bet · G201LU9 · 1978-12-31 00:00:00 — En anledning till denringa användningen av gemensam vårdnad kan vara att frågorna om bidragsförskottm. m. inte löstes i samband med reform. Genom att bestämmelserna ombostadsbidrag redan reformerats och reglerna om bidragsförskott nu ändraskommer emellertid i fortsättningen inga föräldrar att behöva avstå frångemensam vårdnad av ekonomiska skäl. Utskottet vill i likhet med vad utskottetgjorde lagstiftningsärende uttrycka en förhoppning att utvecklingenskall gä i den riktningen att föräldrar i allt större utsträckning utnyttjarmöjligheten till gemensam vårdnad. Utskottet erinrar om att det ankommer på utredningenom barnens rätt (Ju 1977:08) att ägna reglerna om vårdnad särskilduppmärksamhet. Enligt vad utskottet inhämtat övervägs f. n. inom utredningenhuruvida man bör införa gemensam vårdnad som huvudregel vid äktenskapsskillnad.Med hänsyn till det anförda anser utskottet att motionen 1977/78:995 inte börföranleda någon åtgärd. Beträffandepåståendena i motionen 1977/78:1010 vill utskottet inte bestrida att det kan haförekommit att föräldrar, som har sökt råd i frågor om gemensam vårdnad, blivitavrådda från att ansöka om sådan vårdnad. Anledningen härtill kan emellertid havarit föräldrarnas ekonomiska situation och de bristande möjligheterna attenligt gällande lag få ekonomiskt stöd vid gemensam vårdnad. De upplysningarsom utskottet fått vid den hearing i ärendet som hållits i medföreträdare för socialförvaltningen, familjerådgivningsbyrån ochadvokatbyråerna ger inte belägg för att det hos tjänstemännen skulle finnasnågon allmänt negativ inställning till institutet gemensam vårdnad. Utskottetavstyrker bifall till motionen. 1detta sammanhang vill utskottet framhålla att ett förordnande om gemensamvårdnad innebär att föräldrarna har att besluta gemensamt i en mängd frågor somrör barnet, t. ex. om barnets uppfostran, studier, vem som skall ha hand om denfaktiska vården m. m. Förordnandet innebär däremot inte att den faktiska vårdenmåste delas mellan föräldrarna. Utskottet har emellertid vid fiera tillfällenuppmärksammats pä att det har hänt att föräldrar uppfattat gemensam vårdnad somdetsamma som delad faktisk vårdnad. Även i massmedia har det förekommit att mananvänt uttrycket delad vårdnad när man åsyftat gemensam vårdnad. Dettamissförstånd har lett till att föräldrar delat upp den faktiska vården så attbarnet med korta mellanrum vistas än i den ena förälderns och än i den andraförälderns bostad. Sädana upprepade förfiyttningar av barnet kan som regel inteanses vara förenliga med barnets bästa och har enligt vad utskottet erfarit inågra fall också lett till psykiska störningar hos barnet. Det är därför enligtutskottets mening LU 1978/79:9 51 angelägetmed en utökad och förbättrad information om reglerna beträffande gemensamvårdnad och om syftet med desamma. Utskottet övergår därefter till att behandlapropositionens förslag om underhållsbidrag och bidragsförskott vid gemensamvårdnad. 1 motionen 1978/ 79:29 (s) riktas kritik mot den föreslagna ordningenoch yrkas (yrkandet 1) att hos regeringen anhåller om förslag tillett samhällsstöd till föräldrar med gemensam vårdnad i enlighet med vad somanförs i motionen. Motionärerna anser att ett system med underhållsbidrag vidgemensam vårdnad strider mot den gemensamma vårdnadens idé. Grundtanken med dengemensamma vårdnaden är att föräldrarna skall ta del i det faktiska ansvaretför barnet. Detta motverkas enligt motionärerna av en uppdelning mellanföräldrarna av underhållsskyldigheten. Förslaget om underhållsbidrag vidgemensam vårdnad framstår som en konstruktion för att möjliggöra att fäbidragsförskott. En lösning som bättre stämmer överens med tanken bakomvårdnadsreformen är enligt motionen att - oavsett var barnet för tillfälletvistas - bidragsförskott på begäran av föräldrarna betalas ut till den av dem debestämmer och att de blir solidariskt äterbetalningsskyldiga på grundval av enpå medeltalet av föräldrarnas inkomster beräknad underhållsskyldighet. Ensådan