bet · G201JoU3 · 1978-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om tillvaratagande av bär och svamp, m. m. I motionen 1977/78:597 av ochtredje vice talmannen (båda fp) hemställs att hosregeringen begär en utredning med uppgift att utvärdera erfarenheterna av detfinländska bär- och svampplockningssystemet samt all överväga införandet av etlliknande system i . 1motionen 1977/78:1617 av () hemställs att hosregeringen anhåller om åtgärder i syfte alt ge allmänheten rådgivning om svampunder viss lid . I motionen 1977/78:597 hänvisas lill att man iFinland för att i större omfattning ta till vara sådana naturtillgångar somvilda bär och svamp började att utbilda plockare och konsulenter.Huvudvikten har varit lagd på utbildning av svampplockare, men de utbildade plockarnagörs också förtrogna med plockning och hantering av vilda bär. Enliglmotionäremas mening talar starka skäl för att erfarenheterna av det finländskabär- och svampplockningssystemet utvärderas och att ett liknande syslemövervägs även för del. Under goda svamp- och bärår har i vårt landväldiga mängder bär och svamp förstörts utan att komma till någon nytta.Samtidigt har ett stort antal ungdomar gått utan sysselsättning. För många avdessa har det säkeriigen, liksom i , varit mera meningsfullt med någraveckors samhällsnytlig insats som bär- och svampplockare. Det är naturiigtvisviktigt att elt system i utformas så, att inte de som plockar bäroch svamp på sin fritid drabbas. 1 molionen påpekas att det redan nu finns uppköpareav bär på fiera orter i mellersta och norra . Imolionen 1977/78:1617 erinras om att intresset föratt plocka svamp och utnyttjadessa som livsmedel har ökal enormt i vårt land . Undergoda svampsäsonger har svampplockningen blivit något av ett folknöje som är välförenat med nyttan av all vistas i skog och mark och som dessutom ger etlnjutbart tillskott i hushållet. Mende flesta svampplockare besitter endast ett begränsat kunnande om olikasvamparter och deras användbarhet som föda. Följaktligen är behovet avrådgivning mycket stort . 1 1978/79. JoU 1978/79:3 2 1 finns inte någon utbyggd rådgivnings-eller upplysningsverksamhet avseende identifiering av svamp. Naturhistoriskariksmuseet i Slockholm brukar emellertid ställa upp med personal som kan hjälpaallmänheten på höstarna med att besvara frågor om svamp. Förutom riksmuseetbrukar även ett (åtal kommunala hälsovårdsnämnder hjälpa allmänheten med desssvampfrågor. I fiera kommuner finns emellertid ingen sådan service alt tillgåför allmänheten. Motionärerna framhåller all det naturiigtvis kan diskuteras omdet skall vara en samhällets uppgifi alt upprätta en rådgivande servicefunktionpå detta speciella område. Svampplockningen är emellertid etl nog såomfattande inslag i folkhushållel. Men mycket mera svamp skulle plockas ochtillvaratas i hushållen, om man säkert kunde identifiera de olika arter manstöter på i skog och mark. De flesta svampplockare begränsar sig av osäkerhettill några få arter. I molionen erinras vidare om att det inträffarmånga svampförgiflningar runt om i landet. Del har också hänt all mer ellermindre giftig svamp saluhållits på torget. I motionen nämns att statenslivsmedelsverk ijanuari 1978 sänt ut en skrivelse lill kommunernashälsovårdsnämnder för att utröna behovet av information och anvisningar förlivsmedelskontrollen av svamp och kontrollen av svamp och svampprodukter. Uppgifterangående utbildningen av svamp- och bärplockare i av den totala arealen i består avskogsmark, som läcker en yta om 18 milj. ha. Skogarna ligger främst i östra ochnorra och i del s. k. De bästaplockningsområdena för bär och svamp vidtar norr om linjen mellan Björneborgoch Villmansirand. Också de myrar som ännu befinner sig i naturtillstånd geransenliga skördar av hjortron, iranbär och svamp, i tillägg lill de egentligaskogsområdena. Man har uppskattat att den totala skörden av förnämstaskogsbär (lingon, blåbär, hjortron, iranbär) uppgår lill mellan 1000 och 2000milj. Under de