bet · G201FiU35 · 1978-12-31 00:00:00 — 1 § Landstingskommun, kommun, församling,pastorat och annan kyrldig samfällighet som har beskattningsrätt kan fåskatteutjämningsbidrag enligt denna lag. 2 § I lagen förstås med bidragsår det år undervilket skatteutjämningsbidrag utgår, skatteimderlagantalet skattekronor och skatteören enligt taxeringsnämnds beslut rörandetaxeringen till inkomstskatt året före bidragsåret, skattekraftkvoten mellan landstingskommuns eller kommuns skatteunderlag och antalet ilandstingskommunen respektive kommunen kyrkobokförda invånare vid ingången avåret före bidragsåret, medelskattekraftkvoten mellan skatteunderlaget för riket och antalet i riket kyrkobokfördainvånare vid ingången av året före bidragsåret. 3 §Till landstingskommun och kommun utgår skatteutjämningsbidrag om skatteunderlaget understiger det skatteunderlag som motsvarar den tillförsäkrade skattekraften enligt 7 och 8 §§. Bidraget utgår med ett belopp som motsvarar produkten av det enligt 4 § beräknade tillskottet av skatteunderlag och skattesatsen för bidragsåret. Tillförsamling, pastorat och annan kyrklig samfällighet utgår skatteutjämningsbidragmed det belopp som enligt förordningen (1965: 268) om skatteutjämningsbidraghar utgått för med fem procents årlig ökning. 4 §Tillskott av skatteunderlag till landstingskommun och kommun utgör skillnaden mellan det skatteunderlag som motsvarar den tillför säkrade skattekraften enligt 7 och 8 §§ och landstingskommunens re spektive kommunens skatteunderlag. Tillskottav skatteunderlag avmndas till närmast hela hundratal skattekronor, varvid 50skattekronor avrundas uppåt. 5 §För landstingskommun gäller nedan angiven skattekraft i procent av medelskattekraften som grundgaranti, nämligen : länslandstingskommun : läns landstingskommun FiU 1978/79: 35 124%:Jämtiands läns landstingskommun : läns landstingskommun106 %: , och läns landstingskommuner 103 %:Övriga landstingskommuner 6§ För kommun gäller nedan angiven skattekraft i procent av medelskattekraftensom grundgaranti. Grundgaranti: skattekraft i procent av medel-skattekraften , , , , , , och , , , och Äneby, , , , och Samtliga utom , och , , , , , , , , , , och , , , , , , , , , och 3 1978/79. FiU 1978/79: 35 Grundgaranti: skattekraft i procent av medel-skattekraften , , , , , och , , Ljusnars-berg och , , , och , , , , och , , , och , , och Åre , , , och 7§ Med utgångspunkt i gmndgarantin enligt 5 och 6 §§ beräknas åriigen dentillförsäkrade skattekraften. Denna utgörs av grundgarantin med tillägg elleravdrag för åldersstrukturens inverkan på landstingskommunernas och kommunernaskostnader. För landstingskommuner och kommuner som inte ingår ilandstingskommun skall hänsyn därvid tas till skillnader i fråga om kostnaderför sjukvård. För kommuner skall hänsyn tas till skillnader i fråga omkostnader för service till pensionärer, grundskola, förskolans deltidsgrupper,daghem, fritidshem och familjedaghem, statskommunala bostadsbidrag samtkommunala bostadstillägg till folkpension. I fråga om kommun vars folkmängdsenaste tioårsperiod har minskat skall tillägg göras för den befolkningsminskningsom överstiger , FiU 1978/79: 35 35 Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar närmare föreskrifter om beräkningen av den tillförsäkradeskattekraften enligt första stycket. 8 §Oaktat vad som följer av 7 § skall den tillförsäkrade skattekraften inte i något fall understiga av medelskattekraften. Dentillförsäkrade skattekraften enligt 7 § får inte heller understiga vad sommotsvarar den tillförsäkrade procent av medelskattekraften, avrundad tillnärmast hela tal, som gäller för , ökad . 9 §Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om tillämpningen av bestämmelserna i 7 § vid in delningsändring som berör landstingskommun eller kommun. Vidindelningsändring som berör församling, pastorat och annan kyrklig samfällighetbestämmer regeringen hur utgående bidragsbelopp skall fördelas. 