bet · G201JuU19 · 1978-12-31 00:00:00 — betänkande 1978/79:19 medanledning av propositionen 1978/79:76 om ändring i lagen (1964:542) ompersonundersökning i brottmål jämte motioner I propositionen 1978/79:76 har regeringen() föreslagit att anta följande Lag om ändring i lagen(1964:542) om personundersökning i brottmål Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1964:542) ompersonundersökning i brottmål skall ha nedan angivna lydelse. Ej må någon dömas tillfängelse i Ej må någon dömas till fängelse i eller däröver,villkor- eller däröver, skydds- skyddstillsyn, ungdoms- tillsyn, ungdomsfängelse eller inler- fängelse eller interneringeller över- nering eller överlämnas till särskild lämnas till särskild vårdutan att vård utan att personundersökning Per- ägt rum. sonundersökning är likvälej erfor- likväl ej erforderlig, om utredning deriig, om utredning som avses som avses därmed ändock är till- därmed ändock är tillgänglig för gänglig för rätten, rätten. Dennalag träder i kraft . I motionen 1978/79:848 av () och WiggoKomstedt (m) yrkas att som sin mening skall ge till känna vad som imotionen anförs beträffande personundersökning vid villkoriig dom. Imotionen 1978/79:1750 av ()och () yrkas attriksdagen beslutar om ändring i 2 § lagen om personundersökning i brottmål ienlighet med vad som anförs i motionen. 1978/79. JuU 1978/79:19 2 I 27 kap. I § första styckel stadgasalt villkoriig dom får meddelas för brolt vara kan följa fängelse om det medhänsyn lill den tilltalades karaktär och personliga förhållanden i övrigt finnsgrundad anledning anta att övervakning eller annan mera ingripande åtgärd ejerfordras för att avhålla honom från vidare brottslighet. Enligt1 § lagen (1964:542)om personundersökning i brottmål skall, om det prövaserforderligt, personundersökning äga rum för vinnande av utredning rörande denmisstänktes personliga förhållanden samt angående de åtgärder som må anseslämpliga för att främja hans anpassning i samhället och öka hans möjligheterlill personlig utveckling. Enligt2 § samma lag får inte någon dömas lill fängelse eller däröver,villkorlig dom, skyddstillsyn, ungdomsfängelse eller internering elleröverlämnas till särskild vård utan att personundersökning ägt rum.Personundersökning är likväl ej erforderiig om utredning som avses därmedändock är tillgänglig för rätten. Ipropositionen föreslås en uppmjukning av kravet på personundersökning i de falldär domstolarna med hänsyn till brottstypen regelmässigt dömer tidigareoslraffade personer till villkorlig dom. Ändringen föreslås ske på det sätt attorden "villkoriig dom" utgår ur 2 § personundersökningslagen.Förslaget bygger på en framställning till regeringen från . Iframställningen pekade verket på att rättspraxis utvecklats i den riktningenatt tidigare oslraffade personer tämligen regelmässigt döms till villkorlig domvid vissa brottstyper. Vid sådana brott borde enligt domstolenfå underlåta att besluta orri personundersökning i de fall då tillgänglig personutredningulvisar att den tilltalades prognos är god. 1 motionen 1978/79:1750 hemställs alt 2§personundersökningslagen ändras på annat sätt än som föreslås i propositionen.Motionärerna hänvisar lill yttranden av och vid remissbehandlingen av framställning ochanser att lagförslagets innebörd bör framgå av lagtexten och inle enbart avmotivuttalanden. Den i propositionen föreslagna lagtexten ger enligt motionärernadet intrycket att personundersökning aldrig skall behöva göras när påföljdenbestäms till villkoriig dom. Avsikten är dock, uttalar motionärerna, atthuvudregeln även i fortsättningen skall vara att personundersökning skall görasi dessa fall. Enligt motionärernas mening bör lagtexten ge besked härom ochförslagsvis utformas så att det i ett tillägg till 2 § sista meningenpersonundersökningslagen anges att personundersökning ej är erforderiig omvillkoriig dom ådöms och valet av denna påföljd är uppenbart. JuU 1978/79:19 3 Utskottet har ingen erinran mot förslaget ipropositionen att del inte längre skall krävas personundersökning för attvillkorlig dom skall kunna ådömas. Lagändringen bör, som departementschefenuttalar, ta sikte endast på sådana brottstyper där enligt rådande praxistidigare ostraffade tilltalade regelmässigt ådöms villkorlig dom. Till denavsedda kategorin bör som anförs i propositionen hänföras bl. a. egendomsbrottav inte alltför svår beskaffenhet, försäkringskassebedrägerier och vållandelill annans död genom trafikolycka. Departementschefen erinrar också om den nyavapenfrilagstiflningen. I anslutning härtill vill utskottet peka på riksdagensuttalanden i det lagstiftningsärendet att det vid vapenvägran ingalunda äruteslutet att en första vägran även i fortsättningen bör leda till dom påfängelse (FöU 1977/78:28, JuU 1977/78:1 y). Närdet gäller den i motionen 1750 upptagna frågan om den lagtekniska utformningenav lagändringen vill utskottet peka på att det av 1 § personundersökningslagenföljer att personundersökning skall äga rum om del prövas erforderiigt förvalet av påföljd. Även om man slopar kravet i 2 § personundersökningslagen attpersonundersökning skall ske innan någon döms till villkoriig dom, skallsåledes på grund av bestämmelserna i 1 § sådan undersökning ändå äga