bästa bäråren har man kunnat tillvarata mellan 40och 50 milj. kg., del vill säga . Vad svamparna beträffarärtillvaratagandet ännu mer bristfälligt. Om man uppskattar den totala skörden avätliga svampar till 700-1000 milj. kg. , insamlas bara en procent häravför konsumtion. Föratt i god lid kunna informera affärslivets representanter om hurdan bär- ochsvampskörden förväntas bli, har man i börjat utveckla metoder för attkunna ge pålitliga skördeprognoser. Pellervo-Sällskapetsmarknadsforskningsinstilul handhar uppgörandet av dessa prognoser i samarbetemed avdelningen för forstundervisning vid yrkesutbildningsstyrelsen. JoU 1978/79:3 3 Utbildningenav konsulenter och plockare För alt effektivera tillvaratagandet av svamp ochbär och för alt öka användningen av dem och kunna leverera svamp och bär förhandel och expon, började man med en regelbundet återkommandeutbildning av kommersiella svampkonsulenler. F. n. svararyrkesutbildningssiyrelsens avdelning för forstundervisning för denna verksamhei.Utbildningen är förlagd till fyra olika forstläroanstalter i olika delar avlandet, av vilka envar har sitt distrikt. Den svenskspråkiga undervisningenäger rum i . Grundkursen för svampkonsulenter räcker envecka, och under den koncentrerade kursen undervisas konsulenterna i hur manidentifierar, klassificerar och behandlar de viktigaste handelssvamparna (ca 30arter). Konsulenterna får också lära sig alt särskilja de ätliga svamparna frånlikartade imitatörer eller härmningssvampar. Man fäster dessutom specielluppmärksamhet vid identifiering av och undervisning om giftiga svampar. Somlärare vid kurserna har man 19 svampinspektörer, som har akademisk utbildning. Svampkonsulenternautbildar i sin tur kommersiella plockare på sina hemorter under endagskurser.Under plockarkurserna berör undervisningen högst 3 svamparter per kurs. Islutet på kursen ilr plockaren ett kon, där man antecknar den eller de svamparvederbörande är berättigad att plocka och saluföra. Central uppköparnas matlagningsstationeranser detta kon garantera kvalitativt god svamp. Yrkesutbildningsstyrelsenbetalar ersättning lill konsulenterna för denna utbildning. I övrigt bedriversvampkonsulenterna detta arbete som en binäring och sysslar med rådgivning omsvampar jämsides med sitt ordinarie arbete eller som fritidssysselsättning. Manhar också tre dagars fortsättningskurser för svampkonsulenlerna där de kanfördjupa sina kunskaper och färdigheter och inhämta nya rön. Underfortsättningskurserna går man också mer in på frågor som har att göra medbärplockning. Framtill har 1 168 kommersiella svampkonsulenler utbildats för olika delarav landet, och dessa har å sin sida utbildat ca 35 000 plockare. utbildas66 nya konsulenter, huvudsakligen för sådana områden där etl vakuum existerar. Utskottet har inhämtat yttranden över motionernafrån , giftinformationscenlralen, naturhistoriskariksmuseet, , , statens naturvårdsverk.Studieförbundet , och . Tillulskollet har även inkommit en skrivelse i ämnet från iVäsiernorriands län. 1* 1978/79. JoU 1978/79:3 4 anser det angelägel medhänsyn till bl. a. friluftslivet och människors umgänge med och kännedom omnaturen all intresset för i synnerhet svamp stimuleras. Svamp och i viss månvilda bär är en naturresurs, som f n, utnyttjas alltför litet. Verket finnerdel rimligt all samhället stödjer upplysning och utökad undervisning om svampvia massmedia, genom informationsskrifier och via befintliga kanaler tillutbildningsförbund, föreningar och skolan. Ett viktigt led i verksamheten ärsvamprådgivning, som bör tillhandahållas . Därvid bör i förstahand befintlig kunskap hos bildningsförbund, föreningar och enskilda utnyttjasoch stödjas ekonomiskt. Om konsumtionen av inhemska vilda bär och svamparökartorde privata kommersiella intressen se till att plocknings-, hämtnings- ochuppköpssystem ytteriigare byggs ut. finner del därför intevara nödvändigt all samhället går in på delta område med stödåtgärder. Enliglarbetsmarknadsstyrelsen är kunskaperna