10 § För landstingskommun ochkommun som har berörts av indelningsändring bestämmer regeringen dels hur storprocent av medelskattekraften som skall gälla som grundgaranti förlandstingskommunen eller kommunen, dels den procent av medelskattekraften somenligt 8 § andra stycket minst skall tillförsäkras landstingskommunen ellerkommunen. 11 § fastställertillskott av skatteunderlag och tillställer bidragsåretlandstingskommun och kommun uppgift om tillskottets storlek. Tillledning för landstingskommuns och kommuns budgetarbete skall länsstyrelsensenast året före bidragsåret lämna landstingskommun ochkommun uppgift om uppskattat tillskott av skatteunderlag. 12 § Statistiska centralbyrånfastställer medelskattekraften året före bidragsåret. 13 § Regeringen får efter ansökanbevilja extra skatteutjämningsbidrag. Ansökan inges till senastden året före bidragsåret. 14 § I fråga om utbetalning avskatteutjämningsbidrag under bidragsåret tillämpas bestämmelserna i 4 § lagen(1965: 269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt, m. m. 15 § på grundav anmärkning eller eljest att beslut som har meddelat enligtdenna lag har blivit uppenbart oriktigt till följd av skrivfel, räknefel ellerannat sådant förbiseende, skall meddela beslut om rättelse. 16 § Statistiska centralbyrånseller länsstyrelses beslut enligt denna lag överklagas hos regeringen genombesvär. FiU 1978/79: 35 36 17§ De ytterligare föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna lagmeddelas av regeringen eller av myndighet, som regeringen bestämmer. Denna lag träder i kraft , då lagen(1973: 433) om skatteutjämningsbidrag skall upphöra att gälla. Förbidragsåren 1980 och 1981 skall skatteunderlaget enligt 2 § vid 1979 resp. 1980års taxeringar ökas med bidragsunderlag enligt bestämmelserna i förordningen(1972: 140) om skattebortfallsbidrag och justeras enligt 2 § lagen (1965: 269)med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering avskatt, m. m. skall vidare följande gälla. Beräkningen av skatteutjämningsbidragskall utgå från det tillskott av skatteunderlag som erhålls vid tillämpning av8 § andra stycket varvid den där angivna ökningen skall göras med tvåprocentenheter i stället för tre. Detta tillskott av skatteunderlag skalldärefter ökas med hälften av skillnaden mellan å ena sidan vad som erhålls vid tillämpningav 7 och 8 §§ och å andra sidana tillskottet av skatteunderlag enligtföregående mening eller det egna skatteunderlaget, om detta är högre. Bestämmelsernai 7 § om kommunala bostadstillägg till folkpension tillämpas första gången ifråga om . Äldrebestämmelser skall alltjämt tillämpas i fråga om och tidigareår. Huvuddragi ett nytt skatteutjämningssystem Den reformering som föreslås i propositionenöverensstämmer i stort med den av KEU 76 föreslagna. Grunddragen anges ipropositionen i följande punkter. 1.Kommuner och landstingskommuner indelas liksom tidigare i skattekraftsklasser.Antalet klasser ökar från nuvarande sex tUl tolv. Klasserna är indelade itreprocentsintervall från av medelskattekraften. Genomklassindelningen anges den gmndgaranti som skall gälla för kommuner ochlandstingskommuner. Tillgmnd för inplaceringen av kommuner och landstingskommuner i skattekraftsklasserligger särskilda bedömningar och kalkyler. För kommunernas del har skillnaderpå grund av geografiskt läge och bebyggelsestruktur därvid beaktats. Vidinplaceringen av kommunema i skattekraftsklasser har hänsyn tagits till attskillnaden i grundgaranti mellan enskilda kommuner inom geografiskt begränsadeområden, i huvudsak resp. län, inte skall vara alltför stor. Den slutligaklassindelningen har därför inslag av geografisk zonindelning. Endastför ett fåtal kommuner har föredraganden funnit anledning att avvika från de av KEU 76 föreslagnagrundgarantierna. I fråga om landstingskommunerna följs KEU:s förslag tillgrundgarantier. FiU 1978/79: 35 37 Grundgarantin enligt punkt 1 kompletteras medhänsyn till kommunernas och landstingskommunemas åldersstruktur. De kommunalaverksamheter som omfattas av åldersstrukturfaktorn är obligatorisk