rum omdomstolen är osäker beträffande påföljdsvalet. Den av motionärerna framfördauppfattningen att lagtexten ger intrycket att personundersökning aldrig skallbehöva göras när påföljden bestäms till villkoriig dom saknar alltså enligtutskottets mening grund. Ylteriigare anvisning i lagtext om närpersonundersökning kan underiåtas är enligt utskottets mening inle erforderiig. Medstöd av det anförda godkänner utskottet den av regeringen föreslagnalaglekniska utformningen av 2 § personundersökningslagen och avstyrker bifalltill motionen 1750. I propositionen uppger departementschefen att hanavser alt föreslå regeringen att göra ändringar i förundersökningskungörelsensom innebär att erforderiig personinformation rörande den misstänkte inhämtasav polisen under förundersökningen. Imoiionen 848 yrkas att som sin mening skall ge regeringen till kännavad som sägs i motionen om att förslaget inte får medföra en extra belastningför polisen. Motionärerna ifrågasätter om inte de kompletterandepersonuppgifter som kan behövas kan inhämtas genom skyddskonsulentens försorg. Vidprövningen av motionsyrkandet bör till en början beaktas att den ändring iförundersökningskungörelsen som aviseras i propositionen inle, såsomföreslagits av i dess framställning till regeringen, skallinnefatta någon mer omfattande utredning från polisens sida. Det bör också noterasatt det är förutsatt att kontrollen av inhämtade uppgifter skall JuU 1978/79:19 4 Såsom departementschefen anför bör uppgifterna kunna lämnas avden misstänkte på en särskild blankett. Enligt vad utskottet inhämtat har ensådan blankett också utarbetats och godkänts av underöveriäggningar mellan och . Vidangivna förhållanden avstyrker utskottet bifall till moiionen 848. I övrigt föranleder propositionen inte någonerinran eller något uttalande från utskottets sida. 1. all med avslag på motionen 1978/79:1750antar det genom propositionen 1978/79:76 framlagda förslaget till lagom ändringi lagen (1964:542) om personundersökning i brottmål, 2. att beträffande ändring iförundersökningskungörelsen (1947:948) avslår motionen 1978/79:848. Närvarande:Lisa (), (), (), (),i Kumla (s), (), (), (), (), (), (), (), () och (). vidmoment 1 i utskottets hemställan avBertil (), (), (), ()och (), som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 3 sombörjar med "När det gäller" och slutar med "motionen 1750"bort ha följande lydelse: Närdet gäller den i motionen 1750 upptagna frågan om den lagtekniska utformningenav lagändringen bör följande beaktas. I 1 § personundersök- JuU 1978/79:19 5 ningslagenfinns f n. en allmän regel om att personundersökning skall äga rum om detprövas erforderiigt, medan det i 2 § finns bestämmelser om obligatorisktinhämtande av personundersökning innan någon döms lill bl. a. villkorlig dom.Av departementschefens uttalanden-vilka utskottet ansluter sig till - framgåratt huvudregeln också efter den föreslagna lagändringen skall vara attpersonundersökning skall äga rum innan någon döms till villkorlig dom; medändringen avses endast att göra del möjligt för domstolen att avstå frånpersonundersökning i vissa speciella fall. Enligtuiskottets mening finns det inte skäl att vid genomförande av den nu aktuellalagändringen avvika från den nuvarande uppbyggnaden av reglerna om inhämtandeav personundersökning. Huvudregeln att personundersökning skall föregåvillkorlig dom bör alltjämt framgå av 2 § personundersökningslagen. Till dettalagrum bör emellertid fogas en bestämmelse som anger det avsedda undantagetfrån huvudregeln, nämligen att villkorlig dom får ådömas utanpersonundersökning i vissa fall. Regeln bör lämpligen utformas så attvillkoriig dom får ådömas även om personundersökning ej ägt rum, om det pågrund av brottets art och omständigheterna i övrigt är uppenbart att dennapåföljd skall väljas. Innebörden av lagändringen kommer därigenom till uttrycki lagtexten och ej endast i molivuttalanden. Utskottet tillstyrker såledesbifall till motionen 1750 angående annan lydelse av 2 § personundersökningslagen.Lagrummet bör få den lydelse som framgår av utskottets hemställan nedan. dels att utskottets hemställan under moment I bortha följande lydelse: I. att med anledning av propositionen1978/79:76 och med bifall till motionen 1978/79:1750 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1964:542) ompersonundersökning i brottmål med den ändringen att 2 § erhåller följande somUtskoiteisförslag betecknade lydelse: 2§ Ej må någon dömas till fängelse i Ej må någon dömas till fängelse eller däröver, skydds- eller däröver, villkor- tillsyn, ungdomsfängelse eller inter- lig dom, skyddstillsyn, ungdoms- nering eller överiämnas till särskild fängelse eller internering eller över vård utan att personundersökning lämnas till särskild vård utan alt ägt rum. Personundersökning är personundersökning ägt rum. Även likväl ej erforderlig, om utredning om personundersökning ej ägt rum, som avses därmed ändock är till- må dock dömas till villkorlig dom, om gänglig för rätten. del på grund av brottets art och omständigheterna iövrigt är uppenbart att denna påföljd skall väljas. JuU 1978/79:19 6 Personundersökningenär ej erforderiig, om utredning som avses därmed ändock är tillgänglig förrätten.