prot · G109148 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagtackade inledningsvis för svaret, men jag får väl också litet närmare preciseravad del var jag lackade för. Det var all vi skall kunna förväntatilläggsdirektiv . Och man utgår ifrån altstudiestödsutredningen skall kunna fortsätta sitt arbele så snart som möjligt.Del är de enda lidspreciseringarna som finns i delta svar. Jaglycker atl del - med förlov sagt och mycket lindrigt uttryckt - är elt myckelvagt svar. Inte minst mot bakgrund av vad man sade i den riksdagsdebatt jag harpekat på och mot bakgrund av socialförsäkringsut-skotiets enhälliga uttalandehade jag hoppats få elt preciserat svar, speciellt som jag tror mig vela - detär inget påstående - all utredningsdirektiven är klara men har fastnat vidnågon station på vägen och lär finnas kvar där för överväganden som jag intekänner lill men som jag hoppas få besked om. Vi bör väl inte förpuppa dennaulredning? Det är riktigt att direktiven är praktiskt taget klara. Men det äribland en omständlig procedur atl la ställning till direktiv som bl. a. har så omfattande ekonomiskinnebörd som här är fallet. Men jag räknar med alt direktiven skall kunna kommaföre sommaren. DORISHÅVIK (s): Jag lackar för alt direktiven är praktiskt tagel klara och attjag haderätt i milt förmodande alt de hade fastnat vid någon station på vägen. Detberor väl på den ekonomiska innebörden. Närvi diskuterade studiestödets uiformning här i kammaren och när vi diskuterademotioner från borgeriigl håll försökte vi åtminstone bibringa litet kännedom omekonomiska realiteter. Men dem ville man i det sammanhanget helst bortseifrån. Det var endast ovilja, . '.jugghet och bristande förståelse för destuderandes situation som gjorde att vi i vissa fall var tvingade att visaåterhållsamhet. Jaghar fått en kallelse lill etl sammanträde i sludiestödsulredningen. Del finns tre punkter pä dagordningen, varav punkt 3 gällerdirektiv för utredningens fortsatta arbele. Jag gladde mig åt atl se denpunkten på dagordningen, och jag utgick ifrån alt jag kanske var sent ute medmin fråga och skulle få ett svar från utbildningsministern som läl ungefär: Viär klara med direktiven, och jag är glad atl jag kan meddela atl ni harmöjlighet atl diskutera dem vidare vid det sammanträde till vilketkallelse har uigålt. Meni dag när jag kom till förelåg del en ny kallelse, dalerad den 18maj. Dagordningen innehåller fem punkter i siällel för lidigare tre. Men denpunkt som jag bedömde som så väsentlig - direktiven för utredningens fortsattaarbete - finns inte med på den nya dagordningen. Någotförvånad ser jag dessa två kallelser lill samma sammanträde. Trodde man den 11maj att direktiven var klara? Var de möjligen klara och hände del sedannågonting på vägen sä all man nu inte ens kan diskutera de nästan klaradirektiven vid del sammanträde som skall äga rum ? Delskulle vara klargörande om vi här fick vela all sludieslödsulredningensallernaliva linjer har gåll någol för långl, även om vi där inte har lagitställning utan endasl presenterat dem som etl diskussionsunderlag och intefunnit del angeläget att i det sammanhanget presentera de avvikande meningar vikunde ha, eftersom vi hade möjlighel alt göra del när ulredningen skulleframlägga sill belänkande. Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Omkollektivtrafiken i KommunikationsministernBO erhöll ordet för att besvara () den 28 aprilanmälda interpellalion, 1977/78:168, och anförde: har frågat mig om jag avser alt ta initiativ till enny "Hörjelöverenskommelse" avseende trafiken i med Samarbetetmellan SJ och i fråga om trafikering och utbyggnad avpendeltågstrafiken i regleras i pendel-lågsavtalel från år1966, vilket träffades i enlighet med den s. k. Hörjelöver-enskommelsensintentioner. I pendellågsavialet finns en passus om all överenskommelsen skallomprövas efter en viss lid med avseende på investeringsplaner och därmedsammanhängande ekonomiska förhållanden. Enligtmin mening är det angelägel atl en sådan