yttr · G105LU1 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78:1 y medanledning av motion om ersättning för vissa fordonsskador vidolycksfallstransporter Efter samråd med socialförsäkringsutskottet harlagutskottet beslutat att till socialförsäkringsutskottet överlämna motionen1976/77:668 av () och (). I motionen yrkas att uttalar att imotionen berörda kostnader skall täckas av trafikförsäkringen. Motionärernaframhåller att det vid hastigt påkomna sjukdomsfall inte alllid ges tillfälleatt invänta ambulans för transport till läkare ulan att taxibil eller privatbil får ombesörja transporten. Enligt motionärerna förekommer vid akutasjukdomstillstånd och plötsliga dödsfall ofta blodflöde, kräkning m. m. vilketkan tränga in i fordonets dynor och stoppning på säten och dörrar. Rengöringenav fordonet måste handhas av fackman och är både tids-och kostnadskrävande.Härtill kommer att fordonsägaren inte kan disponera fordonet under den tidrengöringen tar, ca . Kostnaden härför kan uppskattas till 700 - 1 000kr. Enligtmotionärerna kan ersättning för de berörda kostnaderna utgå urtrafikförsäkringen då transporten gällt en person som skadats vidtraflk-olycka. I andra fall åter flr fordonsägaren själv svara för kostnadernaeftersom trafik-, vagnskade- och ansvarighetsförsäkringar inte täcker dessa. Den som tillfogas skada till person eller egendomkan under vissa omständigheter få skadestånd av annan. För skadeståndsansvar iallmänhet gäller i svensk rätt den s. k. culparegeln. Denna regel, somåterfinns i 2 kap. 1 S skadeståndslagen (1972:207), innebär att skadan skallersättas av den som har vållat den uppsåtligen eller av vårdslöshet. Påtrafikskadeområdet gäller emellertid särskilda regler i irafikskadelagen(1975:1410) som är fördelaktigare för den skadelidande än de allmännabestämmelserna i skadeståndslagen. Enligt irafikskadelagen skall den som ägerett motorfordon ha trafikförsäkring. Från ell fordons trafikförsäkring utgårirafikskadeersättning för person- eller sakskada som uppkommer i följd avtrafik med fordonet. Ersättningen utgår utan all någon behöver göras 1 1977/78. LU1977/78:1 y LU 1977/78:1 y 2 Ersättningssystemet enligt lagen har alltså frikopplatsfrån skadeståndsreglerna och omvandlats till ett fristående försäkringssystem.Trafikskadelagen bygger på principen att skadeersättning skall utgå direkt urfordonets trafikförsäkring på rent objektiv grund, dvs. oberoende av om någonkan anses vållande till olyckan eller ej. Trafikska-delagens objektiva ansvargäller bara vissa skador, nämligen personskador som drabbar förare ellerpassagerare i fordonet eller personer utanför fordonet samt sakskador somdrabbar annan egendom än själva fordonet eller egendom som befordras med detta.Som personskador anses bl. a. sjukvårdskostnader och andra utgifter. Förskador på motorfordon och därmed befordrad egendom kan irafikskadeersättningendast utgå när de uppkommer vid kollision med annat motorfordon. Vid sådanakollisionsskador skall ersättning utgå från det andra fordonetstrafikförsäkring, om skadan har orsakats genom vållande i samband med förandetav detta fordon eller genom bristfällighet på det fordonet. Beträffandemotorfordon som saknar föreskriven trafikförsäkring eller vars identitet intekunnat fastställas svarar samtliga trafikförsäkringsanstalter solidariskt förirafikskadeersättningen. Försäkringsanstalterna företräds härvid avTrafikförsäkringsföreningen. Trafikförsäkringentäcker inte skador på det egna fordonet. Bilägaren är för sådana skadorhänvisad till förefintlig vagnskadegaranti eller till den möjlighet tillersättning som följer av den frivilliga kaskoförsäkringen som bl. a. omfattarvagnskadeförsäkring. Vagnskadeförsäkringen täcker skador som uppkommit vidtrafikolycka, skadegörelse av tredje man och annan yttre händelse. Allkaskoförsäkring meddelas