om omfattningen av bär-ochsvampplockning i f n. myckel begränsade, inte minst vad gäller denbetydelse denna verksamhet har från sysselsättningspolilisk synpunkt. I vissadelar av landet kan dock denna verksamhet bedömas ha icke oväsentlig betydelsesom komplettering till andra sysselsättningstillfällen. Vid en utredning av detslag som begärs i en av motionerna är det enligt arbetsmarknadsstyrelsensmening väsentligt all man studerar vilka syssel-säitningsmässiga konsekvenseren utökning av denna verksamhei får för personer som är engageradei bär- och svampplockning, Enliglskogsstyrelsens uppfannmg kan den svenska skogsmarken utnyttjas i betydligtstörre omfattning såväl för allmän rekreation som för svamp- och bärplockning.Gjorda bedömningar vid lyder på alt enbart av skogens bärprodukiion f n, tillvaratas. Del bör således enligt styrelsensuppfattning vara etl allmänt intresse att bättre tillgodogöra sig denna produktion.Delta skulle ge bidrag lill folkhushållet, en viss sysselsättningseffekt lokallsamt möjligheter lill viss export. är dock tveksam till omfrågan är av sådan art all den kräver en särskild utredning. Befintligaslalliga och kommunala organ borde kunna engageras för utbildning, organisationm. m. rörande svamp- och bärplockning. Medstöd av livsmedelskungörelsen (SFS 1971:807) har i ensärskild kungörelse angivit vissa krav på hanteringen av bär, rotfrukter,grönsaker och svamp. Kungörelsen har reviderats. Den upptar i två bilagorförteckningar över dels de svampar som livsmedelsverket rekommenderar föravsalu som färsk svamp, dels svamp som får ingå i s. k. blandsvampprodukter.Vid saluhållandei ställs krav på all svampen är rätt identifierad. Genomkungörelsen finns enligt livsmedelsverkets mening en lämplig reglering när delgäller urvalet av ätlig svamp fören sådan organiserad svampplockning sommolionen 1977/78:597 avser. Utbildningen av svampplockare blir enligt verketen myckel viktig fråga, liksom frågan om vem som har ansvaret för den svamp somavses försäljas som livsmedel. JoU 1978/79:3 5 engagerassom plockare förutsätter livsmedelsverket att arbetsmarknad.ssty-relsen ellerannan myndighet svarar för alt dessa får den nödvändiga utbildningen. Ansvaretför svampidentitei och ätlighei kommer att åvila den som skall betraktas .somförpackare eller motsvarande. Livsmedelsverketpåpekar att svampplockning för eget bruk faller utanför livsmedelsverkelsegentliga ansvarsområde. Ur allmänna kost- och näringssynpunkter ser verketemellertid gärna all förbrukningen av bra svamp ökar och attförgiftningsriskerna blir så små som möjligt. motionen 1977/78:1617 nämnda enkäten till hälsovårdsnämnderna avsåg bl. a.att utröna behovet av ökad utbildning för offentlig kontroll av saluhållensvamp. Behovet av upplysningsverksamhet till allmänheten skulle emellertidockså belysas. av landets kommuner har svarat på verkets enkät. Avdessa uttryckte 3/4 (av landets kommuner) ett klart behov av utbildningoch informalion. Flertalet tillfrågade hälsovårdsnämnder ansåg all ett bättreinformationsmaterial riklat lill allmänheten var behövligt. 1 samråd medriksmuseet m. fi. har livsmedelsverket utrett om detta informationsbehov kantillgodoses genom att utge en auktoritativ och moderniserad svampkarta.Ansvaret för informationen i övrigt till allmänheten om svampar samt service iform av sortering av innehållet i svampkorgar etc. bör enligt verkels mening -i de fall hälsovårdsnämnderna inle har inlresse och resurser för verksamheten -kunna läggas på hemkonsulentorganisationen. Möjligen är detta också enaktivitet för fritidsnämnderna. OmSverige i likhet med vill bygga ut en särskild organisation avsvampplockare för kommersiell hantering av svamp blir behovet av utbildning avsådan personal en nödvändighet med hänsyn till förgifiningsrisker ochlivsmedelslagslifiningens bestämmelser. Sådan utbildning skulle emellertidenligt livsmedelsverket sannolikt kunna begränsas lill glesbygdsdistrikt. Giftinformationscentralenvid sjukhuset i anser