omprövning kommer till stånd. Fråganmåsle emellertid i första hand lösas av parterna själva i förhandlingar. Sådanadiskussioner förs också mellan parterna och jag utgår från alt dessadiskussioner leder fram till ett posilivi resultat. Jag ser därför inteförslunden något skäl till alt överväga etl ingripande frän statsmakternassida. Först etltack för svaret! Överenskommelsenmellan och om den kollektivatrafikens ordnande inom bygger pä ell imponerandeförhandlingsarbete med höga ambitioner. Principöverenskommelsen av den 17december 1964 lade ju grunden fören kraftig utbyggnad av kollektivtrafiken iStockholms län. Kollektivtrafiken skulle samordnas, de normalspårigajärnvägarna rustas upp, pendeltågstrafiken upprätthållas med modernamotorvagnsenheter, tunnelbanor byggas ut, skilda taxesystem anpassas i riktningmot en enhetlig taxa för hela områdel och statsbidrag utgå för vissa delar avtunnelbanenätet. Ambitionernahar i slor utsträckning kunnai förverkligas. har dock en delgrus kastats in i maskineriet. Förutsättningarna har delvis förändrats, vilketleder till all nya eller ändrade lösningar behöver prövas när det gällertrafikens utveckling. Men det handlar också om svårigheter att komma överensmed SJ om ganska självklara saker, mest beroende på - vill jag nog påstå - SJ:salllför långtgående krav och tolkningar av avtal. Jag hade idenpolitiska ledningen för kollektivtrafiken i möjlighet att följa endel av förhandlingarna. Men tiderna kan ju förändras. Imin interpellalion redogjorde jag kort för trafiksituationen i Stockholmsregioneni dag och som den ter sig åren framöver. Situationen är bekymmersam. Det finnsmänga faktorer som måste angripas, vilkas lösningar ligger på del primär- ellersekundärkommunala planet. Situationen underlättas dock inte av att viktigaförhandlingar mellan SJ och , som förutsattes iHörjelöverenskommelsen eller närmare bestämt i pendeltågsavtalet, inte kommittill stånd eller ligger nere. I och för sig är det inte passusen om omprövningsom ärdet viktiga, utan det är omfattningen av de problem som finns och sombehöver lösas. Lätmig göra några preciseringar. har en otillbörliglsmal och undermålig perrong. Utrymningsvägarna är dåliga. Oärrtägendundrar förbi sker det med uppenbar fara för de personer som under vissa liderträngs på perrongen. Efter förhandlingar mellan ochSJ har ställt i utsikt alt betala hela den nödvändiga investeringenför en upprustning av sialionen inkl. driftkostnaderna. SJ har emellertidställt ytterligare krav på . Det är sådant som uppfattas varaorimliga krav. Förhandlingarna om denna station har därför inte pågått sedannågot år. Många fler järnvägsstationer har stora brister, inte minstför rörelsehindrade personer, t. ex. och inte minst Centralen, medalla människor som skall slussas genom detta nålsöga. Till deltakommer den segslitna Flemingsbergsproblematiken och frågan om dubbelspårsöderut. I har man nu på allvar börjat frågat sig om mani framtiden skall satsa pä spårbunden kollektiv trafik längs SJ:s spår. Frånallmän planeringssynpunkt måste det bli elt besked om huruvidapendeltågstrafiken har utvecklingsmöjligheter eller om t. ex.malarexpressbussar i stället är lösningen. Men frågorna som hoparsiggäller också samordningen mellanStockholms län och och . Frän , Gnesla ochTrosa-Vagnhäradsområdet sker en belydande pendling till Stockholm.Pendlingsutbudet med det senare området uppges ha ökal från 846 personer 1970till 1 808 personer är 1975. Trafik på linjen harjagnärmare berört i motionen 1977/78:1597. En förlängning av pendeltägstra-fiken fränJärna till åtminstone borde det förhandlas om, såvida det inte ärmöjligt att få SJ:s fjärrtåg atl stanna i . Sammantaget behöver berörda landsting och kommuner nukomma ifrån det låsta läget i förhandlingarna med SJ. Jag anser självfallelockså alt det bästa vore om parterna själva kommer till positiva resultat. Jaghar emellertid svårl att tro på en verklig islossning ulan statlig medling. Detgäller ju mycket stora, svåra och grannlaga