bet · G201FiU10 · 1978-12-31 00:00:00 — Näringsutskottethar i sitt yttrande (NU 1978/79: 1 y) beträffande yrkandet i motionen 1 anförtatt näringsutskottet vid sin behandling av ett tidigare liknande motionsyrkandebl. a. instämt i uppfattningen att en strävan inom näringspolitiken bör varaatt öka förädlingsgraden inom industrin. Ett näringspolitiskt utredningsarbete,styrt av de direktiv som motionärerna hade angett, skulle emellertid, anfördenäringsutskottet då (NU 1977/78: 55), ta sikte på en omgestaltning avnäringsUvet i en utsträckning som utskottet inte kunde ställa sig bakom. Medhänvisning härtill och till att frågan om näringspolitikens utformning pålängre sikt redan var föremål för utredning avstyrkte näringsutskottet det dåaktuella motionsyrkandet, vilket också avslogs av . Näringsutskottetgör samma bedömning nu i yttrandet till finansutskottet. Finansutskottetansluter sig till näringsutskottets bedömning och avstyrker motionen 1,yrkandet 13, och motionen 96, yrkandet 2. I motionen 96 (apk) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffandekapitalexport och utlandsinvesteringar. I motionen anges att den svenska industrinförlägger nettosysselsättningstillskottet utomlands. Regeringen kritiseras föratt propositionen inte innehåller några åtgärder mot denna utveckling. kunnat finna innehåller inte heller motionen några förslag tillåtgärder på det aktuella området. Utskottet har vid flera tidigare tillfällenredovisat sin syn på utlandsinvesteringarnas roll, under förra bl. a.i betänkandet FiU 1977/78: 35, varvid motionskrav om skärpt restriktivitet motkapitalexport och stopp för industriutflyttning avvisades. Utskottet hänvisartill dessa tidigare ställningstaganden. I sammanhanget kan noteras att förperioden januarioktober 1978 minskade tillstånd till svenskadirekta investeringar i utlandet med jämfört med motsvarande periodett år tidigare. Detta sammanhänger främst med att svenska företag under 1978inte i samma utsträckning som tidigare haft behov av att skydda sina intressengenom att omvandla fordringar gentemot utländska före- FiU 1978/79:10 41 tagtill aktiekapital i situationer då de utländska företagen inte kunnat fullgörasina åtaganden. Motionen 96, yrkandet 2, avstyrks. I motionen 2 (s) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts i fråga om behovetav en ansvarsfull energipolitik. Motionärerna menar att de riktlinjer som beslötsav och som i allt väsentligt rekommenderats också bör följas av regeringen. Motionärerna anser bl. a. attregeringen handlingsförlamning på energiområdet har hotatsysselsättningen för många människor. Näringsutskottettar i sitt yttrande bestämt avstånd från detta betraktelsesätt och hänvisartill en rad betydelsefulla förslag och åtgärder inom energiområdet avregeringen . påpekar att motionen väcktes före detnyligen inträffade regeringsskiftet. Statsminister har iregeringsförklaringen anfört att regeringen avser attbedriva en energipolitik som kan få en bred uppslutning i och blandsvenska folket. I annat sammanhang har statsministern bekräftat att den nyaregeringen liksom de båda föregående är inriktad på att under dettariksmöte skall få ta ställning till förslag i de centrala energifrågorna.Näringsutskottet anser mot denna bakgrund att inte har anledning att nugöra något uttalande om energipolitikens allmänna inriktning. Finansutskottetansluter sig till näringsutskottets bedömning och avstyrker motionen 2,yrkandet 5. I motionen 94 (c) anförs att när det gäller målenrättvis inkomstfördelning och regional balans har propositionen ett sådantinnehåll att den direkt motverkar dessa. Motionärerna syftar, vad gällerinkomstfördelningen, på att regeringens förslag till justering avinkomstskatteskalan inte ger några förbättringar för låginkomsttagare.Motionärerna anför vidare att när det gäller möjligheterna att hävda målet omregional balans är erfarenheterna från tidigare att när den ekonomiska aktiviteteni samhället stiger ökar också