bet · G201FiU40 · 1978-12-31 00:00:00 — Något hänsynstagande lill detta synes inte ha skett iregeringens bedömningar. FiU 1978/79:40 77 Bedömningarna bygger vidare på förutsättningen omett fortsatt återtagande av marknadsandelar. Enligt analyserna i denreviderade nationalbudgeten och den reviderade finansplanen skulle en väsentliganledning till de återvunna marknadsandelarna vara att den svenskaexportindustrin och den med importen konkurrerande industrin sänkt sina priseri jämförelse med konkurrentländernas. kan man med hjälp av nutillgänglig statistik konstatera att de svenska företagen på en lång radområden redan kraftigt höjt sina priser. Enligt den senast föreliggandekonjunkturbarometern räknar man med fortsatt kraftiga prishöjningar under andrakvartalet 1979. Företagen har med andra ord inte följt den tidigare regeringensuppmaning att solidarisera sig med den förda devalveringspolitikens syften,utan de utnyttjar det utrymme som denna skapat till prishöjningar ochvinstförbättringar. Detta kan emellertid fa som konsekvens att den volymmässigauppgången blir mindre än vad man beräknat i den reviderade finansplanen, vilketfår verkningar på produktion och sysselsättning. Den förväntade exportökningenkan också komma att dämpas på grund av svårigheterna för skogsindustrierna attfå fram den nödvändiga skogsråvaran. Ipropositionen presenteras en prognos för bytesbalansen som innebär attunderskottet skulle växa från ca 4 miljarder till drygt 6 miljarder 1979.På denna punkt har regeringen korrigerat bedömning somresulterade i ett ännu större underskott, nämligen 7,5 miljarder för 1979.Bytesbalansproblemen är således långt ifrån övervunna utan snarare kan de pånytt bli ett akut problem när vi nu går in i ett skede med en starkare tillväxtav den inhemska efterfrågan. Denallmänna finansiella situationen - med de av budgetunderskottet förorsakadekraftiga ökningarna i penningmängd och likviditet - tillsammans med riskernaför en acceleration av de internationella priserna gör att utskottet haranledning att ifrågasätta den prognos för konsumentprisernas utveckling underloppet av 1979 som regeringen redovisar i den reviderade finansplanen.Utvecklingen på olje- och råvaruområdel kan, tillsammans med förelagenstilltagande benägenhet att höja sina priser, driva fram en klart snabbare stegringav konsumentpriserna. 1 detta sammanhang bör nämnas att konjunkturinstitutetför sin del räknat med en större prisstegring än vad regeringen stannat för.Tendensen till höjd prisstegringstakl är en allvarlig varningssignal med tankepå konsekvenserna för arbetsmarknadens löneavtal. 1fråga om bostadsbyggandet har regeringen reviderat ner sina bedömningar ijämförelse med dem som redovisades . Bostadsinvesieringarnaberäknas nu öka endast med 5 96 i volym . Redan i den socialdemokratiskamotionen med anledning av finansplanen (1978/79:1124) ifrågasattes den prognossom regeringen då redovisade. 1 motionen konstaterades att andelen outhyrdalägenheter i nyproduktionen på nytt ökat i vissa delar av landet till följd avbl. a. den starka kostnadsstegringen i bostadsproduktionen. Hyrorna inyproduktionen har under de FiU 1978/79:40 78 borgeriigaregeringarnas lid stigit så snabbt att många bostadssökande inte har råd att lade nya lägenheterna. I motionen krävdesförstärkta insatser på det bostadspolitiska området och åtgärder som bättrekontrollerade kostnadsutvecklingen, eljest skulle risk föreligga för attbostadsbyggandet inte alls skulle komma upp till det tal som man räknade med ifinansplanen. Dessafarhågor har bekräftats. Regeringens passivitet på detla område kan ledatill att inte ens det nu nedreviderade talet kommer att förverkligas. mening bör åtgärder snabbt sättas in föratt avväga en eljest hotandebostadsbrist. Ävenom läget på en rad punkter är osäkert och även om man på flerapunkter kan peka på riskerna för att uppgången försvagas under loppet av årettalar ändå det mesta för att den svenska ekonomin kommit in i en uppåtgåendekonjunkturfas. Den av regeringen förordade