förhandlingar med mänga inblandade.Helsl bör också en samlad, genomgripande översyn ske. Kommunikationsministerns svar är kon men, om jag läserrätt, positivt. Kommunikationsministern finner det angelägel att del sker enomprövning av Hörjelöverenskommelsen. Detta är grundläggande. I svaret dokumenterasockså en vilja all ingripa om parterna själva inte når resultat, även om detför stunden inte är aktuellt. uppfaltar jag också som positivt, och detlackar jag för. Min förhoppning är bara alt det inte skall dröja för längeinnan frågan om ell medlingserbjudande las upp. Vi kannämligen inte vänta sä mycket längre om resultaten uteblir. Pä en punia vill jag gärna ha elt förtydligande, om delgår att få. Om det skulle bli aktuellt med en statlig medling, är däkommunikationsministern beredd att låta medlingsarbetel också omfattasamordningen av trafiken med vissa områden utanför ? Jag hartidigare berört några av dessa områden. Självfallel aren förutsättning härvidatt parterna själva inte kunnai enas om en lösning, något som jag givetvis, detvilljag upprepa, anser vore det bästa. Vi har återigen från kommunikationsministern fått höra atl det ärangeläget med en omprövning av bl. a. pendellågsavialet, och vi har återigenfäll höra att del i första hand är parterna som skall komma överens. Sedanfinns del en passus i del korta svaret som jag gärna skulle vilja la upp ochfråga om. Kommunikationsministern säger all del nu pågår diskussioner mellanparterna. I nästa mening säger han att han utgår från att.det blir positivtresultat och att det är därför som han inte för stunden vill göra någotingripande. Pendellågsavialetberör också slationsutbyggnader. Fär man tolka svarel så att SJ har gått ifrånsin tidigare inslällning lill kostnadsfördelningen, bl. a. lillslationsutbyggnader, t. ex. vid , som också angavsom exempel, med dess brister? SJ:s inställning i den frågan har avKommunförbundet ren utpressning. Kan man hoppas atl denutpressningen upphör? Annars kan del knappasl bli ett posilivi resulial,eftersom del väl är utesluiel alt SL accepterar SJ:s påslag av ospecificeradecentrala koslnader. SJ:s ståndpunkt ärju en skäl till alt det hela drar ut påtiden och aldrig blir löst. Kan man tolka kommunikationsministerns formuleringhär- aU han utgår från au del blir ett positivt resultat - på det sättet? Detärju en ganska stark och bestämd formulering som kommunikationsministernanvänder. Jag är väl medveten om alt åtskilligt behöver göras för alt förbättrapendeltågstrafiken, framför allt med hänsyn lill dess kapacitet. F. n. är tågenfullsatta för all inte säga överbelagda i rusningstid och har alltså intemöjlighet all ta över ytterligare passagerare från landsvägstrafiken. SJhar sedan flera är i uppdrag av regeringen att utreda en förutsättning förförsiärkning av kapaciteten på bandelen från till ,nämligen dubbelspårulbyggnaden. Enligt vad jag har erfarit-jag har sagl dettidigare här i - kommer vi i departementet att fö den utredningensresultat nu . Jag kan därför inte närmare uttala mig om det. Men en sakär uppenbar, och det är att det blir en mycket dyrbar lösning och alt delkommeratt ta mycket -jag skulle länka mig 8-10 år-innan en sådanulbyggnad av ytterligare tvä spär är klar. Förmig är det självklart alt vi inte kan vänta sä länge på den kapacitetsökningsom är erforderlig. Etl annal alternativ är då alt förlänga tågsätten, och detkan ske med två vagnar. Jag medger atl del inte är så mycket, men det innebärväl ungefär en 25-procentig ökning. Det förutsätter emellertid att perrongernabyggs ul i moisvarande mån. Det kostar pengar - det är väl överkomligt-men dettar också lid. Nya vagnar måsle byggas-det flnns inga i reserv f n. - ochombyggnad av perronger och flyttningar av växlar och liknande är ocksåtidsödande saker. Jaghoppas alt de förhandlingar som tagits upp med den nya SJ-ledningen skall ledatill resultat. Jag har uttryckt mig optimistiskt, som säger, i milt svar lillTorslen . Jag utgår alltså ifrån atl förhandlingarna skall leda lill