prot · G109144 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:144 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. §1 Regional utveckling (forts.) Fortsattes överiäggningen om arbetsmarknadsutskottets belänkande 1977/78:23. Efterriksdagsmarschen runt och Kasteli-holmen som ett 70-ial ledamöteroch tjänstemän företog under middagspausen i idrottsklubbs regi ochmed Korpen och som medarrangörer är vi nu beredda attåleruppla diskussionen om frågorna kring regionalpolitiken. Attarbetsmarknadsutskoitet avstyrkt vår motion och andras motioner om enutvidgning av stödområdet är väl i och för sig inte överraskande. Det har sombekant hänt lidigare. Men jag lycker att utskottet den här gången mer ingåendeborde ha penetrerat problemen i de delar av landet som berörs i motionerna.Inte minst gäller delta de norra delarna av , vilka jag och minapartikamrater på Uppsalalänsbänken anser bör införiivas i det allmännastödområdet. Vihar i tidigare motioner pekat på sårbarheten hos de norduppländska bruksorternamed endast en tung basindustri vid en konjunkturnedgång. Rationaliseringen inomstålindustrin har varit nödvändig, men den har lett till en successiv minskningav antalet anställda. Genom produktutbyten har man visseriigen blivit starkaretillfälligt i fråga om vissa produktionsgrenar, men då dessa i stället blivitfärre har känsligheten ökat vid konjunktursvängningar. Dethar talats om strukturomvandlingen inom stål- och skogsindustrin.Utredningarna som företagits har lagt grunden till de stora förändringar som nuär på gång. har vi i Norduppland fåll kännas vid de negativaeffekterna av tekoindustrins omstrukturering, och vi hyser nu berättigad oroför de nackdelar som de nya stålföretagen kan medföra. Såväl det nya som det planerade specialsiålförelaget berör orter i Norduppland, Ingenvet ännu hurde nya koncernbildningarna kommer alt påverka sysselsättningen iorter som , och Ösierbybruk. Vi befarar an det i bästa fallblir fråga om mindre inskränkningar. Omman lar hänsyn till stålbranschens tidigare negativa utveckling på dessa orter,så närmar man sig den absoluta boltengränsen. tål nämligen ingenytterligare beskärning av sin induslrisysselsältning om de skall kunnaforlsätla alt verka som livskraftiga bostads- och servicecentra. Omvi därtill lägger det prekära lägel för träindustrin i Karlholm, stoppet förkärnkraftsutbyggnaden i och problemen inom andra områden, så ärfaktiskt situationen för Norduppland, som vi ser det, mycket allvarlig. Debefintliga företagen behöver stimulans och hjälp till investeringar för att deskall kunna leva vidare. Därutöver behöver man nyetableringar av olika slag.Det är därför vi har motionerat om att Tierps, och Älvkarlebykommuner skall ingå i stödområdet. Hurser det då ut i de tre kommunerna? har stora glesbygdsområden, vilketmedför höga kostnader för den kommunala servicen, exempelvis beträffandetransporiförsörjningen och skolväsendet. Tätortsbefolkningen uppgick lill63 96, medan riksgenomsnitiei låg på 82,7 96. Kommunen har en ogynnsamåldersslruklur som medför betydande kostnader för äldreomsorgen.Befolkningsutvecklingen är klart negaliv, vilket gör alt har svårt attfylla funktionen som centralort för norra . Utdebiteringen är så hög som30:20 per skallekrona, varav den primärkommunala delen är . Skallekraftenär 82,7 96 av medelskatiekraften i riket. Uppsalaläns norra delar har i många hänseenden en karaktär som liknar södra har i stort sett samma problem. Men då jämförligaNorrlandskommunerålnjutergaranteradeskaltebidragintill 100 96 eller mer, får t.ex. . Liksomdet övriga Norduppland har Öslhammars kommun en ogynnsam näringsgeografiskslruktur. Utdebiteringen är även här myckel hög, 30:40, varav denprimärkommunala delen uppgår till . Skattekraften är också låg, blott 8196 av riksgenomsnittet. Åldersstrukturen är extremt ogynnsam, och det finnsstora glesbygdsområden. Åtta mindre tätorter och en omfattandefritidsbebyggelse ökar påfrestningen på den kommunala ekonomin. Högutdebitering, 