiga planering har prövats för förstagången . Nya flerårs- och fördelningsplaner har härvid upprättatsför den närmaste tioårsperioden 19791988. Utskottetkommer att i särskilt betänkande med anledning av dennyligen framlagda trafikpolitiska propositionen (1978/ 79: 99) närmare behandladäri upptagna frågor om vägplaneringen och den framtida inriktningen avväginvesteringarna samt motionsledes framställda yrkanden härom. Utskottetfinner dock lämpUgt att redan i nu förevarande sammanhang ta upp vissamotionsyrkanden berörande frågor om projektering och planering av vägar. I motionen 1978/79; 949 hemställs att somsin mening ger regeringen till känna att skyldighet skall föreligga förvägverket att kontakta lantbruksnämnd och skogsvårdsstyrelse såväl när ny vägskall börja planeras som då en omfattande vägbyggnad skall ske. Isitt betänkande 1976/77: 11 erinrade utskottet med anledning av en då väcktmotion i samma ämne att redan genom gällande regler för behandling avvägfrågor närmast berörda myndigheter, näringsgrenar och intressegruppertillförsäkrats möjligheter att på ett tidigt stadium och ofta avgörande sättgöra sina synpunkter gällande i berörda frågor. Vidutarbetande av arbetsplan skall således enligt 16 § väglagen samråd i fråga omvägens sträckning och vägförslagets utformning i övrigt ske med berördafastighetsägare och myndigheter samt andra som kan ha ett väsentligt intresse isaken. Nämnda samrådsförfarande har ytterligare preciserats i vägkungörelsen,där det stadgas att samråd skall ske m.ed , som därvid inhämtarsynpunkter från länsvägsnämn-den, med övriga myndigheter vilkasverksamhetsområde berörs av företaget samt med lokala organ ochsammanslutningar som kan ha ett väsentligt intresse i saken. Kommun och kändägare till varje fastighet som berörs av företaget skall beredas tillfälle attframföra synpunkter vid sammanträde på platsen. Enligt 17 § väglagen skallarbetsplan med vissa undantag ställas ut och därvid hållas tillgänglig förgranskning. Arbetsplanen överses därefter med hänsyn till inkomna erinringar.Enligt 31 § vägkungörelsen kan förordna om upprättande avalternativt förslag till arbetsplan. Sedan behandlat arbetsplansom skall fastställas överlämnas den med eget yttrande och med de yttranden sominkommit till statens vägverk. Kan den arbetsplan som förordats av länsstyrelsengodtas av statens vägverk fastställer planen. I annat fall hänskjutsfrågan till regeringens prövning. Detär således ett komplicerat och tidskrävande arbete som föregår fastställandetav en arbetsplan. Den med nödvändighet utdragna planeringstiden liksom detfaktum att vägen när den väl är byggd har sin sträckning fastställd föråtskillig tid framåt har ansetts medföra behov av att inordna vägplaneringen iden totala samhällsplaneringen. Det beskrivna planeringssystemet har också ansettsväl fylla detta syfte. Underalla skeden av vägplaneringen förekommer alltså med olika berörda intressenterett omfattande samrådsförfarande som till sina huvuddrag är reglerat iväglagstiftningen. Det system för planeringen av väghålhiingen, planläggningoch projektering, som används av tillsammans med kommuner ochlänsstyrelser m. fl. , är konstruerat så atterforderliga kompromisser och anpassningar till regional trafikplanering ochfysisk samhällsplanering skall kunna tillgodoses. Vägförvaltningarnasengagemang hos kommunerna i samband med den fysiska samhällsplaneringen m. m.innebär att erforderlig expertis beträffande trafikfrågorna finns tillgängligtillsammans med po- Därigenom byggs förutsättningarna upp för en fullständigsamhällsplaneringsprocess där väg- och trafikfrågorna bör kunna få entillfredsställande lösning som kommunernas planmonopol ej behöverifrågasättas. Enligtvad utskottet erfarit finns också inom varje län en arbetsgrupp medrepresentanter för och skogsvårdsstyrelserna för överläggningar ivägfrågor. Slutligen må erinras om de förut nämnda besluten beträffandevägplaneringen som fattades vid 1977/, varigenom det regionalaoch lokala inflytandet vid vägplaneringen än mera förstärktes genom bl. a.inrättandet av fasta beredningsgrupper på länsnivå. Avden lämnade redogörelsen torde framgå att redan på ett tidigt och