prot · G109138 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagåtergår till den socialdemokratiska motionen, där man fört fram en rad krav.Det hävdas att de strukturproblem som vi har i ett antal branscher beror på denallmänna ekonomiska politik som den borgeriiga regeringen har fört. Jag trorinte att detta riktigt stämmer. vet innerst inne att deåtgärder som från regeringshåll har vidtagits för att underlätta på exportsidanoch kostnadssidan för svensk industri utgör ett större plus för sysselsättningenän de ungefäriiga som man från socialdemokratiskt håll har velat påföraindustrin. Nej,, jag tror att ni kommer sanningen närmare i edra påståenden pås. 3 i motionen, där ni säger: "Del internationella konkurrensläget harskärpts . Det beror till stor del på den mycket svagainternationella konjunkturutvecklingen som medför en betydande överkapacitetpå en rad håll." Jagtror att delta är alldeles riktigt, inte minst till följd av alla de länder somdykt upp och kommit med nya produkteroch produktionsmetoder. Dessa har ocksåkommit att spela en allt större roll på världsmarknaden. 1motionen, som följs upp av reservationen 1 i det utskottsbetänkande som vi nubehandlar, framförs en rad krav på riktlinjer fören aktiv näringspolitik. Delkrävs alt samhället skall få tillgång till näringspolitiska styrmedel av allaslag, såväl generella som selektiva stödinsatser, men också tvingande medelbaserade pä lagstiftning. Från socialdemokratiskt håll har man alltid haft enövertro på styrmedel, som är baserade på lagstiftning. Avhelt avgörande betydelse för den svenska industrins konkurrensförmåga ärju har en hög investeringstakt. Här håller jag med . Investeringstaktenhar en hell avgörande betydelse för vår standard , ochsjälvklart är del att beklaga att vi inte haren högre industriellinvesteringstakt i . Men man kan också se att den svagainvesteringsviljan inom industrin intimt hänger samman dels med lönsamheten,dels med att man inte haren utnyttjad kapacitet. Utnyttjar man inte dagensproduktionsapparat är det trots alll mycket svårt atl få företagen attinvestera i nya maskiner och ny teknologi, som framgent för oss blir avgörande. Menutskottsmajoriteten häller med om mycket som framförs i den socialdemokratiskamoiionen. Detta gäller framför allt investeringar och ökade insatser påforsknings- och utvecklingsarbete inom näringslivet. De ekonomiska insatsernabör företrädesvis göras på områden där den svenska industrin i ett längrelidsperspektiv är konkurrenskraftig. Den uppfattning därom som framförs i densocialdemokratiska motionen delar vi inom utskottet. Vihar ändå inte kunnat göra någon samskrivning. Utskotlsmajoritelen anser all nigår för långt i det tillkännagivande ni vill göra angående Nr 138 styrmedlen. Genom de generellt formulerade riktlinjer som ni uppdragiti Onsdaeen den motionenskulle handlingsfriheten komma att begränsas. Om man går från '"''" '" skulle statsmakterna komma att bli mycket hårt styrda och få svårigheter att göra de för dagen så viktiga bedömningarna. Näringspolitiken '°'"har talat för vpk-motionen 869. Däri begärs att man skall tillsätta enpariamentarisk utredning, som får i uppdrag att utarbeta ett näringspolitisktprogram. Delta skall fl sådan inriktning atl den industriella satsningen ställerden samhälleliga nyttan och den regionala rättvisan i centrum. I motionen talasom att man skall sträva efter en ökad förädlingsgrad. Vihåller med om detta. Det är självklart angeläget och viktigt att svenskindustri får ökad förädlingsgrad. Man anser också att de statliga industriföretageni första hand bör utbyggas. Men i stort delar vi inte er uppfattning, ochdärför har ett enigt utskott avstyrkt motionen. Ni vill ha en socialistiskplanekonomi av sådan art som vi frän borgerligt håll inte kan vara med om.Tydligen kan inte heller socialdemokraterna vara med. talar för att han inte vill baden marknadsprisbildning som vi har idetta land och som decentraliserar många beslut till den enskilde. Han vill haen planerad ekonomi, i vilken de flesta beslut fattas och kontrollerascentralt. Här måste alltså finnas en byråkrati som kommenderar, varigenommedborgarna kommer att få lida. Det är väl så, , att alladiktaturer inte är socialistiska men att alla socialistiska ekonomiska systemär diktatoriska. Kanske är det en slump men vi menar alt den socialamarknadsekonomi som vi har i detta land passar oss i bäst, eftersom denstöds av merparten av svenska folkel. 