30 resp. , svag skallekraft, ogynnsam åldersstruktur ochnegativ befolkningsutveckling är även kännetecknande för kommun.Därtill kommer den ogynnsamma näringslivsslruk-turen och näringslivsulvecklingen. Jagskall inte trötta kammarens ledamöter med flera exempel på de norduppländskaproblemen. De är väl så stora som de problem många kommuner har att brottas medinom stödområdet. Den negativa utvecklingen måste bromsas och kraftåigärder sällasin för all man skall kunna rädda sysselsäliningen på längre sikl. Denoffenlliggjorda arbeisförmedlingsslalisiiken för april underslryker på ellefteriryckligi säll vad jag här har sagl. 1 slulet av månaden fanns vidförmedlingarna i län 1 893 personer registrerade som arbetslösa, vilketär 806 fler än . Antalet sysselsatta i beredskapsarbeten var1 358, varav 900 ungdomar . De hundratals anställda i Forsmark somfår sluta på grund av regeringens minst sagl underliga energipolitik skulle jufå ersätiningsarbeien. och regeringen ställde 100 milj. kr. lill förfogande fördetta. Energiministerns förmodan all dessa arbeten snart skulle komma i gånghar inte infriats. Vissa projekt kommer förmod- ligen inte i gång förrän ihöst eller . ärdet bara etl fåtal av de friställda iForsmark som kunnat beredas plats i någol av ersättningsarbetena. Till dettakommeratt sysselsätlningssiluationen i stort för byggnads-arbetarkåren i länetär synneriigen besvärlig. Extraordinära insatser är därför på sin plats. Jaglyssnade på , som också i sillanförande berörde de norduppländska problemen, och jag kan väl hålla med om alten hel del av vad han sade är rikligt. Men av någon outgrundlig anledningförsökte han att lägga ansvaret för vad som skett i Norduppland på den förrasocialdemokratiska regeringen. De har drivit fram storföretagen, sade han bl.a. Sanningen atl säga har vi varit glada över alt vi har haft dessastorföretag. Däremot har vi ställt oss skeptiska till de fusioner och ägarbytensom har ägt rum. Den socialdemokraliska regeringen kan väl integärna få skulden för detta eller för den internationella nedgången inom bl. Men del är nu som vi börjar se konsekvenserna av strukturomvandlingeninom stålindustrin, och det är nu som kraftåigärder måste sättas in för alt viskall kunna möta framliden och dess problem. Jag lycker att det skorrar litetfalskt när vpk säger sig ömma för sysselsäliningen i Norduppland somvpk är en så enveten motståndare till just kärnkraften, som skulle ha löstmånga av de här problemen för lång lid framåt. Nuhar som sagl arbetsmarknadsutskotlet inte närmare gått in på de norduppländskaproblemen. Man hänvisar kort och gott till den regionalpoliliska propositionensom skall komma och där bl. a. frågan om stödområdesprincipenskall tas upp. Jag kan förslå att utskottet därför inte nu är berett atl vidgastödområdesgränserna, men nog borde utskottet ändå ha haft något atl säga omdet besvärliga norduppländska sysselsättningsläget. Ianslutning lill en annan motion hänvisar utskottet lill den s. k.Nordupplandsgruppen. Arbetsgruppen i all ära, men man måsle också ha resurseromdet skall bli något resulial. Jag håller med de socialdemokraliskautskotlsledamöterna som i det särskilda yttrandet säger att utskollsmajoritetenlycks hysa en överdriven tilltro lill dessa särskilda grupper. För att manskall kunna lösa de långsiktiga sysselsättnings- och strukturproblemen måsle enutveckling av det nuvarande näringslivel ske och kompletteras eller ersättasmed nya verksamheter. Närmast till hands ligger då verksamheter som inriktas påvidareförädling av siål- och träprodukter. Ulskottelstalesman sade under förmiddagens debatt atl regeringen satsar påalt hilta nya och andra jobb när del på grund av slrukiuromvandlingen och andraorsaker blir nedskärning i företagen. Jag vill säga till allregeringen är välkommen au satsa på Norduppland och visa att den menar allvarmed detta. I detta anförande instämdeHans Alsén () och (). PER (): Del är nu med våld införlivades med . Medlanke på de våldsamma stridigheter