bet · G201JoU30 · 1978-12-31 00:00:00 — Vadbeträffar de krav som i fortsättningen bör ställas på beståndsanläggningenskall enligt skogsutredningen allmänt gälla en skyldighet att trygga återväxtav skog med tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt. Genom attställa krav på tillfredsställande återväxier har utredningen velat markera attdet i ett par hänseenden skall kunna ställas strängare krav än hittills.Sålunda bör enligt utredningen lövirädsinblandningen i barrskogen minskas. Detinnebär alt lövträdsplantor i mindre utsträckning än skall godtas somhuvudplantor i barrskogsåierväxlerna. Vidare bör enligt utredningenproduktionsförmågan hos svagare marker och marker i dåliga avsättningslägenutnyttjas bättre än vad som följer av de krav som ställs . Strängareåierväxikrav bör därför ställas främsl i fråga om marker i ochsärskilt i dess inland. Jordbruksministernkan på förevarande punkt inte helt ansluta sig till vad utredningen har anföri.En bestämmelse i skogsvårdslagen som allmänt anger kravet på återväxterna börvisserligen formuleras så att i viss utsträckning högre anspråk än hittillsskall kunna ställas på besiåndsanlägg-ningen. Jordbruksministern är emellertidinte f. n. beredd att förorda att det med stöd av bestämmelsen gesdetaljföreskrifter som i den utsträckning utredningen tänkt sig skiljer sigifrån de nu gällande. Med de brister de JoU 1978/79:30 38 senasteårens återväxier uppvisar börenligt hans mening ansträngningarna i första handinriktas på att uppfylla krav motsvarande dem som kan ställas . För alt nådit k rävs del som har framhållits en avsevärt förbättradbeslåndsanläggning. Enligtmotionen 2278 är de krav på skärpta tillämpningsföreskrifter som utredningenföreslagit väl motiverade. Myckel av de brister som finns i de senaste årensdåliga återväxier är direkta effekter av for låga krav i tillämpningsföreskrifternaför beståndsanläggning. De åberopade bristerna motiverar snarare enligtmotionärernas mening en skärpning av tillämpningsföreskrifterna. Motionärernaföreslår därför, au uttalar sig för att de krav på beståndsanläggningarsom förordals av skogsutredningen skall ligga till grund för utformningen avtillämpningsföreskrifterna till skogsvårdslagen. mening bör de med stöd av lagen utfärdade foreskrifterna utformas såau de kan göras gällande även i de fall slalsbidrag inte kan ställas tillmarkägarens förfogande. När bidrag utgår bör självfallet som jordbruksministernanför högre krav kunna ställas på besiåndsanläggningarna. Utskottet finneringen anledning till erinran mol Jordbruksministerns bedömning, somsammanfattningsvis innebär att andelen skogsodling bör öka men audetaljföreskrifterna för beslåndsanläggningen bör ges ett innehåll som vadgäller kravnivån i allt väsentligt överensstämmer med innehållet i de nugällande tillämpningsanvisningarna. I motionen 2278 framfört yrkande omytterligare skärpning av kraven på beslåndsanläggningen är utskottet såledesinte berett biträda. Motionen avstyrks följaktligen i denna del. 7S lagförslaget innehåller dels ett åläggande för skogsägare att vid anläggningav ny skog vidta de föryngringsåtgärder som behövs för att trygga återväxten avskog av tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt, dels ettbemyndigande för regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer attmeddela föreskrifter för hur anläggningen av ny skog i enlighet med i detföregående angivna krav skall gå lill och hur den nyanlagda skogen skallvårdas. Bemyndigandet avser föryngringsmetod, markberedning, sådd, plantering,vård av plantskog och andra åtgärder. Enligtmotionen 2275 är det i propositionen framlagda förslaget i vad avser 7 § att gåalltför långt i detaljutformning. Motionärerna anser bl. a. att lagen inte börreglera de metoder som skall användas i skogsbruket utan endast ange de kravsom samhället ställer i fråga om resultaten av verksamhelen. Enligt motionenbör del räcka med au i lagiexen ange alt bemyndigandet bör avse rätten attmeddela föreskrifter om de föryngringsåtgärder som kan behövas för all tryggaåterväxten av skog av tillfredsställande täthet och beskaffenhet i övrigt. Äveni motionen 2274 framförs förslag om ändring av förevarande paragraf ilagförslaget. Enligt motionärernas mening bör paragrafen ge möjlighet lillföreskrifter om vilka krav som skall siällas på nyanlagd skogs beskaffenhei ochinom vilken lidrymd de skall vara uppfyllda på salt som sker i 14 ij JoU 1978/79:30 39 Myndigheterna skall däremot icke i detalj föreskriva vilka åtgärder somskall vidtas för kravens uppfyllande. 