reform torde emellertid inte rymmas inom det nuvarandebidragsförskottssystemet. Med hänsyn till angelägenheten av att rätten tillbidragsförskott införs för särievande föräldrar med gemensam vårdnadvill motionärerna därför inte motsätta sig att förslaget i propositionengenomförs. I motionen framhålls emellertid att regeringen skyndsamt bör läggafram förslag till samhällsstöd för föräldrar med gemensam vårdnad, vilket -utan att det bryter mot principerna för stödet till ensamstående föräldrar iövrigt - gör det möjligt för föräldrarna att dela det faktiska ansvaret förbarnet. Utskottetvill till en bönan erinra om att utskottet lagstiftningsärendeunderströk det angelägna i att man fick till stånd en snar lösning på frågornaom bidragsförskott och ekonomiskt stöd i fall då föräldrar, som har gemensamvårdnad, inte sammanbor. Enligt utskottets mening utgjorde entillfredsställande lösning av dessa frågor en förutsättning för att institutetgemensam vårdnad inte skulle förbehållas föräldrar som är ekonomiskt oberoendeoch inte behöver samhällets stöd. Mot bakgrund av det anförda finner utskottetviktigt att reglerna om bidragsförskott nu ändras så att inga föräldrar behöveravstå från gemensam vårdnad av ekonomiska skäl. Utskottet finner det ävenmotiverat att regler om underhållsbidrag nu införs vid gemensam vårdnad.Utskottet tillstyrker propositionens förslag i aktuella delar. Socialutskottethar på utskottets begäran avgivit yttrande över motionsförslaget (se bilaga1). I likhet med motionärema framhåller socialutskottet aU reglerna omunderhållsbidrag och bidragsförskott vid gemensam vårdnad synes mindre välförenliga med tankegångarna bakom vårdnadsreformen. En viktig förutsättning föratt föräldrar som inte är gifta med varandra skall LU 1978/79:9 52 kunnautöva vårdnaden gemensamt är nämligen att de är ense om att delavårdnadsansvaret. Enligt socialutskottet torde endast i undantagsfall föräldrarklara av att utöva vårdnaden gemensamt om de är oense i fråga om hurunderhållsskyldigheten skall fullgöras och därför måste tillgripa utvägen attfå underhållsbidrag fastställt. Socialutskottethänvisar till att det enligt direktiven för utredningen om en översyn avsamhällsstödet till ensamstående föräldrar (se s. 45 ovan) ankommer påutredningen att pröva frågan hur samhällsstöd till föräldrar med gemensamvårdnad skall utformas. anser att något initiativ frånriksdagens sida med anledning av motionens förslag därför inte är erforderligt.Lagutskottet ansluter sig till socialutskottets ställningstagande och avstyrkerföljaktligen bifall till motionen 1978/79:29 i förevarande del. Enligt reglerna i 7 kap. 1 S FB skall föräldrarnastå för kostnaderna för barnets uppehälle och utbildning i den mån barnet intehar egna tillgångar. Eftersom lagrummet inte nämner föräldrarnas förmåga somförutsättning för underhållsskyldigheten har denna ofta betecknats somovillkorlig. Detta har ansetts kunna medföra att en betalningsoförmögenförälder skall åläggas bidragsplikt i de fall den andre föräldern saknarförmåga att ensam sörja för barnets underhåll. 1propositionen föreslås att underhållsskyldigheten inte längre skall varaovillkorlig utan bero av föräldrarnas ekonomiska förhållanden. Den nyaprincipen innebär inte bara att föräldrarna skall ha en viss ekonomisk bärkraftföratt något underhäll över huvud taget skall utgå utan också att barnet kangöra anspråk pä högre standard och därmed större underhåll ju bättreföräldrarnas ekonomi är. Vidare föreslås en uttrycklig regel om alt omfattningenav underhållsplikten skall bestämmas med ledning av vad som är barnets behov.Lagtekniskt föreslås de nya reglerna komma till uttryck genom att i 7 kap. 1 §FB anges att föräldrarna skall svara för underhåll åt barnet efter vad som ärskäligt med hänsyn till barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiskaförmåga. Lagrummet kompletteras med en regel om att man skall ta hänsyn tillbarnets egna inkomster och tillgångar och till de sociala förmåner som barnethar rätt till