som präglade av delsvenska väldet var det inte så märkligt atl till en början frånSlockholmshorisont betraktades och behandlades någol styvmoderligt. Betydligtmärkligare är del när man , efter bortåt lojal skånsk anslutningtill , från ett sydligt perspektiv ibland tycker sig kunna skönjakvardröjande inslag av styvmoderlighet i den rikspolitiska behandlingen avskånska intressen. Sysselsättningsproblemenär akuta, och är enligt senasle tillgängliga siffror del län somhar högst arbetslöshet i landel, drygt 9 000 . Landskapet somhelhet kan fortfarande redovisa en viss folkökning. Men framtidsutsikterna ärallt annal än ljusa. Den folkrikaste kommunen, , har enstark folkminskning, 13 000 personer . har en stor del av deutflyttande malmöborna kunnat bosätta sig i den närmaste regionen. Men enligtfärska signaler från regeringshåll är del ju nu meningen att skåningar över lagskall behöva finna sig i fiyllning på bortåt - en sträcka som innebärulfiyttning utanför landskapet, dvs. en form av folkomfiytlning som vorebegriplig om än ej försvarlig, framslår som både absurd och omänsklig ochdessutom sannolikt strider mot internationell lag som ju i enlighet med 1949års Genévekonven-tion om skydd mol civilbefolkningen i ockuperade områdenförbjuder framtvingade folkomflyttningar. Tyvärrmåste man konstatera att staten inte blott genom uttalanden från enskildastatsråd utan också på en del andra säll har skapat oro i landskapet.Förändringarna i försvarels fredsorganisation har skapat betydande problem. Dennya försäkringsrälten, som logiskt borde ha kunnat förläggas lill ,hamnade utanför landskapet. Medan andra regioner har föll etl tillskolt genomsiallig regionalpolilik är snarare motsatsen fallet här, i varje fall närdetgäller stora delar av . Ochnär stalligl stöd till skånskt näringsliv ibland fakliskt utgår tar man sigofta för pannan och undrar vilka synder som har motiverat detta öde. Ettexempel är Tricoscand i . Under lyckades en uppenbartinkompetent företagsledning få ut 25 miljoner i statspengar. Men när någraanställda efter konkursen ville la över en del av förelaget fick de inte lossens 2 miljoner från staten. 380 anställda förlorade sina jobb. Många av demstår fortfarande, , utan arbete. Ettannat exempel är varven. Jag skall inte gå in i detalj på den frågan nu.Riksdagen kommer all få anledning alt återkomma till den frågan fiera gånger iår. Jag vill bara konstatera atl någon nedläggning inte kan komma i fråga närdel gäller vare sig eller Öresundsvarvel. Del hade varit till fördelför regionen, för alt uttrycka sig milt, om också centralt placeradevarvsutredare hade haft della som en självklar utgångspunkt för sitt arbete ochom den statliga politiken tidigare hade präglats av ell långsiktigareperspektiv så alt varven och de berörda kommunerna hade kunnat få bättrearbetsro och Listan på skånskavedermödor kunde göras betydligt längre. Dethandlar om försämrad SJ-service, otrygghet på med anledning av hotenmot miljön, ovissheten och oklarheten om de frarntida förbindelserna överÖresund, lokalradions sändningssvårigheter och myckel annal. Molden bakgrunden har ledamöter från i en motion krävttillsättande av en särskild Skånedelegaiion med uppgift alt verka för samordnadsysselsättningsplanering i landskapet och fungera som forum för överläggningarom frågor som berör de båda länen. Liknande delegationer finns för ,och . Men aibetsmarknadsulskottet avvisar tyvärr vårt krav.Ulskollel motiverar sin hållning i huvudsak med två argument. Man menar attsysselsättningsfrågorna i första hand skall behandlas inom länsplaneringen, ochdel är i och för sig riktigt. Men poängen i vår motion ärju att det handlar omtvå län och att det därför behövs en samordnande organ av samma typ som finns iflera andra regioner. Utskottethänvisar vidare lill att varvspropositionen kommer att behandla de skånskasysselsättningsproblemen "i etl större perspektiv". Det är ettbetydligt relevantare och intressantare argument. Och under förutsättning attså