prot · G10963 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag skulle vilja påslå alt kommunikationsministern härhar en utomordentlig chans att göra en bra sak, som skulle kunna få en totaluppslutning. Jag vill tillägga:Problemet är inle enbart bristen på pengar, även om det är en sida av saken. Vad manskulle behöva är en hell annan offensiv framförhållning också ilokaltrafikfrågorna. När del gäller (järrtrafiken har SJ gjort utomordentligt fintifrån sig - förbättrat genom en större turtäthet och * lill resultat fått flerresande. VadSJ behöver är inle bara pengar ulan också en konstruktiv fantasi i sinmarknadsföring och i sin verksamhet. Jag tror att det är viktigt atl vi hållerfast vid den målformulering som uttalat - altenergifrågorna, trafiksäkerheten, miljöaspekten och samhällsekonomin måste varavägledande - och att verksamheten inriktas på atl bli attraktiv, någonting sombert underströk i fjolårets riksdagsdebatt. det är väldigt viktigt atlvi inte raserar en irafikgren som uppfyller just de här kraven. Vikan inte långsiktigt lösa frågan . Men det måste vara våruppgift alt vädja lill kommunikationsministern att förhindra att man raserar enverksamhet som rimligtvis kommer atl ingå i en framtida, bättre trafikpolitik.Del som måste göras är alt regeringen - med beaktande av riksdagensuttalande - säger nej till de tidlabellsförsämringar som SJ planerar när delgäller den lokala lågtrafiken Alingsås-Göleborg. Frystidtabellen - del skulle värma många! i (): Jag ber alt få lacka kommunikationsministern för svaret på mininterpellation. Mol bakgrund av den akluella situationen i området har Jagfrågat om kommunikationsministem nu är beredd att skyndsamt vidta ålgärder förall trygga fortsatt lokaltrafik mellan och . Kommunikationsministernssvar att regeringen ännu inte fattat beslut i frågan kan möjligtvis lämna mmför vissa förväntningar. Löftesrikt i svaret är onekligen aUkommunikationsministern uttalar au han delar frågeställarnas uppfattning altdel i och för sig finns skäl för all bevara pendeltrafiken på den ifrågavarandesträckan. Avsvaret framgår atl svårigheten ligger i all få fram pengar och att bestämma hurman rättvist skall fördela dessa i den mån man nu får pengar. Delta sägs varaett rätlvisekrav i förhållande till andra regioners behov. Rältviseaspektenolika regioner emellan är litet svår atl förstå. Ingen kan rimligen misslyckaalt det körs låg där del finns människor som vill resa med tågen. I Göteborgankommer resp. avreser på Alingsåslinjen nära 2 000 resenärer.500-600 personer reser hela sträckan lill . Enligt uppgifthar trafiken i så måtto varit lönsam atl den inle enbart betalar sinadriftkostnader utan också lämnar bidrag lill en del av kapitalkostnaden. Deekonomiska problem som belastar en fortsatt drift har enligt min meninguppkommit därav all SJ under en lång följd av år nära nog planmässigt eftersattunderhållet av vagnparken. Av delta skäl stiger nu kostnaderna kraftigt. Manhar inget val - fortsatt drift kräver en genomgripande upprustning. Motbakgrund av vad som har hänt måste koslnadema därför i hög grad las av SJ trotsatt det är fråga om lokaltrafik. Statsrådethar i sitt svar också pekat på alt det inle är fråga om nedläggning av vare sigstationer eller bandelar. Del är faktiskt inle någol särskilt förpliktandelöfte, . Det är onekligen på det sättet att man kan minskalokaltrafiken lill sista tåget, och är det inte fråga om attraserabandelenellerslalionsanläggningarna. Jag behöver väl inle upplysa om atlsträgkan är en del av stambanan mellan och , och den kan manväl ändå inte plocka bort. Vad säger i det stycket har inte allsmed saken atl göra. Kommunikationsministernupplyser vidare om alt de, som de kallas, lidtabellsförändringar som nuplaneras för sträckan är ell led i SJ:s strävan atl förbättra sitt resultat.Del som här kallas för lidtabellsförändring är en inskränkning i trafiken påsträckan med ca en tredjedel av resmöjligheterna. Bättre än atl kalla det helaför lidtabellsförändring