1 den åsyftade paragrafen i nugällande skogsvårdslag stadgas bl. a. alt sådana åtgärder skall vidtas, som ärerforderliga för alt nöjaktig återväxt inom skälig tid efter avverkningenkommer att finnas på det avverkade området. Utskottetvill erinra om att jordbruksministern i inledningen av sin allmänna motiveringtill nu föreliggande lagförslag har framhållit att en skogsvårdslag inte börsyfta till en detaljreglering av del sätt på vilket varje skogsägare skallsköta sin skog. Bland annat talar de skilda förutsättningarna för skogsbrukinom olika delar av landet mot delta, liksom också de skiftande företagsformeri vilka näringen bedrivs. Utskottet har uttryckt samma uppfattning somJordbruksministern härvidlag. Som redovisats har Jordbruksministern i vadavser kraven på beståndsanläggningen anföri alt han, även om del införs enbestämmelse i skogsvårdslagen som anger att i viss utsträckning högre anspråkän skall kunna ställas, inte är beredd att f. n. förorda attdetaljföreskrifter utfärdas som i mera avsevärd mån skiljer sig från de nugällande. Utskottetkan inte finna alt det råder någon principiell skillnad i synsättet mellanmotionärerna och jordbruksministern i nu förevarande fråga. I 7 § lagförslagetangivet bemyndigande anvisar inte hur långt i detalj de berörda föreskrifternabör gå; endast vilka slag av åtgärder som kan komma i fråga. För den kommandeutformningen av ifrågavarande föreskrifter måste självfallet förut angivnaallmänna motivutlalanden, därest godkänner desamma, bli vägledande. Föregen del har utskottet inte något att erinra mot att regeringen eller, efterregeringens bestämmande, på sätt i propositionen angesbemyndigas au meddela närmare föreskrifter om hur anläggningen av ny skog skallgå till, m. m. Med anledning av uttalandet härom i motionen 2275 vill utskottetframhålla att regeringens förslag innebär att det liksom nu bör finnasmöjlighet för de skogsvårdande myndigheterna att med förut angivna allmännabegränsning även gå in på metodfrågor. Utskottet har inte något att invändahäremot. a. kan det finnas anledning alt utfärda föreskrifter om undervilka förutsättningar självföryngring får tillämpas. Lagförslaget tillstyrksalltså i förevarande del. 1motionerna 2274 och 2275 framlagda förslag lill ändringar i 7 i) lagförslagetbör i enlighet med utskottets nu redovisade ställningstagande lämnas utanriksdagens vidare åtgärd (yrkandena 3 resp. 5). Enligtnuvarande lagstiftning ställs inte några krav på vård av den nyanlagda skogenefter det att skogen lämnat plantsladiet. En virkesproduktion inriktad på ihuvudsak barrträd lämpade för industriell förädling kräver emellertid enligtskogsutredningen röjning när skogen är och alltså ärau anse som plantskog. Med hänsyn härtill och till att röjningsbehovet hittillsinte på långt när tillgodosetls i önskvärd utsträckning föreslår utredningen att markägarna åläggs skyldighet att ulföra även JoU 1978/79:30 40 ungskogsröjning.Jordbruksministern ansluter sig till utredningens förslag, som hanerinrar om att han på annat ställe i propositionen uttalat sig för en i stonsett bibehållen volymandel lövträd i skogarna. Reglernaom röjningsskyldighei återfinns i 9 § lagförslaget, enligt vilken paragrafröjning av plantskog eller ungskog skall ske, när skogen är så tät eller avsådan beskaffenhei i övrigt ail produktionen av värdefullt virke väsentligthämmas. Omskogen är nära gallringsbar ålder, får i särskilda fallmedge alt röjningen ersätts med