bet · G201FiU40 · 1978-12-31 00:00:00 — Bytesbalansproblemenär således långt ifrån övervunna utan snarare kan de på nytt bli ett akutproblem när vi nu går in i en uppåtgående konjunktur. Motionärernaifrågasätter med de av budgetunderskottet förorsakade kraftiga ökningarna ipenningmängd och likviditet även den prognos för konsumentprisernas utvecklingunder loppet av 1979 som regeringen redovisar i finansplanen. Enligt dennaskulle konsumentprisstegringen begränsas till . Inflationsbekämpningenmåste inriktas på en prisstegring som är väsentligt lägre. Icke desto mindretalar den för handen varande ekonomiska situationen för att prisstegringarna iår kan bli större än vad regeringen bedömer som sannolikt. Ifråga om bostadsbyggandet har regeringen reviderat ner sina bedömningar ijämförelse med de som redovisades . Dessa investeringar beräknasnu endast öka i volym . Motionärerna hänvisar till vad mananförde i motionen 1978/79:1124 och anser att regeringens passivitet på dettaområde kan leda till att inte ens det nu nedreviderade talet kommer attförverkligas. Sammanfattningsviskonstaterar motionärerna att även om läget på en rad punkter fortfarande ärosäkert och även om man på flera punkter kan peka på riskerna för att uppgångenförsvagas under loppet av året så talar ändå det mesta för att den svenskaekonomin kommit in i en uppåtgående konjunkturfas. Det paradoxala medregeringens förslag till inriktning av den ekonomiska politiken är enligtmotionärerna emellertid att denna förs som om utvecklingen fortfarande vartillbakagående. Motionärerna konstateraratt den reviderade finansplanen praktiskt taget FiU1978/79:40 21 inteinnehåller några förslag till ekonomisk-politiska åtgärder. Skulle deoptimistiska prognoserna förverkligas är emellertid enligt derasmening finanspolitiken alltför expansiv. Den representerar en felaktig ochinkonsekvent stabiliseringspolitik genom att vara mera expansiv ~dåproduktionen beräknas öka med drygt 5 9fi -än vad den varunder 1977 och 1978 dåproduktionen stagnerade. Mycket talar emellertid för att den expansiva effekteni första hand blir av finansiell natur. På samma sätt som Skett och1978 förefaller finanspolitiken att i första hand ge upphov till en ökning avföretagens likviditet och deras finansiella sparande och i mindre utsträckningstimulera produktion och sysselsättning. Likviditetsökningarnainom företagssektorn är enligt motionärerna nu så kraftiga att de hotaråtergången till en bättre balans i vår ekonomi. Om inte finanspolitiken stramasåt hotar en acceleration av inflationen, en ny försvagning av vår bytesbalansoch därigenom även växande svårigheter på sysselsättningens område. Det i propositionen framlagda förslaget till systemför att suga upp likviditet hos företagen genom insättningar på särskilt kontoi innebär enligt motionärerna ett indirekt accepterande av denkritik som man från socialdemokratiskt håll riktat motde borgeriiga regeringarnas ekonomiska politik. Denna har inriktats på attskapa en kraftig likviditets-och vinstökning inom företagssektorn. Dessa medelhar dock inte använts för en ökning av den reala efterfrågan utan har skapat enöveriikviditet som man nu med andra åtgärder måste sterilisera. För attfinansiera det väldiga underskottet i statsbudgeten måste nu statsmakterna lånatillbaka en del av den överlikviditet som man skapat inom företagen. Men mangör då detta genom att skapa ytteriigare förmåner för företagen-skattebetalarna belastas med ytteriigare räntekostnader som företagengenom denna inlåning får ytteriigare inkomster. Enligtmotionärernas mening bör detta förslag avslås. 