vore atl benämna del en partiell nedläggning avpersontrafik på sträckan. Nedläggningav trafiken på relativt lönsamma sträckor som denna i syfte att förbättra SJ:stotala resultat ler sig minst sagt underiigt. Jagvill med några ord kommentera de höga ambitioner som SJ har presenteratbeträffande såväl stationsanläggningar som vagnar då man diskuterat denfortsatta driften å ena sidan och persontrafik med bussar å den andra. Delärju rimligen på del sättet atl utan ombyggda slationsanläggningar och medkonventionell vagnpark är ändå tåget i de flesta fall från såväl komfort-somreslidssynpunkl fördelaktigare än busskommunikalion. Att tåg dessutom frånmiljösynpunkt är överlägset behöver väl bara påminnas om. Medhänsyn tagen till den spårbundna trafikens överlägsenhet, men också lillförhållandet all såväl stat som kommuner har att iaktta den yttersta aktsamhetgentemot ytteriigare kostnader, är del angeläget atl SJ verksamt deltar i entrafikplanering för sträckan som endast tar sikte på god irafikservice tillrimliga kostnader för alla parter. De människor som skall resa dennasträcka vill ha en irafik möjliggjord av praktiska och vettiga lösningar. Dehar liten förståelse för förhandlingar i låsta positioner parlema emellan.Delta är synpunkter som alla de stora partierna här i ocksåföreträder. Det måste ändå te sig märkligt att det ställs så mångafrågor och så många inlerpellationer i denna fråga. Att så mycket oro kommerfram just beträffande SJ:s situation måste väcka eftertanke hoskommunikationsministem. SJ kanske behöver elt kraftfullt uttalande frånministerns sida som klargör atl SJ är till för människorna och inle tvärtom.Med hänsyn till den oro som många människor känner är det synneriigen viktigtatt elt positivt besked kommer, och det snabbt. Jag vill därför fråga: Hur långtid ytteriigare behöver departementet för de överväganden varom nämnts i svaretpå iniemellalionen? Artigheten i denhär kammaren bjuder att man lackar ett statsråd när man får svar på en fråga.Jag skall därför tacka kommunikationsministern, även om jag icke har fållnågot svar på de två frågor jag ställde. Närkommunikationsminister började i sitt ämbete som kommunikationsministertyckte jag all han ingav stort förlroende. Han uttalade sig omgående mycketpositivt för kollektivtrafiken. Han sade sig vara besjälad av en sann vilja attsnarast möjligl för framlägga förslag lill nya rikllinjer förtrafikpolitiken. Dåjag diskuterade det nu akluella problemetbeträffande pendeltågen med kommunikationsministern gavkommunikationsministern, i början av sin ämbetsperiod, uttryck för en positivsyn på kollektivtrafiken i allmänhet och tågtrafiken mellan ochAlingsås i synnerhet. har halva ämbetsperioden gått, och vi kan konstaleraalt väldigt myckel av de frejdiga utspel och de fina uttalanden somkommunikationsministern gjorde i början har kommunikationsministern tyvärr,vill jag säga, fåll ge avkall på. Vihade som sagt en diskussion, och jag, , och vi hadesedan en diskussion i anslutning lill den trafikpolitiska debatten , som mina två föregående meddebattörer erinrat om. Såväl1976 som uttalade kommunikationsministern sin bestämda förhoppningom alt de då pågående förhandlingarna skulle leda till elt positivt resultat.Kommunikationsministern uttalade sig om läget därestförhandlingama inte skulle gå i lås, dvs. stranda, och sade alt "Jagnaturiiglvis är angelägen om atl en överenskommelse som tillgodoser bådaparterna kan träffas. Om del inle lyckas i de förhandlingar som ännu inle äravslutade, kommer jag atl överväga atl föreslå regeringen all tillsätta enspeciell förhandlingsman." 