verkligen kommer atl ske kan jag därför godta att varvspropositioneninväntas innan etl större grepp på de skånska regionalproblemen tas. Menjag vill starkt betona att inte kan finna sig i någon form av styvmoderligheli den rikspolitiska behandlingen. Skåningar måsle ha samma rätt att växa upp,bo och arbeta i sin hembygd som befolkningen i andra delar av landet. Någonutarmning av skånskt näringsliv och någon påtvingad utflyttning från landskapetkommer vi inte atl acceptera. i (s): I motionen 1357 har vi socialdemokrater på Gävleborgsbänken yrkat atlHofors och kommuner bör införlivas med del allmänna stödområdet. Deträtta vore att hela inlemmades i det allmänna stödområdet, menvi har avstått från alt slälla delta yrkande mot bakgrund av atl vi serdel som mest angeläget alt och - med hänsyn till dessa kommunersspeciella situation - ägnas särskild uppmärksamhet. Närdel gäller situationen i , så har invånarantalet gått ned med mer än 1096 under 1970-ialet. Jag har studerat statistiken över befolkningsförändringenunder 1977 och funnit alt kommun, som minskade med 240 personer eller ca1,7 96, tillhör de kommuner som minskade mest i landel under detta år. Endasttvå kommuner hade en högre befolkningsminskning, nämligen och . Ensådan kraftig befolkningsminskning borde utskottet ha tagit ibeaktande på ett annal sätt än man nu gjort vid behandlingen av vår motion.Görs ingel snabbt för alt ändra den mycket oroande trenden är jag rädd för attdel kan bli rena katastrofen för kommun. Nr 144 Under de senasle månaderna efter del att vår motion skrevs harsituationen Onsdaepn den ytterligareförvärrats och kan innebära all befolkningsminskningen fortsäl- 17 mai 1978 ''""sta fäll i ännu högre takt än vad som har skett under1970- Regional utveckling Denna dystra framtidstro byggerjag på det fakium att den mer än 300-åriga hyllan och dess flamma nu harslocknat. Därmed miste ca 180 hyllarbetare sina gamla jobb. Samtidigtslog man även igen angränsande anläggningar lill hyllan, bl. a. gruvan ochjärnsvamptillverkningen, på obestämd lid. När man kommer atl köra i gång dessaanläggningar igen är, enligt vad jag har inhämtat, beroende på den planeradesammanslagningen mellan SKF-Siål, och . Om densammanslagningen inte kommer till stånd innebär det att sammanlagt ca 300arbetsplatser försvinner vid det helt dominerande företagel inom kommunen. Såvittjag vet ligger avgörandet om sammanslagningen nu hos regeringen. Men vad jagkan förstå, så är intresset för alt gå in med statliga medel i tillräckligomfattning ej så stort att man kan anse att fusionen mellan de tre företagenkommer att ros i land. Detär många anställda inom specialslålindustrin som i dagens läge känner sinaanställningar hotade och vars öde nu ligger i regeringens händer. Kanjobben ej räddas för de ca 300 anställda som går kvar med statligtsysselsätlningsstöd vid SKF:s anläggningar i , så innebär det allkommunen förlorar ca 1 000 arbetstillfällen . Del rör sigom ett bortfall på mer än 15 96 av den totala sysselsättningen i kommunen. Dearbetstillfällen som har försvunnit i har lett till enutflyttning på ca 2 500 personer. Samtidigtsom allt fler arbetstillfällen försvinner, så ser vi hur ungdomsarbetslöshetenökar. Enligt den senaste uppgiftenjag har fått ärdet 125 ungdomar somsaknar arbete. Det är i det närmaste utsiktslöst för kvinnorna alt få någotjobb. Avgjorda undersökningar vet vi att det rör sig om minst 300 kvinnor som skullevilja ha sysselsättning i någon form. Storaansträngningar har gjorts av och kommuner, inte minstekonomiskt, för att skapa fler sysselsättningstillfällen, men beklagligt noghar de gjorda satsningarna ej gett den effekt man har kunnat hoppas på. Demöjligheter till utnyttjande av ett begränsat statligt lokaliseringsstöd somfinns inom den s. k. grå zonen är i och för sig värdefulla, men ej lillräckligaför all lösa de problem som föreligger i de båda kommunerna. Ävenom den planerade sammanslagningen mellan de ire slålbruken skulle lyckas och fåett positivt