prot · G10963 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:63 §1 Justerades protokollet för den II innevarande månad. §2 Om ökade möjligheter för att bevilja bosättningslån Socialministern erhöll ordet för aUbesvara () anmälda fråga, 1977/78:191, ochanförde: har frågal mig omjag är beredd alt medverka lill attriksbanken erhåller de 50 milj. kr. som begärt för att säkra bankensmöjigheter all bevilja bosättningslån. Frånden gäller delvis nya regler för statliga bosätlningslån. De nyareglerna innebär bl. a. att bosätlningslånens maximibelopp höjts, altbosätlningslån kan utgå även till handikappade utan barn och alt ökat utrymmeges för sociala hänsynstaganden vid långivningen. Sedande nya reglerna infördes har långivningen ökat mer än vad som kunnat fömises.Riksbanken har därför begärt att ytterligare 50 milj. kr. tillförsbosällningslånefonden under innevarande budgetår. Bosättningslånenutgår på fördelaktiga villkor. Lånen lämnas således utan säkerhet, lill enjämfört med andra lån fördelaktig ränta och med generösa återbelalningsvillkor.Lånen har vidare utgått även lill personer med förhållandevis höga inkomster. Enliglmin mening är bosällningslånen av stor betydelse främst för många ungafamiljers möjligheter att skapa goda uppväxtförhållanden för sina bam. Syftetmed en statlig kreditgivning av denna art bör dock i första hand vara all utanalltför starka subventioner tillhandahålla en kreditgivning för de människorsom är i det största behovet av en sådan. Ibudgetpropositionen har jag föreslagit vissa ändringar av reglerna förbosällningslånen, såsom alt räntan på bosättningslånen anpassas till den räntasom gäller för likvärdiga lån på den öppna kreditmarknaden. Jag har vidareföreslagit att 20 milj. kr. anvisas på lilläggsbudgel II lill statsbudgeten förinnevarande budgetår. Genom beslut har dessa medelförskottsvis ställts till förfogande från anslagel till ofömlseddautgifter. Riksbanksfullmäktige har också bl. a. beslutat att sänkaden övre inkomstgränsen för rätt till lån från . till 75 000 kr.Sammantaget gör dessa åtgärder det möjligt att utifrån ett fortsatt socialthänsynstagande, men med ett mindre kapitaltillskott lill fonden, även ifortsättningen ge unga människor med låga inkomster elt ekonomiskt stöd isamband med bosättningen. Omökade möjligheter för att bevilja . Herrialman!Jag tackar socialministern för svaret, som ju kom relativt sent, eftersom jagställde frågan . Alt svaret kom nu efterbudgetpropositionen gör ju att dess nyhetsvärde är rätt litet. En realdebalt ombudgetproposlionen är inte speciellt intressant, då en sådan debatt inomkort kommer att hållas. Vadjag i stället skall la upp är del moraliska i handläggandet av bosällningslånenoch vilka konsekvenser hanterandet har för ekonomiskt svaga. Det gällerensamboende, handikappade och unga familjer, varvid del gemensamma är alt de ärekonomiskl svaga. Manhar gått ut med en propagandadrive och uppmanat folk att söka lån medförmånliga räntor. Och sedan när propagandan ger besked om att del finns ettstort behov säger man: Tji fick du, informationen var bara skoj! Expressensade i en ledarkommentar alt "den plötsliga nedskärningensmakar löftesbrott och det är ingen god smak efter den framgångsrikakampanjen". I och för sig har man vant sig vid alt den sittande regeringenutan rodnad har försvarat både stora och små löftesbrott, men att, som i dettafall, från statens sida gå ut och lova och sedan svika verkar rätt fantastiskt.Jag vill ställa följande fråga till : Vad var det som gjorde attutfästelserna inte hölls? Är inle detta agerande elt exempel på hurstatsmakterna inte får handla? Först elt par ord rörande tidpunkten för svaret. Jag hade begärt att fåsvara tidigare, men då hade inte tillfälle alt ta