1dag är vi i denna situation. Del hade kanske varil bäst atl tillsättaförhandlingsmannen månad 1977. Många har inte velat tala omförhandlingar utan om förhalningar. Någon överenskommelse har alltså inleträffats, och då frågar jag kommunikationsministern: kommunikationsministernkvar vid sitt löfte att en förhandlingsman - som försöker finnaen positiv lösning som kan tillgodose både och de berördakommunerna - nu skall tillsättas? Jagvill kanske, i motsats till mina föregående meddebattörer, inte göra alltförvåldsamma angrepp på statens järn vägar. Det ärju ändå genom beslut i regeringoch riksdag som vi drar upp ramarna för statens järnvägars agerande, åtminstonenär det gäller den del av verksamheten som vi genom riksdagsbeslut har ålagtSJ alt svara för, bl. a. det olönsamma järnvägsnätet. Jagvill också hävda alt i del här akluella området, liksom i andra delar av värtland, är den lokala och regionala trafiken i huvudsak en angelägenhet.Och del är kommunalmännen inom fulltmedvetna om. Därför vill jag, herr kommunikationsminister, icke säga atl detär staten som skall betala de här kostnaderna. Ochdel är inte det striden gäller - det är inte därför som förhandlingarna harstrandat, ulan de har strandat därför alt de båda förhandlingsparterna hardiametralt motsatt uppfattning om hur slora kostnaderna är för den härtrafikens bedrivande.Därvidlag är-del sade jag 1976och det sade jag 1977 när vidiskulerade frågan -de kommunala representanterna i en sämreförhand-lingsposilion än vad statens järnvägars representanter är, för dekommunala representanterna har ingen insyn i det underlag som SJ har för sinkalkylering. Dellaär en svår fråga, och man kan inle alltid hävda atl den som är förhandlandeockså skall få ta del av SJ:s underiag - självfallet inte. Därför lycker jagdel är så självklart atl departementet nu tillsätter förslagsvis en departementstjänsteman somobjektivt går igenom materialet och försöker komma fram till en lösning. Delär angeläget alt vi slår vakt om denna kollektivtrafik som går på järnväg. Detär också som jag sagt vid tidigare lillfällen, när vi diskuterat denna fråga:För en gångs skull råkar järnvägen gå rätt genom samhällena, och därför passardel utomordentligt bra att den svarar för den kollektiva trafiken. Jagmenar alltså alt när kommunikationsministern i sill svar för in SJ:s föriuslerinnevarande budgetår osv., så har det icke ett dugg med den här frågan attgöra. Där har vi, som inle beviljat SJ de medel som erfordras för den olönsammajärnvägstrafiken, ett ansvar. Men föriusterna har icke ell dugg med frågan somvi nu diskuterar att göra. Skallvi ha möjligheter all slå vakt om kollektivtrafiken mellan ochGöteborg får vi inle säga: Fr. o. m. maj månad 1978 reducerar vi trafiken högstväsentligt. har pekat på vilka sociala konsekvenser detta skullefå. På den korta lid som står till buds är det inle möjligt all tillfredsställandelösa frågan om kollektivtrafiken på annat sätt. Ävenom det är på det viset - såsom görs gällande i svaret - att en inskränkning idenna irafik inle slår i strid med tidigare riksdagsbeslut, så vore del ytterstförvånansvärt om man väsentligt skulle reducera kollekliv-trafikservicen underden tid då en utredningsman skall försöka finna en lösning. Det är därför minförhoppning, herr talman, alt kommunikationsministern säger till deoroliga kommunalmännen men kanske framför allt till de olika trafikanterna idet här området: Ni kan vara lugna. Jag tillsätter en förhandlingsman som skallförsöka finna en lösning, och under liden skall tågen gå vidare. Jaghemställer alt kommunikationsministern i sin bänk verkligen funderar på all geoss del svaret, innan vi slutar debatten . Ompendeltågstra-fl ken på järn vägs -sträckan Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Först vill jagtacka kommunikationsministern för svaret. Jag har ännu inte bestämt mig för omjag skall vara besviken över del eller inle -det beror helt på hur man skalltolka de tre sista raderna i svaret, men lill della skall jag återkomma . SomQärde talare i en sådan här debatt gäller del all försöka atl inte upprepa alltsom framförts tidigare i form av synpunkter och argument, och jag skallverkligen anstränga mig all inle göra del. Jag instämmer dessutom i stort setti de synpunkter som framförts av de tre föregående talarna, och del är ocksådärför onödigt all jag upprepar exakt vad de sade. a. att vad det