koncentrationstendenserna. Motionärernakritiserar mot denna bakgrund att regeringen i den förväntadekonjunktursituationen talar om behovet av ökade rörlighetsstimulerandeåtgärder. I motionen hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten att också i praktiken hävdade centrala målsättningarna rättvis inkomstfördelning och regional balans. Utskottetanser det för sin del självklart att de centrala mål för den ekonomiskapolitiken som godtagits av breda majoriteter i också i praktiken börvara vägledande för ställningstaganden i enskilda konkreta frågor. Till decentrala målen hör såväl en rättvis inkomstfördelning som regional balans.Utskottet kan dock inte underlåta att påpeka det anmärkningsvärda i att dettamotionskrav förs fram sam- FiU1978/79:10 42 tidigt som i praktisk handling accepterat enindexreglering av skatteskalorna som direkt motverkar strävandena efter enrättvis inkomstfördelning. Man har således inte genom sitt eget handlandemedverkat till en politik som i praktiken hävdar detta centrala fördelningspolitiskamål. Inte heller på det regionalpolitiska området harcenterpartiet i praktisk handling verkat för en bättre regional balans. Underde som ingick i den borgerliga trepartiregeringen.försämrades den regionala utvecklingen. Då bröts den positiva trend mot enförbättrad regional balans som kännetecknat utvecklingen under sjuttiotaletsförsta hälft. Den ersattes i stället med en ökad koncentration tillstorstadsorn-rådena och växande problem i glesbygdsområdena. Utskottet anser sålunda att politik isjälva verket motverkat strävandena efter en rättvis inkomstfördelning ochregional balans. Däremot utgör den politik som förordas i motionen 116 (s) ettled i en politik som förs med syfte att även i praktiken hävda dessa centralamål. Vad somhär anförts bör ges regeringen till känna. 1. beträffandeinriktningen av den ekonomiska politiken att med avslag påmotionerna 1978/79: 1, yrkandet 14, 1978/79: 2, yrkandet 18, 1978/79: 5,yrkandet 6, 1978/79: 94, yrkandet 1, 1978/79: 96, yrkandet 4, 1978/79: 105 och1978/ 79: 116, yrkandet 1, godkänner vad som förordats i propositionen1978/79: 50 och motionen 1978/79: 88 och som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört, 2. beträffandeinrättande av en strukturfond att avslår motionen 1978/79: 2yrkandena 13, 3. beträffandeprisstopp på byggnadsmaterial m. m. att avslår motionen 1978/79: 2yrkandet 6, . 4. beträffandesärskilt tilläggslån för flerbostadshus att avslår motionen 1978/79:2 yrkandet 7, 5. beträffandebostadsbyggandets omfattning att avslår motionerna 1978/79: 1yrkandet 1 och 1978/79: 96 yrkandet 1, 6. beträffandeytterligare 20 000 barnstuge- och fritidshems-platser att avslårmotionen 1978/79: 1 yrkandet 2, 7. beträffandepersonaltätheten i daghemmen att avslår motionen 1978/79: 1 yrkandet3, 8. beträffande 6000 nya tjänster inom sjukvården att avslår motionen 1978/79: 1yrkandet 4, FiU 1978/79:10 43 9. beträffande 5 000 nya tjänster inom äldreomsorgenatt avslår motionen 1978/79: 1 yrkandet 5, 10. beträffande förbättradkollektivtrafik att avslår motionen 1978/79: 1 yrkandet 6, 11. beträffande program föralternativ energiproduktion m. m. att avslår motionen 1978/79: 1yrkandet 7, 12. beträffande stöd till nyaidrottsanläggningar att avslår motionen 1978/79: 1 yrkandet 12, 13. beträffande förbättratbostadsbidrag att avslår motionerna 1978/79: 2 yrkandena 10 och 11och 1978/79: 116 yrkandena 2 och 3, 14. beträffande sänkning av prisetpå vissa baslivsmedel m. m. att avslår motionen 1978/79: 2 yrkandena1416, 15. beträffande allmänt prisstoppatt avslår rnotionen 1978/79: 5 yrkandet 1, 16. beträffande förslag till lag omhyresstopp att avslår motionen 1978/79: 5 yrkandet 2, 17. beträffandesysselsättningsgaranti inom gruv- och stålbranschen att avslårmotionen 1978/79: 1 yrkandet 9, 18. beträffande ökadvidareförädling av svenska produkter att avslår motionerna 1978/79: 1yrkandet 13 och 1978/ 79: 96 yrkandet 3, 19. beträffande kapitalexport ochutlandsinvesteringar att avslår