emot svaret. Beiräffande den moraliska handläggningen säger herrUlander att del drabbar de ekonomiskl svaga. Men gränsen är satt lill 75 000kronor. Vad har gjort är alt ändra den övre lånegränsen från 100 000till . Jag anser alt det bör vara sociala synpunkter med i bilden,och med tanke på all man går upp ända till vill jag tillbakavisaherr Ulanders påstående. När det gäller tidpunkten ställde Jag frågan och fickbesked om att jag skulle få svärden . Om det värden 12 eller den 19Januari spelar ingen roll, eftersom i mellantiden budgetpropositionen hadekommit, och då hade ändå svaret kommit. Del hade varil mera intressant all få svarethär som det är brukligt all lämna svar, nämligen . Beträffandeden andra biten ger ett ganska svagt svar. uppmanarmänniskorna all söka lån, och när de gör detta säger man efteråt all del gårinle att få lån, för det finns inte pengar. Om det är ekonomiskt svaga eller ej-alla som har satt bo vet att kan de i och för sig harelativt hyggliga inkomster, men man har haft dem under kort lid som regel. Vadjag närmast har tagit upp i min kritik är del sätt på vilket man har gått ul,vilket, som jag tycker verkar sunt, många tidningar och andra har reageratmyckel surt på. Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om den framtida organisationen av kronofogdemyndigheterna Kommunministern erhöll ordet föratt besvara i (fp) anmälda fråga, 1977/78:243, och anförde: i Röslånga har anfört: "1betänkandet Kronofogdemyndigheterna (SOU 1977:42) föreslår utredningen allEslövs- och Trelleborgsdistrikten skall upphöra som självständiga enheter ochsammanläggas med distrikten i resp. . Dettaförslag går helt emot nuvarande regionapolitiska strävanden för länoch innebär alt staten - hell onödigt - börjar reducerasysselsättningstillfällena i två av länets regionala centra, vilkastatsmakterna i andra sammanhang uttalat borde tillföras ytieriigarearbetstillfällen. Utredningensförslag till centralisering går dessutom stick i stäv medregeringsförklaringens deklaration om att verka för decentralisering ochnärdemokrali." har frågat omjag avser att bygga en eventuell proposition påbetänkandet Kronofogdemyndigheterna, som - åtminstone vad gäller -går helt emot hittillsvarande regionalpoliliska strävanden och dessutomuppenbart slår i strid med regeringsförklaringens uttalande om decentraliseringoch närdemokrati. Kronofogdemyndighelsutredningenlämnade sitt belänkande (SOU 1977:42) Kronofogdemyndigheterna den II augusti1977. Remissbehandlingen av betänkandet avslutades vid utgången av novembermånad 1977. Ärendet bereds f n. i . Proposition avses skolaföreläggas . Jag kan nu inte ge Hans Peterssonannat svar än att propositionen kommer alt bygga på utredningens förslag,remissyttrandena och regeringens värdering av förslaget och dessa yttranden.Regeringen kommer självfallet att vid denna värdering beakta bl. a. regionalpolitiskamål, sysselsättningssynpunkter och serviceaspekier. Omden framtida organisationen av kronofogdemyndigheterna HANS i (fp): Jag lackar kommunminislern för svaret. Jag är medveten om att del idella läge knappast kunde bli annorlunda, men jag lycker alt del är vikligl attbåde här och redovisa min och mitt läns uppfattning. Enindragning av distrikten i och rimmar dåligt med andraregionalpolitiska strävanden för , avviker från regeringsförklaringenom decentralisering och närdemokrali, överensstämmer inle med personalensuppfattning. Omden framtida organisationen av kronofogdemyndigheterna FörTrelleborgs vidkommande har jag i annal sammanhang påtalat hur eustatligt verk vill flytta delar av sin sysselsäuning från kommunen. Skall nuregeringen handla på samma sätt? Trelleborgsregionensbekymmer är bekanta. Lägel är prekärt, och alla goda krafter måste hjälpa