med viss självrisk. Även vagnska-degaranlier ärförenade med villkor om självrisk. kan i vissa fall ersättningutgå förs. Ersättningen utbetalas från trafikförsäkringen dåmotorfordon las i anspråk för att forsla en vid ett irafikolycksfall skadadperson till läkare och skada därvid åsamkas fordonet eller de medföljandeskläder genom blodflöde e. d. Ersättningen kan omfatta ersättning föravhjälpande av skadan, stilleståndsersättning enligt de i skadeståndsfalltillämpade grunderna och goltgörelse för samaritkörningen enligt tillämpligtaxa då det är fråga om trafikbilägare. Ersättningutgår inte om transporten skett med ambulansbil eller med motorfordon, somsaknat föreskriven trafikförsäkring. Omdet från början är uppenbart att skadeslåndsskyldighet för personskadan åvilarviss trafikförsäkringsgivare och om ersättningsanspråket riktas mot honomdirekt, bör han enligt reglerna reglera samaritskadan. I övriga fall utbetalasersättningen genom . Ifråga om kostnader för sjuktransporter i allmänhet gäller enligt sjukvårdslagen(1962:242) att landstingskommun skall tillse att det finns en organisation förambulanstransporter inom sjukvårdsområdet. LU 1977/78:1 y 3 medannat fordon än ambulans kan ersäuning i vissa fall utgå ur den allmännaförsäkringen. Enligt2 kap, 5 Slagen (1962:38 l)om allmän försäkring (AFL) har försäkrad somåtnjutit läkarvård, tandvård och sjukhusvård rätt till ersättning för utgifteri anledning av resor till och från läkaren, tandläkaren eller vårdinrättningen.Närmare bestämmelser om reseersättning finns intagna i sjukre-seförordningen(1975:964), Ersättning kan dock inte utgå för kostnader av den art som berörs imotionen. Vidarbetsskada gäller enligt 3 kap, 2 S lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringatt den sjuke får rätt lill förmåner från arbetsskadeförsäkringen i enlighetmed vad som skulle ha utgått om 2 kap, AFL varit tillämplig på honom. Yttranden över motionen har inhämtats frånriksförsäkringsverket. Riksförsäkringsverketanför alt verket inte har att administrera trafikförsäkringen. Landstingsförbundetfinner det i sig motiverat att ersättning kan lämnas för rengöring av fordon ide situationer som motionärerna angivit. Enligt förbundet framstår det somskäligt att den som på grund av sjukdom eller skada ofrivilligt förorsakarmateriell skada inte drabbas av de kostnader det här gäller. Detsamma gäller denperson som frivilligt åtar sig alt köra den sjuke till sjukhus.Landstingsförbundet hänvisar till att resekostnadsersättning från den allmännaförsäkringen omfattar ersättning för utgifler för följeslagare, vårdare,övernattning, goltgörelse för förlorad arbetsinkomst m. m. Landstingsförbundetanser att det därför ligger nära till hands att överväga om inte den allmännaförsäkringen skulle kunna utvidgas till att omfatta även andra kostnader somkan uppkomma vid sjuktransporter såsom kostnader för avhjälpande av sådanaskador som beskrivs i motionen. Landstingsförbundetanser att även om förevarande fråga inte är av någon större omfattning detändock finns skäl att stödja motionsyrkandet. Enligt bördet prövas om den avsedda kostnaden kan regleras genom den allmännaförsäkringen. Försäkringsbranschensserviceaktiebolag framhåller att reparations- och rengöringskostnader avifrågavarande slag mera sällan torde överstiga något hundratal kronor. Om t,ex, vagnskadeförsäkringen skulle omfatta sådana skador som beskrivs i motionenskulle de regelmässigt falla inom självriskbeloppet, som är lägst . uttalar sitt stöd för det i motionen framförda förslaget. Svenska taxiförbundetframhåller att förbundets medlemmar yrkesmässigt LU 1977/78:1 y 4 bedriverolycksfallstransporter med taxibilar, sjukbilar, dvs, bårulruslade personbilar,samt ambulanser. uppger all sedan sjukvårdslagen kommit attomfatta kravet på tillfredsställande sjuktransportorganisation