motionen 1978/79: 96 yrkandet 2, 20. beträffande uttalande ombehovet av en ansvarsfull energipolitik att avslår motionen 1978/79:2 yrkandet 5, 21. beträffande uttalande omnödvändigheten att också i praktiken hävda de centrala målsättningarna rättvisinkomstfördelning och regional balans att med anledning av motionen1978/79:94 yrkandet 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Närvarande:Björn (), (), (), (), (), (), (),(), (), (), (c),(), (), () och (); dockatt vid beslut och justering av hemställan under 21 med tillhörande motiveringKjell-Olof () ersatts av Per (), () av () och () av (). FiU 1978/79:10 44 Reservation 1 beträffande inriktningen av denekonomiska politiken m. m. av , , ,, , och (alla s) somanser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 27börjar med "Den internationella" och på s. 39 slutar med"motionen 116 yrkandet 1" bort ha följande lydelse: De senare årens ekonomiska utveckling i vår omvärldhar inneburit att det tidigare konjunkturmönstret inom OECD-området brutits sönder.En viktig anledning till detta förefaller vara att kapacitetsutnyttjandet komner på en så låg nivå och att arbetslösheten blev så stor och1975 att de återhämtningsmekanismer som man tidigare kunnat räkna med intelängre gällde. Såväl investeringscykeln som lagercykeln förefaller att harubbats. Den uppgång som skedde efter 1975 var inte tillräckhg för att höjakapacitetsutnyttjandet så långt att nyinvesteringar vare sig i lager elleranläggningstillgångar framstod som motiverade. De investeringar som trotsallt skedde förefaller att i första hand ha varit rationaliseringsinvesteringarsom inte bidragit till att lösa den svåra situationen på arbetsmarknaden. Enytterligare anledning till att återhämtningen blivit så långsam och utdragen äratt den ekonomiska politiken i de stora länderna styrts avandra mål än tidigare med en starkare tonvikt på prisstabilitet och jämvikt iutrikeshandeln och med allt mindre hänsyn till sysselsättningen. Dennaförändrade inställning till målen för den ekonomiska politiken sammanhängersannolikt till en del med den alltmer utbredda föreställningen attinflationsbekämpningen krävde en relativt av återhållsam politik.De kraftiga obalanser i utrikeshandeln som följde haräven bidragit till denna ändrade inställning i den ekonomiska politiken.Underskottsländerna mötte växande svårigheter att expandera efterfrågan samtidigtsom överskottsländerna av olika skal avstod från att bedriva den expansivapolitik man egentligen hade möjhgheter till. Iett väsentligt avseende har den internationella utvecklingen blivitmera balanserad. De tidigare stora underskotten i flera viktiga ländersbytesbalanser har blivit markant mindre. Även OECD-områdets samlade underskotthar sjunkit kraftigt. Det finns dock ett betydande undantag från dennaallmänna bild och det gäller . a. till följd av en mera expansivutveckling har detta land kommit att uppvisa ett mycket kraftigt underskott isin bytesbalans, vilket FiU 1978/79:10 45 Detta har i sin tur medfört ett mycket betydande utflöde avdollar från , vilket lett till en kraftig försvagning avdollarkursen och en uppgång av kurserna på yen. D-mark och schweizerfranc. FörUSA:s interna ekonomi har detta medfört en acceleration av inflationen ochväxande krav på en mera återhållsam politik. Beslut om en omläggning irestriktiv riktning har också tagits , vilket kommer attresultera i en mera dämpad utveckling i än vad som gälltunder senare år. Det fanns för övrigt redan innan dessa beslut togs tendenser iriktning mot en vändning nedåt av konjunkturen. Det finns därför mycket somtalar för att tillväxten i denna för hela OECD-området så viktiga ekonomikommer att vara låg . Dettakan komma att motvägas av en mera expansiv utveckling inom i första hand devästeuropeiska delarna av . De nordiska länderna har visserligen av olikaskäl valt att föra en återhållsam politik. Även i kommerutvecklingen sannolikt att bli mer dämpad än . Men detfinns en del som tyder på att