bet · G201FiU40 · 1978-12-31 00:00:00 — Det är, anför motionärerna, en dålig metod att begränsaden kommunala utgiftsexpansionen att ge kommunerna mer pengar, och man erinrarom förslagen i motionen 1978/79:2306 att reformen skulle genomföras under fyrai stället och att bidragen villkorades så, att de endast skulle utgåunder förutsättning att kommunerna genomförde motsvarande skattesänkningar. Prisstegringarnaberäknas i den reviderade finansplanen komma att uppgå till 6 96. Det arensmärre uppjustering i förhållande t ill finansplanensSä 6 96, motiverad av deninternationella prisutvecklingen. Enligt motionärernas bedömning är även dennaprisprognos optimistisk. Det finns en påtaglig risk för uppkomsten avflaskhalsar i ekonomin med därav följande press uppåt på prisnivån, anförs deti motionen. Exportenberäknas komma att öka med 8 96 och importen med 9,5 %.Bytesbalansens underskott ökar från 4 till ca 6,3 milj. kr. FiU 1978/79:40 12 måsteenligt motionärernas uppfattning läggas vid strävan att undvika en ytterligareförsämring. Det innebär bl. a. att den ekonomiska politiken medvetet måsteinriktas mot att underiätia en fortsatt förbättring av internationellakonkurrensläge. Sammanfattningsvispekar tillgängliga kalkyler på att 1979 kommer att bli ett förhållandevis gottår för det svenska folkhushållet, konstateras det i motionen. Stora krav kommeremellertid att ställas på den ekonomiska politiken inför 1980-talet för att denförbättring som har uppnåtts skall kunna bli bestående. I fråga om utvecklingen på framhållsatt för att långtidsutredningens huvudalternativ skall förverkligas fordras entillväxttakt i industriproduktionen som är högre änunder någon tidigare fyraårsperiod. För en sådan utveckling krävs såvälexceptionellt goda förutsättningar från efterfrågesidan som mycket gynnsammaproduktionsförutsättningar på utbudssidan. Detta ställer stora krav på denekonomiska politiken. kalkyler skulle reallönen sjunka , enutveckling som enligt motionärerna ej är förenlig med en rekordsnabb ökning avindustriproduktionen och produktiviteten inom industrin. En förutsättning fören utveckling i närheten av kalkylerna i LU 78 är att skattepolitiken utformasså att reala inkomstförbättringar efter skatt blir möjliga för denyrkesverksamma befolkningen. Kalkylerna för 1980-81 pekar mot en fördelning avkonsumtionen som ligger mellan LU:s huvudalternativ och LU:s offentligtexpansiva alternativ. Detta innebär, enligt motionärernas bedömning, att dengenomsnittliga reala nettoinkomsten skulle komma att minska med 0,5-1 96 per årfram till 1983. En sådan politik är enligt motionärerna orealistisk ochoansvarig, särskilt med tanke på att näringslivets lönsamhet samtidigtförutsätts förbättras betydligt. Regeringens ovilja eller oförmåga att angripamotsättningen mellan å ena sidan sänkta reallöner och höjda företagsvinster ochå andra sidan nödvändigheten av återhållsamhet med löneökningar finner motionärernaoroande. En sådan återhållsamhet i fråga om lönekraven kan åstadkommas ominkomsttagarna ändå får en real inkomstförbättring efter skatt. Detta kräveratt skattepolitiken möjliggör reala löneökningar efter skatt och att kampen motinflationen ges hög prioritet. Den offentliga utgiflsexpansionen måste därförstramas ål mer än vad LU 78 förutsatte. 1 motionen 2689 av m. fl. (c)anförs att den svenska ekonomin nu är inne i en konjunkturuppgång somnödvändiggör återhållande åtgärder. 