här ytterst gäller är pengar. Den synpunkten kan jagemellertid inle riktigt acceptera. På kort sikt är del inle fråga om pengar.Del var nämligen så, att lade SJ fram ell förslag lillGöteborgsregionens kommunalförbund alt man skulle upprätta 4Riksdagens protokoll 1977/78:62-64 ett tidtabellsförslag perden -det är den tidtabell det nu är fråga om. Det intressanta äralt den tidtabellen skulle vara baserad på en persontrafik på järnvägslinjenGöteborg-Alingsås, körd på SJ-laxa och med tre X6-tågsätt, vilkas tekniskalivslängd SJ själv angivit till 1988. Ingen annan ersättning från kommunen än . i hyra för SJ:s vänisalar i Flöda och var aktuell. Jagupprepar: SJ var så sent som beredd alt köra efter entidtabell från med tre X6-or, men den lidtabell man , drygten månad senare, presenterar innehåller bara två X6-or. Det innebär att SJ drarbort en iredjedel av trafiken, trots alt man förklarat sig villig attåtminstone under några lidlabellsperioder utan ersättning från kommunen köramed tre X6-or! Naturiiglvismåste detta av kommunalmännen, av mig och av trafikanterna uppfattas så, attnär inte SJ fick igenom del de ville, då hämnas man genom all ta bort eltX6-lågsätl och flytta över del lill någon annan del av landet. Ochtraflkanlerna undandras därmed en tredjedel av trafikulbudel. Sedanär det en annan fråga alt utredningar har visat alt man dessutom skulle klarabehovet av reservmateriel genom en mycket låg investering på 1 å 1,5 miljon föratt bygga om två stycken Bo6-vagnar. Det är ett sätt som man har prövat i andraländer, framför allt i , och del innebär bara atl man i de fall eltmotorvagnstågsätt bortfaller kan använda elt vanligt lokiåg. Då behöver maninte vända tåget, utan man kan köra tåget från bägge ändar. Detta är alltså enteknik som används, och vi har gott om Bo6-vagnar som står i reserv och somanvänds i ganska liten omfattning. Jagvill också ta upp en annan synpunkt som kanske inte har kommit fram här. Del ärinle så alt kommunerna har begärt alt SJ skulle köra den här trafiken gratis,utan de har varil beredda alt betala för all få denna trafik ochdärmed åstadkomma en samordning med övrig regional trafik. På kort sikt måttedelta innebära atl SJ hade möjligheter att få större inkomster än man har . Jag erkänner att del på lång sikt är mera tvivelaktigt; vi vet inle hurSJ:s kalkyler är, och vi vet inte vad ersällningsbehov och annal innebär ikostnader för SJ. Men på kort sikt innebar kommunens förslag uppenbariigen attSJ skulle ha fått mer pengar all röra sig med än man nu har. Hurblir då utvecklingen, och hur har del varit tidigare? Mellan 1971 och 1975ökade personirafiken på järnvägslinjen i . På enannan sträcka av ungefär samma längd, , har man dragit in iprincip all spårbunden trafik och övergått till busstrafik. Expansionen avKungsbackaregionen har varil starkare än utefter Alingsås-banan efter 1975, menpå denna har trafikökningen inle blivit större än . Den spårbundnakollektivtrafiken har alltså haft en större ökning av antaletpendlare än den bussbaserade. Vadlill sist gäller frågan om jag skall vara besviken eller inte beror delta, somJag ser del, på hur man skall tolka de sista orden i statsrådets svar, nämligenföljande: "Eftersom frågan är under beredning i departementet är jag inteberedd alt uttala mig om vilket beslut som regeringen kommer all Jag tolkardetta uttalande så alt det är fråga om en beredning av den hemställan somgjorts av . Eftersom det inte lämnades någotsvar på denna hemställan, vet jag inte om Jag skall vara besviken eller inle -den bedömningen får anslå tills jag har fått se vad den leder till. Jag villbara säga att jag hoppas alt statsrådet då skall erinra sig följande uttalandepå s. 2 i bil. 9 till budgetproposition: "Miljöhänsyn ochirafiksäkerhetsskäl liksom önskvärdheten av en mer energisnål irafik gör detnödvändigt att den rälsbundna trafiken stimuleras." Det uttalandel villjag verkligen stryka under. Detframhålls vidare ofta från SJ att det är dyrt och ell slöseri med energi