sammanfattningsvis att man i förstahand bör inrikta sig på att via olika kanaler informera allmänheten om faroroch förväxlingsrisker med svamp och erbjuda utbildning med möjlighettill personlig handledning för den intresserade. Möjligheterna tillkommersiellt tillvaratagande av svamp bör utredas och övervägas. Naturhistoriskariksmuseet anför alt det finländska systemet för plockning och tillvaratagandeav svamp bygger på en tradition där man utnyttjar en hel del svampar, t. ex.riskor, som ej är uppskattade malsvampar i och som dessutom måste konserverasgenom insaltning för att deras beska eller skarpa smak skall försvinna. Delaren behandlingsmetod som inte är vanlig i , åtminstone inle i dagenshushåll, där djupfrysning och torkning av svamp är viktigast. Dessutom föredrarvi svampsorter som kanlareller, champinjoner, soppar, kremlor m. m. somvanligen kan anrättas direkt utan förvällning eller annan förpreparering.Anledningen lill att en del av dessa JoU 1978/79:3 6 svamparej utnyttjas i det kommersiella finländska systemet är risken för förväxlingmed gifisvampar. Vidare är svamp- och bärplockning arbetsmark-nadsmässigt merbetydelsefullt i än det kan tänkas bli här. Därför torde ett syslemliknande del finländska f n. knappast vara lillämpbart i . Ivårt land bör man istället inrikta sig på frilidsplockare, även om del i vissaområden, där bärplockning redan nu ger en biinkomst, kan länkas altsvampplockning kan ge en viss ekonomisk avkastning. Det fordras dock att mankan få svampen kontrollerad och den måste dessutom snabbt tas om hand, då svampsom färskvara är långt mindre hållbar än t. ex. bär. Eventuellt skullesmåindustrier kunna ta hand om färsk svamp från närmaste omgivning. Detaffärsmässiga utnyttjandet av den icke odlade svampen är i högre grad beroendeav industrier för konservering. En svårighet för sådan industri är den starktsäsongbeionade och under olika år myckel olikformiga tillgången till råvara. Förtillvaratagande av de vildväxande bären torde det redan finnas privataföretagare som på elt tillfredsställande sätt sköter uppköp och distribution. Behovetav rådgivning åt allmänheten i svampfrågor är enligl omfattande ihela landet. Blott på ett mycket begränsat antal orter finns provisoriska lösningar.Enligl museet har behovet av en central, samordnande organisation samt talrikaspridda lokala mykologiska informationsavdelningar poängterats från olikahåll. Redan befintliga kunskapsresurser bör kunna utnyttjas i störreutsträckning för den informatoriska verksamheten om visst ekonomiskt stöd finnsoch om hjälp erhålls från en central organisation. Det betonas dock att, medtanke på riskerna med giftsvampar, del fordras en seriös satsning på eneventuellt kommande svampservice. Riksmuseetanför alt de kommuner som framställt önskemål om hjälp med informalion etc. pånågol sätt måste bistås. Med den nu tillgängliga personalen i olika verk o.dyl. och med nuvarande ekonomiska resurser är det dock enligl museetsuppfattning ej möjligt au klara delta. Museet rekommenderar inrättandet av ettcentralt mykologiskl informationsorgan med en svampspecialist som föreståndare.Genom anknytning lill något redan existerande verk med mykologisk inriktningkan etl sådant organ göras effektivt och föga kostnadskrävande. StudieförbundetFolkuniversitetet anför all Kursverksamheten vid (SK V)alltsedan år 1973 inom ramen för sin sagda år bildade natur- och miljöseklionanordnat svampkurser, föreläsningar och utflykter. Fram har ca1 000 personer deltagit i denna verksamhet. Då det gäller SKV:s svampkurserförekommer elt nära samarbete med och länsförbundetav . Inom har även andrakursverksamheter haft svampkurser på sitt program t. ex. Kursverksamheten iUppsala, Karisiad, och JoU 1978/79:3 7 Avde bägge motionerna anser motionen 1977/78:1617 som den försvenska förhållanden mest angelägna all stödja. För alt allmänhetens ochfritidsplockarnas informationsbehov skall kunna tillfredsställas måste enutbildning av "svampkonsulenter" starta