utvecklingen i kommer att blibättre än vad den varit . Problemet med den västtyskautvecklingen är emellertid att genomförandet av det stimulansprogram sombeslutats kommit att försenas. Den västtyska regeringen har dessutom redan nuaviserat att en finanspolitisk åtstramning i form av bl. a. en höjning avmervärdeskatten kommer att ske . Det finns därför anledning attifrågasätta om uppgången i blir så pass kraftig för hela 1979 somman räknat med i regeringens bedömning. Dämpningeni ekonomi kan dessutom både direkt via utrikeshandeln och indirekt viadet allmänna ekonomiska klimatet komma att återverka på utvecklingen iVästeuropa. Detär därför enligt utskottets mening möjligt att även 1979 blir med enrelativt svag ekonomisk aktivitet inom OECD-området och en fortsatt högarbetslöshet. Världshandelns tillväxt kan i ett sådant perspektiv komma attligga kvar på den relativt låga ökningstakt som registrerats dvs.ungefär 5 % i volym. Denfallande dollarkursen har utövat en återhållande effekt på prisökningarna inomden internationella handeln i varje fall när dessa uttrycks i olikanationella valutor. Man beräknar sålunda nu att priserna för bearbetade varorökat med . En mera stabil utveckling påvalutakursområdet kan paradoxalt nog leda till att prisökningarna blir störreunder 1979. I samma riktning verkar även effekterna av de kraftiga ökningarnaav den internationella likviditeten som de senare årens kraftiga utflöde avUSA-dolIar medfört. Sammanfattningsviskan alltså sägas att konjunkturtendenserna inom OECD-området under det kommandeåret kan komma att gå åt olika FiU 1978/79:10 46 hållmed såväl uppgångar som mer eller mindre starka nedgångstendenser. Totalt settkan hela länderområdet komma att uppvisa en fortsatt långsam utveckling. Skulleden västtyska ekonomin mera varaktigt komma in i en snabbare uppgångsfasspelar detta en betydande roll för vårt vidkommande. Några helt klara tecken påatt skulle kommit in i denna högre tillväxttakt föreliggeremellertid inte ännii. De internationella ekonomiska perspektiven är såledesfortsatt osäkra. Enligt de nu föreliggande, preliminäraberäkningarna över den ekonomiska utvecklingen har produktionenutvecklat sig något mera positivt än vad som bedömdes sannolikt . Det äri första hand utvecklingen på utrikeshandelns område som förklarar detta. Exportenhar visat en snabbare uppgång och importen en kraftigare minskning än vad manräknade med . Dessutom har den offentliga konsumtionen och deberäknade bostadsinvesteringarna ökat något kraftigare än bedömningarna i maj1978. Dengynnsamma exportutvecklingen förklaras till en del av att man sålt ut de storalager som byggdes upp med hjälp av de särskilda lagerstöd som utgått sedan1974. Dessa stora lager har givit de svenska företagen inom t. ex. massa-,järn- och stål- och verkstadsbranscherna en betydande leveranskapacitet, vilkenutgjort ett värdefullt konkurrensmedel . Utförsäljningen av lagrenhar även lett till en finansiell förstärkning av företagens ställning. Deninhemska efterfrågan har emellertid utvecklat sig mycket svagt. Den privatakonsumtionen minskar med och de samlade investeringarna sjunker förandra året i följd. Det är i synnerhet näringslivsinvesteringarna som fortsattatt gå kraftigt tillbaka. Densvaga inhemska efterfrågan har under loppet av året lett till en kraftigt ökadarbetslöshet. Särskilt ungdomarna har drabbats hårt. Beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbildning för arbetslösa har fått sättas in i en omfattning somaldrig tidigare. Den nedgång i den öppna arbetslösheten som kunde registrerasunder oktober månad förklaras av en minst lika stor uppgång av dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Det underliggande arbetsmarknadsläget äralltså fortfarande utomordentligt svagt. Redani den socialdemokratiska reservationen till finansutskottets betänkande medanledning av prop. 1977/78: 100 (budgetpropositionen 1978) framhölls att denborgerliga regeringens ekonomiska politik skulle medföra ett