attdriva spårbunden kollektivtrafik, även där den är väl utnyttjad. Det är ettpåstående som jag och många forskare bestrider. SJ gör jämförelsen mellan etttåg och en buss men bortser från - det visar också utvecklingen påKungsbackabanan - att bara två tredjedelar av trafikanterna kommer atl utnyttjabussen om man tar bort järnvägsförbindelsen, medan resten går över till atlresa med bil, och då blir energijämförelsen uppenbart myckel fördelaktigförjärnvägsalternativel. Om SJ:s förslag innefattande bara två X6-or genomförs,måste nämligen ytteriigare bussar anskaffas för alt klara trafiken på sträckan. Omman drar bort irafik från spåret, minskar dessutom bidragen lill täckning avSJ:s gemensamma kostnader, som man tidigare i förhandlingarna Ju varit såangelägen om atl få. Lålmig allra sist, herr talman, instämma i uppmaning all frysatidtabellen. Det skulle värma mångas hjärtan, och del skulle på kort siktfaktiskt inte betyda några ökade utgifter vare sig för SJ eller för staten. Kamraternafrån har lämnat en orientering i sakfrågan, och jag har medintresse lyssnat på dem, men har en frågeställning växt fram, som jagvill föra vidare till kommunikationsministern. Frågan om underskoll är rättbesväriig atl reda ul. Del är nämligen mycket lätt att påvisa all detföreligger ell underskoll på viss lokaltrafik och säga atl delta måste ersättasmed skattemedel. Men det är bara en sida av saken. Vad händer om man förenklarekvationen på detta sätt? Omvi för över järnvägstrafiken lill landsväg, dvs. i stort sett lill buss ochbil, som här framhållits, försvinner del s. k. underskottet men det dyker upp iutrikesbalansen. Vi ökar på vår utlandsskuld, men det klarar sig SJ undan frånpå ell finuriigt säll, somjag inle lycker är riktigt just i detta sammanhang.Man skall följa skulden ända fram där den läggs, och om nu SJ vill läggaskulden på vår utlandsbalans och vår betalningsbalans är det all förenkla delhela. Det är egentligen som med haren som sticker huvudet i busken. Skuld blirdel och skuld skall betalas, och då får skattebetalaren betala den, men i annanform. Jag skulle vilja fråga kommunikationsministern hur man gör en sådanavvägning. Är del inle bättre att vi skattebetalare i gör upp del pådel här planet än atl diskutera det med arabländerna, med fördyradeoljekoslnader för framliden? Egentligen borde jag naturligtvis inte gå in på detaljer i den härdiskussionen, eftersom, som jag nämnde i svaret, en framställning i frågan frånkommunalförbundet f n. behandlas i mitt departement. Men en del har sagts somjag vill lägga till rätta så atl det inle slår oemotsagt i kammarens protokoll. hänvisade först lill uttalanden somjag har gjort tidigare och där jagvar positiv till utvecklingen av allmänna trafikmedels serviceutbud. Jag stårfast vid detta. Det finns ingen ändring i min uppfattning i del avseendet.Därför behöver inle vara så besviken på mig som han sade att hanvar. Hansade också atl allt färre reser med SJ, men del är inle riktigt sant. k. energikrisen har resandefrekvensen på SJ ökat med . Det är inle en tillfällig ökning utan det är en ökning som har pågått , med en ganska stor bil del första året och därefter med ellgenomsnitt på . Dentes som citerade från SJ-reklamen, alt när flera tar tåget blirdel flera tåg, stämmer utomordentligt väl. På de frekventa Irafikrelatio-nernai landet där resandefrekvensen har ökat mycket har del också blivit många flertåg, t. ex. mellan och där vi har den styva tidtabellen somär en utomordentligt förnämlig service för passagerarna. Den är så bra att t.o. m. riksdagsmän från skulle kunna använda tåget i stället för atlflyga. finns svårigheter då det gäller att på en hårt belastad bana blandafjärrlåg med lokaltrafik. Den svårigheten är naturligtvis delvis en anledningtill SJ:s syn på de här frågorna. är Jag noga med alt tala omSJ:s syn, därför att det är inte min syn enbart, utan jag hänför mig till vadSJ har sagt på grund av sin erfarenhet. Ärdet nu som säger att del kan bli elt positivt resultat