när det gäller att bestämma underhållsskyldigheten. Vad gällerfördelningen av underhållsbördan mellan föräldrarna skall enligt 1 § vidaregälla att föräldrarna sinsemellan skall ta del i kostnaderna för barnetsunderhåll var och en efter sin förmåga. Principernaför föräldrars underhällsskyldighet har sin största betydelse när det gälleratt bestämma underhällsbidrag. I propositionen föreslås atl i 7 kap. 3 § FBinförs vissa regler om beräkningen av underhållsbidrag, vilka ger ett merakonkret innehåll åt principen om att underhållsskyldigheten inte bör varaovillkoriig utan lämna den underhållsskyldige ett visst ekonomiskt LU 1978/79:9 53 utrymmealt sörja för sin egen person och för sin familj. I övrigt avses det ankomma pådomstolarna att liksom bedöma underhällsfrågorna obundna av meradetaljerade bestämmelser. Vad gäller försäkringskassornas handläggning avärenden angående återkrav av bidragsförskott och barnavårdsnämndernasmedverkan vid upprättande av avtal om underhållsbidrag skall enligtpropositionen vissa riktlinjer i underhällsfrågor utarbetas avriksförsäkringsverket och . Riktlinjerna blir inte bindande utanför enbart karaktär av råd. Denya bestämmelserna i 7 kap. 3 § FB innebär att den underhållsskyldige alltidför förbehållas vissa belopp för sitt eget och andras underhåll.Förbehållsbeloppet för den underhållsskyldiges eget underhäll skall omfattaskäliga bostadskostnader och andra vanliga levnadskostnader. De sistnämndakostnaderna skall beräknas med ledning av ett normalbelopp som utgör 120 96 avbasbeloppet, dvs. Om särskilda skäl föreligger förden underhållsskyldige vidare förbehållas ett belopp för underhåll åt makeeller samboende. Normalbeloppet utgör i sådant fall av basbeloppet.Slutligen för den underhållsskyldige även förbehålla sig ett belopp om avbasbeloppet för underhåll av eget hemmavarande barn. Avräkning skall dock görasför vad som utges till barnet av den andre föräldern eller för dennes räkning,exempelvis i form av bidragsförskott. Om det föranleds av omständigheterna idet särskilda fallet kan rätten dock bestämma ett annat förbehällsbelopp förhemmavarande barn. Vad som återstår sedan de angivna förbehållsbeloppen dragitsav frän den underhållsskyldiges nettoinkomst (dvs. bruttoinkomsten minskad medskatter) för i princip tas i anspråk för täckande av barnets behov avunderhållsbidrag. propositionen föreslagna ordningen för fastställande av underhållsbidraginnebär i praktiken att man först skall uppskatta barnets behov av underhålltill visst belopp. En beräkning görs härefter av varje förälders nettoinkomstefter skatt. Härifrån dras förbehållsbelopp för eget och ev. andrafamiljemedlemmars försörjning. Restbeloppen representerar de överskottsbeloppsom föräldrarna rimligen bör kunna ta i anspråk för underhäll åt barnei.Underhållsbidraget erhålls sedan genom att del belopp som beräknats f "rbarnets behov fördelas mellan föräldrarna i proportion till vars och ensöverskottsbelopp. Imotionen 1978/79:29 (s) yrkas vissa ändringar i det föreslagna systemet förbedömning av den underhållsskyldiges förmåga att betala underhällsbidrag.Motionärerna hänvisar till att föreskrifterna i 7 kap. 3 § om förbehållsbeloppmotiverats av önskemål om att bedömningen av underhällsfrägor skall präglas avstörre likformighet än f n. Enligt motionärerna kan emellertid bestämmelsernainte tillämpas enligt sin lydelse eftersom de genom departementschefensmolivuttalanden försetts med åtskilliga reservationer. Motionärerna vill integodta att regler om förbehållsbelopp tas in i lagtext utan anser atterforderiig vägledning för domstolarna kan ges genom motivuttalanden ianslutning till 7 kap. 1 § FB. De framhåller vidare att de föreslagna LU 1978/79:9 54 bestämmelsernaom förbehållsbelopp inte i tillräcklig grad hindrar att betungandeunderhållsskulder uppkommer för de underhållsskyldiga som har den sämstaekonomiska ställningen. De pekar härvid pä att det föreslagnaförbehållsbeloppet för den underhållsskyldiges egna levnadskostnader, 1,2basbelopp, torde