så har ersättningsfrågorna lill ambulansföretaghelt reglerats genom avtal med resp, landsting eller motsvarande. har under en följd av år ersättningsfrågor, som uppkommit pågrund av i motionen beskrivna händelser, givit anledning lill försök frånirafikutövarnas sida att utfå ersättning för skador från olikabetalningsinslanser, Taxiförbundel uppger att sjukvårdshuvudmännen vanligenfrånsagt sig betalningsansvar och alt den sjuke i åtskilliga fall ansett altsamhället bör vara betalningsansvarigt för kostnader i samband med transporterav ifrågavarande slag. Denna uppfattning omfattas även av dödsbon,Taxiförbundel uppger att hemkommunens sociala centralnämnd sällan finneranledning att betala skadeersättning annat än i enstaka fall då dentransporterade vid tillfället varit understödstagare. Enligt harvidare försäkringskassorna genomgående avsagt sig betalningsansvar iskadefallen. EnligtTaxiförbundel har dock sjukvårdshuvudmännen med viss regelbundenhet ansvaratför uppkomna kostnader. Härigenom hartrafikutövama i viss omfattning kunnat fåersättning efter ett mycket tidsödande förarbete. Taxiförbundetuttalar sin tillfredsställelse över motionen men vill för sin del framhålla attsjukvårdslagens regler bör ändras på så sätt att sjukvårdshuvudmannen blirersättningsskyldig för sådana skador som nämns i motionen. I motionen behandlas ett spörsmål om ersättning förskador på inredningen i privata motorfordon och laxibilarsom uppstått i sambandmed att fordonen använts för sjuk- och olycksfallstransporter. Som framgår avden ovan lämnade redogörelsen kan trafikskadeersättning för denna typ av skadorutgå endast vid transporter av irafikolycksoffer, I andra fall kan skadornainte ersättas från trafikförsäkringen eller från frivilliga försäkringar ellervagnska-degarantier. Inte heller torde ersättning kunna utgå med stöd avreglerna i skadeståndslagen eller i socialförsäkringslagstiftningen. Del börockså nämnas alt det är osäkert om den skadelidande har möjligheter att flersättning av den som orsakat skadan i enlighet med allmänna civilrätlsligagrundsatser. Utskottetvill för sin del stryka under att det är angelägel att personer som hastigtinsjuknar eller skadas kan föras lill sjukhus eller läkare med taxibilar ochandra fordon, när ambulanstransport inte är möjlig eller nödvändig. Det ärhärvid självfallet viktigt alt förarna av fordonen har sådana kunskaper att LU 1977/78:1 y 5 depå ett riktigt sätt kan ta hand om den sjuke eller skadade. Enligt utskottetsmening är del också, såsom motionärerna framhåller, av betydelse attfordonsförare, som under transporter av sjuka eller skadade flr sina fordonnedsölade av blod, kräkningare, d,,kan få ersättning härför. Om förarna intehålls skadeslösa för nu angivna slag av skador är risken stor för att derasvillighet att åta sig sjuktransporter kommer att minska, Ilikhet med motionärerna och flertalet av remissinstanserna anser utskottetdärför att starka skäl talar för att ersättning bör kunna utgå för de avmotionärerna påtalade skadorna även när dessa inte har samband med etttraflkolycksfall. Enligt utskottets mening är emellertid motionärernas förslagom att ersättningen skall utgå ur trafikförsäkringen inte förenligt med deprinciper på vilka trafikskadelagen bygger. Man bör därför överväga om inteersättningsfrågan kan lösas på annat sätt. En möjlighet härvidlag är som Landstingsförbundetframhållit att den allmänna försäkringen utvidgas till att omfatta ocksåkostnader för avhjälpande av sådana skador som avses i motionen. har i sitt yttrande pekat på möjligheten till en ändring avsjukvårdslagen. Det ankommer dock inte på lagutskottet att pröva dessamöjligheter. Närvarande:Ivan Svanslröm (c), (), ()*. (), (). (), (), iGamleby (s)*, (), (), (),(), ()*, () och BirgittaJohansson (s). Ej närvarande vid yttrandets justering.