1 stället bör åtgärder vidtassom på ett effektivt sätt utnyttjar företagens nu mycket goda finansiellaställning till en ökning av investeringarna och av sysselsättningen.Motionärerna föreslår därför besluta att företagen åläggs att betalain av företagens vinster före bokslutsdispositioner, lagernedskrivningoch skatt till särskilda investeringskonton i , enligt grunder somnärmare redovisas i motionen 2693. Dettaförslag bör på ett helt annat sätt än regeringsförslaget utnyttja företagensförbättrade vinstläge och höga likviditet till en ökning av investeringarna ochav de framtida sysselsättningsmöjligheterna, menar motionärerna. Genomförslaget uppnår man den dubbla effekten att temporärt sterilisera en del avföretagssektorns likviditet som man även skapar ett förstärktincitament för investeringar. Det tillför även regionalpolitiken ett effektivtinstrument. Ytterligare åtgärder börredan nu företas för att göra finanspolitiken mera FiU 1978/79:40 22 restriktiv,anför motionärerna. Redan under innevarande år bör åtgärder vidtas som stramaråt budgeten i förhållande till regeringsförslaget. Om den nu förutseddakonjunktur- och likviditetsuppgången kommer till stånd bör dessutom en merallmän finansiell åtstramning åstadkommas . Denna bör i första handåstadkommas genom att man fr. o. m. den inför den föreslagnaproduktionsfaktorskatten. Denna bör då kombineras med en sänkning av dendirekta skatten på hushållen. I fråga om utvecklingen på anförs imotionen 2692 att de kalkyler över utvecklingen som presenteras i denreviderade finansplanen knappast har något värde som underlag förekonomisk-politiska ställningstaganden. I kalkylerna ges en ljus bild av denärmaste årens ekonomiska utveckling men inga förslag till åtgärder redovisassom skulle kunna förverkliga denna utveckling. Inte heller redovisas den långarad av problem som måste lösas för att denna skall komma till stånd. Ävenredovisningen av LU 78 är enligt motionärerna av mycket begränsat intresse. Ipropositionen presenteras prognoser , kalkyler för perioden 1980-81samt LU:s sexårsperspektiv 1977-83, dock utan att dessa olika bedömningarinfogats i en sammanhängande utvecklingsbild. Vidare har man enligt motioneninte på ett tillfredsställande sätt redovisat den kritik som riktats mot LU 78,bl. a. avseende den optimistiska bedömningen av utvecklingen och fördelningenav produktionsresultatet mellan arbetskraftens och kapitalets ersättningar.Dessutom lider propositionens behandling av LU 78 av samma brist påekonomisk-politisk konkretisering som kalkylerna för perioden , t. ex.rörande behandlingen av statens budgetunderskott. Enligtmotionärerna har utvecklingen på bl. a. det statsfinansiella området gjort attLU 78 redan är inaktuell, varför dess resultat ej kan läggas till grund förställningstaganden om den ekonomiska politikens inriktning på längre sikt.Riksdagen föreslås därför begära att den nya långtidsutredningen skyndsamt ochpå ett realistiskt sätt angriper de problem som den svenska ekonomin stårinför. Vadavser den ekonomiska politikens inriktning på framhåller motionärernaatt vi måste välja en offensiv väg att angripa problemen och lägga grunden fören varaktig expansion inom industrin. Detta kan ske genom - en förstärkning avnäringspolitiken - inrättande av en strukturfond - förstärkt teknisk ochnaturvetenskaplig forskning och utveckling - direkt stöd till utvecklings-och investeringsprojekt - ökat bostadsbyggande. En grundläggande förutsättning för att dennalångsiktiga återhämtning skall komma till stånd är enligt motionärerna attstatens finanser förstärks. FiU 1978/79:40 23 vilket kräver lång lid. Underlaget för ett närmareställningsuigande till en långsiktig strategi för förstärkta statsfinansersaknas, anför motionärerna. Varken långtidsutredningen eller långtidsbudgetenanvisar några vägar. Detta understryker enligt motionärerna behovet av en nylångtidsutredning. Konjunkturutveckling och ekonomisk politik Den internationellakonjunkiunnvccklingcn under de gångna månaderna av 1979överensstämmer i sina huvuddrag med den bedömning som redovisades ifinansplanen. Tendenserna till en dämpning i balan.seras av enuppgång i Vijsieuropa. Det gäller siirskilt i där,liksom i våra nordiska grannländer, konjunkturen dock förstärks snabbare än vadsom