som elt första led. Önskvärtär enligl förbundet att staten beviljar anslag som möjliggör åtminstone enförsöksverksamhet . framhåller att de förhållanden som berörs i molionen1977/78:597 inle direkt faller inom förbundets intresseområde. Förbundet finneremellertid etl ökal tillgodogörande av förnyelsebara naturresurser positivt ochfinner inle anledning motsätta sig ett bifall lill motionen. Vad gällermotionen 1977/78:1617 instämmer förbundet i motionens syfie och finner delönskvärt all sådan upplysningsverksamhet bedrivs, i vart fall på några platserinom varje kommun. anför att föreningens länsförbund och lokalkreisar undersenare år har genomfört kurser och utställningar för att informera såvälmedlemmar som allmänhet om svamp och svampplockning. Föreningen påpekar att detvid framför allt förekommer viss forskning ommöjligheterna att tillvarata bär och svamp. Resultaten från denna forskningliksom erfarenheterna från bör enligt föreningen utnyttjas i framlidautrednings- och utbildningsverksamhet, som bör ske i nära samarbete medriksmuseet, studieförbunden och föreningen. alt möjligheterna att kommersiellt ta hand om bär och svamp ivåra skogar bör bli föremål för utredning, varvid utbildning avsvampplockare och svampkonsulenler samt svamprådgivning lill allmänheten viacentrala mottagningar särskill bör uppmärksammas. Länsstyrelseni anför alt det funnits ensärskild kommitté - Inland Y - vars främsta syfte har varit all åstadkommafiera arbetstillfällen i länets inland. I kommittén sitter representanter förlänsstyrelsen, , kommunerna, länsarbetsnämnden, utvecklingsfonden,lantbruksnämnden och skogsvårdssiyrelsen. En speciell projektgrupp hartillsatts inom Inland Y för all närmare se över möjligheterna alt bättre lalill vara produkter från naturen och undersöka vad dessa kan ge isysselsättningseffekt för inlandet. nämner all i inordvästra - en typisk glesbygd med hög arbetslöshet - Inland Yhar haft kontakt med personer som startat verksamhet med naturprodukter och medhuvudsaklig inriktning på tillvaratagande och förädling av svamp, bär ochörter. Ett särskill förelag bildades i syfte att bereda så mångaarbetstillfällen som möjligt åt bygdens befolkning. Som ett led i satsningen påsvamp har företaget anordnat en utbildning av svampplockare, och somförebild har det finska systemet med utbildade svamp- och bärplockare stått.Denna utbildning är tänkt alt kunna bedrivas JoU 1978/79:3 8 kontinuerligtoch bör ge idéer och uppslag till en mer reguljär satsning på en sådanutbildning i en vidare omfattning. Inland Y:s uppgifi i samband med denna harvarit att informera om de ekonomiska möjligheter som finns och stödja vissadelprojekt ekonomiskt, typ svampulbildning, och all underiälta kontakterna medde lokala, regionala och slalliga myndigheter som företagel har kommit ikontakt med. Trotsden ringa omfattning som verksamheten ännu så länge antagit har den enligtInland Y inneburit en inte obetydlig sysselsättningseffekt för Ramselebygden,alltifrån plockare, rensare, tillverkare av olika former av emballage,förädlare m. m. Frågan om ökal utnyttjande av den naturresurs somde vildväxande bären och svamparna utgör behandlas i elt par väckta motioner, 1977/78:597 och 1977/78:1617. Med hänvisninglill ett system för utbildning av svampkonsulenter och svampplockare som sedanett antal år tillämpas i begär man i den förstnämnda motionen att enutredning görs om erfarenheterna av detta system och möjligheterna att införaetl liknande i . I den andra molionen hemställs om åtgärder i syfte attförbällra rådgivningen lill allmänheten rörande svamp. Skälen tillmotionsyrkandena är av såväl social som ekonomisk natur ocharbetsmark-nadsmässigt betingade. En särskild omständighet som framhålls ärbehovet att förebygga förgiftningar förorsakade av felaktig hantering avsvampar. Utskottethar berett etl antal myndigheter och organisationer, som från skildautgångspunkter har beröring med och inlresse för hithörande frågor, tillfälleall yttra sig över