bet · G201LU4 · 1978-12-31 00:00:00 — Motionärernasyrkande avser således den typ av faderskapsmål som rör förklaring att mannen iäktenskapet ej är fader till barnet (tidigare kallade mål angående avsaknad aväktenskaplig börd). Med hänsyn till det nära samband som reglerna härom har medreglerna rörande mål om fastställande av faderskap kommer utskottet i detföljande att behandla båda slagen av faderskapsmål. Svensklagstiftning saknar bestämmelser om svensk domstols behörighet att prövainternationellt privaträttsliga tvister rörande faderskap. Frågan diskuterasinte heller i förarbetena till FB. Rättspraxis synes i allmänhet ha tillåtitatt talan för upptas i om barnet har hemvist i landet. Behörighet tordeemellertid föreligga även i vissa andra fall. Inteheller frågan om vilket lands materiella lag en svensk domstol skall tillämpa ifaderskapsmål med flerstatlig anknytning har reglerats i svensk lag utan harfött lösas i rättspraxis. Den ståndpunkt svensk rätt intagit kan sägas vara ihuvudsak följande. Lagvalsfrågan bedöms någotolika, beroende på om målet rör hävande av LU 1978/79:4 10 faderskapspresumtioneneller fastställande av faderskap. Rättspraxis har dock i båda dessa falltraditionellt utgått från den s. k. nationalitetsprincipen. Det avgörandeanknytningsmomentet har sålunda ansetts vara parternas nationalitet, ej derashemvist. Närdet först gäller presumtionsmålen kan olika fall urskiljas. Allmänt gäller attden lag som är familjens personalstatut vid barnets födelse (familjens lag)skall väljas. Är mannen och hustrun medborgare i samma stat är den statens lagatt anse som familjens lag. Är mannen och hustrun av olika nationalitet ärläget oklart. Av hävd har mannens nationella lag i denna situation ansetts somfamiljens lag. HD har dock i ett fall tillämpat svensk lag, somvar moderns, men ej faderns, nationella lag. HD hänvisade bl. a. till att entillämpning av barnets nationella lag skulle ha medfört att barnet förvägradestalerätt. Just denna omständighet har å andra sidan inte tillagts avgörandebetydelse i ett par senare avgöranden, bl. a. i ett av motionärerna åberopatHD-fall (se ovan s. 4). Ävennär det gäller tillämplig lag i mål om fastställande av faderskap måste olikafall urskiljas. Om barnet och föräldrarna är av samma nationalitet torde derasgemensamma nationella lag i princip vara tillämplig. Exempel på avgöranden tillförmån för svensk rätt i egenskap av domstolslandets lag finns dock. Är barnetav annan nationalitet än fadern torde barnets nationalitet i allmänhet hatillagts den avgörande betydelsen. På sina håll i den juridiska doktrinen harman dock förespråkat att svensk lag i större utsträckning bör tillämpas ombarnet har hemvist i . Som skäl härför har bl. a. åberopats de svenskalagbestämmelsernas utpräglade karaktär av skyddslagstiftning till förmån förbarnet. Imotionen framhålls under hänvisning bl. a. till det ovan angivna rättsfalletfrån att det kan vara mycket olyckligt för de i ett faderskapsmålinblandade personerna att svensk domstol i vissa mål om hävande avfaderskapspresumtion måste tillämpa utländsk rätt, särskilt i fall då hustrunsmake eller f d. make är ointresserad av att få frågan om faderskapet utredd.Motionärerna påpekar att mannens bristande intresse kan bero på att han borutomlands och att inga anspråk på underhållsbidrag riktas mot honom eller atthan inte känner till att han anses som fader till ett i fött barn. Enföljd av att domstolarna med tillämpning av nationalitetsprincipen låtermannens nationella lag vara avgörande för faderskapsfrågan kan bli att barnetinte får arvsrätt efter sin biologiske fader. Värst är emellertid enligtmotionärerna att barnet kan berövas möjligheten att vinna klarhet om vem som ärdess fader efter samma grunder som andra barn i det svenska samhället.Motionärerna anser att en lagstiftning av innebörd att svensk lag skalltillämpas i nu angivna mål är väl motiverad. Utskottetvill för sin del framhålla att