kunde förutspås vid årets början. För industriländerna inom skulleenligt de nu föreliggande bedömningarna i den reviderade finansplanen denekonomiska tillväxten sammantaget bli av samma storleksordning som ,. LItskottet underströk i sitt betänkande över finansplanenoch budgetförslaget (FiU 1978/79:20) de betydande osäkerhetsfaktorer somoljetillförseln och oljepriserna utgör vid bedömningen iiv den ekonomiskautvecklingen i indusiriländerna framöver. Skulle en verklig oljebrist uppkommapåverkar det oundvikligen produktionen. Också en mycket kraftig prishöjning lårverkningar på den ekonomiska tilKiixtcn i incliistriliimlerna via världshandelnoch betalningsströmmarna. I motionen 2692 (s) understryks den osäkerhet som skapas ivärldsekonomin genom ut\ccklingen påoljeomrädct. Motionärerna anser att manmåste räkna med fortsatta höjningar a\ prisni\ ån på oljeprodukter och pekar påatt priserna stiger snabbt också på andni råvaror- främst metaller -och påindustrivaror. Växande obalanser i betalningarna mellan industriländerna ochett ökat inflationstryck kan enligt deras mening sammantaget komma attpåtagligt dämpa tillväxten i världsekonomin framöver. 1 sammanhanget pekas påatt man inom i en nu föreliggande reviderad prognos räknar med en vissförsvagning av utvecklingen i vår omvärld . En viktigslutsats för vårt vidkommande härav är enligt motionärerna att deuppgångstendenser som kan registreras på exportområdet kan komma att blisvagare redan mot slutet av innevarande år. Farhågor av samma slag kommer till uttryck i motionen 2689(c), där man anser att det finns en påtaglig risk för att vi i värt land pågrund av bl. a. prishöjningsimpuLserfrån världsmarknaden fåren snabbarekostnadsutveckling än beräknat. Också enligt utskottets mening inger utvecklingen påoljeområdet oro. Även om någon svårare bristsituation inte skulle uppkomma såmåste man FiU 1978/79:40 24 räkna med verkningar i världsekonomin vid kraftigaprisstegringar på olja och därigenom också på andra råvaror och påindustriprodukter. Man kan enligt utskottets mening inte utesluta attinflationstendenserna i vår omvärld blir så starka att de kommer att påverkaden ekonomiska politiken i industriländerna mer än vad vi haftanledning riikna med. \'crkningarna av en sådan möjlig åtstramningspolitik kanemellertid endast i begränsad utsträckning påverka utsikterna för dencknnomiska tillväxten och fiir världshandeln . Avgörande för den svenska ('.xponittvccklingcn är dels i vilken taktvärldshandeln ökar, dels den svenska konkurrenslormägan. Om man - trots denovan redovisade osäkerheten - utgår ifrån att siirldshandeln växer med såmycket som 5-6 ".i, så innebär en förväntad exportökning om 8 "n altSverige skulle återvinna andclai' på exportmarknaderna också under år 1979.Denna gynnsamma utveckling förklaras i iorsta hand av att man bör kunna räkntimed kvardröjande verkningar också I979av de rclativprissänkning-arsotn genomfördes . En annan förklaring till den gynnsammautvecklingen för svensk export ligger i att efterfrågan växer snabbt ivåra nordiska grannländer och i , områden som är avstor vikt i den svenska exporten. I motionen 2692 ifrågasätts denna relativt optimistiskabedömning av den svenska exportens utveckling. 1 motionen pekas på attföretagen enligt föreliggande undersökningar räknat med fortsatt kraftigaprishöjningar . Detta kan enligt motionärerna få somkonsekvens att den volymmässiga uppgången i exporten blir mindre än vad manräknar med i den reviderade fin.ansplanen. med åtföljande effekter påproduktion och sysselsättning. I motionen 2689 understryks som eii genomgående tema derisker som en för hög efterfrågan i vårt land innebär för prisutvecklingen ochför vår nödvändiga exportökning. Bytesbalansmålet kräver, påpekar motionärerna,att möjligheterna till exponexpansion utnyttjas fullt ut under de relativt godaår som |979 och förra hälften av 1980 synes innebära. Utskottet finner inte anledning ifrågasätta