prot · G10976 · 1977-12-31 00:00:00 — Bådadessa motioner följdes upp med reservationer, eftersom utskottet då ännu intevar berett alt lösa frågan. Utskottet hade också gjort ett uttalande ibetänkandet 1974:15 om att ärendet hade "ett samband med frågan omansvarsfördelningen mellan stat och kommun" och att man ville vänta tillskulturrådet blev färdigt med sitt belänkande om insatser för kulturarbetare. proposition 1975/76 intog regeringen den ställning som utbildningsministernnu berörde i sitt svar till oss; det är korrekt beskrivet i utbildningsministernssvar. Den dåvarande regeringen ville självfallet uppta förhandlingar medberörda organisationer för att frågan skulle fö en för organisationerna rimligteknisk lösning. Inte heller nu var motionärerna tillfredsställda -de ville gålängre än propositionen. föreslog med sin motion 1975/ 76:2304 ettmera vidgat generellt utställningsstöd än vad propositionen innebar.Moderaterna följde också upp detta i en motion, 1975/76:2305, med i stort settsamma yrkande. Dessamotionärer finner också varandra i en gemensam reservation mot utskottet, därherr står tillsammans med och . Del ärsjälvfallet därför som jag tycker att utbildningsministern har ett särskiltansvar för att ärendet för en rimlig lösning. Precissom har jag följt upp frågan vidare genom att kontaktaorganisationerna och funnit alt knäckfrågan i detta sammanhang rör sig om de socialaavgifterna. Det är alltså en fråga som måste lösas. Den nuvarandekontaktmannen, , skyller såvitt jag förstår på alt han harregeringens direktiv, så all han inte kan nå en lösning på det sätt somkonstnärerna genom sin organisation själva önskar. Önskarutbildningsministern lösa problemet, så måste han alltså bidra genom alt geregeringens förhandlingsman direktiv som är förhandlingsbara för konstnärernasorganisation. Flera frågor har ju berörts i de här två inläggen. Del är också fieraolika frågor som rör ersättning till bildkonstnärer som behandlas i olikaorgan. Det gäller först del statliga stödet till konstutställningar ikommunerna. Den frågan utreds av av en arbetsgrupp medföreträdare för bl. a. och . Ifråga om visningsersätlningen, dvs. ersättningen till konstnärer för alt verksom de inte längre äger visas offentligt, har en särskild utredningsman fött iuppdrag att undersöka de tekniska förutsättningarna för att införa en sådanersättning. Denfråga som dagens frågeställare har aktualiserat - och där vi har kommit närmasten lösning - gäller ersättning till konstnärer som ställer verk till förfogandevid utställningar som arrangeras av statliga organ. Del finns sedan början av1970-lalet provisoriska ersättningssystem för Riksutställningar och nämnden förutställning av svensk konst i utlandet. År1976 beslöt att ersättningen skulle utvidgas till alt gälla allstatlig verksamhet och all utformningen skulle fastställas efter förhandlingarmed konstnärsorganisationerna. Självfallet delar jag uppfattningen bakom detbeslutet. Det är alltså min principiella inställning. Delvar som en förhandlare tillkallades av den dåvarandeutbildningsministern. Experter och sekreterare tillkallades sammaår. Sedan förhandlaren och experterna hade kartlagt området och diskuteratolika förslag till avtal skedde ett första sammanträffande med motparten i maj1977. därefter överlämnades ett preliminärt avtalsulkasl, somdiskuterades med konstnärsorganisationerna . Ett meradefinitivt avtalsförslag överiämnades . Sedan förklaradekonstnärsorganisationerna förhandlingarna strandade och utlyste den 10 novemberen blockad mot statens konstmuseer. Efter vissa ytteriigare kontakter mellanparterna har förhandlingarna återupptagils, och blockaden har hävts fr. o.m. Jaganser det vara en styrka att parterna själva har kommit fram till ett läge därförhandlingarna har kunnat fortsätta. Ett regeringsingripande nu skulle därförvara både onödigt och olämpligt. Torsdagenden 9 febmari 1978 (vpk): Jag tänker inte ta upp utbildningsministerns verkligen mycket idylliskabeskrivning av hur förhandlingarna egentligen gått till. Jag kan barakonstatera att riktigt så som de här beskrevs har de inte varit. Vifick såvitt jag förstår inget svar på vår fråga om likslällighetsavlal. Det ärmycket riktigt så som tidigare sade, alt förhandlaren fåttdirektiv om att inte kunna