fortsatt underutnyttjandeav våra produktionsresurser och påtagliga risker för en ökning avarbetslösheten. För att förhindra en sådan utveckling föreslogs en omläggningav den ekonomiska politiken i en mer expansiv riktning. De åtgärder somföreslogs i denna reserva- FiU 1978/79:10 47 tionkoncentrerades i allt väsentligt till en stimulans av investeringar och avutvecklingsarbetet i företagen. Sedanutvecklingen visat att försvagningen av hemmamarknaden och de enskildahushållens köpkraft blivit långt kraftigare än vad man kunnat förutse i januariföreslogs i den socialdemokratiska reservationen till finansutskottetsbetänkande med anledning av prop. 1977/78: 150 (kompletteringspropositionen1978) att stimulansåtgärderna även skulle innehålla åtgärder som förstärktehushållens köpkraft. I reservationen föreslogs en engångshöjning avbarnbidraget och studiebidraget, en uppräkning av bostadsbidragen och entioprocentig sänkning av priserna på baslivsmedel. Riksdagensborgerliga majoritet avslog emellertid såväl förslaget om den allmänt sett meraexpansiva inriktningen av politiken som de olika enskilda förslagen.Åtstramningspolitiken kom alltså att fortsätta. Omde av socialdemokraterna föreslagna åtgärderna genomförts under våren 1978skulle det slöseri med resurser som den borgerliga politiken medfört till storadelar kunnat undvikas. Den nedåtgående tendensen på investeringsområdet skullekunnat brytas och den i vissa fall ganska dramatiska nedgången i levnadsstandardhos utsatta grupper skulle kunnat motverkas. Först och främst skulle deninhemska efterfrågan kunnat hållas uppe och den kraftiga försvagning avarbetsmarknaden som inträffat kunnat undvikas. Kort sagt skulle en politikkunnat föras som lett till en stabilisering av konjunkturen ochsysselsättningen. Vidriksmötets öppnande väcktes en socialdemokratisk motion(1978/79: 2) om åtgärder inom den ekonomiska politiken för att förbättrasysselsättningen. I denna framlades ett program omfattande sju punkterinnefattande åtgärder på såväl investerings- som konsumtionsområdet. Samtidigtredovisades ett program, innehållande ett stort antal delförslag för att brytaungdomsarbetslösheten. Den allmänna inriktningen av sjupunktsprogrammet varatt i det korta perspektivet genom en stimulans åt den inhemska efterfråganskapa en allmän och balanserad uppgång i den svenska ekonomin somden även skulle tillgodose det långsiktiga kravet att förstärka industriinvesteringarnaoch därigenom trygga den framtida tillgången på arbeten ochproduktionskapacitet. Programmet var upplagt med sikte på att snabbt komma iverkställighet för att kunna påverka utvecklingen och underden instundande vintern. Den borgerliga riksdagsniajoriteten har emellertidgenom förhalning i utskotten gjort en saklig behandling av förslagen i storadelar omöjlig. Sålunda föreslogs att priserna på baslivsmedel skulle sänkasmed och att ett extra barnbidrag på . Genom den borgerliga majoritetensförhalnings-taktik har emellertid nu dyrbar tid gått till spillo. FiU 1978/79:10 48 kommersom en följd härav att få gå arbetslösa och vå- ren.Förhalningstaktiken har även inneburit att majoriteten grovt åsidosattoppositionens rätt att få sina förslag prövade utifrån deras sakliga innehåll. Iallt väsentligt äger fortfarande förslagen i sjupunktsprogrammet giltighet.Den utveckling som avtecknar sig kräver enligt utskottets meningatt den ekonomiska politiken ges en mera expansiv inriktning såväl påkonsumtions- som på investeringsområdet. De prognoser som redovisats i regeringensproposition /79: 50 om inriktningen av den ekonomiska politiken förefalleratt vara optimistiska i överkant. Visserligen kommer enbart omslaget ilagerinvesteringarna att innebära en relativt kraftig positiv effekt påindustriproduktionen. Men utvecklingen i fråga om de fasta investeringarna ärfortfarande i förhållande till de långsiktiga kraven allt för svag och denprivata konsumtionen behöver stimuleras för att ge hemmamarknaden ettnödvändigt stöd. tidigare framhållit