understiga vad som tillämpas på åtskilliga håll närunderhållsbidrag bestäms. Vidare anmärks att när det gäller förbehåll förunderhåll av den underhållsskyldiges eget hemmavarande barn normalbeloppet ärendast 0,4 basbelopp fastän normalkostnaden för ett barn i propositionenberäknas till 0,6 basbelopp. Enligt motionärerna leder en mera generösinställning till de underhållsskyldiga mycket sällan till en försämring för debidragsberättigade barnen. Dessa har sin grundtrygghet garanterad genombidragsförskotten, och i de fall förbehållsbeloppen kommer att ha störstbetydelse torde det sällan eller aldrig vara aktuellt att bestämmaunderhällsbidrag som överstiger bidragsförskottet. Enligtmotionärerna bör bidragsförskottet utnyttjas som ett medel att utjämnaunderhållsbördan för de sämst ställda. I motionen förordas att, såsomfamiljelagssakkunniga föreslagit, den underhållsskyldige bör fö disponera vissaandelar av sin inkomst utöver förbehållsbeloppen för eget och andras underhåll.Det föreslås att -sedan förbehållsbeloppen avräknats från nettoinkomsten - iprincip av överskottet skall kunna tas i anspråk förunderhållsbidrag till ett barn. Är det fråga om underhållsskyldighet mot tvåbarn skall av överskottet kunna utgå i underhållsbidrag och mot tre ellerfiera barn högst . Rätten att disponera vissa andelar av överskottet bördock enligt motionärerna begränsas till fall då överskottet understiger fyrabasbelopp. Överstiger överskottet nämnda gräns bör hela det överskjutandebeloppet kunna tas i anspråk. Vidare föreslår motionärerna attförbehållsbeloppet för hemmavarande barn bestäms till 0,6 basbelopp. Beträffandefördelningen av underhållsskyldigheten mellan föräldrarna ansluter sigmotionärerna till den i propositionen förordade metoden. Barnets behov avunderhåll bör således fördelas i förhållande till varje förälders disponiblainkomst. Päanförda skäl yrkas i motionen att inte skall anta 7 kap. 3 §förslaget till ändring av FB och att i stället som motiv till 7 kap.1 § gör uttalanden om storleken av underhållsbidrag i enlighet med vad somanförs i motionen (yrkandena 3 och 4). framhöll vid riksdagsbehandlingen av vårdnadsreformen 1976 kan detnuvarande regelsystemet beträffande underhållsbidrag i tillämpningen ofta ledatill betydande svårigheter för dem som har att utge bidrag. Ofta harunderhållsbidrag fastställts som visat sig överstiga den underhållsskyldigesekonomiska bärkraft. Underhållsskyldigheten har särskilt för bidragsskyldigamed svag ekonomi orsakat att de i vissa fall befinner sig i en besvärligekonomisk och social situation. Även för de underhållsberättigade kanemellertid de ekonomiska förhållandena vara bekymmersamma. När det gällerbarnfamiljerna ger samhället stöd i olika LU 1978/79:9 55 former.Stödåtgärderna är delvis generella, delvis inriktade på att utjämna villkorenmellan familjer, där föräldrarna lever ihop, och ensamstående föräldrar som harhand om barn. Av central betydelse för den sistnämnda gruppen barnfamiljer ärbidragsförskottet. Som inledningsvis redovisats pågår fin. en översyn avbidragsförskottssystemet och andra former av samhällsstöd till ensamståendeföräldrar. mening är det angeläget att en reform av underhållsreglerna nukommer till stånd som ger lättnad i underhållsbördan för dem som betalarunderhållsbidrag. Att kräva ut underhåll av en förälder som inte förfogar övermedel för mera än sina egna nödvändiga behov kan, som departementschefenframhåller, endast leda till aU den underhållsskyldige antingen ådrar sig enunderhållsskuld eller också för ta samhällets hjälp i anspråk för egen del.Barnets intresse för i detta fall tillgodoses genom de sociala stödformer,främst bidragsförskottet, som garanterar en minimistandard för barnet.Samtidigt är det dock angeläget att lagstiftningen utformas så att lättnadernai underhållsbördan inte går ut över de bidragsberättigade och att de inteupplevs som orättvisa av de föräldrar som bor tillsammans med sina barn och görekonomiska uppoffringar för deras räkning. Motbakgrund av det anförda delar utskottet uppfattningen att FB fortfarande börbygga på att föräldrar är underhållsskyldiga mot sina barn men att principen omunderhållsskyldighetens ovillkoriighet bör överges till förmån för en regel omatt underhållsskyldigheten skall vara beroende av föräldrarnas ekonomiskaförmåga. Dennya regeln för, som tidigare berörts, sin största praktiska betydelse när detgäller att bestämma underhållsbidrag. 