1 detta läge hade ett initiativ för attkomma till rätta med budgetunderskottet varit ett viktigt inslag i denekonomiska politiken från en ansvarskännande regerings sida. , då dentreåriga mandatperiodens flesta och viktigaste reformbeslut skulle träffas,har vi emellertid en FiU 1978/79:40 13 Det är på regeringen ansvaret i första hand faller att gripa sigan de växande problemen med den offentliga sektorns underskott, ansermotionärerna. Men regeringen har i den reviderade finansplanen i ställetförsökt ge en ganska ljusbild av situationen för stunden och nöjt sig med attmarkera ökande svårigheter först längre fram. har man föreslagitofinansierade skattelättnader, ägnade att fördjupa dessa svårigheter. Motionärernavarnar för det växande budgetunderskottet. Trots att regeringen förfogat överden statliga utrednings- och informationsapparaten och på ett tidigt stadiumbör ha sett hur förutsättningarna skapats för en försämring av budgetsaldotfrån månad till månad har inga initiativ tagits för att på bred politisk frontgripa sig an svårigheterna, anför motionärerna. Problemets storieksordningframgår av räkneexemplet att hela produktivitetsökningen under ca fyra årtorde åtgå för att halvera det nuvarande budgetunderskottet till den merahanterliga nivån 25 miljarder, anförs det i motionen. Utvecklingeninom den kommunala sektorn resp. socialförsäkringssektorn kan enligtmotionärerna inte i någon större utsträckning motverka effekterna av destatliga underskottsökningarna på den konsoliderade offentliga sektorn. Detfinns enligt deras mening anledning att eftertryckligt understryka kommunernasansvar för att inte genom en expansion utöver det avtalade utrymmet om 3 %medverka till att undergräva den samhällsekonomiska balansen i en mycketallvariig situation. Genom sparande i andra sektorer av ekonomin kan denegativa effekterna på bytesbalans och inflation delvis skjutas på framtiden.Men då underskotten nått denna storleksordning blir effekterna häravbegränsade. Dessutom måste i själva verket både potentiella inhemska sparareoch utländska långivare se mera pessimistiskt på situationen ju längre framåt itiden de stora offentliga sparunderskotten sträcker sig. Resultatet blir etttotalt sparunderskott i den svenska ekonomin - dvs. vi fortsätter att konsumeramera än vi producerar - som yttrar sig i bytesbalansunderskott och ökadutlandsupplåning, konstaterar motionärerna. Centerpartietmarkerade och på nytt i samband med budgetpropositionen ivintras vikten av största återhållsamhet då det gällde nya offentliga utgifter,påpekas det i motionen. Detta skedde både med tanke på effekterna på budgetunderskottetoch det faktum att ytteriigare stimulansåtgärder för ekonomin knappast längreerfordrades. Redan de statsfinansiella perspektiven ärsåledes sådana att de bör påverka de ekonomiska besluten . Dåtrepartiregeringen avgick gick enligt motionärerna viktiga samordningsfördelarförlorade då det gällde utformningen av en konsekvent ekonomisk politik, medsikte på en varaktig stabilisering och i medvetande om de restriktioner som destrukturella bytesbalansunderskotten medför för den framtida ekonomiskapolitiken. Ett stort ansvar måste därför nu övergå till . Det ärangeläget att kortsiktiga hänsyn inte får försämra FiU 1978/79:40 14 möjligheternatill en konstruktiv ekonomisk politik på . Denfaktiska utvecklingen och har inneburiten snabbare expansion än någon tidigare förutsett, anför motionärerna. Enbalanserad konjunkturutveckling hotas av sammanfallande snabb ökning avhushållsefterfrågan, exporten, industriinvesteringarna samt den offentligasektorns behov. Konsekvensernaav en överhettning kan lätt få spridningseffekter i hela samhället.Bytesbalansmålet kräver dessutom att möjligheterna till exportexpansionutnyttjas fullt ut under de relativt goda år som 1979 och förra hälften av 1980synes innebära. Motionärerna pekar i sammanhanget på hur viktigt det är medeffektiva regionalpolitiska styrmedel för att nå en sådan spridning avefterfrågan att en allsidig utveckling av näringslivet och sysselsättningenkommer till stånd som det effektiva kapacitetstaket på detta sätthöjs. Attersätta olja med inhemska bränslen blir enligt motionärerna ett viktigt bidragtill en långsiktigt förbättrad bytesbalans. Detfinns, påpekar motionärerna, en påtaglig risk att vi på grund av partiellöverhettning och prishöjningsimpulser från väridsmarknaden fåren snabbarekostnadsutveckling än beräknat. Utan en målmedveten ekonomisk politik är detockså svårare att driva en framgångsrik prisövervakning. Ominflationsförväntningarna ökar, t. ex. till följd av föraningaromeninflations-skapande avtalsrörelse och hotande skattehöjningar ,bidrar detta till pristrycket. Medtanke på att utrymmet för realinkomstökningar enligt långtidsutredningenssannolikt optimistiska kalkyl framstår som begränsat, inte minst för den aktivagenerationen, är det enligt motionärerna olämpligt att på kort sikt utnyttjahushållskonsumtionen som ett dragspel, där alltför expansiva åtgärder undervåren av allt att döma måste följas av konsumtionsminskande åtgärder underhöstmånaderna. 