tidig gallring. Utskottethar för sin del ingen invändning mot i propositionen framlagt förslag i nuförevarande avseende. Som sägs i specialmotiveringen till 9 § lagförslaget kaninförandet av en röjningsskyldighet med hänsyn till det föreliggande storabehovet av ungskogsröjning övergångsvis skapa problem. I den mån problemen intekan lösas med tillstånd till gallring får särskilda föreskrifter meddelas. Ettbemyndigande att meddela sådana föreskrifter har tagits in iövergångsbestämmelserna. Imotionen 2281 krävs att meddelar föreskrifter oin genomförandeav eftersläpande stamkvistning och eftersläpande röjningsarbeten. Såvitt avserröjningsarbeten ger 9 S förslaget till skogsvårdslag de grundläggandeförutsättningarna att tillgodose syftet med förevarande motionsyrkande.Utskottet, som vill framhålla att frågan närmast hör till regeringensansvarsområde, finner sig inte böra föreslå någon särskild åtgärd frånriksdagens sida med anledning av motionen 2281 i denna del. Till frågan omstamkvistning återkommer utskottet i det följande vid behandlingen avregeringens förslag beträffande anslaget till skoglig forskning. Enligt Jordbruksministern bör formerna föravverkning regleras mera fullständigt än vad som är fallet i den nuvarandelagen. Bestämmelsen om att en gallring skall vara ändamålsenlig för skogensutveckling gäller inte den äldre, avverkningsmogna skogen. Skyldighetenatt vid slutavverkning ta hänsyn till möjligheterna att få till stånd enåterväxt är också begränsad. Jordbruksministern anser det vara angeläget altdet i lagstiftningen klargörs att en huggning för all vara tillåten antingenskall utföras som en bestånds-vårdande åtgärd eller som en slutavverkninginriktad på att ersätta den avverkade skogen med ny skog. Enligtspecialmoliveringen avser bestämmelsen om slutavverkning i normalfallettrakthuggning med eller utan fröträd. Enligt uttalanden i propositionen kandock annan avverkningsform undantagsvis komma i fråga i fjällskogsområdena. Imotionen 2262 anförs att del finns områden i vårt land, där även plockhuggning(blädning) med fördel kan användas. Motionären framhåller att den kategoriskautformningen av specialmotiveringen kommer att tolkas som ett förbud med sådanavverkning, något som motionären förmodar JoU 1978/79:30 41 knappasthar varit avsikten. I motionen föreslås att etl tillägg införs i lagtexten avinnebörd alt, när särskilda skäl föreligger, annan avverkning bör fä ske, omgodtagbar återväxt garanteriis. Utskottetvill fästa uppmärksamheten på att slutavverkning enligt proposilionen skallbedrivas på etl sätt som är ändamålsenligt för anläggning av ny skog. Utskottetdelar Jordbruksministerns uppfattning att det är angeläget att delta kommertill uttryck i lagtexten. Som sägs i propositionen innebär sådan avverkning inormalfallet trakthuggning med eller ulan fröträd. Jordbruksministern finnerdet dock som antytts angeläget att understryka att det inom fjällskogsområdenakan komma i fråga andra former av avverkning som bör Jämställas medslutavverkning trots att en stor del av skogsbeståndet lämnas kvar. Avpropositionen framgår att nu nämnda avverkningsform, s. k. fjällskogsblädning,är avsedd att vara det enda undantaget från normalregeln. Utskottet har ingenannan bedömning härvidlag. Metoden med s. k. Oällskogsblädning kommer atttillämpas endast inom områden som med stöd av skogsvårdslagen har förklaratsvara svårföryngrade. Inom nämnda områden krävs tillstånd för avverkningen ochavverkningen står alltså under skogsvårdsslyrelsens kontroll. Utskottet,som inte heller i övrigt finner anledning till erinran mot vad i proposilioneni nu förevarande sammanhang anförts, förordar au antar 12 S iregeringens förslag till skogsvårdslag. Motionen 2262 avstyrks följaktligen iförevarande del. Detbör framhållas att den förordade bestämmelsen om tillåtna avverkningsformersjälvfallet inte är avsedd att lägga hinder i vägen för fällandet av enstakaträd för husbehov. Närdet gäller skyddet för den växande skogen föreslås i propositionen enbestämmelse som direkt knyter an till intresset av att erhålla en högvirkesavkastning. Bestämmelsen ingår som 13 S i lagförslaget och stadgar bl. a.att skog inte far slutavverkas förrän den har nått sådan ålder att endast enmindre ökning av dess medelprodukiion kan erhållas, om skogen får slå kvar.Medelproduktionen beräknas som tillväxten i medeltal per är från det att skogenanlades. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas meddela föreskrifter om dentidigaste slutawerkningsålder som skall gälla för olika trädslag inom skildadelar av landet på mark av olika bonitet. Skogvårdsstyrelsenskall i särskilda fall få medge undantag från ny.ss angivna huvudregel. 1motionen 2275 anförs att det från produktionssynpunkt är väsentligt attbestånd, som i förhållande till markens produktionsförmåga är dåligtbesiockade, omförs till växtliga bestånd. Etl sådant omförande får ejförhindras av förevarande stadgande i skogsvårdslagen. Därför bör paragrafenendast avse den bättre delen av befiniliga bestånd. Hänsyn skall också tas lillträdslag, skador, röta, dimensionsuiveckling och luckighel. Motionärernaföreslår att paragrafen 13 omformuleras så all den begränsas till att endast JoU 1978/79:30 42 avseskyddet på skog med hög slutenhet. Enligtutskotieis mening bör regeringens lagförslag på denna punki kunna godiagas. Etlbifall lill del i motionen 2275 framlagda förslaget skulle medföra alt skyddetlorden växande, icke avverkningsmogna skogen urholkades. Ett sådant skydd harvarit ett av de väsentligaste inslagen i hittillsvarande skogsvårdslagar och ärdel också i den nu föreslagna lagen. Motionen 2275 avstyrks således iförevarande del. Utskottetstillstyrkan av regeringens förslag i nu berört avseende innebär också attutskottet ej funnit skäl biträda eit i motionen 2281 framfört förslag om etlsärskilt tillägg lill 13; lagförslagei, innefaiiande bemyndigande för regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer att meddela bestämmelser om hurhyggesavfallet skall behandlas för alt i samband med röjning, gallring ochslutavverkning kunna tillvaratas. Utskottetvill erinra om alt det inom projektet sluderals vilkamöjligheter som praktiskt och ekonomiskt finns alt tillvarata en större del avträden i avverkningarna. Vid en årsavverkning av 75 milj. m-'sk anses det påsikt vara möjligt all tillvarala 7-8 milj. mfubmera virkesråvara för industriellanvändning än vad som sker . Drygt hälften av denna kvantitet skulleerhållas genom brytning av stubbar efter slulav-verkningar. Övriga kvantiteterkommer huvudsakligen från småträd som lämnas kvar i skogen vid röjningoch gallring samt från toppar. Avgörande för i vilken utsträckning dessamarginalråvaror verkligen kommer att tas till vara och utnyttjas är industrinsmöjligheter lill alt ekonomiskt förädla dem. Kostnaderna för transport ochtillredning är högre och kvaliteten på de fibrer som erhålls ur stubbar ärlägre än hos traditionellt stamvirke. Enligtpropositionen finns det starka skäl fören fortsatt ransonering av den äldreskogen. En grundläggande bestämmelse härom ges i 14 v? Enligtdenna paragraf svarar skogsmarkens ägare för att slutavverkning bedrivs så atten Jämn åldersfördelning av skogen på hans brukningsenhet främjas. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas nieddela föreskrifter omhur stor andel av en brukningsenhets skogsmarksareal som eller eljestperiodvis får slutavverkas. Skogsvårdsstyrelsenskall enligt förslaget i särskilda fall få medge undantag från Jämnhetskravet.I en kommentar till lagbestämmelsen anför jordbruks-niinistern att mindrefastigheter bör undantas från ransoneringsbestämmelserna. 