1 likhet med departementschefen anserutskottet att det finns ett behov av alt för sådana situationer ge den nyaregeln ett mer konkret innehåll på det sättet att den underhållsskyldigeförbehålls en viss del av sin inkomst för sin egen och sin familjs försörjning.Beträffande storleken av de belopp som bör förbehållas den underhållsskyldigevill utskottet framhålla att det föreslagna normalbeloppet om 1,2 basbelopp kansynas lågt med hänsyn till att det understiger vad som f. n. tillämpas pååtskilliga håll när underhållsbidrag bestäms. Å andra sidan liggerförbehällsbeloppet över beloppen för existensminimum i annan lagstiftning ochöver socialhjälpsnivåerna. Enligt utskottets mening för det föreslagnanormalbeloppet anses rimligt. Beträffande motionärernas förslag, att denunderhållsskyldige utöver förbehållsbeloppen bör fö behålla en viss andel avsitt överskott, vill utskottet framhålla att en sådan ordning skulle ge denbidragsbetalande en förmånligare ställning än den förälder som bor tillsammansmed barnet. Tankegången kan illustreras med följande exempel. Om barnets behovav underhållsbidrag beräknas till , den bidragsskyldiges överskott till800 kr. och den andre förälderns överskott till . skall enligtregeringens förslag underhållsbidraget kunna bestämmas till . SÖfJ+Mö"* ~ 560).Om enlighet med motionsförslaget endast hälften av LU 1978/79:9 56 överskottetskall kunna tas i anspråk blir resultatet att underhållsbidraget skall utgå med400 kr. Skillnaden mellan förslagen i propositionen och motionen är således atli del första fallet färden icke bidragsskyldige föräldern stå för . avbarnets kostnader, medan han eller hon i det andra fallet -med hänsyn tagenlill bidragsförskottet-får betala , dvs. mer än sitt överskott.Förslaget i motionen innebär således alt i de fall då båda föräldrarna har svagekonomi kommer en lättnad i undrhållsbördan för den bidragsskyldige att gä ulöver barnet och den förälder som har hand om barnei. Beträffandemotionärernas hänvisning lill att familjelagssakkunniga i sill betänkandeframlagt förslag till en regel liknande den i motionen vill utskottet framhållaatl detta förslag måste ses mot bakgrund av de sakkunnigas övervägandenbeträffande bidragsförskotlssystemel. Enligt familjelagssakkunniga skulleförsäkringskassan så länge bidragsförskoit utgick kunna bestämma vad sotnskulle återkrävas av den underhällsskyldige oberoende av vad som gällde omunderhållsbidrag enligt dom eller avtal. Procentregeln ingick i de förslag lillriktlinjer för åter-kravsverksamhet som de sakkunniga ladefram och avsågs formellt gälla endast kassan. I betänkandet (bil. 1 s. 165)framhöll de sakkunniga att kassans beslut skulle komma atl sakna betydelse förbarnet eftersom bidragsförskoit utgick. Delta förhållande gjorde all denunderhällsskyldiges förmåga all betala tillbaka bidragsförskott kunde bedömasenbart utifrån hans egna ekonomiska förutsättningar. I andra situationer,fortsatte de sakkunniga, såsom när det gällde atl fastställa ettunderhållsbidrag över bidragsförskottets ni vä eller då del saknades lagliga förutsättningarför bidragsförskott, fanns del anledning alt göra en mer nyanserad bedömningoch atl även beakta den andre förälderns förmåga all försörja barnei. Pågrund av det anförda kan utskottet inte ställa sig bakom motionärernas förslagom atl endast viss andel av överskottet skall kunna tas i anspråk förunderhållsbidrag. Ställningstagandet innebär emellertid inie att ulskoiteiskulle sakna förståelse för syftet med förslaget, nämligen all ytterligarelätta underhällsbördan för den som har det sämst ställt. Ett strikt