30 i betänkandet ger ulskottet sin uppfattning till känna vad gällerhantverkets situation och framtidsutsikter. raljerade litet iden meningen att utskottet i detta fall kunde ge till känna sin uppfattning vadgäller hantverket. Vi har ansett del vara viktigt atl del finns en godhaniverkstradition här i landet. Underde har man konstaterat attdet framför allt på utbildningssidan råder stora brister, varför det finns allaskäl all försöka behålla yrkeskunnigt folk kvar inom hantverket. Det ärangeläget att finna sädana vägar att bältre grogrund skapas för hantverksservicepå olika sätt. Reservationen3, som tog upp i sitt anförande, gäller styrelserepresentalionför staten i vissa företag. Vi behandlade detta i förra åretsutskottsbetänkande som gällde näringspolitiken i stort, och vi anser att delinte har inträffat någonting som ändrar vår inställning. Vi anser,som vi påpekade, att lagen inte ställer några krav på att man skall utnyttjadessa möjligheter för att sätta in statliga representanter, och vi anser detockså värdefullt och viktigt att de anställda på företagen har representationi styrelsen. Därför har vi avstyrkt socialdemokraternas yrkande. är enigt på övriga punkter kommer jag inte atl beröra dessa utan hänvisartill utskottets fylliga skrivning. Man finner, om man läserutskottsbetänkandet, atl det trots allt råder en mycket stor enighet i 46 näringsutskoltets behandling av de fiesta motionerna. Det finns i den näringspolitik vi sysslarmed mycket av gemensam filosofi, det kan skilja sig Nr138 på några punkter. Menregeringen sitter sanneriigen inte med armarna i kors Onsdaeenden när det gäller att fa igång ett offensivt näringsliv. Det visar väl påtagligt de |q - jgg åtgärder som regeringenhar vidtagit för att fä mera "sprutt" på svensk ekonomi.Jag tror inte att någon kan ta den övertygelsen ifrån mig. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan på samtliga punkter. INGVARSVANBERG (s) kort genmäle: Egentligen finns det inte sä stor anledning att replikera på SvenAnderssons i anförande. Hans anförande bestyrker på ett utomordentligtsätt precis vad jag sade i mitt anförande, nämligen att det på den borgerligasidan inte finns någon näringspolitisk ideologi och att man inle är beredd attbygga upp någon sådan utan förlitar sig pä marknadsekonomin, väntar, hoppas ochser till att man får pengar. Sedansäger han något mycket lustigt. Han talarom de 30 miljarderna somindustriministern har satsat i förelag som har varit pä fallrepet och säger atljag är emot den satsningen, som är regeringens näringspolitiska filosofi. Såelak vill jag inte vara mot den borgerliga regeringen atl jag säger alt de 30 miljardernaär deras näringspolitiska filosofi. Det ärju kort och gott en åtgärd som måstetill, eftersom man inte har skött den långsiktiga planeringen. Kolingen åkte engång spårvagn och hamnade bredvid en mycket fin dam, som försökte komma sålångt ut på kanten som möjligt av bänken från denna lustiga person. Hon doftadeväldigt gott av parfym, och då sade Kolingen: Ja, det är bra att det finns, menfasen att det skall behövas. Det är just vad jag sade om de 30 miljarderna. Detär synd att det skall behövas sädana ingripanden, men de måste ju ske närmänniskorna lider av arbetslöshet. Men låt bli att segla Sverigesnäringspolitik in i en sådan situation att det skall behöva ske! Sedansäger ; Del finns ingen plan hos den nuvarande regeringen. Hanhar varit i underiiga famn, där man nu rätt länge har talatom en näringspolitisk plan