prot · G10985 · 1977-12-31 00:00:00 — Denomständigheten alt det nu kommer all hända en del i det här gamla landet när detgäller alternativa energikällor, dit gasen för räknas, beror ju på att landethar bytt regering och har en regering som inte är benhårt fixerad till ettenda energislag, dvs. Tack vare den omständigheten, ArnePettersson, kan era synpunkter vinna beaktande. Närdetgäller resonemang om skattepolitiken har han nu slagit tillreträtt - må vara en halv sådan. Han erkänner atl vi inte har medverkat lillatt försämra för låglönegrupperna genom den utformning av skatteskalorna som vihar varit med om. Det har inte blivit någon nominell försämring. Den höjning avde indirekta skatterna som vi av finansiella skäl varit tvungna att medverkalill har man i fråga om barnfamiljerna kompenserat genom höjda barnbidrag ochi fråga om folkpensionärerna genom höjda pensioner. Delär klart atl jag är medveten om att detta kanske inte slår hundraprocentigtrält i alla avseenden. Men det är uppoffringar som man nu måste göra här ilandet för att fö rätsida på ekonomin. Min kontakt med folket påverkstadsgolvet visaratt man också ärberedd till dessa uppoffringardärförattman så högt värdesätter regeringens målmedvetna satsning på att säkrasysselsättningen. För den enskilda människan i dagens är det inte enkrona mer eller mindre i välstånd som är det avgörande, ulan del är chansen altbehålla sitt jobb och tryggheten i jobbet. Och därvidlag är vi beredda allsalsa alla tänkbara resurser. Sedananförde ytterligare exempel på expansiva områden i svensktnäringsliv. Han gjorde det med en övertygelse som nästan skulle kunna vittna omatl han själv hade uppfunnit hela miljöpolitiken. Så är det nu dessvärre inte.Den är en produkt av många års politisk opinionsbildning, till vilken inteminst det parti jag representerar har medverkat konstruktivt och aktivt. Närdet gäller arbetsmiljöns område delar jag uppfattning alt därfinns mycket att göra. Den proposition om ökade och nya resurser lill forskningoch utveckling som energiministern lägger på bord kommerju också att ta upp detta och värdera del som en expansiv sektor avnäringslivet. Ävendär, , är vi alltså överens. Men det är inget nytt område. Vibehöver flera områden där man kan expandera,där man kan öka avsättningen avsvenska produkter för atl också kunna trygga sysselsättningen ifortsättningen. Andrevice talmannen anmälde atl anhållit att till protokollet föantecknat atl han inte ägde rätt till ytterligare replik. (vpk): var det vanligt att olika skattepoliliska förslagavvisades med hänvisning till pågående utredningsarbete. Inte mindre än treolika utredningar var samlidigl verksamma. har dessa utredningar lagt framsina förslag. Blir det då några genomgripande förändringar? Inte alls.Huvudlinjen i den tidigare förda skattepolitiken består. kommer deminst bärkraftiga i samhället atl fö bära de tyngsta bördorna. Denreformering av skattesystemet som utlovades i regeringsdeklarationen efter1976 års val blir det inte myckel av. Inflationsskyddet i skattesystemet ärfrämst ägnat att gynna höginkomsttagarna. De utlovade åtgärderna för atl hållatillbaka de kommunala skattehöjningarna består i olika åtstramningsåtgärder,som omöjliggör för kommuner och landsting att klara sina serviceuppgifter, ochhot om införande av skatletak. Inför1976 års val upprepade nuvarande ekonomiministern med storenvishet att del går atl sänka skatten om viljan finns. Detta var naturligtvisavsett som ett löfte till alla som kände skattebördan tung, att om moderaternakom i regeringsställning skulle skatten sänkas. De grupper i samhället sommoderaterna främst företräder kan möjligen säga atl löftena infriats. Men hurär det för del stora flertalet i samhället? Hur är det för de stora gmpperarbetare och tjänstemän med låg- och medelinkomster? Desom särskilt hårt känner tyngden av stigande kommunalskatter har inte fåttnågon lättnad. De som känner den indirekta beskattningen särskilt tung, inteminst beskattningen av dagens nödtorft, har