motionerna. Remissinstanserna ställer sig genomgåendepositiva lill motionernas syfie och förordar olika åtgärder för alt främjatillvaratagandet av bär och svamp inte minst utifrån allmännarekrealionssynpunkter. Framför allt trycker man på behovet av ökad informationlill allmänheten rörande svamp. Naturvårdsverketanser del sålunda angeläget, med hänsyn lill bl. a. friluftslivet ochmänniskors umgänge med och kännedom om naturen, all intresset för i synnerhetsvamp stimuleras. Svamp och i viss mån vilda bär är en naturresurs som f n,utnyttjas alltför litet. finner det rimligt att samhället stödjerupplysning och utökad undervisning om svamp via massmedia, genominformationsskrifier och via befintliga kanaler lill bildningsförbund,föreningar och skolan. Ett viktigt led i verksamheten är enligl verketsvamprådgivning, som bör tillhandahållas ,. Därvid anses i förstahand befintlig kunskap hos bildningsförbund, föreningar och enskilda börautnyttjas och stödjas ekonomiskt. Däremot anser det inle varanödvändigt all samhället går in med stödåtgärder lill en ytteriigare utbyggnadav etl plocknings-, hämtnings- och uppköpssystem för bär och svamp. JoU 1978/79:3 9 framhåller att kunskapernaom omfattningen av bär- och svampplockning i f n. är mycket begränsade,inte minst vad gäller den betydelse denna verksamhei har frånsysselsättningspolilisk synpunkt. I vissa delar av landet kan dock dennaverksamhei bedömas ha icke oväsentlig betydelse som komplettering till andrasysselsättningstillfällen. Enligt är det önskvärt attlänsstyrelserna ägnar hithörande frågor ökal intresse på det regionala planet,efiersom ökat tillvaratagande av bär och svamp kan ha viss regionalpolitiskbetydelse. hemkonsulenter borde kunna organisera utbildning m.m. inom området bl. a. genom alt mer systematiskt utnyttja den kompetens somfinns väl spridd över landet. På samma sätt hörde kommunerna på det lokalaplanet öka insatserna för att väcka intresse för tillvaratagande av skogensbiprodukter. erinrar om att svampplockning för eget brukfaller utanför livsmedelsverkets egentliga ansvarsområde. Från allmänna kost-och näringssynpunkler ser verket emellertid gärna att förbrukningen av brasvamp ökar och alt förgiftningsriskerna blir så små som möjligt. Giftinformationscenlralenvid sjukhuset, som 1977 hade ett tusental förfrågningarrörande förgiftningstillbud med svamp, understryker alt den målgrupp man iförsta hand bör ägna sig åt är allmänheten, där tradition och växande inlressefinns - dock i kombination med bristfällig kunskap. Förekomsten avelt mindre antal starkt giftiga svampar bör inte leda lill att man avråder frånsvampplockning, utan detta skall i stället bemötas med utökade kunskaper. Varjesträvan att organisera en utbildning för allmänheten på delta område är enliglinformationscentralens mening värd allt slöd. , sominstruklionsenligt härtill uppgifi att bl. a. främja intresset för, kunskapenom samt forskningen rörande växt- och djurvärlden, är genom sin sektion förbotanik ett centrum för rådgivning om matsvampar. Institutionenssvampherbarium anlitas av forskare från hela väriden. Museets svampexpertisutnyttjas bl. a. av giftinformationscenlralen för konsultation i aktuella fall.Enligl bygger del finländska systemet för plockning och tillvaratagandeav svamp på en tradition där man utnyttjar en hel del svampar, t. ex. riskor,som ej är uppskattade malsvampar i och som dessutom måste konserverasgenom insaltning för att deras beska eller skarpa smak skall försvinna. ISverige föredrar vi svampsorter som kanlareller, champinjoner, soppar, kremlorm. m. som vanligen kan anrättas direkt ulan förvällning eller annanförpreparering. Anledningen till att en del av dessa svampar ej utnyttjas i detkommersiella finländska systemet är risken för förväxling med giftsvampar.Vidare är svamp- och bärplockning arbetsmark-nadsmässigt mer betydelsefullt iFinland än del kan länkas bli här. Därför anser att ett systemliknande det finländska f n. knappast är lillämpbart i .