som vi alla skall vara överens om. Låt oss, - som ändå är en klok kari - tala om en näringspolitisk ideologi, omden finns! Den finns inte på den borgerliga sidan. Den gamla regeringen, om jagfår använda det uttrycket, gick fram med en mängd åtgärder somskulle föra oss till en bättre planeringssituation. Man skapade AP-fonderna,man skapade Investeringsbanken, man fick insyn i företagen, man byggde uppStatsföretag och skapade en organisation kring det. Det borde naturligtvis hahänt ännu mer, men man var på väg och hade en- inriktning. säger att småförelagarpropositionen, som egentligen inte innebär någotannat än att man slänger över statens kostnader på landstingen, är uttryck förderas filosofi. Satsningen på stålet är också ett uttryck för vad de villåstadkomma, men i ett avseende, närdet gäller handelsstålet, har ju den ihuvudsak bestått i att man bevakat det privata kapitalets intressen. . slutarmed att säga att nu skall det komma ett 47 näringspolitiskt program.Det är just vad jag fruktar, när jag ser vad det kommer att innehålla: enplanlöshet utan like. Man kommer i stort sett att hoppas att det privatanäringslivet hjälper regeringen, och därför öser man pengar över det, men manvet inte vad resultatet blir av det hela. Se till att inte göra satsningarna såplanlöst - det är vad jag velat säga här, och att det rådet behövs har på ett utomordentligt sätt verifierat. (vpk) kortgenmäle: Den härdebatten har fiera mycket ironiska inslag. Jagtycken, ex. att det är beklagligt att en borgerlig talare skall kunna vinnapoäng i en argumentation med en företrädare för arbetarrörelsen genom atthänvisa till att det under ett väldigt långt regeringsinnehav inte fanns någonegentlig näringspolitisk eller ekonomisk planering, ingen verklig plan förutveckling, utan att man följde den kapitalistiska strukturomvandlingens allahuvudlinjer. Det är tyvärr en riktig beskrivning. Det är synd att det skallvara så, och det måste arbetarrörelsen ändra på . Jagtycker vidare att det är lika ironiskt och lika synd att när kommunisterna nuför fram tankar på bestämda strukturreformer, på steg mot en mera planeradekonomi som i föriängningen siktar till en framtida planekonomi, då avslåsdessa förslag av en gemensam majoritet av borgerliga och socialdemokrater. Detborde i stället vara så att vi från båda arbetarpartierna, åtminstone när detgäller viktiga strukturreformer, hade en gemensam front mot de borgerliga.Varje tanke och varje diskussion om sådana här strukturreformer och steg mot enmer planmässig ekonomi och en självständig planering, som inte tar hänsyn tillprivatkapitalets intressen utan utgår ifrån de arbetandes intressen, bordekunna föras fram från en gemensam bas inom arbetarrörelsen. Man bordeåtminstone kunna vara överens om vissa utgångspunkter därvidlag. Vibegär inte att socialdemokraterna skall skriva under på det som står i denkommunistiska motionen eller på alla yrkanden där, men med ledning av hursocialdemokraterna har skrivit ihop sig med de borgeriiga i utskottet villjagfråga : Var står ni när det gäller frågan om en mer planmässigekonomi och frågan om de strukturreformer som vi föreslår? Ni kanske har andramotiv för att avslå än de borgeriiga, men det borde ni i så fall ha talat om,för ni har ju skrivit under pä samma formuleringar när det gäller avslaget somde har. Del vore bra om ni lalade om, ifall ni har en annan syn. Men om ni påsamma sätt som de borgerliga utgår ifrån att den kapitalistiska strukturenskall bli bestående och att den näringspolitik som skall föras skall ha dennasom bas och ingenting annal, då innebär det en oerhörd ideologisk och politiskkapitulation från arbetarrörelsen. Då har den uppgett väsentliga målsättningarsom ändå alltid hos arbetarrörelsens övertygade anhängare har spelat enavgörande roll som en politisk drivkraft för deras arbete. i (fp) kort genmäle: Jag skall inte lägga mig i trätan mellan och om huruvida socialdemokralerna under kunnat konsiruera någotlångtgående