avsträvandena att få en irafik som väl kan vara bekväm och bra men som kanskeinte är ekonomiskl lönsam och kanske leder lill förstora krav på skallepengaroch bidrag,och detta barett massivt stöd från hela och hela svenskafolket, skall vi självfallet rätta oss efter det, det är ingen tvekan om del.Men då skall ni också vara vänliga att komma ihåg del den dag då räkningen kommer.Jag vill inte föra vare sig regeringen, budgetministern eller bakomljuset och låtsas som om det regnar och inte tala om vad det kommer atl kostaförrän bokslutet är gjort. Jag är skyldig att på de prognoser som går all göraförsöka beräkna vad sådant här kommer all kosta. Det är del vi håller på medinom departementet f n., bl. a. just beträffande framställningen frånKommunalförbundet. Det i sin tur gör alt jag inle kan uttala någonbestämd mening i frågan hur ärendet slutligen kommer att behandlas. i uttalade några ord om SJ. Han sade, atl SJ under en långföljd av år nära nog planmässigt eftersatt underhållet av vagnparken. Jag skallinte upprepa och ytteriigare belasta kammarens protokoll med mina synpunkter påden frågan. Hans påstående är grovt ovederhäftigt. hänvisar iLjung lill atl läsa kammarens protokoll , särskilt då deinlägg jag hade i debatten med i . var också besviken på mig. Han hade blivit glatt överraskad när Jagtillträdde som kommunikationsminister. Det var roligt att höra det. Kanske ärdel inle så märkligt med tanke på att under den föregående regimen hade under1960-lalet lagts ned järnvägar i större omfattning än i deltaland - person- och godstrafikjärnvägar, personlrafikjärnvägar.Kurt hoppades då att Jag skulle föra en förnuftigare politik. Jag harännu inte föreslagit regeringen all lägga ned någon järnväg och förslår därförinle rikligt varför är så besviken på mig och varför han inletycker atl delta är en förbättring i jämförelse med den gamla regimen. Såfrågar om Jag står fast vid löftet om enförhandlingsman som kan tillgodose såväl trafikanternas som SJ:s intressen. Omman inte har pengar atl betala räkningen med är det svåra just atl kunnatillgodose båda parternas intressen. Då säger att staten inle skallbetala kostnaderna. Det är parterna själva villiga att göra. Problemet är baraatl de inte kan komma överens om hur mycket de skall betala. Ja, det är pudelnskärna. Jag skall strax återkomma till detla. RuneTorwald säger, alt han inte kan gilla det ekonomiska synsätt somjag gör mig ulltolk för. Det skulle inte hellerjag kunna göra omjag i likhet med samtliga andra talare i den här frågan haderöstat emot höjda anslag till SJ och därigenom försvårat eller omöjliggjort förSJ all klara den service som ni vill ha. Kviniessensen i själva resonemangetligger i atl man kräver en hög grad av service - och del gör man rätt i - menman vill inle vara med att betala vad del kostar. Jagvill sluta den här repliken med alt säga att vi inom kommunikationsdepartementetf n. överväger vilka åtgärder som skall föreläggas regeringen alt besluta ommed anledning av den minskning av serviceutbudet från SJ som väckl oro ipraktiskt laget alla delar av landet och så mycket uppståndelse här iriksdagen. Det är hell naturiigt och jag är medveten om della. Jag fömtsäiieratt regeringens beslut kommer , men självfallet kanjag inte göra några mera preciserade uttalanden om innehållet. Förslagethar ännu inle helt utarbetats och än mindre föredragits för regeringens övrigaledamöter. Jag noterar med stor tillfredsställelse all nu uppreparsin deklaration från fjolårets debatt. Det är ingen ändring, säger han. Då villjag bara säga: Håll fast vid de uttalanden som gjordes här i och vid regeringsdeklarationen i del här avsnittet och påverka detaffärsdrivande verket, som inte har velat lyssna på uttalande, såtror jag att vi kommer ett gott stycke på väg. Vad som oroade mig var altkommunikationsministern i sill svar gled mol del håll som ligger i närheten av1963 års beslut, men jag vill ändå ta hans sista inlägg som ell besked om alt inle är påväg åt detla håll.