inte föll någon lättnad. Tvärtomhar kommunalskatterna fortsatt att stiga, och momsen har höjts. Så långt somtill att sänka skatten för dem som bäst behöver det sträcker sig givetvis inteBohmans och den borgeriiga regeringens vilja. Föralt fortsätta den orättvisa skattepolitiken gör regeringen en felaktigbeskrivning av utvecklingen. Den hävdaratt progressiviteten i beskattningen ären faktor som haft destabiliserande effekt på den svenska ekonomin. Detta förall motivera det höginkomstlagarvänliga beslutet om s. k. automatiskt verkandeinflationsskydd. Den åtgärden påstår regeringen vara avsedd atl minskainflationen. Menregeringen avstår från alt utifrån samma utgångspunkt diskutera de stigandeindirekta skatterna, som man själv medverkat till, och de stigandekommunalskatterna. Delta är inget annat än ett försök alt rättfärdiga en orättfärdig skattepolitikmed talel om kamp mot inflationen. Inga vallöften och ingaregeringsdeklarationer kan dölja att de negativa dragen i den skattepoliliskautvecklingen förstärkts under den borgeriiga regeringens tid i kanslihuset. Delfinns flera skäl alt speciellt uppmärksamma kommunalskatterna och den kommunalaekonomin i detta sammanhang. Del måste till helt andra åtgärder för att lösadessa problem än vad regeringen visat sig villig all tillgripa. En enkel åtgärdborde vara att befria kommuner och landsting från skyldighet all lill statenerlägga allmän arbetsgivaravgift. Skatteutskollethar haft alt behandla en vpk-motion om befrielse för kommuner och landsting frånskyldighet att erlägga allmän arbetsgivaravgift. Detta har avstyrkts tidigare,och så för det väl bli även tycks man ha resonerat i utskottet.Tidigare har man bl. a. gömt sig bakom pågående utredningar, men går intedetta eftersom utredningarna kommit med sina förslag. Förra gångenskatteulskoltet skrev om denna fråga förväntade man atl de tre utredningarnaskulle behandla den. Därav blev intet. Men så har också utskottet någonstanstalat om risken för "snedvridningar när verksamhet bedrivs ikonkurrens med enskild näringsverksamhet", och det för duga denna gångsom motivering för avstyrkande av motionen. Menär skatteutskottet medvetet om vad man talar om? Det skulle vara intressant attfö vela när dessa konkurrensförhållanden råder. De allmänna arbetsgivaravgifterexempelvis ett landsting har att erlägga gäller i väldigt stor utsträckning föranställda inom sjukvården. Hur kan en snedvriden konkurrens i förhållande lill"enskild näringsverksamhet" förekomma på detta område? Förprimärkommunerna gäller atl arbetsgivaravgifter i stor utsträckning erläggsför personal inom socialvård, åldringsvård och service av olika slag.Hur kan en snedvriden konkurrens uppstå i förhållande till "enskildnäringsverksamhet" på dessa områden? All de borgeriiga partierna, som juvill privatisera viss verksamhet, kan skriva så är begripligt, mentydligen har även socialdemokraterna i skatteutskottet godtagitulskottsskrivningen,och det är verkligen anmärkningsvärt. Jag ber, herr talman,atl fö yrka bifall till motionen 640. Åtgärdenatt befria kommunerna från den allmänna arbetsgivaravgiften är en av mångaåtgärder som måste till för att man skall klara den kommunala ekonomin. Men denär viktig från flera synpunkter. Man kan vända på skatteutskottets resonemangoch hävda att förhållandet att kommuner och landsting som enda inkomstkälla harskatter och avgifter gör alt de befinner sig i elt ogynnsammare läge än"enskild näringsverksamhet" och bl. a. därför borde befrias frånavgiften. Detär minst sagt märkligt atl den kommunala ekonomin ägnas så liten uppmärksamheti regeringens och i finans- och skatteutskottens diskussion om ekonomi ochskatter. Det är ändå så att kommunalskatterna tar betydligt mer av inkomsten änden direkta statliga skatten för de allra flesta inkomsttagarna. Eftersom skatteulskoltettydligen hyser vissa illusioner om att förslaget till reformeratskatteuljämningssystem skulle innebära någon avgörande förändring, måste jagsäga atl kommunalekonomiska utredningens