lillalt förslärka såväl arbetsmarknaden som serviceutbudet. Distriktet kunde istället för att sammanläggas med förslärkas med och Vellingekommuner. Delta har ulredningen avvisat på helt felaktiga grunder. Eslövsdistrikletå andra sidan är lill arealen länels största. Del betjänar tre kommuner iMellanskåne. Alla dessa kommuner är i tillväxt på gmnd av inflyttning, främstfrån . Kommunerna befinner sig på gränsen lillatt bli elt tvåkronofogdedistrikt. Det finns en klart uppåtgående trend iantalet ärenden, men della lill trots uttalar ulredningen, utan närmaremotivering, att distriktet inle kan ge underiag för mer än en kronofogde.Personalen i distriktet frågar sig: På vilka gmnder? Detär klart alt jag är medveten om att del behövs en organisationsförändring, mendelta kan ske utan att röra i distriklsindelningen . Miltråd är: Vänta, undersök, konstatera att kan klara sig själv. Undersökockså varför ulredningen missuppfattat vad del gäller atttillföra uppgifter från angränsande kommuner. Är det inle möjligt all gålill väga på della sätt, herr statsråd? i förslår helt säkert att Jag , när vibereder ärendet i regeringens kansli - en proposition skall påbörjas - inle kangå in i detaljdiskussion om ett eller två enstaka distrikt. Jagber i ta fasta på de allmänna principer som jagdeklarerade i svaret, nämligen att regeringen självfallet kommer att beakta fördel första regionalpoliliska mål, för det andra sysselsättningsaspekterna ochför del tredje serviceaspekten gentemot allmänheten i detta fall. Jag vill erinra om alt vi f n. har 81kronofogdedislrikt i landet. Utredningens förslag ligger på 65 distrikt. Manmotiverar sammanslagningen i vissa fall med effektivitetsaspekter. Regeringenkommer att noga pröva dessa. Men jag vill erinra om all enulgångspunkl som har funnits innebar en så drastisk nedskärning somlill ca 35 distrikt. Därför menar jag atl allmänt sett är utredningens förslagganska försiktigt. Men vi kommer givetvis alt göra vad vi kan för alttillvarata de synpunkter som i har framfört. HANS i (fp): Jag är fullständigt medveten om kommunministerns dilemma - atl han pådetla stadium inte kan lämna definitiva besked. Men min uppgift är naturiiglvisatt verkligen tala om vilka problem som finns i milt hemlän, de problem somföreligger i och . Man kan väl också när delgäller att bedöma kronofogdemyndigheterna förvänta sig alt inom ennära framtid ytteriigare uppgifter kommer atl tillföras dessa myndigheter. Detfinns alltså all anledning atl vänta och se när del gällerdistriktssammanläggningarna och dislriktsindragningarna över huvud taget. Jagmåste än en gång påpeka att om man verkligen menar allvar med vad som står iregeringsdeklarationen om decentralisering och om närdemokrati, är det enligtmin åsikt fullständigt omöjligt att följa utredningens förslag omsammanläggningarna. Förslaget innebär en centralisering. Del är fjärran frånnärdemokrati. Det är inte förankrat hos kommuner eller personal, de som ärnärmast berörda. Jaguppmanar alltså kommunministern atl mycket noga pröva om man inle kan taorganisationen och således vänta med distriklssammanläggning-arna. Omutbyggnaden av museilokaler på Överiäggningen varhärmed slutad. § 4 Om utbyggnaden avmuseilokaler på Utbildningsministern erhöll ordetför alt besvara () anmälda fråga,1977/78:249, och anförde: Bengl har frågal mig om jagavser att handlägga frågan om utbyggnaden av museilokaler vid påell sådant säll all byggnadsarbetet nu kan sättas i gång. Fördet byggnadsprojekt som frågeställaren har aktualiserat gäller särskildaförutsättningar. fick regeringens uppdrag altulföra en andra etapp av ett cenlralmagasin vid för i första handNordiska museet. Uppdraget lämnades med stöd av del bemyndigande riksdagengivit regeringen att för /76 besluta om vissa utgifter omarbetsmarknadslägel så krävde. Av olika skäl försenades projekteringsarbetetoch nybyggnaden vid kom inte lill utförande. Iseptember 1977 anmälde till regeringen all byggnadsarbetenaskulle kunna utföras under innevarande budgetår. Eftersom speciellaförutsättningar gällt för regeringens ursprungliga uppdrag underställdesfrågan regeringens prövning på nytt. Regeringenhar vid skilda tillfällen beslutat om åtgärder för alt stimulerabyggsysselsätlningen. Besluten har fattats mot bakgrund av samladearbelsmarknadspolitiska och finansiella överväganden. Delär inte möjligt atl separat la ställning lill en byggstart av Julilaobjektel,men jag lovar all bevaka ärendet när del blir aktuellt atl sätta in sysselsättningsskapandeåtgärder inom del aktuella området. Jag ber atl fitacka utbildningsministern för svaret på min fråga. Omutbyggnaden av museilokaler på Katrineholmsregionenhar drabbats av nära nog alla tänkbara industri kriser; del har gälltgjuleribranschen, metallbranschen och lekobranschen. Vi har vid fleratillfällen talat om delta i . Allt delta begränsarsjälvfallet kommunens möjligheter atl bygga ul sin service. Allt slår molbyggnadssektorn. Det är därför angeläget aU slå vakt om de byggnadsprojekt somfinns. Utbyggnaderna vid , som ägs av , är eltsådant projekl. De berörda har med oro sett att en klarsignal från regeringendröjt. Den borde ha kommit för någon lid sedan om det arbete som desysselsättningsplanerande myndigheterna önskat skulle kunna komma i gång imars. Dröjsmålet är ett slag mot sysselsättningen som drabbar 15byggnadsarbetare. Alltför många är redan arbetslösa. Denslutsals som statsrådet drog då han besvarade min fråga satte litet myror ihuvudet på mig. Utbildningsministern lovar atl bevaka ärendet när det bliraktuellt alt sätta in sysselsättningsskapande åtgärder inom delta område. Ett 50-lal byggnadsarbetare är arbetslösa, kastarmörka skuggor framför sig. Man borde redan vara i färd med att sätta i gång. Enförsening har redan skett. Utbildningsministern säger att han skall bevakaärendet när det blir aktuellt. Får jag, , to|ka det så, atlutbildningsministern när frågestunden är över för hans del snabbt ilar i vägtill kanslihuset föratt ge klarsignal? Om utbildningsministern inte tror på minuppgift här, så finns möjligheter alt la kontakt med industriministern eller,vilket bör vara ändå närmare, med partiordföranden i utbildningsministernsparti, arbetsmarknadsminister . Av sådana kontakter måste ett klartbesked kunna framgå om att det är aktuellt atl sälta i gåpg. Är statsrådetberedd att handla nu? Även om det är sysselsättningsproblem som styrt fram minfråga är det naturiiglvis även från kulturhistorisk synpunkt angelägel att deklenoder, som skall bevaras, får komma under ett tak. På fråga vill jag svara att jag redan har ilat i vägtill såväl budget- som arbetsmarknadsdepartementen. Jag hoppas självfallet altdel skall kunna bli möjligt all ge ett mera positivt besked. Menhär är flera departement inblandade. Det är detta Jag syftar på medformuleringen atl ärendet måste ses i samband med en rad andra överväganden somgörs, men Jag är lacksam för den påstötning i ärendet som Bengl hargjort. Del sista verkar lovande. Jag vågar tolka det löfte om aU statsrådet nu skall se lill alt del blir en spurt för alt klaraut den här frågan. Dröjsmålet har väl redan förosakat 15 man en månadsarbetslöshet den här vintern, för man frukta. Varje ytteriigare dröjsmålförvärrar en svår situation. Därför är jag tacksam för att jag tror mig kunnautläsa att statsrådet är beredd alt så långt möjligl påskynda ärendet ochundvika yueriigare dröjsmål. Överläggningen var härmedslutad. § 5 Om tillsättningenav löntagarorganisationemas representanter i