kan det inte uteslutas att den internationellautvecklingen kommer att kännetecknas av en fortsatt långsam uppgång. Det finnsdärför en risk för att exportuppgången inte blir så kraftig som regeringenbedömt den bli. Även utvecklingen på bostadsbyggandets område förefaller ominga ytterligare åtgärder vidtas att bli klart svagare än vad som ligger iregeringens bedömningar. Omman inte i det läge som föreligger förstärker den inhemska efterfråganfinns det risk för att vi får en totalt sett för låg expansion för att medkraft föra ner den alltför höga arbetslösheten. Om vi inte förstärker deninhemska efterfrågan riskerar vi att för framtiden nödvändig kapacitet inomsåväl industrin som distributionsleden slås ut en kapacitet som vi i ett mernormalt konjunkturläge inte kan vara förutan. Storlekenpå den nödvändiga stimulansen måste avgöras mot bakgrunden av dels behovet aven förstärkning av den inhemska efterfrågan, dels hänsynstagandet till denutrikes balansen och riskerna för att en alltför omfattande stimulans kan drivafram en överhettning i vår ekonomi. Läget på arbetsmarknaden talar entydigttill förmån för en ganska betydande stimulans av efterfrågan. Som tidigareframhölls borde den ha satts in . Men även i dagens situation ären mera expansiv politik klart motiverad. Enökad aktivitet i ekonomin kommer emellertid att leda till att importen på nyttbörjar stiga. Även om man inte accepterar den mycket optimistiska bedömning avexporten som regeringen gjort i sin proposition 50 finns det dock anledningräkna med att den kommer att öka inte oväsentligt . Trots dettakommer förmodligen handelsbalansen att försämras något i förhållande till detmycket gynnsamma utfall som kunnat registreras . Dettotala underskottet i vår bytesbalans kan komma att ligga på inemot 10miljarder kr. Vi tvingas alltså till en fortsatt upp- FiU 1978/79:10 49 Detta förhållande pekar enligt utskottets mening klart på att enstimulans av den inhemska efterfrågan till en betydande del måste innehållaåtgärder som förstärker landets produktionsförmåga och internationellakonkurrenskraft. En ensidig stimulans åt konsumtionen leder oss inte ur dennuvarande underskottssituationen visavi utlandet utan kan t. o. m. tendera attförvärra denna. De förslag till ekonomiskpolitiska åtgärder som redovisas idet följande har byggts upp med utgångspunkt i detta förhållande. Idet tidigare avsnittet om den internationella utvecklingen framhölls att deninternationella prisstegringen nu på nytt förefaller att skjuta fart efter ettår med mycket lugn utveckling. Detta understryker att kampen mot inflationenmåste intensifieras. Det har i detta sammanhang uttryckts farhågor för att enstimulanspolitik skulle kunna leda till att inflationen på nytt skulle kunnata fart. Enligt utskottets mening är emellertid förhållandena demotsatta. Den vikande konsumtionsutvecklingen har drivit uppkostnadsnivån i detaljhandeln och skapat ett tryck på konsumentpriserna somvisserligen temporärt hållits tillbaka genom olika prisregleringar men som ominget sker på konsumtionsområdet förr eller senare kommer att utlösaytterligare prisstegringar. Det finns en betydande, outnyttjadproduktionskapacitet inom såväl den tillverkande industrin som inom distributionsleden.Det bör vara en viktig uppgift för den ekonomiska politiken att frigöra dessareserver. Härigenom skapar man även en gynnsam produktivitetsutveckling,vilket i sin tur bör kunna dämpa prisstegringstendenserna. Därtillbör läggas ett ytterligare argument. Stora delar av de svenska låg- ochmedelinkomsttagarhushållen har fått vidkännas kraftiga minskningar av sinlevnadsstandard . En lika stor tillbakagång har vi ifredstid icke fått uppleva . har den tidigareborgerliga regeringen vidtagit flera olika åtgärder som förstärkt företagensoch kapitalägarnas inkomst- och vinstsituation. Särskilt utmanande är enligtutskottets mening att efter det att det centrala avtalet förarbetsmarknaden undertecknats sänka den allmännaarbetsgivaravgiften .