ellpositivt resultat. Jag vel att SJ-ledningen vill komma fram lill acceptablalösningar, eftersom man anser och inser alt de nuvarande förhållandena kräverdel. HuruvidaSJ i de förhandlingarna, som säger, gått ifrån sin tidigareinställning till kostnaderna förstationsutbyggnaden kan jag fördagen intesvarapä. Del fär vi se när förhandlingarna kommil lilel längre. De har av naturligaskäl ännu inte pågått så . Menjag reagerar när säger atl den hittillsvarande inställningenfrän SJ:s sida kan karakteriseras som utpressning. Jag har den största respektför den lidigare SJ -ledningens ambitiOi- atl leva upp till de krav påSJ-företaget som en enhällig riksdag ställt upp. Det har skötts på etlutomordenligl konsekvent sätt. Del tror jag de som har ansvarel förkostnadsutvecklingen, inte minsl , har anledning alt sätta stort prispå. Delär möjligt att man kan komma fram till acceptabla resultat med en någol mindreambition, men all kalla den inställning som den tidigare SJ-ledningen hade förutpressning lycker jag inte är lilltalande, och del vill jag bestämt opponeramig emot. Andrafrågor som tagits upp av Torslen är delar av avtalsförhållandetmellan och . Jag kan inte i detaljsvara på de frågorna, dels därför an förhandlingar pågår, dels därför att delnaturligtvis är en hel rad tekniska problem som måsle lösas och som man intekan lämna besked om utan att i detalj sälta sig in i dem. Vadbeträffar frågan om möjligheten all fö persontågen all stanna vid Vagnhäradförstår jag alt det kan finnas ell behov härav. Det är inget tvivel om atlbebyggelseutvecklingen medfört atl en slor mängd människor numera bor iVagnhärad och pendlar till . Men svårigheten här är atl endel av sträckan bara har enkelspår. Med den nyatågföringen med ett tåg på har man svårigheterattklara irafiken med bara ell spår. Dess kapacitet räcker inte lill enligt deuppgifter jag fått frän SJ-ledningen. TorstenSandbergs tolkning av tonen och ordalagen i mitt svar är riktig; svarel ärpositivt. Somjag sagt och givit uttryck ål även i dagärjag fullt på del klara med att väsentliga förbättringar är av nöden och attdessa behöver komma snart. Huruvidaen eventuell medling -om förhandlingarna inte går i läs - kan komma atl omfattaäven samordningen av irafiken inom med irafiken i de angränsandedelarna av andra län kan jag inte säga något bestämt om. Vad jag sagt omVagnhäradsirafiken aniyder att det inte är så rasande lätt alt åstadkommasådana lösningar. Men självfallet bör inte länsgränserna vara någonoöverstiglig mur när det gäller samverkan. Del är alldeles klart att det är etlsamhällsintresse all den här formen av trafik fungerar för de orter och för demänniskor som behöver den, vare sig de bor på den ena eller andra sidan enlänsgräns. 8Riksdagens prolokoll 1977/78:147-148 Det var inte jag som använde ordet utpressning. Det har Kommunförbundetanvänt i en skrivelse lill regeringen i del här sammanhanget, och det vardenna jag citerade. Menviktigare än ordvalet är måhända ändå attjag ur kommunikationsministernsformuleringar tyckte mig kunna läsa ut att vi kanske kan räkna med någonförändring i SJ:s ståndpunkter. Kommunikationsministerns formuleringar varvisserligen försiktiga och svårtolkade, men om del ligger någonting i mintolkning är möjligen ändå en positiv utveckling kanske all vänta. Visom verkar i kommunerna inom har upplevl SJ:s inställninghitintills som väldigt besvärlig. Viseringa möjligheler alt komma någonstans,om SJ fortsätter att ha denna ståndpunkt. Därför tas varje öppning i deninställningen emot med tacksamhet. Vi fär avvakta och se om diskussionerna ochkommunikationsministerns försiktiga uttalande innebär atl SJ kommer attvisa en öppnare inställning i förhandlingarna med SL. TORSTENSANDBERG (c): Egentligen är frågan om samordningen över länsgränserna när det gällerIrafiken ganska självklar. Det framgår av den senaste propositionen 1977/78:92om utbyggnad av regional och lokal irafik. Vid en sådan genomgripande genomgängav Hörjelöverenskommelsen och irafiken i måste