iakttagandeav regeln alt hela överskottet kan tas i anspråk för underhållsbidrag lederotvivelaktigt till kraftiga tröskeleffekler vid inkomstökningar för personersom befinner sig i inkomslskiktel kring förbehållsbeloppet. Enligt utskottetsmening är del angeläget atl sådana effekter undviks. I de fall då denbidragsskyldiges disponibla inkomst inte i någon mera väsentlig mån överstigerförbehällsbeloppet bör den i propositionen förordade beräkningsmetoden därförmodifieras, sä atl överskottet inte helt eller nästan helt går ål tillunderhållsbidrag. En något större del av överskottet bör kunna förbehållas denunderhållsskyldige när överskottet inte överstiger bidragsförskottets nivå. Reglernai 7 kap. 1 S FB om fördelning av underhållsskyldigheten mellan föräldrarna iförhållande till deras ekonomiska bärkraft skall lillämpas också LU 1978/79:9 57 närunderhållsskyldighet föreligger mot fiera barn. Som departementschefenframhåller bör utgångspunkten nämligen vara alt barnen är likställda. Dettabetyder dock inte atl de kan ha anspråk på lika stort underhäll från en ochsamma förälder. Om barnen är halvsyskon kan den gemensamma föräldernsskyldighet atl sörja för barnen vara olika beroende främst på skillnader i deandra föräldrarnas underhållsförmåga. Den gemensamme förälderns överskott kanpå så sätt komma atl tas i anspråk för huvudsakligen del ena barnets underhåll.Reglerna om fördelning av underhållsskyldigheten gäller även då den bidragsskyldigeföräldern bor ihop med eget barn. I fall då en förälder har hemmavarande barnoch är skyldig all betala underhällsbidrag till barn som inte bor ihop medföräldern kan emellertid en strikt tillämpning av de allmännafördelningsreglerna leda lill atl ingetdera barnets minimibehov av underhällfrån den gemensamma föräldern kan tillgodoses. Fallet aktualiseras då samtligaberörda föräldrar har svag ekonomi. Med hänsyn lill atl del bidragsberättigadebarnei har sin minimistandard garanterad genom bidragsförskottet bördengemensamme förälderns överskott i första hand kunna tas i anspråk för underhållav del hemmavarande barnei om del barnels andre förälder saknar förmåga allbidra lill underhållet och barnels minimibehov inte tillgodoses på annal sättexempelvis genom bidragsförskott eller barnpension. Beträffandestorleken av det belopp som enligt propositionen skall förbehållas för dethemmavarande barnels underhåll, 0,4 basbelopp, vilket är samma belopp sombidragsförskottet, kan utskottet i och för sig dela motionärernas uppfattningall beloppet är lågt med hänsyn lill vad ett barn i verkligheten kostar.Utskottet vill emellertid framhålla att regeln om förbehåll för hemmavarandebarn är en garantiregel som skall lillämpas endast i fall dä det hemmavarandebarnet inte för sill minimibehov täckt vid en tillämpning av de allmännafördelningsreglerna. Som ovan berörts kan dessa leda lill att denbidragsskyldige för disponera ett större belopp för det hemmavarande barnet än0,4 basbelopp. Garanliregeln aktualiseras först när den bidragsskyldige ensameller i huvudsak ensam skall svara för barnens underhåll och hans överskottinte räcker till för alt vartdera barnet skall fö ett underhåll upp lillbidragsförskottets nivå. Om förbehållsbeloppet i enlighet med motionärernasförslag bestämdes till 0,6 basbelopp skulle detta innebära att del hemmavarandebarnet gynnades i förhällande lill det bidragsberättigade, vilket för siltunderhåll är hänvisat lill bidragsförskottet, 0,4 basbelopp. En sådan ordningstår i strid med grundsatsen atl barnen skall behandlas lika. Det kan ocksåframhållas att lagen ger domstolen möjlighet all bestämma ett högreförbehållsbelopp om omständigheterna i del särskilda fallet föranleder det.Utskottet erinrar vidare om vad utskottet i del föregående uttalat, nämligenatl hela den underhållsskyldiges överskott inte bör tas i anspråk förunderhållsbidrag. Pågrund av det anförda kan utskottet inte heller ställa sig bakom förslaget imotionen 29 om en höjning av förbehållsbeloppet för hemmavarande eget LU 1978/79:9 58