styrelsen för universitets- ochhögskoleämbetet Utbildningsministern erhöll ordetföratt besvara () anmälda fråga, 1977/78:204,och anförde: har frågat mig när regeringen tänker tillmötesgålöntagarorganisationernas krav alt själva få avgöra vilka personer som de kanplacera som sina represenlanler i styrelsen för universitets- och högskoleämbetet. Regeringenhar genom beslut förordnat all kungörelsen ompersonalföreträdare i statlig myndighels styrelse m. m. skall tillämpas påuniversitets- och högskoleämbetet. beslutades alt antaletpersonalföreträdare skall vara två och atl dessa skall vara anställda hos universitets-och högskoleämbetet. Vadjag kan förstå är det föreskriften atl personalrepresentanterna skall varaanställda vid universitets- och högskoleämbetet som har föranlett JanBergqvists fråga. 1proposition 1975:9 om reformering av högskoleutbildningen (s. 539) anförde minföreträdare: "UHÄ bör i enlighet med U 68:s förslag ledas av en styrelse,i vilken ingår bl. a. företrädare för verksamhet med anknytning tillhögskoleväsendet samt för arbetslagar- och sluderandeintressen. Representationi styrelsen för de anställda inom bör kunna förekomma i enlighet medkungörelsen (1974:224) om personalförelrädare i statlig myndighels styrelse m.m." Inämnda kungörelse föreskrivs i 12 §: Personalförelrädare får endast den varasom är anställd hos myndighet, om ej särskilda skäl föranleder annal. Även iförarbetena lill kungörelsen uttalades atl del vore naturiigt allpersonalrepresentant som regel utväljs bland de anslällda vid den aktuellamyndigheten. Moldenna bakgrund och med tanke på den uppbyggnad högskoleorganisationen numerahar med representanter för bl. a. anställda inom samtliga organ vidhögskoleenheterna finner jag del naturligt att personalföreträdarna iuniversitets- och högskoleämbetets styrelse skall utses bland de anställda vidämbetet. Dessutom ingår bland de av regeringen förordnade ledamöterna iuniversitets- och högskoleämbetets styrelse representanter för de tre storafackliga organisationerna. Jag ber au få tacka utbildningsministern försvaret. Jan-ErikWikström har hållit flammande tal om de fria folkrörelserna. Staten skall inlei onödan blanda sig i deras verksamhet, staten får inte vara förmyndare. Menvad händer när sätter sig på sin taburett och börjar regera?Ja, inle dröjde det länge förrän han var och petade på den fackligasjälvbestämmanderätten. KarinSkarvall är fackligt förtroendevald. Hon har sina fackliga kamraters förtroendeatt vara personalförelrädare i styrelsen för universitets- och Omtillsättningen av löntagarorganisationernas representanter i styrelsen föruniversitets-och högskoleämbetet Omtillsättningen av löntagarorganisationernas representanter i styrelsen föruniversitets-och högskoleämbetet Framlill var hon där representant för TCO-S. villehennes fackliga kamrater ha henne med i en ny omgång. Men då säger den nyeutbildningsministern: Hon duger inle, TCO-S måste utse en annan representant.Är man inte anställd hos den centrala myndigheten, kan man inte godtas avutbildningsministern. Attdel gått utmärkt med i styrelsen tidigare, att hon är anställdinom högskoleområdet, att hon har de anställdas fulla förtroende och alt hennesfackliga kamrater ville ha henne omvald, det struntar utbildningsministern i.Hon skall sparkas i väg. har TCO-S ingen representant i styrelsen. Sedanmer än står deras stol tom. Den som bär ansvaret för detla ärutbildningsministem. Utbildningsministernlycker alt det är naturligt all personal företrädarna i styrelsen föruniversitets- och högskoleämbetet skall vara anslällda vid ämbetet. Men när detgäller centrala myndigheter har det normala och naturliga varit mycket väl kan hämta personalförelrädare utanför myndigheten i Slockholm.Jag har