de synpunktersom förs fram i de båda nu åberopade motionerna. De nedskrivningar av densvenska kronans värde och de övriga åtgärder i form av bl. a. sänktaarbetsgivaravgifter, som genomfördes , har medförten kraftigt stärkt konkurrensförmåga hos svensk industri, både påhemmamarknaden och på exportmarknaderna. Detta slog igenom i en starktlorbiittrad handelsbalans tor . Mot bakgrund av de krav på fortsaltsnabb exportexpansion som ställs på svensk industri i ett långsiktigtperspektiv är det emellertid av avgörande vikt ati industrin utnyttjar tiet nuvarandeläget till att genom sin prissättning öka exportvolymerna i stället för attkortsiktigt förbättra lönsamheten. Utskottet vill i sammanhanget upprepa vadutskottet j denna fråga anförde i betänkandet FiU 1978/79:20 (s. 30): Det är önskvärt att företagen trots av svaglönsamhet undviker att FiU 1978/79:40 25 höjapriserna i en utsträckning som påverkar försäljningsvolymen negativt. Det böruppmärksammas att oek.så en volymökning till oförändrade priser i normalfallenbör kunna ge betydande förbättringar av lönsamheten när kapacitetsutnyttjandetär lågt. Utskottet finner det för sin del utomordentligt angeläget attföretagen utnyttjar nuvartinde läge med måttliga kostnadsstegringar och ledigkapacitet till fortsatta exportansirängningar och undviker prishöjningar. Förnationalhushållet är del nödvändigt att vi vinner ytterligare terräng ikonkurrenshänseende; vi har alltjämt ett betydande underskott i vårbytesbalans. Utskottet ansåg i betänkandet 20 att det ingav vissoro att underskottet i bytesbalansen ökar , trots den alltjämthyggliga internationella konjunkturen och trots att den inhemska efterfråganpå några viktiga områden alltjämt var återhållen. Den prognos förbytesbalansens utveckling som föreligger bekräftar i viss måndenna oro. Underskottet beräknas nu till följd av den fördyrande oljeimportenkomma att uppgå till 6 ä . jämfört med 4,9 miljarder ifinansplanens beräkning. Den reviderade finansplanens prognos för bytesbalansenår 1979 återges i tabell 1. Milj.kr., löpande priser Övriga tjänster, netto Korrigeringspost för ijiinster och Kalla: Rcviderail llnansplan 1979 Bedömningen av exportutvecklingen hänger som redannågot berörts samman inte bara med den ekonomiska aktiviteten och efterfrågan ivår omvärld utan också medefterfrågetrycket i väregen ekonomi. Vid en kraftigttilltagande efterfrågan i länkas en större andel av företagensproduktion över till hemnKimarknaden och exportansträngningarna minskar. Det ärdetta vi måste undvika genom en riklig avvägning av den inhemska efterfrågan. FiU 1978/79:40 26 1 jämförelse med de bedömningar som ftiordes ifinansplanen innebär de nu föreliggande bedömningarna i denreviderade finansplanen en väsentlig uppjustering av takten i den kommunalakonsumtionens iillvö.\i. Den beräknas nu hamna på hela 4 'Vi för . Imotionerna 2688 (m) och 2689 (c) påtalas med kraft att en tillväxt i dennastorleksordning framöver inte är förenlig med en balanserad tillväxt av andraefterfrågeområden. 1 motionen 2688 erinras om de förslag till åtgärder i syfteatt begränsa den kommunala expansionen som samma motionärer förde fram isamband med riksdagsbehandlingen av propositionen 1978/79:95 om den kommunalaekonomin. 1 motionen 2689 understryks med eftertryck "kommunernas ansvarför att inte genom en expansion utöver det avtalade utrymmet om medverkatill att undergräva den samhällsekonomiska balansen i en mycket allvarlig situation". Ulskotlctdelar den oro som kommer lill ullryck i motionerna liksom i propositionen.Utskottet har i flera tidigare sammanhang påtalat vikten av en begränsning avden kommunala expansionstakien. Senast i betänkandet FiU 1978/79:35 om denkommunala ekonomin framhöll utskottet att det var uppenbart alt den kommunalakonsumtionen i frtimliden inte kan expandera i samma takt som under de .senasteåren. Som närmare klargörs i avsnittet om den ekonomiska utvecklingen på