förberedandestadium såväl som under arbetets gång från sida kontakter tas mednärmast berörda markägare och andra intressenter i dessa frågor. Utskottet, somånyo vill understryka den stora vikten och angelägenheten av att så sker, kanemellertid mot bakgrund av det anförda inte finna det motiverat att frånriksdagens sida nu begära åtgärder av det slag motionärerna förordat. Vad i det föregående anförts gäller även yrkandenai motionen 1978/79; 641, att skall ge regeringen till känna vad som imotionen anförts angående vikten av att i största möjliga utsträckningutnyttja befintliga vägkroppar vid projektering av väg på landsbygden, och imotionen 1978/79: 948 (punkten 1), att beslutar att vid ny- ochombyggnad det befintliga vägnätet bör utnyttjas bättre. Fråganom förbättring av befintUg väg torde f. ö. regelmässigt utredas i samband medvägåtgärder. Utskottet anser sig vidare kunna utgå från att såväl somde organ och myndigheter i övrigt som deltar i vägplaneringen beaktarsynpunkter av det slag motionärerna anfört rörande skydd av åkermarken m. m. Ianslutning härtill må också erinras om de bestämda uttalanden i angivna syftesom av gjorts i samband medbehandlingen av jordbruks-, planerings- och vägfrågor (jfr JoU 1975: 2 y, TU1975: 1 och CU 1975/76: 1). Föredraganden redovisar under förevarande punktockså sitt ställningstagande till vissa frågor om den enskilda väghållningen.För att få till stånd ett bidragssystem för enskild väghållning som bättresvarar mot aktuella förhållanden uppdrog Kungl. Maj:t åt statensvägverk att göra en översyn av gällande regler för statsbidragsgivningen.Resultatet av översynen vilken har skett inom en särskild arbetsgrupp (ÖSEV)inom har redovisats i betänkandet Översyn avstatsbidragssystemet för enskild väghållning. Betänkandet har remissbehandlats. Inledningsvis har ÖSEV i sitt betänkande framhållitatt skäl talar för en total översyn av statsbidrags- och väghållningsfrågornaför de vägar och gator till vilka statsmedel kan tänkas utgå.Väghållningsfrågan har i vissa avseenden behandlats av vägutredningsamt gatukostnadsutredningen i deras resp. betänkanden (SOU 1977: 12 och SOU1977: 65) och enskild väghållning och Kommunernas gatuhållning, vilkaframlades år 1977.1 betänkandena föreslås sålunda kommunerna få möjlighet attöverta viss del av den enskilda väghållningen samt få rätt att ta ut avgifterför denna väghållning. F. n. bereds dessa betänkanden inom berörda departement.Även om ställningstagandet till förslagen i dessa betänkanden kan komma attpåverka bidragsfrågoma för de enskilda vägarna, anser föredraganden attövervägande skäl talar för att redan nu genomföra vissa förändringar ibidragsgivningen med anledning av ÖSEV:s förslag. Den fortsatta beredningen av1969 års vägutrednings och gatukostnadsutredningens betänkanden sägs få utvisai vad mån ytterligare förändringar kan vara miOtiverade. Bidragsmedlentill enskild väghållning bör enligt ÖSEV även i fortsättningen vara uppdeladei ett byggnads- och ett driftanslag. Driftanslaget föreslås uppdelat i delsårligt driftbidrag som avser barmarks- och vinterväghållning, dels särskiltdriftbidrag som avser bl. a. reparationsåtgärder och förnyelse av beläggningsamt vissa förrättningskostnader och dels redskapsbidrag. ÖSEVhar vidare utarbetat förslag till regelsystem för bidragsgivningen som innebäratt samma regler skall gälla för att bidrag skall utgå oavsett om fråga är ombyggande eller drift. Regelsystemet baseras på den enskilda vägensanvändningssätt, användare och belägenhet. För byggande av enskilda vägarföreslås dessutom att ett särskilt planeringssystem införs i en kommandeförfattning. Flertaletremissinstanser har tillstyrkt eller lämnat utan erinran ÖSEV:s förslag iovannämnda delar. Även föredraganden tillstyrker i allt väsentligt de förslagsom ÖSEV härvidlag lagt fram. Sålunda anser föredraganden att införandet avett planeringssystem för byggande av enskilda vägar kom.mer att ge en ökadstadga åt byggnadsverksamheten. Att låta samma regelsystem för bidragsgivningengälla för byggande och drift medför vidare en inte oväsentlig förenkling avbidragsverksamheten som en ökad förståelse av grunderna för dennaerhålls hos de enskilda