man se ut överlänsgränserna. Del vore mycket olyckligt om man inte skulle göra del. Jagtolkar kommunikationsministerns uttalanden så, atl han i grunden är positivtill delta. I den här åberopade propositionen säger departementschefen efter endär angiven exemplifiering av länsgränsområden, där det råder slort behov avsamverkan: "Jagvill gärna understryka att utredningens beskrivning endast skall ses som enexemplifiering. Även i några andra fall kan det, som flera remissinstanserframhållit, finnas behov av inierkommunalt samarbete över länsgränsen, såsommellan och , där pendlingen ökat starkt undersenare år." Överhuvud taget är andan i den senasle proposilionen alt man vill försökaåstadkomma samlande lösningar mellan kommuner och även över länsgränser.Regeringen skall pä flera olika säll kunna ingripa, om man inte kommer överens. Jagvill angående svaret och tolkningen av detta ändå säga att SJ:s nya ledning börfå en chans. Jag är kanske inte så optimistisk ändå atl jag tror all det blirelt så breil och samlande resultat som vi behöver, men låt den nya ledningen fåpröva att komma överens med berörda landsting och kommuner - det är välrimligt. Ingen skulle bli gladare än jag om vi pä det sättet kunde komma framlill överenskommelser, där det leder lill snabbare resultat. Vi får väl avvaktalitet grand till. Jag lackar en gång till för svaret. Överiäggningen var härmedslutad. Pähemställan av talmannen beslöt kammaren all ajournera sinaförhandlingar lill , då svar skulle lämnas på den återstående pädagens föredragningslista upptagna interpellationen. § 9 Om den organiserade ekonomiska brottsligheten Otnden organiserade ekonomiska brottsligheten Justitieministern erhöll ordet för aU besvara () anmäldainterpellalion, 1977/78:167, och anförde: Herr talman! 1. om jag anser att omfattningen av den organiseradeekonomiska brottsligheten har kartlagts tillräckligt, 2. vilka ytterligare ålgärder för att komma till rättamed den ekonomiska brottsligheten i vid mening som jag anser bör vidtas , 3. om enligt min mening samspelet mellan ä ena sidanden organiserade ekonomiska brottsligheten och ä den andra viss revisions- ochadvokatverksamhet utgör ell problem. Fråganom åtgärder mot den organiserade och den ekonomiska brottslig-heien behandlasutförligt under huvudtitel i regeringens senastebudgetproposition. Eftersom harbifallit de förslag somregeringen där har lagt fram, avslår jag från att i delta sammanhang meradetaljerat redogöra för det åtgärdsprogram som har presenterats ipropositionen. Påfrågan om den organiserade och den ekonomiska brottslighetens omfattning harkartlagts tillräckligt kan jag svara följande. Delär å ena sidan fulll klart atl vi ännu inte har tillräckliga kunskaper angåendeden kriminalitet som del här gäller. Del går inte atl göra några säkrauppskattningar om hur mycket pengar denna brottslighet omsätter eller om hurstora belopp som därigenom undandras det allmänna. Vi har också otillräckliginformalion om brotlslighelens geografiska utbredning. Sannolikt känner vi baratill en del av de metoder som tillämpas i verksamheten. Deallvarliga samhällsekonomiska och sociala konsekvenserna av denna sortsbrottslighet är å andra sidan redan nu så uppenbara all full enighel råder omatl ökade insalser behöver göras på detta område. Del är av della skäl somregeringen har valt au lägga fram vissa konkreia förslag ulan atl avbidaylleriigare kartläggningar. Regeringen räknar med atl kunskaperna ombrottslighetens omfattning och utbredning kommer alt öka efter hand sominsatserna för all bekämpa den intensifieras. F. n. arbetar bl. a. en arbetsgrupp,som riksåklagaren har tillkallat, på att bearbeta och vidareutveckla denpreliminära kartläggning som utfördes av en arbetsgrupp inom rikspolisstyrelsen.Iden mandel fortsatta arbetet visaratt andra kartläggningar i särskild ordningbehöver genomföras, kommer dessa också all ske. Del finns dä störreförutsättningaratt bedöma hur arbetet i så fall skall inriktas. Med anledning av BjörnMolins