1 sammanhanget måste också bytesbalanseffekterna av en alltförsnabbt ökande hushållskonsumtion beaktas. Mycket talar för att det vidnuvarande konsumtionsökningstal framför allt för med sig ökad efterfrågan påvaraktiga konsumtionsvaror av en typ som i den svenska ekonomin har ett högtimportinnehåll. Denstarkt ökade likviditeten i samtliga samhällsssektorer är inflationsdrivande,understryker motionärerna. I kompletteringspropositionen föreslås vissaåtgärder då det gäller att suga upp näringslivssektorns likviditet, något som ioch för sig på kort sikt kan framstå som angeläget. måste en åtgärdav föreslagen typ uteslutande ses som ett sätt att vinna rådrum införgenomgripande åtgärder som går till botten med problemen, anförs det imotionen. Vägledandeför de ekonomisk-politiska åtgärder som måste vidtas bör enligtmotionärerna vara följande: 1.En skatteomläggning måste koordineras med löneuppgörelsen, så att enkostnadsnivå uppnås som är förenlig med en återgång till balans gentemot FiU 1978/79:40 15 utlandetoch en varaktig minskning av inflationstakten. Budgetunderskottet måstesuccessivt nedbringas. De nödvändiga inkomstförstärkningarna måste ske i formersom underiättar lönerörelsen och långsiktigt tryggar sysselsättningen genom attinte försvaga näringslivets internationella konkurrenskraft. måste kräva attkraftiga insatser redan nu vidtas inom hela den statliga förvaltningen för attunder den stundande budgetbehandlingen en åtstramning av statsutgifterna skallkomma till stånd. Kommunerna måste ovillkorligenbegränsa sin konsumtionsutveckling så att denna ryms inom den överenskomnaramen om 3 96. Olika åtgärder måste sättas inför att genom ett förstärkt sparande i ekonomin skapa erforderligt rådrum föråterställandet av den samhällsekonomiska balansen. Hit hör förslaget omincitament till reinvestering av avkastningen på riskkapital, liksommöjligheterna att ytterligare utvidga hushållssparandet. Kraftfulla regionalpolitiskainsatser i decentralistisk riktning måste göras för att undvika överhettningtill följd av regionala obalanser. I fråga om utvecklingen på framhålls imotionen att återställandet av jämvikten gentemot utlandet måste prioriterasför att nationella politiska mål skall kunna fullföljas. Inflationstakten måstevaraktigt nedbringas, en maximinivå kring bör vara ett lämpligt riktmärke. Deninternationella utvecklingen är av avgörande betydelse för möjligheterna attuppnå jämvikt i bytesbalansen , understryker motionärerna.De uttrycker tveksamhet om realismen i den i den reviderade finansplanenredovisade prognosen över världshandelns tillväxt 1979-81,5 ä 6 96 ökning perår. a. oron för prisutvecklingen på olja och andra råvaror samt risken förökande protektionism gör att denna prognos kan förefalla för optimistisk, menarmotionärerna. Även bedömningen av produktivitetsreserven ifrågasätts imotionen. Strukturomvandlingen och avmodernisering-en inom delar avnäringslivet torde ha gjort det tvivelaktigt att räkna med enproduktivitetsreserv av den storiek som redovisas i den reviderade finansplanen.Motionärerna framhåller vidare nödvändigheten att förbättra avkastningen påsparande i form av riskkapital, så att förutsättningar skapas för ökadeinvesteringar i näringslivet. Dessutom måste budgetunderskottet nedbringas ochkommunerna begränsa sin konsumtionsutveckling. I motionen 2690 av m. fl. (vpk)erinrasom att närde borgeriiga partierna fick regeringsmakten i den senastekonjunkturnedgångens inledning så