längresikt är enligt utskottets mening en konsumtionsökning i nuvarande taktinte förenlig med en balanserad ekonomisk utveckling under kommande år.Utskottet iir av uppfattningen att ytterligare åtgärder att begränsa denkommunala tillväxten måste prövas om den kommunala expansionen visar tecken attfortsätta i samma snabba takt som , trots träffade överenskommelser. Den privata konsumtionen är det tyngst vägandeefterfrågeområdet i vår hushållning. Även små förändringar på detta område fårdärför betydande verkningar i den sammantagna efterfrågebilden. Frågan huruvidahushållen kan förmodas ta av sitt sparande för att realisera uppdämdakonsumtionsbehov har därför tilldragit sig betydande intresse.Nu görs i den reviderade finansplanen den bedömningen att man måste räkna mednågon minskning av spark votcn. Denna kalkyljustcring uppmärksammas av motionärernai motionen 2689, vilka månad ansåg en sådan utvecklingsannolik. Enligt bedömningen i den reviderade finansplanen skullekonsumtionsökningen likväl stanna vid den preliminärt beräkntide siffran om 2,till följd av att prisstegringarna nu bedöms bli något högre än i tidigarekalkyler. Det kan enligt utskottets mening inte uteslutas att den privatakonsumtionen ökar ännu snabbare än sä. vilket skulle ge utslag i form av ökadimport och ytteriigare underskott i bytesbalansen. Föreliggande uppgifter fråndetaljhandeln om försäljningen lyder dock inte på en utveckling idenna riktning. Självfallet har det stor betydelse förkonsumtionens utveckling vad som sker i fråga om priserna. Prisutvecklingenunder året har varit gynnsam och FiU 1978/79:40 skiljer sig fördelaktigt från pris- ochkostnadsutvecklingen i vår omvärld. steg denallmänna prisnivån i konsumentledet med 2,8 96 (mot ). Det aren avsevärt lägre takt än inflationstakten i industriländerna iallmänhet. Priserna på dagligvaror har stigit med 3,0"i (mot 3,1 "i ). Även om sålunda priserna utvecklats gynnsamthittills så inger de tilltagande internationellaprisstegringstendenserna vissa farhågor för prisutvecklingen framöver. Avbetydelse i sammanhanget är givetvis den i de centrala avtalen mellanSAF-LO-PTK angivna gränsen om t. o. m. utgången av oktober månad för attkunna utlösa förhandlingar om kompensation. Enligt utskottet ankommer det påregeringen att med mycket stor vaksamhet följa prisutvecklingen och vidta deåtgärder som kan visa sig erforderliga. 1978, löpande priser Bostäder Lagerinvestering Privat konsumtion Offentligkonsumtion -16,7 -17,1 -18,2 (- 3,2)1 (- 1,3)1 ( 1,4)1 1 Lagerinvesteringarnas förändring i procent av föregåendeårs bruttonationalprodukt. Källa: Reviderad finansplan 1979. Vid en sammanvägning av produktionoch efterfrågan i svensk ekonomi framträder bilden av en mycketsnabb expansion. Bruttonationalprodukten beräknas öka med . Denkraftigt expansiva fasen inom industrin påbörjades redan under tredje ochfjärde kvartalen 1978 och FiU 1978/79:40 28 uppgångenhar nu en betydande styrka. En successiv produktionsökning har sålunda skettinom industrin under de senaste tre kvartalen och produktionen har ökat . Industrins orderstockar har iår i löpande priser legat över nivån i fjol.Genom produktionsuppgången och de ökade leveranserna bonar emellertid nuuppgången i orderstockarna att avstanna. Enligt utskottets mening bör denuppgång vi nu kan iaktta ses i ljuset av den förda ekonomiska politiken undertrepartiregeringen . Genom målmedvetna åtgärder i syfte att stärkasvensk industris konkurrenskraft etablerades en grund för den exportförmåga ochden produktionsökning som är mycket klart markerad i försörjningsbalansen. Sombetonas i den reviderade finansplanen måste kraften i uppgången ses iperspektiv av det låga kapacitetsutnyttjande vi hade under 1977 och 1978.Uppgången har startat från en osedvanligt låg nivå och bör därförkunna fortgå än vad vi är vana vid utan att överhettningsproblemvisar sig. 1 den reviderade finansplanen understryks att det har varitnödvändigt