medge att konstnärerna ulformar ett sådant avtal medstaten. Jag har väldigt svårt att förstå varför. Det skulle, som jag ocksåframhöll i mitt första inlägg, inte innebära några större ekonomiska utgifter,utan vad det är fråga om är hur man ser på konstnärernas arbete som enkulturpolitisk insats. Det är alltså det frågan i första hand gäller, och deltycker jag att utbildningsministern skall kunna ge besked om. Jag vill ocksågå in något på den principiella frågeställningen, men först litet kortfattat omutbildningsministerns egen beskrivning av hur förhandlingarna fortlöper. Innandet som vi nu betecknar som knäckfråga kom upp fanns det en annan knäckfråga.Genom sin organisation bedömde konstnärerna frågan så att de ville haersättningen tekniskt utformad som helhetsersättning för en utställning- inteförenskilda verk. Del värden knäckfrågan som man gick till strid på. Jag kaninte förstå annat än att när blockaden hade verkat och haft sin tid gickutbildningsministern eller någon annan in och befrämjade ärendet genom att föraundan den dåvarande knäckfrågan, så att man kom närmare varandras ståndpunkter.Det blev ett närmande till en lösning av frågan om de villkor som konstnärernaställde på att ersättningen skulle utgå för helheten. Därför finner jag detunderiigt att utbildningsministern nu inte är beredd att medverka till enlösning av den andra knäckfrågan som uppstått, nämligen den omlikslällighelsavtalet. Jagvill ta tillfället i akt att belysa hur konstnärerna själva uppleversituationen. Man ser sig när det gäller de sociala relationerna som löntagareoch önskar att de sociala avgifterna läggs ovanpå ersättningarna och redovisaspå del sätt som gäller för löntagare - inte för företagare. I avtal med t. ex.Sveriges Radio har man fått ersättningar tillrättalagda på det sättet. Det böralltså inte vara någon tekniskt eller juridiskt svårlöst problematik, eftersomsystemet redan finns i sinnevärlden. Minnästa fråga lyder: Är inte utbildningsministern, som ändå är beredd alt främjasaken, nu mogen för att också ge sådana direktiv som gör del möjligt förförhandlarna alt komma till ett samförstånd? Jag är självfallet angelägen om attett avtal skall kunna träffas mellan regeringens förhandlare och konstnäremasorganisationer. Den fråga som och ställerom likställighetsavial ingår givetvis i de pågående förhandlingarna, men jaganser det inte lämpligt att jag nu kommenterar den frågan. (vpk): Får jag då fråga utbildningsministern: det över huvud taget någradirektiv till förhandlaren om att de sociala avgifterna inte för ingå i Finns del inte någrasådana direktiv kan man ta upp den frågan och förhoppningsvis nå den lösningsom konstnärerna önskar. LARS-INGVARSÖRENSON (s): Jag vill bara komplettera med att anföra att jag har kännedom om altHammar, som är utredningsman, har föreburit de här ursäkterna och alt det idiskussionen också har förekommit svårigheter. Man skulle nämligen vilja gefrågan en helhetslösning, så att andra konstnärer kunde komma in i bilden påett likartat sätt. De berörda konstnärerna har framställt det hela så alt de idenna fråga är förhandlingskompetenta, vilket andra typer av konstnärer ochförfattare inte är . Det föreligger egentligen inte några tekniskasvårigheteratt lösa frågan förde konstnärer som är berörda. De ärförhandlingskompetenta på det här området. De ser sig som löntagare, och del äralltså möjligt att finna en teknisk lösning för dem. Det finns inga skriftliga direktiv till förhandlaren, utan underlagetär naturiigtvis uttalande och de allmänna principer som regering ochriksdag har lagt fast. Men jag kan faktiskt inte här kommentera varesig hur förhandlingarna just nu förs eller vilket resultat som jag anser detvara önskvärt att man uppnår. Själva poängen med att staten tillsätter enförhandlare är ju att man skall komma överens mellan de två parterna. Då anserjag inte alt jag här bör värdera argumenten från vare sig den ena eller denandra parten. EVAHJELMSTRÖM (vpk): Jag konstaterar att det inte finns några skriftliga direktiv, ochförhoppningsvis inte heller några muntliga. Del innebär att det är fritt framför konstnärerna och förhandlaren all träffa avtal också i denna del. Jag för nu lackaför svaret. Jag hoppas att den här frågestunden har lett fram till att