förslag inte kommer atl stoppakommunalskattehöjningarna. Kommunalskatterna har fördubblats ochtredubblats . Det perspektiv utredningen tecknar visar all redan imillen av 1980-lalet kommer vi att ha en medeluldebitering på . om ingasärskilda åtgärder vidtas. Man kan mena olika när man talar om åtgärder. Det finnskrafter som bara ser åtstramning för kommunerna som en utväg och heller inte ärfrämmande för elt skatletak. Från kommunisterna menar vi att denkommunala sektorn måste tillföras ökade resurser för atl fullgöra sinaserviceuppgifter utan kraftiga skattehöjningar. Deborgerliga partierna som innan de började regera gärna talade om atl koslnaderhade övervällrats från staten på kommunerna har glömt detta och företräder nuen kärv åtstramningslinje för kommunerna. , som befann sig ikammaren, kanske kunde erinra sig den beskrivning han stod för i början av1970-talel när det gällde övervältringen från stat till kommuner. Man kanfråga: Gäller inte den beskrivningen längre? Denåtslramningslinje som man nu ivrigt pläderar för skulle leda till att redan nuallvarliga brister i fråga om barnomsorg, sjuk- och hälsovård, äldreomsorg,miljö, bostadsförhållanden, kollektivtrafik etc. skulle förvärras. Detfinns ytterligare en effekt som man - medvetet eller omedvetet -blundar för näråtstramningsfilosofln förs fram, nämligen effekten på sysselsättningen. Olikautredningar har kommit fram lill att det framför allt är på den offentligasektorn som sysselsättningen beräknas öka. Kommuner och landsting har beräknatsöka antalet arbetstillfällen avsevärt. Men hur skall detta kunna ske om inte dekommunala planerna kan fullföljas? Den t>ågan kvarstår obesvarad även efterflera genmälen här i kammaren av budgetminislern IngemarMundebo. Denpolitik regeringen för mot kommunerna kommer alt leda till försämrad socialservice, till sysselsättningsproblem och till fortsatta höjningar avkommunalskatter och taxor. Delta är sanningen. Dessa fakta förtiger man trotsatt det skrivs hundratals sidor om ekonomi och skatter. Man förtiger dessafaktiska förhållanden som etl led i en skattepolitik vars syfte är att vältraöver ytterligare bördor på den arbetande befolkningen. Vänsterpartietkommunisterna företräder en skaltepolitisk linje som syftar till utjämning avinkomst- och förmögenhetsskillnaderna och lill en rättvisare fördelning avskattebördorna. Etl viktigt led i denna politik äratt vidta åtgärder för atlstoppa kommunalskattehöjningarna och tillföra den kommunala sektorn resurserför en nödvändig utbyggnad av servicen. Det är låg- och medelinkomsttagarna somdrabbas hårdast av stigande kommunalskatter och taxor liksom av försämradkommunal service. Riksdagenhar nu att ta ställning till elt delkrav, nämligen om befrielse för kommuneroch landsting från skyldighet atl erlägga allmän arbetsgivaravgift. Men vi harfrån vpk väckt flera förslag lill omedelbara åtgärder föratl förbättra denkommunalekonomiska situationen, bl. a. höjda statsbidrag till barnom- sorgsverksamheten i kommunerna,kompensation lill kommuner och landsting för erlagd mervärdeskatt ochförbättrade statsbidrag. Diskussionenom vilka resurser kommuner och landsting skall disponera måste också ses motbakgrunden av andra skatiepolitiska åtgärder. Indexregleringen avskatteskalan, sänkningen av allmänna arbetsgivaravgiften, lindring ibeskattningen av förelagens kapital är exempel på att det finns resurser imångmiljardbelopp om de används på rält sätt. Därtill kommer de väldigasubventionerna lill företagen och den omfattande kapitalexporten. Detär f ö. märkligt att frågan om kapitalflykt och industriutflyttning frånSverige las så lätt i diskussionen om åtgärder mot arbetslösheten. tillförsdet ena storföretaget efter det andra kapital från staten på gynnsamma villkor- allt för alt rädda sysselsättningen, som det officiellt motiveras. Mensamtidigt begärdes tillstånd till direktinvesteringar iutlandet för mer än - delta somindustriinvesteringarna här i landet minskade med 15 96. Taletom en nödvändig