hette det att konsumtionen måste skäras nedoch att reformerna får vänta. Det var kris och näringslivet behövde alltönskvärt utrymme och ökade profiter. säger folkpartiregeringen attkonsumtionstillväxten måste begränsas och att reformerna får vänta (starkåterhållsamhet med de offentliga utgifterna) för nu går vi mot högkonjunkturoch företagen måste få FiU 1978/79:40 16 utnyttjade bättre tiderna och få bättre vinster. Om det inte finns en lågkonjunkturföratt motivera kapitalägarnas förmåner så finns högkonjunktur att ta till,skriver motionärerna. Trotshögkonjunkturen vill regeringen ha kvar möjligheten att kunna ge företagen dets. k. sysselsättningsbidraget för att hindra uppsägningar, som kan innebärastörningar på lokal arbetsmarknad, anför motionärerna. Bidraget utgår med 75 96av avskedshotad arbetskrafts lönesumma om hotet icke går i verkställighet.Motionärerna erinrar om att vpk skarpt kritiserade detta bidrag då det infördes1977. gäller att företag hotar med avsked för att komma iåtnjutande av bidrag. Bidraget är betänkligt som sysselsättningspolitik, menarmotionärerna. Denborgerliga sysselsättningspolitiken har enligt motionärernas mening gått ut påatt dölja arbetslösheten eller också utnyttjas arbetslöshet eller hot omarbetslöshet för att motivera olika stöd åt kapitalet. Arbetskraften skallhållas i beredskap för den händelse kapitalägarna i högkonjunkturen vill hamera arbetskraft. Några nya bestående arbeten utom den växande statliga ochkommunala byråkratin och inom den sociala servicen - vars utbyggnad borgarnadock vill hålla tillbaka - skapar inte de borgerliga, anför motionärerna. Eftersomden borgeriiga politiken innebär ett överiämnande åt kapitalägarna att skötaproduktionen kan den inte presentera konkreta mål, anför motionärerna. För enmedveten styrning av samhällsutvecklingen är det nödvändigt att storfinansensmakt bryts och att en ekonomisk politik förs inte bara oberoende av utan istrid mot storfinansens intressen. Denna grundförutsättning berörs inte iregeringarnas ekonomiska politik, skriver motionärerna. Finansplan efterfinansplan, nationalbudget efter nationalbudget skrivs som om storfinansen inteexisterar, som om inte kapitalkoncentrationen är en företeelse som skapargrundläggande och allt större problem för samhällsutvecklingen, som omkapitalexporten inte är ett växande problem och som om inte de multinationellaföretagen utgör allt större hot mot nationalstaterna och mot möjligheterna självständig ekonomisk politik. Borgeriig ekonomisk politik är att totaltblunda för maktfrågornas betydelse för den ekonomiska utvecklingen och denekonomiska politiken blir enligt motionärernas uppfattning därför enservicepolitik för storbolagen - antingen de är svenska eller utlandsägda. Kapitalkoncentrationen,de stora multinationella företagens och den inhemska storfinansens ökade makt -och den borgerliga politik som understödjer denna makt - har fört tillindustrinedläggningar, arbetslöshet, pris- och hyresstegringar, ekonomisk ochgeografisk koncentration, fortsatt och förvärrad utslagning, större klyftor isamhället, menar motionärerna. Dessa tendenser som verkar långsiktigt brytsinte av den nuvarande högkonjunkturen och kan över huvud taget inte brytas avkapitalistisk utveckling eftersom de är delar av eller uttryck för just denmoderna kapitalismens utveckling. De kan inte brytas med de innehållslösa målför FiU 1978/79:40 denekonomiska politiken och budgetpolitiken som på sedvanligt sätt presenteras.Den borgeriiga politiken står handfallen för de djupa och grundläggande problemkapitalismen skapar. Det krävs i stället att kvalitativt nya målsättningarsätts upp för den ekonomiska politiken. Det krävs en politik som syftar tillatt bana väg för en socialistisk samhällsomvandling, anför motionärerna. I fråga omutvecklingen på krävs i motionen att de traditionella målen för denekonomiska politiken ersätts av kvalitativt nya målsättningar i syfte att banaväg för en socialistisk samhällsomvandling. Den tillfälligakonjunkturförbättringen är en gynnsam tidpunkt för en omläggning av politiken.Motionärerna reser bl. a. följande krav. 100000 nya jobb , 300 000 nya jobb . Allaungdomar garanteras arbete, praktik eller utbildning. Wallenbergsimperiet överföres i samhällets ägo under demokratisk kontroll. Demokratiska fri- ochrättigheter för Avvecklingav kärnkraften påbörjas, satsning på varaktiga energikällor. monopolens grepp överpriser och Bort med moms på maten.Hård beskattning av kapital ochprofiter. 