1motionen 2275 instämmer man med Jordbruksministern i sistnämnda uttalande.Motionärerna utgår då från att härmed avses att ransoneringsbe-siämmelsen iframtiden ej skall omfatta mindre fastigheter än f n. Detta skulle innebära attbestämmelsen ej omfattar fastigheter mindre än ca 25 ha produktiv skogsmark. Imotionen förordas att gör ett klarläggande uttalande på denna punkt. JoU 1978/79:30 43 Enligt utskottets mening kan ifrågasättas detlämpliga i alt genom ett bindande riksdagsuitalande generellt fastställagränsen för vilka fastigheter som bör lämnas utanför ransoneringskravei.Förhållandena inom skogsbruket är som i det föregående framhållits starktskiftande mellan landets olika delar. Även ändra omständigheter kan motivera enviss flexibilitet vid bedömningen av här berörda gränsdragningsfrågor.Skogsutredningen anser för sin del alt undantagsregeln förslagsvis bör gällasådana enheter vars totala produktionsförmåga ligger under ca 50 m sk per år.Utredningens förslag lorde kunna tjäna som viss vägledning för bedömningen avvilken ungefärlig storieksordning det här bör röra sig om. Vid sidan av den allmänna bestämmelsen om hänsynlill naturvården finns i den nuvarande skogsvårdslagen särskilda regler försvårföryngrade skogar och skyddsskogar. Regeringen kan förordna att särskildabestämmelser om avverkning och återväxtåtgärder skall gälla sådana skogar. Tillde svårföryngrade skogarna räknas skogar i särskilt utsatta lägen, där det kanvara omöjligt eller mycket svårt alt åstadkomma en återväxt, om avverkningensker på ett olämpligt sätt. De svårföryngrade skogarna i norra utgörockså ett skydd mol all IJällgränsen fiyttas ner. Skyddsskogarna är skogar sombehövs för att förhindra sand- eller jordflykt. De särskilda bestämmelsernainnebär att tillstånd fordras för all avverkning utom förden som sker för husbehov. Enligtregeringens förslag bör särskilda regler för skyddsskogar och svårföryngradeskogar finnas även i en ny skogsvårdslag. Tillämpningsområdet för dessabestämmelser såsom detta bestämis genom fattade beslut föreslås oförändrat medden vidgning som följer av att skogsvårdslagen görs tillämplig på allskogsmark. Enligtproposilionen bör samma särbestämmelser gälla för både skyddsskogar ochsvårföryngrade skogar. Förslaget innebär i den delen att skogsvårdsstyrelsenockså vid prövning av tillstånd till avverkning av svårföryngrad skog skallkunna beakta skyddet mot sand- eller Jordflykt på angränsande marker. I övrigtföreslås den ändringen att tillstånd inte skall krävas för gallring och röjningsom främjar skogens utveckling medan däremot all slutavverkning och avverkningfor omläggning av skogsmarken skall vara underkastad tillsiåndsivång. De nyabestämmelserna ingår i 19 ! Imotionen 2278 vänder sig motionärerna mol att tillstånd i fortsättningen inteskall krävas för röjning och gallring i förevarande skogar. Motionärerna pekarpå att de skogar det här är fråga om finns i myckel känsliga områden. Enfelaktigt utförd gallring i svårföryngrade områden i närheten av barrskogsgränsenkan, anför motionärerna, bl. a. få myckel svåra konsekvenser för beståndetsfortsatta utveckling. Motionärerna föreslår därför att 19; lagfor- JoU 1978/79:30 44 slagetändras så att även för gallring och röjning krävs tillstånd avskogsvårdsstyrelsen. Föregen del ansluter sig utskoilet till regeringens förslag, som ocksåöverensstämmer med vad skogsutredningen förordat. Uiskoitet vill med anledningav vad motionärerna anför i likhet med Jordbruksministern erinra om att enröjning eller gallring för att vara tillålen måste vara ändamålsenlig for skogensutveckling. Även om det är särskill viktigt att gallringarna utförs på ettriktigt sätt i framför allt den svårföryngrade skogen anser utskottet det intebefogat att kräva särskill tillstånd också för dessa huggningar. LiksomJordbruksministern anser utskottet det inte heller nödvändigt att kräva ettformellt samråd mellan och i varjelill-siåndsärende. Som anförs i proposilionen far det förutsättas attskogsvårdssiyrelsen rådgör med i alla de fall då övervägandenakräver tillgång till särskild sakkunskap i naturvårdsfrågor. Vadnu anförts innebär alt utskottet anser att motionen 2278 i förevarande del börlämnas ulan bifall. Utskottetfinner inte heller påkallat att påyrka någon särskild åtgärd medanledning av den under allmänna motionstiden väckta motionen 1458, varihemställs