näringspolitiskt program. Jag har slagit fast alt det aldrig harfunnits något sådant i det socialdemokratiska kanslihuset. Samtidigi har jagredovisat de tankar och förslag som har kommit och som kommer i början av 1979från . viftar bort detta och säger alt det inteär någonting alls. Men vi har ändå fått fram den här småförelagarpropositionenoch därmed ett samlat grepp om småföretagar-problemen, och vi har föreslagitåtgärder som ett andra steg för att bekämpa strukturproblemen inom olikabranscher. Det är ju för det lilla jättelika problem som man har tagititu med. Man möter, herr talman, ofta kritik frän socialdemokratiskt håll föratt regeringen, som jag tror det heter, pytsar ut pengar lill företagen och pådet sättet göder dem. Jag sade att har gått till varven ochstålindustrin, och jag vill fråga : Var det fel att i dagenssituation satsa på dessa företag för att ge dem rådrum och andrum? Vihar tagit både det andra stegel och det tredje steget beträffande forskning ochutveckling, och vi kommer också atl ta det fjärde steget. , nihar under aldrig lyckats med den här formen av planering, utan det harhela tiden varit ett slags tuvhoppande. Sedan riktar ni en ofta allmän ochsvepande kritik mot regeringens näringspolitik. Ni sägeratt det skall vara mergenerella och mer offensiva satsningar. Men i verkligheten har ni ju mycketlitel på fötterna. Förslagen är tunna och ofta har del hela utmynnat iförslaget om den här strukturfonden, som likt galten Särimner äts upp varendadag för att varje påföljande morgon stå livs levande i Odins sal, så attkämparna kan börja äta på nytt. Denfaktiska situationen är ju att ni inte hade någon planering förnäringspolitiken då ni satt i , utan det blev etl tuvhoppande. Underdelta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. () kortgenmäle: ställde en direkt fråga till mig som jag anser att jagbör svara på. Jag har inte så mycket att anmärka på hans första anförande, somenligt min mening i långa stycken var mycket välbalanserat och sakligt. Att viinte kunnat vara med om alt tillstyrka den kommunistiska motionen har inte attgöra med att den är kommunistisk. Anledningen är den atl vi inte är överens idet långa loppet. talade fören planering i samhället, och det vill jag gärna vara medom. Vi behöver mera näringspolitisk planering, mera insyn och styrning frånsamhällets sida och över huvud taget mera inflytande från det hållet. Men vivill skapa en ekonomisk demokrati där beslutanderätten i mycket storutsträckning skall ligga inom industrin. Den skall ligga hos de anställda osv. 4Riksdagens protokoll 1977/78:138-139 Vi vill icke, det vill jagklart deklarera, vara med om att skapa en statskapitalism som på många sätt juinle är mycket bättre än privaikapita-lismen. Vi vill ha en planerad ekonomi iform av en ekonomisk demokrati där beslutanderätten ligger hos många människor,inte bara hos en statsledning. I övrigt har jag mycket litet att anmärka påhans anförande. Sedanvill jag säga några ord till i . Han sade att avkrissiödet har gått till varven. Var det tokigt, frågade han, atl ge dem del,så atl de får rådrum? Ja, någon ny sysselsättning har detju inle inneburit.Men, snälle ., varvsälgärderna ärvde ju den nuvarande regeringen av dengamla. Del var alltså inte den här regeringen som log initiativet till atlförsöka klara vår varvsnäring. Den nuvarande regeringen har bara gåll på iullstrumporna efteråt. Jag har icke angripit detla, men vi måste ha planeringför någonting annat än en neddragning, vilket blivit fallet i fråga om varven.Kom inle igen med detta, för det är inte på den punkten vi bråkar om åtgärderför att klara människors sysselsättning. Vi bråkar om hur vi skall ha det pålång sikt med vår industriella utveckling. sade vidare alt man nu äntligen kom med en plan för hur industriernaskall kunna det lyckades inle den socialdemokraliska regeringen med. Jagtycker att den lyckades med en hel del. Men, . , under ertanförande kom jag underfund med alt