förskola(deltidsgrupper) barnomsorg (exkl. förskolansdeltidsgrupper) kommunalabostadstillägg till folkpension (KBT) Förlandstingskommunerna och de landstingsfria kommunema beaktas åldersstrukturensinverkan på sjukvårdskostnaderna. Kommuneroch landstingskommuner vars åldersstmktur orsakar relativt sett höga kostnadererhåller tillägg till grundgarantin, medan de med låga kostnader i dettaavseende får vidkännas avdrag. Grundgarantinkompletteras vidare med tillägg till de kommuner som har en snabbbefolkningsminskning. Mankan då räkna fram en total skattekraftsgaranti för kommuner ochlandstingskommuner som består av grundgarantin enligt punkt 1 med tillägg elleravdrag för åldersstmktur och i tillämpliga fall tillägg för snabbbefolkningsminskning enligt punkt 2. Den totala garantin uttrycks som procentav medelskattekraften. Kommuner och landstingskommuner med en egen skattekraftsom överstiger den för kommunen eller landstingskommunen garanterade står äveni fortsättningen utanför skatteutjämningen. Vidfastställandet av den totala garantin för kommuner och landstingskommunertillämpas två spärregler. a. Avdragför gynnsam åldersstruktur i förekommande fall justerad med tillägg för snabb befolkningsminskning, får inte leda till att en kom mun eller landstingskommun erhåller lägre skattekraftsgaranti än av medelskattekraften. b. Samtligakommuner och landstingskommuner garanteras en viss höjning av skattekraftsgarantin i förhållande till nuvarande regler. Den framräknade totala garantin tillåts därför inte understiga den skattekraft som tillförsäkras i nuvarande system ökad med en pro centenhet av medelskattekraften. Vid jämförelsen med nuvarande skat tekraftsgaranti skall hänsyn tas till dels de tillägg som enligt nuvarande regler tillkommer för sommarstugekommuner och för befolkningsminsk ning, dels till att det särskilda statsbidraget till kommuner och lands tingskommuner innebär att skattekraftsgarantin i prakti ken har höjts . Föredraganden betonar att denna spärregel har fått en generösare utformning än enligt KEU:s förslag, vilket i första hand är till fördel för norra . Grundgarantinbör ligga fast t. v. Åldersstrukturfaktorn och därmed totalgarantin skalldäremot räknas om . FiU1978/79: 35 38 Någon ändring av gällandebestämmelser om skatteutjämningsbidrag till kyrkliga kommuner föreslås inte. Finansiella och andra konsekvenser Kostnaderna för det reformeradeskatteutjämningssystem som föreslås uppgår till ca 7 350 milj. kr. exkl. extraskatteutjämningsbidrag och skatteutjämningsbidrag till kyrkliga kommuner.Kostnadskalkylen grundas på skattetmderlaget enligt taxering och 1979års skattesatser. Åldersstrukturens, inkl. folkminskningens, betydelse förskattekraftsgarantin har grundats på KEU:s material, med ett undantag.Kost-nadsutjänmingen för KBT skall baseras på kommunernas kostnader efter detatt enhetliga regler har införts, vilket föreslås ske . Dessa kostnaderkan utjämnas först . Kostnadskalkylen baseras därför på den av KEU 76redovisade åldersstrukturen, med bortseende från den inverkan KBT kommer attfå. I följande uppställning redovisas kostnadsökningen iförhållande till skatteutjämningsbidrag. I detta års bidrag har dåinräknats den förhöjning av den garanteradeskattekraften som utgår som särskilt statsbidrag för . Kostnadsökningenuppgår till ca 2 875 milj. kr., vilket motsvarar en ökning . Den ökaderesursöverföringen är liksom i KEU:s förslag i stort sett jämnt fördelad mellankommuner och landstingskommuner. Kostnadsökningen i förhållande till enbartordinarie skatteutjämningsbidrag uppgår till nära 3 600 milj. kr. Utöver det ordinarie skatteutjiimningsbidrag som redovisasi uppställningen tillkommer extra skatteutjämningsbidrag.Skatteutjämningsbidragen enligt det reformerade skatteutjämningssystemet,exkl. extra skatteutjämningsbidrag, fördelar sig på länen enligt här redovisadsammanställning. Totalt motsvarar bidragen en skattesats på /skr., beräknatpå skattetmderlaget enhgt taxering, inkl. skattebortfallsbidrag. Kostnader