ocksåutbildningsministern vet något mer i ärendet än han tydligen visste innan hanlämnade det kortfattade svaret till oss. Jag hoppas att utbildningsministernalltfort är beredd att främja en rimlig lösning av frågan och att han nu vethur man då kan gå till väga. Det kan inte vara någon hemlighet för vare sig ellerLars-Ingvar att regeringens företrädare - när förhandlingar förs meden facklig part - inte skall kommentera enskildheter i de pågåendeförhandlingarna. Menjag är angelägen om alt understryka att jag hoppas att manrelativt snart skall kunna komma överens i de pågående förhandlingarna. Sedanblir det nog tillfälle alt redovisa utfallet och värdera delta. Överiäggningen var härmedslutad. §11 Föredrogs och hänvisades Motion 1977/78:1735till näringsutskottei Anmälanav inter- § ' Föredrogs och bifölls oellationer Inlerpellationsframställning 1977/78:130 §13 Anmäldes och bordlades 1977/78:81 om vissakommunala trafik- och irafiksäkerhetsfrågor m. m. §14 Anmäldes och bordlades Motioner 1977/78:1736 av BengtGustavsson m.fl. 1977/78:1737 av 1977/78:1738 av Per-OlofStrindbeig med anledning av propositionen 1977/78:24 om nybefälsordning för det militära försvaret 1977/78:1739av m.JI. 1977/78:1740 av m.fl. 1977/78:1741 avLars-Ove 1977/78:1742 av m.fl-1977/78:1743 av . 1977/78:1744 av m.fl. 1977/78:1745 av och med anledning av propositionen1977/78:87 om statligt engagemang inom handelsstålsindustrin, m. m. 1977/78:1746av m.fl. 1977/78:1747 av m.fl. med anledning av propositionen 1977/78:89 omsärskild ersättning till kommun. §15 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits til kammarkansliet 1977/78:131 av Karl-ErikStrömberg (fp) till statsrådet om bostadsförmedlingenssituation i : Bostadsförmedlingen i har storasvårigheter att placera en del grupper av sökande. Vissa fastighetsägare vägraratt acceptera sökande ex. saknar fast anställning, har för låg inkomst eller är invandrare. Resultatetav detta har blivit alt fått en tydlig segregation. Några kommunerhar fött ta emot en stor andel personer med låga inkomster. Detta kan man bl.a. se i inkomslslalistik och på resp. kommuns sociala utgifter. Ettannat problem är att andelen invandrare blivit mycket hög i vissa kommuner. Delfinns i bostadsområden invandrare. Som invandrareanses då den som ej är svensk medborgare. Problemen förde kommuner som skall geinvandrarna service blir stora. har några sådana kommuner betydandesvårigheter att klara t. ex. invandrarnas skolfrågor, lolkfrågor och kulturellservice. Härtill kommer att de kommuner som har störst andel invandrare ofta ärfattiga och har svårt alt få fram ekonomiska resurser. Enligtuppgift från bostadsförmedlingen anser många värdar att de ej behöver motiveraett beslut att vägra ta emot en bosladssökande. Bostadsförmedlingen har i detlägel små möjligheter att trycka på. Omhyresvärdar i områden som t. ex. har en myckel hög andel invandrare vägrar altla emot fler kan inte delta klandras. Det måste vara både i den boendes och ihyresvärdens intresse alt den kommunala servicen fungerar. Klandret måsteriktas mot de hyresvärdar som helt har vägrat att ta emot invandrare. Ipressen har publicerats listor på de krav olika bostadsföretag i på sina blivande hyresgäster. Det är anmärkningsvärt att t. ex.kommunala bostadsföretag i kommuner med mycket låg andel invandrare och högskattekraft vägrar ta emot invandrare. Föratt man skall kunna lösa redan existerande segregationsproblem i Storstockholmoch hindra alt situationen blir än värre måste olika åtgärder sällas in. En äratt stärka bostadsförmedlingens ställning i förhållande till hyresvärdarna. Bostadssocialadelegationen har i skrivelse till regeringen diskuterat dessa problem. Ipropositionen 1977/78:100 bil. 16 sägs att regeringen f n. överväger attförbättra möjligheterna för bostadsförmedlingarna all förmedla lägenheter. Medhänvisning till del anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att tillstatsrådet få ställa följande fråga: Hurser statsrådet på bostadsförmedlingens situation i , och vilkaeventuella åtgärder överväger statsrådet att föreslå? 