300000 nya och sanerade bostäder. 225000 nya daghems- och fritidshemsplatser. Sju timmars arbetsdag för alla. Alternativproduktion, dvs. produktion styrd av samhällets och människors behov. Allas rätt till ettmeningsfullt arbete säkras. Affärsbanker,försäkringsbolag och övriga kreditinstitut överföres i samhällets ägo underdemokratisk kontroll. Samhällsfonderna blirägare av alla stiftelser och investmentbolag. Löntagarmaktpå arbetsplatserna och demokratisk kontroll över det ekonomiska livet. Kärnkraften avvecklas helttill 1990. Varaktiga energikällor spelar huvudrollen i energiförsörjningen.Planering av ekonomin med utökade fackliga rättigheter. Övergång till produktionsbeskattning. En rymlig bostad med godstandard och bra boendemiljö till överkomlig kostnad åt alla. En bra och gratis daghems-och fritidshemsplats åt alla barn. Sex timmars arbetsdag för alla. 2 1978/79. FiU 1978/79:40 18 Nedskärningav de militära utgifter- Demokratiskt folkförsvar. Kamp för na med . internationell nedrustning och för- bud mot kärnvapen. 1 motionen 2691 av (apk) och AlfLövenborg (apk) hävdas att de förslag (eller krav) som fört fram i sin kampanj Sätt fart på utgörhuvudingredienserna också i kompletteringspropositionen. De är i korthet: Ytteriigare vinstökningar förföretagen (kapitalägarna) Skattesänkningar för de högstainkomsttagarna Fortsatt reallönesänkning förarbetarklassen genom s. k. "ansvarsfulla löneavtal" Fortsatt regional obalans genoms. "ökad rörlighet" på arbetsmarknaden. Motdenna bakgrund framstår enligt motionärerna den angivna målsättningen för denekonomiska politiken som bl. a. upptar full sysselsättning, rättvisinkomstfördelning och regional balans inte längre som enbart en plattityd utansom ett slag i ansiktet på de breda folklagren. Ettav många exempel på detta är enligt motionärerna att trots den av regeringenförväntade konjunkturuppgången och ökningen av industriproduktionen med 7 96så räknar man med att endast 25 000 personer behöver anställas medanavtappningen uppgått till drygt 100 000 industrijobb som en följd av att deledande industriföretagen flyttat produktionen från till länder ikapitalismens utmärker. Detta är en politik som understötts av regeringarnagenom en i realiteten fri kapitalexport, anför motionärerna. Motionärernahänvisar till att man i motionen 1978/79:1118 påvisat konsekvenserna av dennuvarande budgetpolitiken och de hot den utgör för de arbetande människornasframtida levnadsförhållanden. Dessa farhågor bekräftas vid en genomgång avkompletteringspropositionen, menar motionärerna. Dagenssituation för den svenska budgetpolitiken är, anför motionärerna, ett resultatav de senaste årens ekonomiska politik. Svångremspolitiken som resulterat i enoerhört stor inkomstomfördelningspolitik till de bäst ställda på det arbetandefolkets bekostnad har visat sig få de konsekvenser arbetarpartietkommunisterna påpekat vid fiera tillfällen. Den har orsakat stora skador försysselsättningen och det ekonomiska läget i och endast resulterat i vinsthausse och likviditetsackumulation hos de stora exportbolagen. 