ekonomiska politiken är emellertidnärmast avpassad för den situationen att ekonomin fortfarande skulle gåtillbaka. Utskottet återkommer senare till frågan om hur denna politik bordeföras med hänsyn till den nu föreliggande situationen. Utvecklingenunder 1980 och 1981 I den reviderade finansplanen presenteras en delöverslagsvisa kalkyler överutvecklingen under 1980och 1981.Urdessasiffrorframiräderen mycket ljus bild av de närmaste årens ekonomiskautveckling. Den totala produktionen kommer att öka i snabb takt.Investeringarna inom industrin skjuter fart, exporten ökar kraftigt och denprivata konsumtionen tillåts öka i en takt som ligger vida över vad som varfallet under svångremspolilikens år. Konsumentprisernas ökningstakt kommersuccessivt att minska. Underskottet i bytesbalansen är egentligen det endamörka inslag som redovisas -del ligger fortfarande på en långsiktigt alldelesför hög nivå. Ipropositionen redovisas emellertid inga som helst förslag till åtgärder somskulle kunna förverkliga denna utveckling. Föredraganden anför visserligen altdet är "en självklar uppgift för den ekonomiska politiken att så långtmöjligt skapa förutsättningar för att den nu påbörjade konjunkturuppgången faren sådan styrka och varaktighet som möjliggör en återgång till en merbalanserad ekonomisk utveckling". Några åtgärder som skulle kunna skapadessa förutsättningar redovisas eiriellertid inte i propositionen. Därredovisas inte heller den långa rad av problem, inte minst på detstatsfinansiella området, som måste lösas för att denna utveckling skall kommatill stånd. mening har denna typ av kalkyler, som inte redovisar deekonomisk-politiska förutsättningarna och som i långa stycken döljer deverkliga problem som vi står inför i framliden, knappast något värde somunderlag för ekonomisk-politiska ställningstaganden i . FiU 1978/79:40 79 I komplelteringspropositionen redovisas ävenregeringens bedömning av långtidsutredning (LU 78). Av flera skäl haremellertid denna redovisning enligt utskottets mening ett relativt begränsatvärde för ställningstagandena i den ekonomiska politiken. Fördel första har redovisningen av långtidsutredningen - som avser perioden1977-1983 - inte samordnats med de mer detaljerade prognoser som redovisats föri första hand men i viss mån även för de två därpå följande åren. I ettoch samma regeringsdokument harsåledes regeringen presenterat dels årsvisaprognoser för större delen av långiidsutredningsperioden, dels degenomsnittliga utvecklingstalen för hela men utan att dessaolika redovisningar infogals i en sammanhängande bild. Fördet andra har enligt utskottets mening regeringen inte på etttillfredsställande sätt redovisat den ganska massiva kritik som riktats mot LU78. Ett genomgående drag i remissinstansernas kritik har varit alt LU 78 bedömtutvecklingen alltför optimistiskt och att man undertryckt för vår ekonomiskaframtid väsentliga problem, bl. a. på struklurområdet. Flera viktigaremissinstanser har vidare pekat på att LU 78 förutsatt en fördelning avproduktionsresultatet mellan arbetskraften och kapitalet som varken framstår somsannolik eller önskvärd. Fördet tredje lider propositionens behandling av LU 78 av samma brist påekonomisk-politisk konkretisering som redan behandlingen av utvecklingen föråren 1980 och 1981 kännetecknas av. Man berör sålunda knappast alls det förhållandetalt LU 78 byggde på förutsättningen att underskottet i den statliga budgetenskulle ha nedbringats till ca . som man isamma proposition redovisar en långtidsbudget som resulterar i ettunderskott på ca . Man talar endast i mycket allmänna ordalag omatt skattehöjningar kan behövas i framliden. Man drar inte heller utkonsekvenserna för arbetsmarknads- och regionalpolitiken av ett genomförandeav den av utredningen förutsatta kraftiga ökningen av arbetskraftens rörlighetoch de påtagliga riskerna för en ökad regional obalans som skulle följa avutredningens framtidsbedömningar. mening har utvecklingen på bl. a. det statsfinansiella områdetinneburit att