vi egentligen talarom olika ting. Vad niavser med en industripolitisk plan eller planering är kort och gott att manskall inregistrera vad de privata företagen avser alt göra i det eller detsammanhanget. vill icke på något sätt ha en ordentlig styrningfrån samhällets sida och han vilt inte ta etl ansvar som samhällsrepresentant,utan regeringen skall i stort sett bara försöka uppamma planer inom företagen.Också jag menar att sådana planer skall uppammas, men inte på det sätt som SvenG. Del är på den punkien den ideologiska skillnadenmellan oss kommer fram, och därför lyckerjag inle alt vi skall fortsätta dennaträta - för om nödhjälpsåtgärderna har vi aldrig varii oense. (vpk) kortgenmäle: Del här blir en intressant debatt inom arbetarrörelsen. Om det är så,, atl ni håller med om sä myckel i den kommunisliska motionen,kunde ni faktiskt ha skrivit på eu annal sätt i utskottel. Då behövde ni inteha skrivit under på samma kritik som den som de borgerliga har framfört, därman ju helt har förkastat tanken på en planerad ekonomi. Vidaresäger att socialdemokratin i motsats lill kommunisterna villha en ekonomisk demokrati och att kommunisterna vill ha en statskapitalisiisktcentraliserad planekonomi. Det är bra märkligt. Vi har varje gång som vi harkrävt ett förstatligande av någon bransch varit mycket noga med att ta medpunkter, där vi har ställt krav på att de arbetande antingen skall havittgående befogenheter och möjligheter lill veto mol centrala beslul eller attde skall ha majoritet i alla styrande organ på olika nivåer, så att detstatliga ägandet och infogandet i en planmässig struktur skall balanseras av ett levande,aktivt och starkt arbetarstyre. Mennär vi har fört fram de tankarna har ni alltid röstat emot. Ni har aldrignågonsin stött den typen av krav. Däremot har ni varit med om atl bygga upp ochförvalla statliga företag, där det lokala arbelarinflytandet har varit myckeldåligt - så dåligt atl man i för en del år sedan fick strejka sig lillvissa rättigheter. Det borde inte ha behövts, om man hade haft ett större måttav ekonomisk demokrati och infiytande. beskrivning stämmer inlealls. Låtmig gå in på frågan om planekonomi och demokrati! Det görs ofta gällande attplanekonomi har ett samband med diktatur. Man säger då att det är få människorsom bestämmer i en planekonomi medan mänga bestämmer under kapitalismen. Detärju i verkligheten tvärtom. Under kapitalismen är det ett oerhört litet antalmänniskor som äger produktionsmedlen. En planekonomi kan vara mycketcentraliserad och mycket byråkratisk och konstruerad så alt ett fåtalbestämmer. Men den kan också från början vara uppbyggd så atl den centralaplaneringen är ett resultat av diskussionen och kombinationen av uppfattningarute på de lokala och regionala enheterna. Kompletterad med ett levandearbetarstyre blir den nationella planeringen en demokratisk planering. i (fp) kort genmäle: Det var rätt intressant när tog upp frågan, om införandetav en planekonomi skulle innebära alt man får etl allmänt demokratiskt system.Han menar att många skulle kunna få vara med i denna process. Men såvitt jagvet finns det inget land på vår jord som har denna form av planering. socialistiska länderna utövas prisbildningens alla funktioner genomplanering, och det är, som jag lidigare sagt, etl annat och mera omtyckt ordför en byråkrati som kommenderar. Priserna höjs inle på grund av attproduktionen är för liten eller på grund av att efterfrågan siiger. Myndigheternakan därför glädja sig över att prisnivån på deras produkter förblir stabilmedan befolkningen tillbringar en del av sin tid med alt stå i kö.Produklionsföriusten av kösystemet har man glömt att redovisa. finns lerierom optimal planering, som skall låta priserna avspegla bådevarornas värde och produktionens kostnad. Ekonomen t. ex.rekommenderar sådan här optimal prissättning och pekar på alt del finnsdatorer. Men han medger att det möter föga intresse och nog blir svårgenomförbart. Prisplanering