väg-hållarna. I samband med redovisningen av regelsystemethar ÖSEV också angett efter vilken angelägenhetsordning behoven av statsbidragi stort bör tillgodoses för olika typer av vägar. Föredraganden anseremellertid inte att man generellt kan ställa upp en prioritetsordning av olikaväg-typer på det sätt som därvid skett. Även om det i första hand torde ligga isamhällets intresse att värna om de enskilda vägar som har betydelse somutfarts- och uppsamlingsvägar för fast boende kan det finnas enskilda vägar avbetydelse för näringslivet och det rörliga friluftslivet som kan It Ritisdagen 1978/79. varaväl så väsentliga när det gäller statsbidrag till väghållningen. Statsbidragsgivningenanses därför böra prövas i varje enskilt fall mot bakgrund av den betydelsesom aktuell vägförbindelse har eller kan få. Utskottet delar dennauppfattning.. Föredragandenförklarar sig inte beredd att i enlighet med ÖSEV:s förslag förorda en höjningmed av statsbidraget till enskild väghållning. För att enhöjning av bidragsprocenten enligt förslaget skall vara möjlig inom givnaanslagsramar krävs nämligen i princip att en tredjedel av de vägar som nuuppbär i statsbidrag får detta bidrag sänkt till . Härvid skulle framförallt glesbygdsvägarna drabbas, dvs. de vägar där det allmänna intresset ärmindre klart uttalat. Sammantaget skulle därvid ÖSEV:s förslag, underförutsättning av givna anslagsramar, kunna medföra en omfördelning av anslagenfrån landsbygd till tätort. En sådan omfördelning skulle enligt föredragandensmening strida mot den grundläggande tanken bakom den statliga bidragsgivningentill enskilda vägar. Föredragandenförklarar sig vidare dela den uppfattning som framförts av ÖSEV och i flertaletremissyttranden att ett bidrag till marklösenkost-naden m. m. i många fallskulle underlätta vägbyggandet. För att inte ett sådant bidrag i alltför höggrad skall minska ett givet anslagsutrymme för byggande av väg anses emellertidatt bidrag enbart bör utgå då synnerliga skäl härför föreligger. Skäligersättning för marklösen m. m. bör således utgå då marldösenkostnaderna ärbetydande med hänsyn till berörda fastigheters ekonomiska bärkraft. Ilikhet med ÖSEV och flertalet remissinstanser finner föredraganden attkostnaden för lagakraftagande förrättning skall kunna räknas in i kostnadenför ett vägobjekt. ÖSEVhar vidare i sitt betänkande föreslagit att statsbidrag skall kunna utgå förförrättningskostnad i samband med sammanslagning av mindre väghållningsenhetertill ett större väghållningsområde. Enligt ÖSEV skulle ett sådant bidrag kunnamedföra att en rationellare väghållning skapades. Övervägande skäl anses ocksåav föredraganden tala för att statsbidrag bör utgå för detta ändamål. Vadslutligen avser förrättningskostnader i samband med att väg dras in frånallmänt underhåll samt att förrättning krävs för att erhålla en ordnad framtidaväghållning har ÖSEV föreslagit att statsbidrag i sådana fall bör utgå med 90 %av kostnaderna. Föredraganden är av den uppfattningen att en fastighetsägarevid indragning av allmän väg rimligen inte bör belastas medförrättningskostnader som kan uppkomma om vägen skall ligga kvar som enskild..Även statens agerande i samband med indragning av allmän väg skulle säkerligeni många fall underlättas om kostnader för en ev. förrättning inte skallbestridas av fastighetsägarna. Mot bakgrund av vad som framhållits iremissyttrandena anses frågan böra lösas på så sätt att staten regelmässigtbestrider skäliga förrättnings- kostnaderi samband med överföring av allmän väg till enskild. Utformningen av ettsådant förslag anses böra närmare övervägas i samband men den fortsattaberedningen av vägutrednings betänkande. Kostnadernaför de angivna förslagen beträffande en utvidgad stats-bidragsgivning tillmarklösen- och förrättningskostnader har beräknats till sammanlagt ca 4 milj.kr. Utskottet har tidigare (jfr TU1975/76: 11) understrukit att särskUd hänsyn måste tas till det enskildavägnätets betydelse för näringslivet och kommunikationerna i allmänhet ochfinner det därför tillfredsställande att förslag i ämnet nu framlagts.Förslagen är också enligt utskottets mening väl ägnade att läggas till grundför beslut i frågan.