resultat på sysselsättningseffekten, så kommer delta ej att få ensådan omfattning alt det blir tillräckligt på . Enligtde beräkningar som gjorts i Länsplanering skulle del, med 128 bibehållet krav på full sysselsättning, behövasylleriigare drygt 1 200 arbetstillfällen fram lill1985 om man skall nå del befolkningstal som enligt statsmakterna bör varariktpunkt för planeringen i kommun. Avvad jag har sagt är det väl mest realistiskt atl tro att dendominerande industrin i i bästa fall kan bibehålla den nuvarandesysselsätlningsnivån. Förall nå målet full sysselsättning behövs det alltså andra åtgärder. Enligt minmening kan man för dagen ej se någon annan åtgärd än atl utöka möjligheternalill statligt lokaliseringsstöd och andra statliga stöd som kan åtnjutas inomdet allmänna stödområdet. För kommun är det myckel angeläget atl fierindustriarbeten skapas emedan jord- och skogsbruk utgör en slor andel avförvärvsverksamheten. Befolkningsstruktureni är mycket ogynnsam genom att av befolkningen är ochdäröver. Ellutökat antal syselsättningslillfällen, som skulle ge ungdomen möjlighet attstanna kvar i kommun, är därför också mycket angeläget för att påverkabefolkningsstrukturen i rätt riktning. Imotionen 810, undertecknad av och mig, tar vi upp fråganom behovet av ökat differentierat näringsliv i . Jaghar tidigare påtalat behovet av etl differentierat näringsliv inom Hoforskommun. Hur angeläget detta är visar med all tydlighet det förhållandet altdrygt av de industrisysselsatta är anställda inom den dominerandestålindustrin på orten. , som också är ell typiskt enförelagssamhälle, är drygt 80 96 av deindustrisysselsalla anställda vid . För alt nå upp till riksgenomsnitieinär det gäller förvärvsintensileten bland kvinnor finns det i kommunbehov av ylleriigare ca I 200 sysselsättningstillfällen för kvinnor. ABhar redovisat ett behov av att minska antalet sysselsatta inom förelaget. Tilldelta bör staten la slor hänsyn vid bedömningen av företags nyetablering ellerlokalisering så att man kan uppnå ell differentierat näringsliv även inomSandvikens kommun. IOckelbo kommun är behovet av ett differentierat näringsliv minst lika stort,inte minst för atl skapa möjligheter för kvinnor alt få sysselsättning. Behovetav arbetstillfällen för kvinnor kan jag bäst beskriva genom atl nämna anförvärvsintensileten bland kvinnor i kommun är lägst i hela länet med29 96 mol för länet i dess helhet. Jagkan med beklagande konstalera alt utskottets majoritet med några få rader gåttförbi det bekymmersamma läge som Gästrikekommunerna befinner sig i när delgäller denna fråga. Enligt min mening är det ej tillräckligt att hänvisa tillde arbetsgrupper som fått i uppgift alt se över situationen på orter medspecialstålindustrier. Någon viljeinriktning borde man ha kunnat redovisa. dagens läge få något gehör för etl yrkande om bifall lill vår motion anserjag utsiktslöst, varför jag avstår från detta. Men jag lovar att ålerkomma idenna fråga vid ett annat tillfälle. 9 protokoll 1977/78:143-144 När det gäller regionalpolitiken i övrigt villjag instämma i vad somsagts av de socialdemokraliska reservanterna lidigare . Idetta anförande instämde Axel () och I motsats till praktiskt taget alla talare före mig här skall jaginte klaga över situationen i mitt län. Alla vet ju ändå atl ärett av de svårast drabbade områdena . Och skulle stålkrisen slå fulltut krävs extraordinära ålgärder - del har vi redovisal i andra sammanhang. Frånsocialdemokratiskt håll kommer vi all göra oss påminda även i fortsättningen iskilda sammanhang. Det är alltså inte ett bevis på att vi är nöjda då visocialdemokrater från inte deltar i klagandena över hur vi hardet i länet. Vi har framfört synpunkter i andra sammanhang och återkommer. Därför,herr talman, hoppas jag atl kammaren föriåler mig om jag har begärl ordetför att rent allmänt säga några ord med anledning av ell par motioner,1977/78:608 och 616, som också behandlas i utskottsbetänkandel och som tar uppfrågan om försök med