1977/78:132av (vpk) till industriministern om åtgärder för att räddasysselsättningen åt anställda vid i : Situationen för Volvo-Bergslagsverken, eller somdel vanligare kallas , i är kritisk. Försäljningen avutombordsmotorer, som är företagets huvudsakliga produkt, har gått dåligt pågmnd av hårdnande konkurrens och andrafaktorer. Enligt och dess chef, , som besökteUppsala fören tid sedan, är lönsamheten för låg, och man talar ominskränkningar, kanske nedläggning. FörUppsala kommun är detta ett mycket allvariigt problem. med sina 500anställda är kommunens största verkstadsindustri och en välbehövlig motvikt ien näringslivsstruktur som alltmera präglas av utbildning ochforskning samt vård och service. Ungdomsarbetslösheten i är myckelstor, och det pågår en ständig utflyttning av unga människor som inte kan föjobb i hemkommunen. har 600-700 ungdomar tvingatslämna efter avslutad skolgång, därför att något jobb inte stått alt få.Om en relativt stor industri som försvinner, kommer detnaturiigtvis alt skapa ytterligare svårigheter. Arbetarnavid ställs som vanligt i sådana här fall inför fullbordat faktum. De harinte fött någon chans aU yttra sig eller att på ett tidigt stadium påverkautvecklingen. När Volvos satsning inom fritidssektorn inte visar sigtillräckligt lönsam, flyttar koncernen sitt kapital och sina investeringar tillmer lönsamma projekt och regioner. Det är ironiskt, men typiskt för hur detkapitalistiska systemet fungerar, alt som arbetarna vid en litenfabrik i får sparken, så satsar företagel, , en halv miljard föratt bygga en ny fabrik i . Den skall visseriigen tillverka lastbilaroch bussar, men inte desto mindre är det förelagets pengar som på detta sättundandras från investeringar i och därmed också från alt rädda arbetetför jobbarna vid i . Det har från regeringens sida vidupprepade tillfällen framhållits att svenska storföretags investeringarutomlands är bra också för och svenska arbetare. Där är man rörandeense med , som anser att leder till ökad sysselsättningi . Mot bakgrund av detframförda vill jag fråga industriministern: Kommer industriministern altmedverka till att i inte läggs ner eller - om nedläggningändå sker - till att ersättningsindustri tillförs kommunen? Avser industriministern attvidta åtgärder för att hindra att förelag investerar utomlands i stället föratt säkra verksamhet och sysselsättning i ? § 16 Meddelande omfrågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1977/78:285av () till socialministern om ökat antal hälsovårdsinspektörer: Enligt 14 § hälsovårdsstadgan skall det finnasminst en hälsovårdsinspektör i varje kommun. Antalet vakantahälsovårdsinspektörstjänster är f. n. oroande stort. Ca140 befattningar som hälsovårdsinspektör är vakanta i kommunerna. Mångakommuner i landet saknar helt hälsovårdsinspektör. har varitsärskilt drabbat av bristen på utbildade hälsovårdsinspektörer. Flera kommunerhar haft stora svårigheter alt besätta lediga tjänster. F.n. finns lediga tjänster i , Åriängoch kommuner. Dessutom finns dellångtidsvikariat i . Denna brist måste bedömas som mycketbesvärande mot bakgrund av att hälsovårdsnämnderna har viktiga arbetsuppgifterinom bl. a. hälso- och miljövård, livsmedelshantering och inte minst hanteringoch kontroll av hälso- och miljöfariiga varor. Jag vill därför frågasocialminislem: Vilkaåtgärder är socialministern beredd medverka till för alt förbättra situationenför landets hälsovårdsnämnder, så att balans mellan antalet tjänster ochantalet inspektörer nås? 1977/78:286av () till utbildningsministern om arbetet iutbildningsdepartementets "barnkullurgrupp": tillsattes en "barnkullurgmpp"knuten till . Enav gruppens uppgifter är att analysera behovet av insatser för barn inomområden som kultumiredningarna inte behandlat. harvi ännu inte sett någon analys eller inventering. Medtanke på att barndomen är den tid när intresset för kultur grundläggs är detsynnerligen otillfredsställande att inga resultat av gruppens arbetepresenterats. Medanledning härav vill jag ställa följande fråga till utbildningsministern: Vadavser utbildningsministern att göra för alt skynda på barnkulturgruppensarbete? 