avsaknaden av lagreglering på ifrågavarandeområde har medfört betydande svårigheter för domstolarna. Redogörelsen ovan förrättspraxis visar också att rättsläget på flera punkter är oklart. Dennaosäkerhet om gällande rätts ståndspunkt i fråga om tillämplig LU 1978/79:4 II laghar, såsom framhålls i remissvar, även inneburit avsevärdasvårigheter för barnavårdsnämnderna när det gäller erkännande av faderskap.Socialstyrelsen har inte heller funnit sig kunna utfärda någon form avanvisningar till nämnderna hur de bör förfara i dylika fall. Osäkerhetenom vad som är gällande rätt på området innebär självfallet även betydandenackdelar för berörda barn. Härtill kommer att rättspraxis' ståndpunkt ilagvalsfrågan i vissa fall fått ett från barnets synpunkt olyckligt resultat.Utskottet tänker härvid främst på de mål rörande hävande avfaderskapspresumtion där domstolen avvisat talan på den grund att barnet enligttillämplig utländsk lag inte har talerätt i faderskapsmål. Att talan avvisaskan som motionärerna framhåller få allvarliga ekonomiska och socialakonsekvenser för barnet. Samtliga remissinstanser har också funnit detotillfredsställande att de svenska internationellt privaträttsliga reglerna gördet omöjligt att få den legala faderskapspresumtionen hävd i sådana fall somavses i motionen. Fall kan också tänkas där en domstol prövar enfaderskapstalan enligt utländsk materiell rätt och där den utländska rättsordningenvisserligen tillerkänner barnei lalerält men där målels utgång ändå innebär ettavsevärt sämre resultat för barnels vidkommande än om svensk rätt varittillämplig. För svenskt rättsmedvetande direkt slötande verkningar av en tillämpningav utländsk rätt torde dock domstolarna kunna undvika genom att åberopa att denutländska rättens ståndpunkt uppenbart strider mot grunderna för svenskrättsordning (ordre public). nu anfört visaratt reglerna om faderskapets internationellaanknytning behöver ses över. Utskottet vill också peka på att invandringen tillSverige ökat från länder som har en helt annan syn ifamiljerättsliga frågor än den svenska. Det är enligt utskottets meningangeläget att svenska rättsprinciper i ökad utsträckning kan tillämpas även fördenna kategori när detta är till gagn för barnet. Utskottet vill emellertidstryka under att frågan om tillämplig lag är komplicerad. En alltför"svensk" rättstillämpning på ifrågavarande område kan nämligeninnebära en risk för att svenska domstolsavgöranden kommer att lämnas utanavseende utomlands, vilket i sin tur leder till uppkomsten av haltanderättsförhållanden. Enligt utskottets mening är det därför viktigt att man frånsvensk sida arbetar för att söka få till stånd internationella överenskommelseri hithörande frågor. Pågrund av det anförda förordar utskottet att en utredning kommer till ståndrörande de internationellt privat- och processrättsliga reglerna påfaderskapsrättens område. Utskottet utgår från att i utredningsarbetet kommeratt beaktas de synpunkter som framförts av remissinstanserna. Utskottet anserdet vidare angeläget att utredningsarbetet bedrivs i nordiskt samförstånd. Idetta sammanhang vill utskottet erinra om att det inom de nordiskajustitiedepartementen pågår ett arbete med att få till stånd likalydande lagarom erkännande av faderskapsavgörande i annat nordiskt land. Enligt vad somupplysts under utskottets beredning av detta ärende LU 1978/79:4 12 planerasför svensk del en proposition härom . Vad utskottet sålunda medanledning av motionen anfört om utredning av gällande regler påfaderskapsrättens område bör ges regeringen till känna. att med anledning av motionen 1977/78:527ger regeringen till känna vad utskottet anfört om utredning av frågan om desvenska internationella privat- och processrättsliga reglerna påfaderskapsrättens område. Närvarande:Ivan Svansiröm (c), ()*, (). (), (). ()*, ()*, (), (), (), ()*,(), (), () och MargotHåkansson (fp)*. *Ej närvarande vid betänkandets justering. GOTAB 58624 Slockholtn 1978