LU 78 redan är inaktuell. Varken utredningens eller regeringensbedömning av dess resultat kan läggas till grund för ställningstaganden om denekonomiska politikens inriktning på . bör hos regeringenhemställa all man i samband med arbetet på den nya långtidsutredningen -som börutarbetas skyndsamt - på ett realistiskt sätt angriper de problem som vi stårinför i den svenska ekonomin. Utskottet återkommer senare till denna fråga ianslutning till behandlingen av den framtida budgelutvecklingen. FiU 1978/79:40 80 dels den del av utskottets yttrande som på s. 31börjar med "Vad " och på s. 36 slutar med "stårinför" bort ha följande lydelse: Finanspolitikensuppläggning på kort sikt Den reviderade finansplanen innehåller praktiskttaget inga förslag till ekonomisk-politiska åtgärder, ulan den expansivainriktningen av politiken skall tills vidare bestå. Enligt utskottets meningkräver emellertid den ekonomiska utvecklingen att politiken ges en klart annaninriktning. Den bör inriktas på den dubbla uppgiften att dels ta ner detalltför stora underskottet i den statliga budgeten, dels stimulerabostadsbyggandet och industrins investeringar, områden där aktivitetenfortfarande är alltför svag. Utskottetställer sig bakom förslaget i motionen 2693 att företag skall avsätta avvinsten till särskild investeringsfond, en lagstiftning som syftar till attbegränsa likviditetsulvecklingen i näringslivet och gynnsamt påverkaindustriföretagens investeringar. Åtgärderbör vidtas för all göra finanspolitiken mer restriktiv. Redan under innevarandeår bör budgeten stramas åt i förhållande till regeringsförslaget. Åtgärdernabör enligt utskottets mening baseras på vad som redovisas i motionen 2692. Omden nu förutsedda konjunktur- och likviditetsuppgången kommer till stånd bördessutom åtgärder vidtas för att åstadkomma en mer allmän finansiellåtstramning . Denna bör i första hand åstadkommas genom att man fr.o. m. den inför den i motionen 2692 redovisadeproduktionsfaktorskatten. Denna bör dä pä det sätt som föreslagits i densocialdemokratiska motionen 1978/79:2433 kombineras med en sänkning av dendirekta skatten på hushållen, utformad på sådant sätt att den underlättar avtalsrörelsenför . Med utgångspunkt från de nu kända utvecklingstendenserna börproduktionsskatten läggas på nivån 3 96, vilket bör ge en inkomstförstärkning istorieksordningen . Genomatt redan nu markera statsmakternas inställning lill såväl skattesänkningensprofil som formen för dess finansiering skapar man klarhet i en för höstensavtalsrörelse viktig förutsättning. Genom detta ställningstagande markerarstatsmakterna sin bestämda vilja att förhindra att en ny inflationsvåg liknandeden vi hade 1977 kommer till stånd. Ett viktigt mål för den ekonomiskapolitiken måste i den nu föreliggande situationen vara att bryta deinflationsförväntningar som eljest kommer att uppstå. Utskottetförordar att ytteriigare åtgärder vidtas för att öka industriinvesteringarnaoch den tekniska utvecklingen och forskningen, på sätt som redovisas i motionen2692. Inriktningen av den ekonomiska politiken mot ökad kapitalbildning börvara en vikfig riktlinje för den ekonomiska politiken under det kommandebudgetåret. De borgeriigaregeringarnas ekonomiska politik har lagt tunga bördor på FiU 1978/79:40 81 Den har lett till växande klyftor i samhället. Åtstramningen har intefördelats efter bärkraft, utan högre inkomsttagare och kapitalägare har fåll enrelativt sett förmånligare behandling under den borgeriiga svångremspolilikensår. Föratt motverka följden av den borgerliga politiken förordar utskottet en förstärkningav bostadsbidragen och en höjning av de allmänna barnbidragen med 300 kr.perbarnochårfr. o. m.den 1 januari 1980 ienlighel med vad som föreslagits i desocialdemokratiska motionerna tidigare i vår. Statsfinansiellt utrymme fördessa höjningar åsladkommes bl. a. genom att det socialdemokratiskaskatteförslaget inte ger höginkomsttagarna de utmanande stora skattesänkningarsom folkpartiregeringens skatteförslag leder lill. Deav