stöd till upprustning eller uppförande avuthyrningsstugor. Utskottet avstyrker motionsyrkandena med hänvisning till deförslag lill stöd bl. a. till uthyrningsstugor som lagts fram i propositionen1977/78:113, som jordbruksutskotlet behandlat i sitt betänkande 1977/78:22.Utskottet menar all de krav som ställts i dessa motioner i huvudsak skulle varatillgodosedda med vad beslutat i anslutning lill propositionen 113.Det beslutet är i och för sig bra för dem som kan komma i åtnjutande av stödet,men det gällde stöd lill investeringar i lantbruksföretag och verksamheter somkan ingå som en del i en yrkeskombination vid sådana förelag. Densysselsätiningssituation som råder i mänga glesbygder är dock sådan alt ävenandra än ägare av jordbruksföretag borde kunna få stöd för alt salsa på såvälupprustning av stugor som nybyggnad av fritidshus för uthyrning. Det är myckelsvårt att finna tillfredsställande lösningar på sysselsättningsproblemen iglesbygderna, och därför är det angelägel all man på allt säll söker finnavägar som ger människorna sysselsättning och ekonomiskt utbyte så atl de kan bokvar. framhållit i sitt belänkande nr 22 ärdet angeläget att mangenom en aktiv regionalpolitik lar till vara alla realisliska sysselsättningstillfällenför alt åstadkomma en önskvärd utveckling i de utpräglade glesbygdsområdena.Det är angeläget, inte minst för alt skapa sysselsättning för kvinnor, atlförutsättningar för turismen utvecklas och au man den vägen kan skapakomplettering av sysselsättning och inkomster för familjerna. Kan stöd tillulhyrningsstugor skapas för även andra än jordbruksföretag skulle del betydamyckel som tillskott för människor på orter där det råder en klarundersysselsältning. inser jag det lönlösa iatt slälla yrkanden mol ett enigt utskott, inte minst med tanke på atlriksdagen också på ett enigt jordbruksutskotts förslag fattat beslut omstöd till investeringar i lantbruksföretag, där stuguthyrning skall ingå. Jaglar också fasta på vad jordbruksministern sagt i propositionen 113: "Iavvaktan på den samlade prövning av behovet av åtgärder i glesbygderna somkommer alt göras i samband med regeringens förslag om regionalpoliliken våren1979 anser jag att detta stöd bör begränsas till verksamheter som primärt haranknytning lill jord- och skogsbruksföretag." Jagställer således inget yrkande . men jag kommer alt noggrant följa delförslag om regionalpolitiken som skall läggas fram . Jag anser att förslagdå måsle finnas med om ekonomiskt stöd ål andra än lantbruksföretag tillupprustning och nybyggnad av fritidshus för uthyrning. Andra människor som ärfast bosatta särskilt i fjällkommunerna och som äger och bebor gård måsle kunnages samma möjligheter som lantbruksföretag, detta för atl skapa en levandelandsbygd och ge fler människor sysselsättning och ekonomiskt underlag för altbo kvar. Självfalletär vi motionärer beredda att återkomma senare för all försöka nå våra syften. Under behandlingen av arbetsmarknadsutskottels betänkande gällanderegional utveckling har vi lyssnat till inlägg från snart sagt hela vårtlands olika delar. Även om har den mindre avundsvärda lottenalt loppa listan när det gäller sysselsättningsproblem så kommer vi i Kalmarlän tyvärr också myckel högt när det rör dessa problem. Vi ser också en oroandetendens lill försämringar, vilket gör att vi vill uppmärksamgöra statsmakternai tid för atl därigenom om möjligt påverka utvecklingen i rätt riktning. Jaghar begärl ordel, herr talman, närmast för all beröra två motioner som gällerGotland och län, nämligen motionen 811 om lillsättandeavenGotlandsdelegation med uppgift atl lägga fram en plan för Gollands utvecklingsamt motionen 828 om lokalisering av statlig verksamhet till län. IGotlandsmolionen har vi motionärer pekat på en rad faktorer som borde samordnasför atl man skall få bäsla möjliga lösningar. Jag skall inte här tröttakammarens ledamöter med all föredra dem. De finns i motionen. Vi beklagar atlutskottet inte funnit anledning till någon åigärd.