för ett reformerat skatieutjämningssystem Landstingskommuner Kommuner, inkl. landstingsfriakommunec Enligt nuvarande regler' ' Inkl. den förhöjning med tvåprocentenheter som ingår i det särskilda statsbidraget för . FiU 1978/79: 35 L-änsvisfördelning av skatteutjämningsbidrag enligt förslaget (exkl. extraskatteutjämningsbidrag) (milj. kr./skr. ''5,1 ' Inkl. den förhöjning avmedelskattekraften som ingår särskilda statsbidrag. Det minskade utdebiteringsbehovet för kommuner ochlandstingskommuner sammantagna till följd av förslaget kan beräknas till 1:16kr./skr. Jämfört med KEU:s beräkningar är detta belopp lägre på gmnd av att härtas hänsyn till det särskilda bidrag som utgår . Detta bidrag innebäratt den garanterade skattekraften höjs redan förinnevarande år. De största bidragsökningarna får de södra och mellersta delarnaav landet. , och får således bidragsökningarmotsvarande resp. 2:75, 2:57 och /skr., medan ökningama för Stockholmssamt stannar vid 0:39 resp. /skr.Bidragsökningarna i de fyra nordligaste länen uppgår till mellan /skr.för och /skr. Med hänsyn till det samhällsekonomiska ochstatsfinansiella läget föreslås att skatteutjämningsreformen genomförs i tvåetapper åren 1980 FiU 1978/79: 35 40 och1981 .Tanken är att ökningen av skatteutjämningsbidragen skall fördelas med cahälften under dessa båda år. Föredragandenförordar att den nuvarande formen av extra skatteutjämningsbidrag behålls, menanför att det nya skatteutjämningssystemet generellt sett borde minska behovetav sådana bidrag. Föredraganden anger vissa omständigheter som särskilt börbeaktas vid beviljande av extra skatteutjämningsbidrag.Sålunda kan det t. ex. tänkas att enskilda kommuner särskilt missgynnas genomatt specialdestinerade statsbidrag avvecklas eller genom de ändrade reglernaför KBT och statskommunala bostadsbidrag. De stora kostnader på grund av snabbbefolkningsökning som kan drabba vissa kommuner bör också särskiltuppmärksammas. Vidare bör enligt föredragandens mening kostnader för storahyresförluster i kommunala och allmännyttiga bostadsföretag som kan belastavissa, kommuner kunna beaktas i detta sammanhang. Beträffandeinomregional skatteutjämning anser föredraganden att erfarenheterna från denverksamhet som med stöd av lagen (1977:1094) om skatteutjämning i Stockholmsläns landstingskommun får bedrivas bör avvaktas innanställning tas på . I detta sammanhang behandlar utskottet de underallmänna motionstiden väckta motionema 1117 av () vari hemställs attriksdagen beslutar att skattekraftsgarantin för kommunerna , ochFilipstad skall vara , 1623 av m. fl. (m) vari medhänvisning till motiveringen i motionen 1108 avsnittet Skattepolitiken hemställs att måtte besluta att i skrivelse till regeringenhemställa om förslag till nya regler för den kommunala skatteutjämningen isyfte att ge större möjligheter att beakta de enskilda kommunernas särskildaproblem. Vidare behandlar utskottet i detta sammanhang demed anledning av propositionen 95 väckta motionema 2306 av m. fl. (m) i vad avseryrkandet 3 vari med hänvisning till motiveringen i motionen 2349 hemställsatt hos regeringen hemställer om nytt förslag till höstriksdagen tilllag om skatteutjämningsbidrag, 2370 av () vari hemställs attriksdagen beslutar att kommun skall inplaceras i en högreskattekraftsklass än vad som föreslås i propositionen 1978/79: 95, FiU 1978/79: 35 41 2371 av m. fl. (s) i vad avser yrkandet2 vari hemställs att godkänner de riktlinjer förskatteutjämningsbidragen som anförts i fråga om behandlingen av barnomsorgen, 2403 av () och ()vari hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad somanförts i motionen om kommunemas och landstingens tillgodoräknande av kostnaderför den kollektiva trafiken vid beräkningen av grundgaranti i den kommunalaskatteutjämningen. Kritiken mot det nuvarande skatteutjämningssystemethar framför allt gällt tre punkter: att indelningen iskattekraffsområden är för grov och onyanserad, attför liten hänsyn tas till strukturella olikheter mellan kommunerna (t. ex. ifråga om åldersstruktur) samt att den lägsta garanteradeskattekraftsnivån är för låg. Genomdet förslag som lagts fram av KEU 76 och, med smärre modifieringar, i propositionentillmötesgås kritiken på samtliga tre punkter. De kalkyler och bedömningar somligger bakom inplaceringen i skattekraftsklasser i det föreslagna systemetger, tillsammans med den s. k. åldersstrukturfaktom, ökad individuell rättvisaåt enskilda kommuner och landstingskommuner. Läggs härtill uttalandet attgrundgarantin skall omprövas på grundval av förbättrat underlagoch mer utvecklade kalkylmetoder, finns enligt utskottets mening inget behovav en sådan begäran som föreslås i motionen 1623 (m). Defå motionsyrkandena i frågan om systemets utformning visar också att betydandeenighet råder på denna punkt. Imotionen 2371 (s) föreslås (yrkandet 2) en från propositionen avvikandebehandling av barnomsorgskostnaderna inom ramen för åldersstrukturfaktorn.Motionärerna föreslår att man skall välja en metod för utjämning av kommunernasnettokostnader för daghem, fritidshem och familjedaghem som direkt anknytertill det faktiskt utnyttjade antalet platser i barnomsorgen. Ipropositionen framhålls i denna fråga att behovet av barntillsynsplatser inteberor enbart på antalet bam utan att även andra omständigheter inverkar såsomförvärvsfrekvens m. m. En utjämning som skall ge rättvisa mellan kommunerna kandärför enligt föredragandens mening inte enbart bygga på åldersstmkturen. Detverkliga behovet i den enskilda kommunen är å andra sidan svårt att ange.Föredraganden finner därför KEU 76:s förslag, att kostnaderna utjämnas utifrånen sammanvägning av antalet barn och det faktiska antalet platser, vara enlämplig kompromiss. FiU 1978/79: 35 42 har i yttrandet SoU 1978/79: 5 yframhållit att en av huvudprinciperna i det föreslagna skatteutjämningssystemetär att endast sådana kostnader bör utjämnas som kommunema själva inte kanpåverka. Såväl förslaget i propositionen som och i än högre grad förslageti motionen innebär et;t avsteg från denna princip. Betydande nettokostnader förbarnomsorgen finns för kommunema, trots att jämförelsevis höga statsbidragutgår till verksamheten. Nettokostnaderna är dessutom, som framhålls i såvälpropositionen som motionen, ojämnt fördelade mellan kommunema. Socialutskottetanser med hänsyn härtill att vid sidan av de direkta stimulansbidrag som utgårför barnomsorgen hänsyn inom skatteutjämningssystemet bör tas till kommunernasnettokostnad för bamomsorgen. är dock inte berett att förordaett så långtgående avsteg från den ovan angivna huvudprincipen att man då detgäller barnomsorgen skulle ta hänsyn uteslutande till det utnyttjade antaletbarnomsorgsplatser. som vill erinra om att motionsförslagetinte innebär att kommunerna sammantaget skulle tillföras större bidrag tillbarnomsorgen än enligt förslaget i propositionen ansluter sig därför tillregeringsförslaget och avstyrker således motionsyrkandet. Medhänvisning till vad som anförts i propositionen och i socialutskottetsyttrande avstyrker finansutskottet motionen 2371 yrkandet 2. Imotionen 2403 (s) förordas att ger regeringen till känna vad somanförts i motionen om kommunernas och landstingens tillgodoräknande avkostnader för den kollektiva trafiken vid beräkningen av grundgaranti i denkommunala skatteutjämningen. Motionärerna anser det diskriminerande att i KEU:skalkyler kostnaderna för kollektivtrafiken inte medtagits för kommunerna iStockholms län med hänvisning till att är huvudman förkollektivtrafiken, eftersom motsvarande kostnader medtagits för andra kommunersom är i samma situation. Motionärerna anser att om kommunerna inte får räknamed kostnaderna så bör de i stället tas med i kalkylen för landstingen. Motionärernahar rätt i sin beskrivning av hur kalkylerna gjorts på denna punkt. Utskottetvill dock framhålla att situationen för landstingskommun inteskulle förändras om man tog hänsyn till kostnaderna för kollektivtrafiken.Landstingskommunen har för hög egen skattekraft för att