utskottet förordade riktlinjerna för den ekonomiska politiken kansammanfallas i följande nio punkter: Åtgärder på både inkomst- och utgiftssidansom - vid fullt genomslag - reducerar underskottet med . Införande av enproduktionsskatt på nivån 3 96 från . Sänkning av inkomstskallen 1980genom en 10-procentig reduktion av kommunalskatten och en sänkning avmarginalskatten i skiktet från . Höjning av bostads- ochbarnbidragen. Snabba åtgärder för att ökabostadsbyggandet till 70 000 lägenheter/år och för all begränsakostnadsökningarna i bostadsproduktionen. Obligatorisk vinstavsältningmed 20 96 i syfte att dra in företagens överiikviditet och stimulera till ökadeinvesteringar. Ytterligare investeringsstödgenom inrättande av en strukturfond och av olika utvecklingsbolag samt ökatstöd till forsknings- och utvecklingsarbete. Förstärkta åtgärder motungdomsarbetslösheten. Åtgärdersom tryggar oljeförsöriningen under den kommande vintern. I motionen 2688 (m) förutsätts att den erforderligaanpassningen av den ekonomiska politiken enbart får ske genomutgiftsbegränsningar - inte genom skattehöjningar. I stället förs ett allmäntresonemang om att man genom skattesänkningar kommer all stimulera denekonomiska aktiviteten så att statsinkomsterna ökar. Enligt utskottets meningställer sig moderata samlingspartiet genom denna sin uppfattning helt vid sidanav en seriös diskussion om den svenska ekonomins problem. De förslag somframläggs i motionen skulle, om de genomfördes, på ett allvariigt sätt förvärrade problem med inflation och försämrad konkurrenskraft som del nu gäller attundvika. De i denna motion framlagda riktlinjerna bör enligt utskottets meningavslås av . I motionen 2689 (c)skisseras ett program för ekonomisk-politiska åtgärder 6 1978/79. FiU 1978/79:40 82 Detla sker mot bakgrunden av en i och för sig intressant analys avsvagheterna i folkpartiregeringens ekonomiska politik. kan utskottetkonstalera att de i motionen framlagda sex punkterna är alltför allmänt hållnaför all kunna läggas till grund för den ekonomiska politiken. I likhet medpropositionen saknar de den konkretisering som är nödvändig för att programmetskall kunna omsättas i konkret handling. Utskottet har i del föregående anvisatett konkret utformat sådant program och avstyrker av de angivna skälen deriktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas i motionen 2689. Utskottethar i det föregående utförligt diskuterat vilka riktlinjer för den ekonomiskapolitiken som bör gälla. De grundas på vad som angetts i motionen 2692 (s).Utskottet har därvid också anvisat konkret utformade programpunkter förekonomisk-politiska beslut . Med det anförda tillstyrker utskottetatt den ekonomiska politiken grundas på de riktlinjer som angetts i motionen2692, vilket bör ges regeringen och fullmäktige i till känna. Imotionen 2690 (vpk) hävdas alt den ekonomiska krisen blivit en förevändning föratt angripa de lönarbetandes reallöner och för statliga stödinsatser, gåvor ochförmåner för kapitalägarna som . Den borgeriiga politiken slårenligt motionärerna emellertid handfallen för de djupa och grundläggandeproblem kapitalismen skapar. Enligt motionärernas mening krävs att kvalitativtnya inriktningar sätts upp för den ekonomiska politiken, en politik syftandetill att bana väg för en socialistisk samhällsomdaning. Bland de konkreta kravsom förs fram i motionen att genomföras underden närmaste treårsperioden återfinns; 100 000 nyajobb pä 12 månader och 300 000 nyajobb , avsättning av . av vinsteroch stora förmögenheter till en samhällsfond, pris- och hyresstopp, avskaffandeav moms på maten, 300 000 nya och sanerade bostäder, sju timmars arbetsdag föralla och nedskärning av de militära utgifterna med . Utskottetkonstaterar att de i motionen framförda kraven utgör en sammanställning av kravsom på punkt efter punkt tagit ställning till under den löpanderiksdagsbehandlingen och därvid avvisat. Någon ny ingående sakprövning bör inteske i nu förevarande sammanhang. Yrkandet att de i motionen 2690 