att ge ekonomin tillräcklig stimulans i inledningsskedet om manskall uppnå en självgenererande uppgång i konjunkturen, där stigandeinvesteringar tar över rollen som den viktigaste expansionsfaktorn.Faran av att ge ekonomin en för liten expansionskraft är att ekonomin aldrigriktigt kommer in i en självbärande process som leder till stigandeinvesteringar och full sysselsättning. Utskottet delar denna syn. 1motionen 2689 menar man att en balanserad konjunkturutveckling hotas avsammanfallande snabb ökning av hushållsefterfrågan, exporten, industriinvesteringarnasamt den offentliga sektorns behov. 1 motionen redovisas också uppfattningenatt det svenska näringslivet efter krisåren, som en följd av strukturinsatsernaoch den minskade benägenheten fill röriighet på arbetsmarknaden, är mindreflexibelt och behöver att absorbera snabba efterfrågeändringar än på60-talet. Man pekar på att betydande flaskhalsproblem redan visat sig, någotsom också registreras i den reviderade finansplanen. är av meningen att den nuvarande utvecklingen rymmer vissa risker avdet slag motionärerna pekar på. Även om man generellt sett kan konstatera attutnyttjandet av de samlade produktionsresurserna ligger under den nivå som ärkännetecknande för en högkonjunktur så kan överhettningsproblem uppkomma påavgränsade områden och sprida sig till ekonomins övriga delar. Antaletkvarstående lediga platser har sålunda ökat kraftigt samtidigtmed en kvarstående hög registrerad arbetslöshet. Kraftfulla åtgärder erfordrasi detta läge för att öka den yrkesmässiga och inomregionala rörligheten. Ipropositionen redovisas grunderna till att det enligt föredragandens meninginte finns skäl att redan nu vidta finanspolitiska åtstramningsåtgärder. Dessafår erfarenhetsmässigt ett snabbt genomslag på aktiviteten i ekonomin ochskulle riskera att i ett alltför tidigt skede av konjunkturupp- FiU1978/79:40 29 gången bryta återhämtningen i ekonomin, innan ett rimligtka-paciietsutnyttjande nåtts. De växande spänningarna på arbetsmarknaden mellanefterfrågan och utbud och den risk för pris- och kostnadsutvecklingen somligger i detta får, anför föredraganden, inte bli ett skäl att driva en politiksom permanentar undersysselsättningen i ekonomin. Utskottet delar dennaföredragandens uppfattning. Som redovisas i propositionen och som kraftigt understryksi motionen 2692 har det stora budgetunderskottet genom sin verkan påkreditmarknaden en destabiliserande verkan i samhällsekonomin. kommer statsbudgeten att lämna ett mycket expansivt bidrag lillutvecklingen av likviditeten i samhället. 1 tabell 3 återges den revideradefinansplanens redovisning av på vilka vägar budgetunderskottet avses kunnafinansieras . Finansiering av budgetunderskotten 1978 och 1979 ' Häri ingår den föreslagna likviditetsindragningen tillriksbanken. Källa: Reviderad finansplan 1979 1 kalkylen förutsätts upplåningenfrån allmänhet och företag sålunda kunna öka kraftigt . Ett inslaghäri är en kraftig ökning av premielånen. Ett annat inslag är en särskild formför likviditetsindragning från företagen genom inrättande av särskilda konton?öx likviditetsutjämning i . Enligt förslaget skall företag som harrätt att göra avsättningar till investeringsfond kunna öppna ett särskiltsidoordnat konto på vilket de kan betala in likvida medel med rätt tillsärskild ränteförmån på belopp som motsvarar två gånger summan avavsättningarna till investeringsfond 1979 och 1980. På dessa konton skulleföretagen erhålla en ränta som är avpassad till vad som betalas vid insättningav större belopp i bank och därutöver en särskild skattefri bonusränta om 2 %.Insättningarna på konton måste ske före utgången av 1979. Bonusen skulleberäknas för den tid beloppen faktiskt står inne, dock längst till utgången avmars månad 1981. 1 motionen 2693 (s) avvisas förslaget om uppbyggnad avsärskilda likviditetskonton. De borgeriiga regeringarnas ekonomiska politik harenligt FiU 1978/79:40 30