fåskatteutjämningsbidrag. Det är också riktigt att kostnader för kollektivtrafikför vissa andra kommuner finns med i kalkylerna trots att landstingskommunen nuär trafikhuvudman. Detta sammanhänger med att KEU 76 inte kunnat ta hänsyn till1978 års trafikpolitiska beslut som resulterat i att landstingen successivttar över huvudmannaskapet för kollektivtrafiken. En konsekvens av denna utvecklingär enligt utskottets mening att kostnaderna för kollektivtrafik är en av deförsta faktorer som måste skärskådas när grundgarantin skallomprövas. FiU 1978/79: 35 43 Utskottet vill i sammanhanget understryka attförslaget till inplacering i skattekraftsklasser inte är en mekanisktillämpning av KEU:s kalkyler. På grundval av dessa har en skälighetsbedömninggjorts, där även andra faktorer kimnat beaktas. Vid denna fria bedömning harför Stockholmskommunema hänsyn kunnat tas även till kostnaderna förkollektivtrafik. Det bör observeras att kommunema i inteplacerats i den lägsta skattekraftsklassen () utan i klassen däröver (). Medvad utskottet anfört är enligt utskottets mening något sådant tillkännagivandesom förordas i motionen inte erforderligt. Motionen 2403 avstyrks. Beträffandeinplacering i skattekraftsklass av enskilda kommuner har utskottet två motioneratt behandla. Motionen1117 (c), som väckts under den allmänna motionstiden, avser förändringar inomdet nu gällande skatteutjämningssystemet. Någon ny motion beträffande deberörda kommunema har inte väckts med anledning av propositionen 95. Imotionen 2370 (s) föreslås att kommun inplaceras i högreskattekraftsklass än vad som föreslås i propositionen. Motionären hänvisarfrämst till att den skillnad mellan kommun å ena sidan och ,och å den andra som ingick i KEU 76:s förslag inte återfinns iregeringens förslag. Utskottetvill för sin del anföra att den spärregel som regeringen föreslår och som inteingick i KEU 76:s förslag (se prop. s. 64) oundvikligen får den följden attvissa skillnader vid inplaceringen i skattekraftsklasser minskar eller heltförsvinner. Detta kan dock enligt utskottets mening inte motivera något slagskompensationskrav beträffande kommuner vilkas relativa ställning i systemetförsvagas. Skulle principen tillämpas är det inte bara för kommunutan för en lång rad kommuner som inplaceringen skulle behöva ändras med enmarkant kostnadshöjning beträffande hela reformen som följd. Med det anfördaavstyrks motionen 2370. Beträffandegenomförandet av skatteutjämningsreformen har utskottet redan under punkten Ai detta betänkande tillstyrkt den i propositionen föreslagna tvåårigainförandeperioden. Imotionen 2306 (m) yrkandet 3 föreslås att hos regeringen hemställerom nytt förslag till höstriksdagen till lag om skatteutjämningsbidrag. Dettaär en följd av yrkandet 1 i motionen med förslag om införande under en periodav . I konsekvens med utskottets avstyrkande av yrkandet 1 underpunkten A avstyrks också yrkandet 3 i motionen 2306. Utskottethar under beredningen av föreliggande ärende uppmärksammat att regeringen den20 fattat beslut om deliung av kommun. Detta bör föranleda enändring i 6 § förslaget till FiU 1978/79: 35 44 lagom skatteutjämningsbidrag på så sätt att kommun förs in bland dekommuner som erhåller av medelskattekraften som grundgaranti. Utskottethar inget att erinra mot vad i propositionen anförts om extraskatteutjämningsbidrag resp. inomregional skatteutjämning. Meddet anförda förordar utskottet att antar det framlagda förslaget tilllag om skatteutjämningsbidrag med den ändring som föranleds av kommunsdelning. 1. beträffande begäran om förslagtill nya regler för den kommunala skatteutjämningen att avslårmotionen 1978/79: 1623, 2. beträffande behandlingen avkostnaderna för barnomsorgen inom skatteutjämningssystemet att avslårmotionen 1978/79: 2371 yrkandet 2, 3. beträffande tillgodoräknande avkostnader för kollektivtrafiken att avslår motionen 1978/79: 2403, 4. beträffande inplaceringen iskattekraftsklass av kommuneriia , och att riksdagenavslår motionen 1978/79: 1117,