angivnariktlinjerna bör läggas till grund för den ekonomiska politikens utformningavstyrks sålunda. Imotionen 2691 (apk) kritiseras den förda ekonomiska politiken. Någraalternativa riktlinjer för den ekonomiska politiken återfinns emellertid inte imotionen, vilken följaktligen avstyrks i denna del (yrkandet 1). Denekonomiska politikens inriktning på De borgerliga regeringarnas ekonomiska politik harbyggt på att man genom sänkta lönekostnader och ökade företagsvinster skalllösa landets FiU 1978/79:40 83 Politiken har givit resultat i den meningen att man verkligenåstadkommit sänkta reallöner och ökade företagsvinster. Som utskottet tidigareframhållit kan man, i likhet med vad som görs i motionen 2692, emellertidstarkt ifrågasätta om detta fört oss närmare en lösning på de långsiktigaproblem som vår ekonomi brottas med. mening måste man räkna med all vi har framför oss en period av hårdnandeinternationell konkurrens. En grundläggande förutsättning för att vi skallkunna klara vår välfärd och skapa en full sysselsättning är att vi itid uppmärksammar problemen och med kraft ställer om det svenska näringslivettill den nya situation som håller på att utveckla sig på väridsmarknaderna.I ett längre perspektiv kommer vi knappast alt få någon större draghjälputifrån ulan vi måste med egen kraft lösa de problem som en klart långsammaretillväxt i väridsekonomin och en hårdnande konkurrens ställer oss inför. Konkurrensenkommer sannolikt att successivt skärpas pade områden där de nyaindustriländerna har sina givna fördelar - nämligen de områden där de kanutnyttja de låga lönerna i kombination med en lätt kopierbar industriell teknik.Enligt utskottets mening har ändå vårt land en viktig roll att spela i det nyamönster av internationell arbetsfördelning som håller på att utveckla sig. Dåmåste vi emellertid välja en offensiv väg alt angripa framtidsproblemen. Vimåste lösgöra de skapande krafter som finns på alla nivåer inom företagen. Vimåste ta lill vara de stora fonder av yrkeskunskap och tekniskt kunnande somfinns hos de många människorna i svenskt näringsliv. Vi måste lägga grunden fören varaktig expansion inom den svenska industrin. Då lägger man också den bästagrunden för en fortsatt utbyggnad av den sociala och ekonomiska välfärden. Huvuddrageni en politik för att uppnå denna mera expansiva utveckling bör som anges imotionen 2692 vara: - En förstärkning av näringspolitiken - Inrättande av en strukturfondför offensiva satsningar inom industrin - En förstärkning av den tekniskaoch naturvetenskapliga forskningen och utvecklingsarbetet - En strukturomvandling i socialtacceptabla former - Direkt stöd till utvecklings-och investeringsprojekt - En ökning av bostadsbyggandet. En grundläggande förutsättning för att dennalångsiktiga återhämtning skall kunna komma till stånd i den svenska ekonomin äralt politiken målmedvetet inriktas på alt reparera de skador som de borgeriigaregeringarna åstadkommil på statens finanser. Underde borgerliga regeringarnastid haren mycket dramatisk förskjutning av sparandet skett i den svenskaekonomin. har den offentliga sektorns sparande försvagats mednära . Utvecklingen inom den statliga sektorn är ännu meradramatisk -där uppgår försvagningen lill ca . FiU 1978/79:40 84 harföretagssektorns sparande ökat med . Fördelningspolitisktsett innebär detta att sparandet i samhället i betydande utsträckningprivatiserats under dessa år. Det är fråga om en kraftig omfördelning avförmögenheter från den offentliga sektorn till näringslivet, dvs. frånskattebetalarna till de privata kapitalägarna. Det innebär dessutom -om intepolitiken läggs om - att den offentliga sektorn framöver måste ta en betydandedel av de andra sektorernas sparande i anspråk. 1 stället för att användas förinvesteringar måste bl. a. en del av företagens sparande dras över till denoffentliga sektorn. 