om åtgärder för utarbetandet av bestämmelser om skogsbruket inom defjällnära skogarna så att alla ekologiska aspekter beaktas. Enligt utskottetsuppfattning tillgodoses i motionen framförda önskemål i allt väsentligt genomde förslag som framlagts i nu föreliggande proposition och som utskottet nyssbiträtt. Utskottet vill framhålla att den avgjort största markägaren iifrågavarande områden är staten, företrädd av domänverket. I propositionenerinras om att domänverket i börian av 1950-lalei på den mark i norra förvaltas av verket drog upp den s. k. skogsodlingsgränsen. harbedömt att det ovanför denna gräns tills vidare är så biologiskt och ekonomiskttvivelaktigt att bedriva skogsbruk att någon sådan verksamhet inte skallförekomma. Undersökningar pågår för att finna lösningar på dessa problem.Resultaten kan inte väntas . Med stöd av skogsvårdslagen harför övrig mark i norra gränsen dragits upp för svårföryngrad skog.Avverkning ovanför denna gräns får som nämnts ske först efter tillstånd avskogsvårds-Styrelsen. Sådant tillstånd brukar ges om inga återväxtproblemväntas uppstå eller om en försiktig avverkning kan göras, s. k.fjällskogsblädning. Även om den största markägaren i dessa områden är staten,finns det också enskilda mindre skogsägare som har hela sitt skogsinnehav däroch är beroende av delta för sin försörjning. Visst skogsbruk inom området ärockså av belydelse tor sysselsättningen lokalt. Att helt hindra avverkningfinner utskottet i likhet med jordbruksministern därför inte rimligt. Genom detnyss nämnda kravet pä tillstånd kan allvarliga missgrepp undvikas . Genomatt också underrättas om planerade avverkningar föreligger ytterligaremöjligheter att ingripa i de fall där naturvårdsinlresset är särskill starkt.Något skogsbruk i de former som förekommer i andra delar av landet kan JoU 1978/79:30 45 enligtpropositionen inte bli aktuellt de närmaste decennierna. 1 sammanhanget villutskottet också fästa uppmärksamheten på att även statens skogar i nu aktuelltområde vid bifall till vad utskottet förordat i fortsättningenkommer under skogsvårdsstyrelsernas tillsyn på samma sätt som övrig skogsmark. Ipropositionen föreslås att del i skogsvårdslagen las in ett bemyndigande förregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter omvilka hänsyn som skall las till naturvårdens intressen vid skogens skötsel.Sådana föreskrifter skall kunna meddelas i fråga om bl. a. hyggenas storlek ochform, beståndsanläggning, k varlämnande av grupper a v träd, enstaka träd ochbuskar samt i fråga om skogsbilvägars sträckning. Föreskrivna åtgärder skallkunna förenas med ett rationellt skogsbruk. De får därför inte vara såingripande alt pågående markanvändning avsevärt försvåras. Bemyndigandetåterfinns i 21 i; lagförslaget. Regeringensförslag innebär att kraven på hänsyn till naturvårdsiniressena inomskogsvårdslagstiftningen kommer till uttryck dels liksom i en erinrani skogsvårdstagens inledande paragraf, dels i föreskrifter meddelade med stödav nyssnämnda bemyndigande. Närmare synpunkter på frågan i vilka hänseendensådana föreskrifter bör kunna meddelas lämnas i den allmänna motiveringen tillföreliggande lagförslag, lill vilken utskottet tillåter sig hänvisa. Enligtpropositionen bör nalurvårdsbestämmelser kompletteras medmöjligheter till vissa tvångsåtgärder. Skogsvårdsslyrelserna bör således kunnage förelägganden i det enskilda fallet om vilka åtgärder som skall vidtas föralt uppfylla föreskrifterna. Sådana förelägganden skall kunna förenas med vite,och överträdelser av föreläggandena skall också kunna medföra bötesstraff Iproposilionen framhålls dock att skogsvårdsstyrelserna sä långt möjligt bör gåfram med i första hand upplysningar och råd. berörda frågor regleras i 24 i;lagförslaget. Enligtmotionen 2274 är det angeläget alt naturvårdens krav blir beaktade inom deområden av landet som har belydelse från nalurvårdssynpunkt. Dessa krav fåremellertid ej drivas så långt att de blir ekonomiskt belastande på de enskildaskogsföretagen.