åtstramning för kommuner och landsting måste avvisas. Det ärinte i första hand på områden som har att svara för den kollektiva servicen somen åtstramning skall ske. Kommuner och landsting svarar för en ständigt ökandedel av samhällsservicen. Då är det inte åtstramning ulan ökade resurser sombehövs för denna sektor. Dennautveckling reser också frågan om skattesystemet till debatt. Det blir alltorimligare att finansiera en ständigt ökande del av samhällsservicen utanfördet progressiva skattesystemet. räckte det med ca 15 kr.av varie beskattningsbar hundralapp för att finansiera den kommunala servicen.I dag går det åt ungefär det dubbla. Frånvänsterpartiet kommunisterna har vi rest kravet om en enhetligt progressivbeskattning för alt finansiera den grundläggande samhällsservicen .Till dettakrav blir det tillfälle att återkomma, men jag vill understryka att denna frågaökar i aktualitet. Beklagligtvis har skalteutredningarna inte gått in på ensådan genomgripande förändring av skattesystemet. Egentligenborde hela skallepolitiken behandlas i samband med finanspolitiken. Ingendelfråga kan ses avskild från helheten. Vi ser varie åtgärd som elt led i denekonomiska utvecklingen. Våra krav om allmänt prisstopp, hyresstopp, slopadmatmoms, skärpt kapitalbeskattning, åtgärder mot skatteflykt och skattefusk,statsbidragen till kommunerna, en genomgripande förändring av skattesystemet,olika förbättringar av barnfamiljernas, pensionärernas och låginkomsttagarnasvillkor, kraftig nedskärning av militärutgifterna måste liksominvesteringspolitiken och kampen mot kris och arbetslöshet ses i ettsammanhang. Denkapitalistiska krisen måste bekämpas med en ny politik. Krisen är inte bara enkris inom produktionen. Det är också en kris för bostadsförsörjning, sjukvård,socialvård, service, utbildning, forskning och kultur. Denborgerliga regeringen låtsas angripa krisen genom alt angripa den arbetandebefolkningens levnadsstandard. Den söker vältra över krisens bördor pålönarbetarna. Denna politik måste stoppas. Den reaktionära politiken kan slåstillbaka och krisen bekämpas genom en bred offensiv från Atl i en finans- och skaltedebalt inte beröra arbetslösheten och dåsärskilt ungdomsarbetslösheten vore atl dölja den krassa verkligheten. BjörnMolin ansåg i debatten med all vi inteharen massarbetslöshet. Men, , är det inte atl beteckna sommassarbetslöshet när mer än 500 000 är ställda utanför det ordinarie arbetslivet?I januari registrerades 110 000 som direkt arbetslösa, över 180 000 sysselsättsmed AMS-arbete eller genomgår AMU-utbildning därför att det inte finnsordinarie jobb. En kvarts miljon människor är sjukskrivna ellerförtidspensionerade. Sammanlagt är det en bra bit över en halv miljon människorsom inie för jobb på den ordinarie marknaden-den marknad som styrs av deprivata kapilalintressena. För regeringen och för är delta tydligeninte att anse som någon allvariig arbetslöshet. För oss kommunister innebärvarje arbetslös en allvarlig inskränkning i människornas självklara rätt lillarbete. Regeringenhar inget recept på hur denna situation skall ut. Inte heller tarregeringen itu med åtgärder för alt skaffa fier jobb ål de arbetslösaungdomarna eller ål dem som blir arbetslösa. Merän 100 000 ungdomar går utan jobb. Av dessa är 30 000 direktregistrerade som arbetslösa medan resten finns på korta beredskapsjobb,AMS-kurser och liknande tillfölliga sysselsättningar. Vi menar inte att det ärfel av samhället att sälta in stödåtgärder - det är en nödvändighet - men detbevisar regeringens och det kapitalistiska systemets oförmåga atl garanteraalla arbete. Mångaungdomar ställs inför det faktum att de inte för något arbete när skolanslutar. Många av dem som har jobb hotas av uppsägningar. muckarfrån militärtjänst ungefär 30 000 och från skolorna ca 40 000 ungdomar. Varskall dessa 70 000 ungdomar ställa sig i kö för atl få jobb? Arbetslöshetenbland de unga är orsak till en allvarlig social utslagning redan i unga år.Därför måste omedelbara insatser göras för att