1 ett sådant framtidsperspektiv kan man inte utesluta enbetydande höjning av de långa räntorna, vilket i sin tur kommer att tå klartnegativa effekter på investeringsbenägenheten inom näringslivet. För attåterställa det goda investeringsklimat som rådde i den svenska ekonomin under1960-talet och början av 1970-talel måste därför den offentliga sektornsanspråk på andra sektorers sparande nedbringas. Denkraftiga försvagning av statsfinanserna som den borgerliga regeringsperiodenmedfört kommer all kräva en lång ålerhämtningsperiod. Utskottet måste dock medbeklagande konstatera att underiaget för ett närmare ställningslagande lill ensådan långsiktig strategi i siorl sett saknas. Den i propositionen redovisadelångtidsutredningen anvisar här inga vägar. Detla understryker ytterligarebehovet av att man i arbetet på den nya långtidsutredningen på ett realistisktsätt anger olika vägar för hur vi på nytt skall kunna skapa balans och fullsysselsättning i vår ekonomi. delsutskottets hemställan under 1 och 2 bort ha följande lydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna for denekonomiska politiken att med avslag på regeringens förslag i propositionen 1978/79:150 bilaga 1 moment 1 och motionerna 1978/79:2688 yrkandet 1,1978/79:2689 yrkandet 1, 1978/79:2690 yrkandet 4 och 1978/79:2691 yrkandena 1 och 3 samt med bifall till motionen 1978/79:2692 yrkandet 1 som sin mening ger rege ringen och fullmäktige i till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande program, för ekonomisk-politiskaåtgärder att riksda gen avslår motionen 1978/79:2689 yrkandet 2, 2)beträffande arbetet med den kommande långtidsutredningen av ,, , , , ochKarin (alla s) som anser att den del av utskottets yttrande på s. 36som börjar med "har" och slutar med"regeringen till känna" bort ha följande lydelse: långtidsutredning har visat på de problemden svenska ekonomin står inför. De är av myckel grundläggande natur. Endjupare analys av de FiU 1978/79:40 85 alternativahandlingslinjer som kan stå till buds saknas emellertid i allt väsentligt iutredningen. Änmärkligare är att frågeställningarna i huvudsak kvarstår obehandlade sedanföredraganden tagit upp dem i den reviderade finansplanen. Inga förslag tillåtgärder för att angripa problemen redovisas i propositionen. Propositionensbehandling av långtidsutredningen borde vidare ha samordnats med behandlingenav långtidsbudgeten, där det påvisas att de statsfinansiella perspektiven förde närmaste åren förändrats på ett oroväckande sätt sedan långtidsutredningenslutfördes. I propositionen diskuteras inte i vad mån detta förhållandepåverkar långtidsutredningens slutsatser. mening kan därför inte långtidsutredningen och dess bearbetning iden reviderade finansplanen läggas till grund för utformningen av denlångsiktiga ekonomiska politiken i vårt land. Arbetet på en nylångtidsutredning bör därför påbörjas med det snaraste. Resultatetav långtidsutredning väcker vidare frågan huruvida det inte finnsbrister i själva den metodik som tillämpats för långtidsutredningens arbete.1978 års LU har nått fram till slutsatser, vilka på många håll har ifrågasattssåsom orealistiska. Fördjupade studier måste därför göras inom de områden somvid remissbehandlingen visat sig vara mest kontroversiella. nu anfört rörande arbetet med den kommande långtidsutredningen börges regeringen känna. 3)beträffande system for likviditetsutjämning av , , , , , och (alla s) som anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 29börjar med "1 kalkylen" och på s. 31 slutar med "förbankerna" bort ha följande lydelse: Det är mycket som talar för att den expansivaeffekten av regeringens ekonomiska politik i första hand är av finansiellnatur. På samma sätt som skett förefaller finanspolitikenall i första hand ge upphov till en ökning av företagens likviditet och derasfinansiella sparande och i mindre utsträckning stimulera produktion ochsysselsättning. Likvidiletsökningarnainom företagssektorn är nu så kraftiga all de enligt utskottets mening hotaråtergången till en bättre balans i vår ekonomi. En förutsättning för altdevalveringspolitiken skulle lyckas var att den följdes upp av en konsekventstabiliseringspolilik.