1977/78:287av () till kommunikationsministern om SJ:s busslinjetrafik: I regeringsbeslut lämnasföreskrifter om statens järnvägars busslinjetrafik under /79.Där framgår bl. a. att på regionala linjer skallbusstrafik bedrivas i samma omfattning som trafikårel 1977/78. SJhar nu meddelat planer på en omfattande omläggning av den regionala trafiken.Som exempel kan nämnas alt på sträckan planeras en indragning avflera dagliga dubbelturer. Dessa skall delvis ersättas av tågtrafik, där dockuppehåll görs på endast en eller möjligen ytteriigare någon station utefterhela sträckan om . Dentrafik som drabbas av den försämrade service som SJ:s beslut innebär ärupptagen i länsstyrelsemas planer som varit underlag för regeringens beslut. Omden inte upprätthålls enligt planerna tvingas kommunerna gå in medersätlningstrafik, vilket särskilt för glesbygdskommunerna kan bli en svårbelastning. Jag vill därför frågakommunikationsministern: Stårdessa ändringar i den regionala trafiken i överensstämmelse med regeringensbeslut ? 1977/78:288 av () till kommunikationsministern om planerad nedläggning av vissa järnvägsstationer: fattade regeringen ett beslut,i vilket det heter alt SJ skall iaktta återhållsamhet i minskningen av antaletpersonförande låg och då del gäller andra förändringar som äventyrarregionalpolitiska strävanden och som påtagligt försämrar trafikförsörjningenför skolelever och andra trafikanter. Enligtvad jag nu erfarit från trafikdistrikt kommer SJ trots detta att slå fastvid sitt tidigare fattade beslut alt lägga ner stationerna , i och även stationerna och påsträckan . Jag vill därför tillkommunikationsministern ställa följande fråga: att detta handlande av SJ slår i god överensstämmelse medregeringens beslut? 1977/78:289av () till statsrådet om tjänstledighet i vissafall för föreningsledare: I budgetpropositionen bil. 12 behandlas rätten tillledighet för vissa föreningsuppdrag avseende föreningsledares möjlighet att medverkaunder den samlade skoldagen och i den allmänna fritidsverksamheten. Förslagetnämns i budgetpropositionen med hänvisning till nr 19 bland de skrifter som år1977 utkom i skriftserie (Ds U 1977:19). Ännu hardock inget förslag offentliggjorts. Med anledning av detta vill jag frågastatsrådet : Avvilka skäl fördröjs arbetet med att ge föreningsledare rätt till tjänstledighetför medverkan i skolan och i allmän fritidsverksamhet? 1977/78:290av () till statsrådet om försöksverksamhet medbetygsfri intagning till gymnasieskolan: Vilka skäl ligger bakom regeringens beslut att intemedge försöksverksamhet i län med betygsfri intagning tillgymnasieskolan? 1977/78:291av i Kumla (s) til försöksverksamheten på Kumlaanstalten: KriminalvårdsanslaltenKumla har sedan börian av 1976 varit föremål för en omfattande ochgenomgripande omorganisation. Omorganisationen förutsätter en helt annanbeslutsordning än som regleras i författningsregleringen. Kriminalvårdsstyrelsenhar i skrivelse till regeringen hemställt om ändringar av dessaregler. Regeringen har ännu inte besvarat skrivelsen. Försöksverksamhetenbedrivs men utan de helt avgörande inslagen av behandlingskollegiets rätt allfatta beslut. Medanledning av det anförda vill jag till justitieministern ställa följande fråga: Näroch vad avser statsrådet att svara på skrivelseangående försöksverksamheten vid Kumlaanstalten? 1977/78:292av () till statsrådet om försöksverksamhet medbetygsfri intagning till gymnasieskolan: IÖrebro län är man beredd all starta en försöksverksamhet med betygsfriintagning till gymnasieskolan. Fem inlagningsnämnder i länet, länsskol-nämndenoch är eniga om att denna försöksverksamhet bör komma till stånd.Skolöverstyrelsen anser att den planerade försöksverksamheten är av intresseoch tillskrev regeringen och framhöll "atterfarenheten av försöksverksamheten kan utgöra grund för framtidaställningstaganden rörande intagningen till gymnasieskolan". Regeringenhar sagt nej till detta intressanta försök. Jag vill till statsrådet ställa följande fråga: Vad ligger bakom regeringens ovilja att gå med påen försöksverksamhet där andra urvalsinslrumenl än traditionella betyg ger rätttill intagning till gymnasieskolan? 1977/78:293av () till statsrådet om offentliggörande avutredningsbelänkandet Skolplanering och skolstoriek: avlämnade sittsista betänkande, Skolplanering och skolstorlek. Ännu i börian av febmari i årfanns dock inte betänkandet att tillgå. Inte heller är det nämnt ibudgetpropositionen. Jag vill därför frågastatsrådet : Varförhar betänkandet Skolplanering och skolstoriek inte offentliggjorts? Nr 76 § 17 Kammaren åtskildes , 9 febiojari 1978 '" '"