skaffa arbete till ungdomen. Detkan ske bl. på följande sätt: Kommunalsysselsättningsgaranli, som skall bestå i utbildning för fasta jobb. Statenmåste slå för dessa kostnader. och myndigheter måste öka rekryteringen avungdomar. Därigenom kan många unga ges en första arbetslivserfarenhet och vinnainsteg på arbetsmarknaden. Återinför särskilda ungdomsavdelningar påarbetsförmedlingarna. Till /78 sökte mer ,50 000 till 40 000 platser påde yrkesinriktade kurserna. Bara lill vårdlinjen sökte 15 000 lill 7 500 platser. Förkvinnorna är situationen än värre. Till de tidigare arbetslöshetssiffror somjag redovisade måste läggas antalet kvinnor som inte kan komma ut påarbetsmarknaden därför att samhället inte i tillräcklig grad har sett till altbygga ul barntillsynen och det antal kvinnor som inte finner det realistisktatt över huvud tagel söka ettjobb i dessa arbetslöshetens tider. Bland de arbetslösa utgör kvinnorna långlmerän hälften. Även de handikappade ställs utan arbete därför att de åtgärdersom samhället ställer upp med är långl ifrån tillräckliga. För alla dessaarbetslösa ungdomar, kvinnor och övriga har vpk både i och ikommunala församlingar ställt förslag till åtgärder. Vi har i alla sammanhangfört fram dessa krav, och vi gör del i förvissningen att de alltmer vinnergehör hos det stora flertalet människor. 1det program somnyligen antogs på kommunisternas kongress anges i sammandrag bl..a. följande uppgifter som avgörande i rörelsen mol de borgeriiga krafternasattacker: Aktionerför en offensiv avtalsrörelse som minsl skall syfta lill att återvinnareallöneföriusterna , ge full kompensation för väntade prisstegringarunder 1978 och för ökad arbetsintensitet. Effektivt prisslopp på alla nödvändighetsvaror. Hyresstopp ochen bostadspolitik som möjliggör hyressänkningar. Progressiv ståtlig-kommunal enhetsskatt. Slopande avmervärdeskatten på mal. Skärpt beskattning av kapital och spekulalionsvinster.Upprensning i avdragsdjungeln. Stopp för skatteflykt. Kamp mol ekonomiskbrottslighet. Kamp mot utslagning.Mänskligt abeisiempo. Kampför allas rält till arbete. Facklig vetorätt mol avskedanden och nedläggningar.Stopp för industriutfiyttning och kapitalflykt till utlandet. Utbyggnad av statliga företag. Garantier, för ungdom till utbildnings- eller arbetsplats. Försvar och vidgning av dedemokratiska fri- och rättigheterna. Kamp mot monopolensstyrning av konsumtionen. Detta är i gmnden en annan politik än den som förs av den borgerligaregeringen. Detta är en politik som kan bekämpa krisen och dess verkningar.Detta är en ny kurs i politiken. Delta är en politik som syftar lill altbeskära fötalsväldets makt till förmån för de arbetande människorna. I samband med dagens ekonomiska debatt behandlas också två betänkandenfrån skatleutskottet. Dessa är inte av samma stora ekonomiska betydelse som deövriga frågorsom behandlas , men de är ändå genom sin principiella karaktärviktiga. Självklart är också alt skatteintäkter på elt eller ett par hundramiljoner är värdefulla i det läge då man tvingas låna utomlands för att klarastatens löpande konsumtion. Defrågor som behandlas i de två beiänkandena har varit föremål för riksdagensbehandling , varför de argument somvi kan framföra kanske till en del är kända av de flesta av kammarensledamöter. Ibetänkandet 24 behandlas den allmänna arbetsgivaravgiften, i första hand föregenföretagare. 1 den socialdemokratiska partimotionen föreslås att del fribelopp för vilketegenföretagare inte behöver erlägga arbetsgivaravgift skall återställas tilldet belopp som gällde , eller . 