1979pekar på ett toppar för vinstutvecklingen hos storbolagen. Motionärernahänvisar i sammanhanget till vad man menar vara en förödande skarp kritik somriktas mot den förda ekonomiska politiken från TCO:s sida. Arbetarpartietkommunisterna avvisar förslaget i propositionen om s. k. konton för likviditetsutjämning.De ser detta förslag som bara en ny variant på förmåner tillprivatkapitalismen. I regeringens annars såljusa konjunkturbild finns det enligt motionärerna FiU 1978/79:40 19 enberättigad mörk fläck-en oljefläck. De ökade-och ökande-oljepriserna kaninnebära en ytteriigare belastning på statsbudgeten. Det är ett självför-vållatbekymmer som accentuerats av den absurda energipolitik som även regeringengodtagit och vars konsekvenser är ett ökat oljeberoende, anför motionärerna. I motionen 2692 av m. fl. (s) anförs attde nu föreliggande uppgifterna bekräftar farhågornaför en relativt kraftig uppbromsning i ekonomi. Mycket talar emellertidför att det kommer att dröja ett tag innan effekterna av denna sprider sig tillövriga delar av OECD-området och till världsekonomin i övrigt. Snarare finnsdet tydliga tecken på att konjunkturuppgången i vår nära omvärld förstärksunder 1979.1 både och i de nordiska länderna harman anledning att räkna med en kraftigare uppgång än . Detförefaller dessutom som om denna uppgång skulle få en för vår exportindustriförmånligare sammansättning än vad den haft . Ävenom utsikterna ter sig relativt ljusa på de för vår exportmest betydande marknaderna föreligger det dock en betydande osäkerhet omutvecklingen på , anför motionärerna. Den amerikanska konjunkturenhåller på att gå in i en klart långsammare konjunkturuppgång. Riskerna förattdenna kan slå över i en ren recession har ökat . Efter någontid är det ofrånkomligt att denna utveckling i sätter sinaspår även i . Man kan, hävdar motionärerna, därtill inte utesluta attden ekonomiska utvecklingen i kommer att föranleda en omprövning avden ekonomiska politiken i de tongivande länderna. Enytterligare anledning till osäkerhet om den framtida ekonomiska utvecklingen intebara i vår del av OECD-området utan i hela världsekonomin är utvecklingen påoljeområdet, påpekar motionärerna. De nu föreliggande tendenserna pekar på får räkna med fortsatta uppgångar i den genomsnittliga prisnivån påoljeprodukter under en framöver. Även på andra råvaror - dåfrämst metaller - har priserna stigit markant . Priserna påindustrivaror stiger likaså nu klart snabbare än vad de gjorde . Samtidigthar även utvecklingen på bytesbalansområdet utvecklats i en negativ riktning.Anpassningen av under- resp. överskott i bytesbalanserna inom industriländernahar blivit klart sämre. Växande obalanser i betalningarna mellanindustriländerna och ett ökat inflationstryck kan sammantaget komma att påtagligtdämpa tillväxten i väridsekonomin framöver. Den på kort sikt viktiga slutsatsenär att de uppgångstendenser som kan registreras på bl. a. exportområdet kankomma att bli svagare redan mot slutet av innevarande år, anförs det imotionen. Detär enligt motionärerna mycket som pekar på att den svenska ekonominnu befinner sig i en uppåtgående konjunkturfas. FiU 1978/79:40 20 stagnationhar vi således nu möjligheter att ta tillbaka en del av det som vi förioratunder 1977 och 1978. På flera punkter har man dock anledning att ifrågasätta debedömningar som redovisats i den reviderade finansplanen, anför motionärerna.En av dessa gäller den optimistiska exportprognosen. Denna bygger bl. a. på enförutsättning om en vidmakthållen uppgång inom OECD-området. senaste prognos skulle man dock ha anledning räkna med enviss försvagning av utvecklingen i vår omvärld under senare delen av 1979.Något hänsynstagande till detta synes emellertid inte ha skett i regeringensbedömningar. Dessa bedömningar bygger på förutsättningen om ett fortsattåtertagande av marknadsandelar. Motionärerna ifrågasätter emellertidmöjligheterna härtill, mot bakgrund av de svenska företagens redan genomfördaoch planerade prishöjningar. Den förväntade exportökningen kan också komma attdämpas på grund av svårigheterna för skogsindustrierna att få fram dennödvändiga skogsråvaran. reviderade finansplanen presenteras en prognos för bytesbalansen sominnebär att underskottet på denna skulle växa från ca . Motionärerna påpekar att regeringen på denna punkthar korrigerat bedömning som resulterade i ett ännustörre underskott - nämligen .