andra fråga vill jag försl erinra om att Omden organiserade ekonomiska brottsligheten regeringens åtgärdsprogrammot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten bl. a. omfattaren översyn av den lagstiftning som är aktuell i sammanhanget, en förstärkningav polisens resurser för brottsbe-kämpandei. förbättrad utbildning för polis-,åklagar- och domstolspersonal samt ett vidgat och effektiviserat samarbetemellan de myndigheter som i sin verksamhel kommer i kontakt med brottsligheteni fråga. Delär sannolikt all den resursförstärkning som har beslutats för polisens del ivarje fall inte är tillräcklig för ändamålet. Det är emellertid intebara fråga om atl inrätta nya tjänster ulan del gäller också all genomutbildning och andra åtgärder göra personalen ägnad för effektiva insalser.Uppbyggnaden av de nya resurserna måste därför ske fortlöpande allteftersomskilda behov dokumenteras och personal utbildas. Naluriigtvis får man iniedärigenom eflersälta andra sidor av polisverksamheten, l. ex. skyddei förmedborgarna lill liv, hälsa och egendom. Resursbehoven måsle vägas molvarandra. Termen"den organiserade och den ekonomiska brotlslighelen" är förhållandevisny och harblivit någol av elt modeord. Det är därför angeläget erinra om attdet från polisens och åklagarväsendets sida under senare är har gjortsbetydande insatser för atl bekämpa ekonomisk kriminalitet. Som exempel kannämnas atl åtskilliga komplicerade förundersökningar och domslolspro-cesser harslutförts som bl. a. har avsett skatlebroll, valutabrolt och gäldenärsbrott.När del gäller den organiserade narkotikakriminalilelen beslöt regeringen redani sluiel av om en kraftsamling, som bl. a. har inneburit att särskildanarkotikaenheter inom polisen har byggts upp i de flesta län. Påtagligaresultat av dessa enheters verksamhel har redan gett sig lill känna. Päfrågan vilka ylleriigare ålgärder som enligt min mening nu bör vidtas för altkomma till rätta med den akluella broltsligheten vill jag svara all detgivetvis försl och främst är angeläget atl sörja för alt det omfattandeåtgärdspakel,om vikel alldeles på regeringens förslag harfattat beslut, omsätts lill praktisk verklighet. Det gäller att se till all denya tjänsterna inom polisväsendet besätts med personal, som är ägnad för dennasorts verksamhet och kan inordnas pä lämpligt sätt i organisationen. Vidaremåste den beslutade utbildningen genomföras och det avsedda samarbetet mellande berörda myndigheterna säkerställas. Dessaåtgärder är också på gång över hela linjen. Överiäggningar om hur resursernamot ekonomisk brottslighet skall kunna användas pä bästa sätt inompolisorganisationen har ägt rum mellan rikspolischefen och polismästarna iStockholm, och . I samband med atl regleringsbrev förpolisväsendet för /79 utfärdas kommer regeringen atl meddelanärmare bestämmelser om de nya tjänster som har anvisat medel för. Idet sammanhanget avser jag också all föreslå regeringen atl systemet medsärskilda enheter för narkotikabekämpningen skall permanentas. I fråga omutbildningsinsatserna kan jag nämna atl riksåklagaren kommer alt ge 25 åklagareen omfattande särskild ulbildning i bl. a. förelagsekonomi. Utbildningen föromkring hälften av dessa åklagare påbörjades redan i januarioch pågår . På polissidan kommer utbildningen när det gäller ulredningarav ekonomisk brottslighet att vidgas väsentligt. Tvä särskilda kurser kommeratt anordnas . Inom pågår arbete med all projektera enulbildning för domare i ämnet ekonomisk brottslighet. Enfråga som nämner särskilt och vars betydelse även har understrukitsi budgetpropositionen gäller samarbetet och informationsutbytet mellan de tvämyndigheter som i sin verksamhet kommer i kontakt med den organiserade och denekonomiska brottsligheten. Jag ansåg vid min anmälan av budgelproposilionen -och har senare närmast stärkts i min uppfötining - atl etl sådant samarbete fården bäsla utformningen, om de berörda myndigheterna i första hand för utformadel själva. Arbetet härmed är också i full gång.