1976 föreslog den borgeriigaregeringen atl denna gräns skulle höjas till , ochriksdagsmajoriteten beslöt i enlighet härmed. Någon saklig motivering tilländringsförslaget lämnades inte av regeringen och någon sådan framkom hellerinte vid utskottsbehandlingen, utan det sades atl det bara skulle vara etl stödför den mindre företagsamheten. Delsakliga skäl som funnits - etl sådant har nämligen funnits - för etl fribeloppär att i egen företagares inkomst också kan ingå avkastningen på i företagetinsatt kapital, och kapitalinkomster är ju inte belagda medarbetsgivaravgifter. Därför kan det vara befogat med ett fribelopp i botten.Men såvitt jag kan förstå är redan . ett mycket generöst tilltagetbelopp. Det måste vara i rena undanlagsfall som en egenföretagare har enkapitalavkastning som överstiger . - det är således själva avkastningendet härar fråga om, och delar nog i mycket sällsynta fall man haren sådan storavkastningen på kapitalet. Arbetsgivaravgiftenhar nu sänkts lill i huvuddelen av landet, och därmed har givetvis ocksåden här frågan minskat i betydelse. Vad vi nu tvistar om är . , ensumma som dessutom är avdragsgill vid deklarationen. Menfrågan är av principiell natur. Från socialdemokratisk sida har vi alltidhävdat att skatter och avgifter skall vara konkurtensneutrala. Med dagensarbetsgivaravgifter föreligger inte konkurrensneutralitet mellan olika företagare. betänkande nr 25 återkommer frågan om fördelning avinkomsterna från ett företag som drivs av makar gemensamt liksom avlöning elleröverföring av inkomster till barn. Dessutom behandlas beskattning av bilförmånsom åtnjuts av fåmansbolagsdelägare eller honom närstående. Dehär frågorna kan egentligen delas upp i två avsnitt. Del gäller för det förstavilka regler man skall ha för alt rättvist fördela inkomsterna skatte-mässiglmellan familjemedlemmarna och fördel andra vilka kontrollmöjligheter som skalltillåtas. Del är inte konlrollmöjlighelernasom är huvudsaken isocialdemokraternas avvikande mening, ulan i lika hög grad är del fråga om attfå rättvisa regler. Jag misstänker att den borgerliga majoriteten tror atl viendast har flxeral oss vid kontrollmöjligheterna, men så är alliså inte fallet. Förebeslutet i våren 1976-det varda vi fick de ändrade reglerna i fråga -hade man för dem som hade elt gemensamt företag som enskild firma låtitkonlrollaspeklerna helt väga över. Faktisk sambeskattning skedde även om bådamakarna arbetade i förelaget. Å andra sidan hade de som drev sitt företag ibolagsform utomordentligt goda möjligheter alt dela upp sina inkomster på olikafamiljemedlemmar genom all formella anställningsförhållanden konstmerades.Föreiagsskatteberedningen lyckades tillskapa ett system där de nämndaytterligheterna - i ena fallet där man hade faktisk sambeskaitning och i detandra fallet där man tillät nästan vilken uppdelning som helst - blev ettförslag med enhetliga regler. Förslagetresulterade i en proposition och ett riksdagsbeslut . Låt mig isanningens namn säga att inte fattade ett enhälligt beslut och att depunkter som den borgerliga majorileien gjort om just rörde depunkter där man inte var ense. Men dämtöver har man gett sig på sådant som vipå var ense om eller där riksdagsbesluten fattades med mycket stormajoritet. Deregler som togs gjorde det möjligt för makar att delaföretagsinkomsten milt itu om båda gjorde likvärdiga insatser. Om den ene avmakarna var förelagsledare och den andre medhjälpare så värdet naluriigl altföretagsledaren skulle ha ett större utbyte än medhjälparen. Hur stor skillnadenskulle vara var svårt att exakt ange, och det så mycket mera som en del avföretagsvinsten var avkastning på insatt kapital. Nyss beräknade vi från vårthåll denna till . Schablonvis bestämdes därför att den medhjälpandemaken aldrig kunde få mera än en tredjedel av den samlade företagsinkomsten. Jagtror - med hänsyn också till kapitalavkastningen - atl denna schablon låg branära vad en marknadsmässig ersättning skulle ha gett, nämligen fördelningen attden företagsledande alllid skall ha mera än medhjälparen. Den s. k.tredjedelsregeln var således både en fördelningsregel och en kontrollanordning,då det enligt min uppfattning inte finns några andra möjligheter altkontrollera de insatser som de båda makarna gör i elt gemensamt företag. Påhösten 1976 upphävde den borgerliga majoriteten iredjedelsregeln och införde istället den marknadsmässiga ersättningen som den enda fördelningsregeln mellanmakarna.