är den stora fiaskhalsen i de socialistiska ekonomierna. kritik som man riktar mol marknadsprisbildningen bottnar självklart ofta iden ideologiska uppfattningen. Vissa personer, t. ex. och delvisäven , tror pä en myckel hårt styrd planering inom ekonomin. Menför att återgå till sä lyckerjag all han sade något som är rällbetecknande och räll intressant, nämligen: Ni ärvde ju de här problemen frånden gamla regeringen. Jag tycker man skall slå fast att den nuvarande regeringen ärvdeproblemen också vad del gäller varven osv. Anledningen lill problemen är dehöga kostnaderna för all hålla del hela i gång. Och visst skiljer vi oss ilånga stycken från socialdemokralerna när del gäller näringspolitik, filosofioch ideologi. Vi anser trots alll all ämbetsmän och folk i regeringskanslietinte kan göra de snabba bedömningarna. Jag har också redovisat att det aldrigtillförne har funnits en plan över svenskt nii ringsliv och svensk ekonomi menatl man under hand, som jag nämnt, lagl fram en plan för hur vi skal! utveckladet svenska näringslivet. Aldrig förr har behovet av ett slarkl näringsliv framirält så klart somjust i de svåra lider och konjunkturer som vi nu upplever. Jag tror att vialla, oberoende av vilken polilisk manialsskrivningsort vi har, är överens omall skall vi klara de enskilda människornas standard, såväl på del privata sompå del offentliga planet, saml sysselsättningen och bylesbalan-sen, måsle vi selill atl det näringsliv som vi har arbetar under så gynnsamma villkor sommöjligl. Mennär det sedan gäller synen på hur detta skall åstadkommas går del en klarskiljelinje mellan del förra regeringspariiel och de nuvaranderegerings-parlierna. Del harockså klart framgått lidigare av debatten här . Jagskulle vilja ulveckla della lilel mer och säga all socialdemokralernas recepiär ökad lillgång lill slyrmedel för samhällei, siyrmedel som innebär ökadsamhällelig planering med tvingande medel baserade på en lagsiiftning, medandra ord planhushållning. har socialdemokralerna så öppel som i denmolion vi nu diskuterar, nr 1640, deklarerat sin lilliro lill planhushållning.Jag lycker det är bra, för då vel vi var ni slår. Vad vpk står för har vi sedangan'.mali fåll bekräftal, och del har också förtydligat Ilånga stycken lycks både s och vpk vara överens i dessa frågor, om jag tolkadeIngvar räu. Socialdemokralername.iar all lyngdpunkien i näringspoliliken måsle förskjulas \\\\ atl stimulerautvecklingen på de områden d'är den svenska industrin kan uppvisa en överlägseneffekiivilel och produktionsförmåga. Denna uppgift kan enligt motionärerna inleöverlåtits på vad de kallar de fria marknadskrafterna vilka, som det heler imoiionen. främst drivs av intresset för kortsiktiga infialionsvinster. IngvarSvanberg har i sill anförande kompletter,.il delta med atl tala omroffarpolitik och profillänkande. Delhär betyder atl socialdemokralerna måsle hysa större tilltro lill byråkratersoch polilikers förmåga all planera och sludera vilka varor och ijänsier ulomoch inom landei som kan länkas bli efterfrågade. De fria marknadskrafter somenligi socialdemokralerna främsl drivs av sill intresse för au göra kortsiktigainflationsvinsier kan knappast vara några andra än de företagsledare som i dagav företagens ägare har satis all skola förelagen. Personligen anser jag all desom är direkl involverade i ägandel och produktionen är bällre skickade allleda förelag än politiker och byråkrater. Politikernas: främsta uppgift är. somjag ser del, all ange de ramar inom vilka näringslivet har all verka, men denpraktiska utformningen ute i näringslivet bör förelagen -och när jagsäger företagen menar jag förelagsledningen och de ansiällda lillsammans -själva svara för. Vadsedan gäller frågan atl stimulera utvecklingen på de områden där den svenskaindustrin kan uppvisa överlägsen effekiivilel och produktionsförmåga finnerjag del hell rikiigi all regeringen har gjort ganska rejäla saisningar. i har lidigare ingående kommenierat detla.