en lång lista med statliga verk där så är fallet. Det är just delta atldel gäller en central myndighet som är ett särskilt skäl. De diskussioner somförekommer i styrelsen rör inte myndighetens interna frågor utan frågor somhar stor facklig betydelse för samtliga anställda inom området. Man frågar sigvarför just de anslällda vid universitets- och högskoleämbetet skall sättasunder förmyndare på del här sättet. Jag redoorde i milt svar för vad minföreträdare i ämbetet har sagl på den här punkten och för den kungörelse som harutfärdats av den gamla regeringen. Jag har vidhållit den tolkningen. Det beslutsom fallats var givelvis förberett under den gamla regeringens lid. Jag tarsjälvfallet helt ansvaret för beslutet, men jag vill bestrida atl del skullevara någon särskilt märkvärdig princip atl den fackliga representanten istyrelsen skall vara anställd vid den myndighet som styrelsen avser, så myckelmer som i det här fallet de anställda numera finns företrädda på alla nivåerinom högskolesektorn. Jo,del är en märkvärdig bestämmelse, om den skall gälla för just den här styrelsenmen inte för styrelser vid något annat statligt verk som jag känner till. Detär faktiskt så, aU partiledare i början av utsågen företrädare utanför den centrala myndigheten i . Det gällde dåarbelarskyddsslyrelsen. Per fann del alltså inle lika naturiigt somutbildningsministern all hindra personer utanför den centrala myndigheten iSlockholm . Jagtycker atl ni i har en enastående förmåga atl hamna i motsättninglill de fackliga organisationerna. Låt mig citera vad den fackligaorganisationen säger: "Allutbildningsministern anser sig böra reglera de anställdas val av sina företrädare och bestämmafrån vilken arbetsplats inom högskolan de fackliga representanterna skallhämtas uppfattar vi som anslällda och fackligt organiserade som en kränkning avden fackliga integriteten. Utbildningsministernsagerande förhindrar genom sin svårbegriplighel den känsla av ömsesidigförståelse som bör finnas mellan de högskolean-siällda ochutbildningsdepartementets ledning och skapar därigenom allmänt försämraderelationer mellan högskolor och UHÄ samt departement. ST'ATFsavdelningsråd, representerande över 10 000 högskoleanställda, kräver därför attutbildningsministern ser lill all den av TCO-S föreslagna representanten lillUHÄs styrelse nu kan utses." Jag har inte funnit någon anledning att desavouera de principer som minföreträdare i ämbetet har förelagt denna kammare och fåll godkända. Omtillsättningen av löntagarorganisationernas representanter i styrelsen föruniversitets-och högskoleämbetet Resonemangetom företrädaren i ämbetet är verkligen myckel underiigt, därför atl närföreträdaren i ämbetet hade atl ta ställning till personalrepresentanter imyndighetens styrelse tillät han ju all ulsåg.s, trots all honinle var anställd vid den centrala myndigheten. Jag har haft anledning atl bytaett och annat ord med i den här frågan. Han är helt på delklara med att hade han haft ansvaret för det här beslutet, skulle han inte hahindrat den fackliga organisationen att fritt välja sin företrädare på det sällsom den önskar. : Herr lalman! På den här punkten förbjuder mig min diskretionatl närmare kommentera min företrädares handläggning. I så falltyckerjag att det är en mycket olycklig diskretion. Jag är säker på att BertilZachrisson gärna vill ha en öppen diskussion om della. Delförhåller sig ju så-jag har handlingarna här-alt när del var fråga om alt utsepersonalrepresentanter förra gången, förordnade regeringen den person som dennafråga berör trots atl hon inte var anställd av myndigheten. Det som inträffadenär vi fick en borgeriig regering var att den nye utbildningsministern förde inett nytt momeni när del gällde styrelsen, nämligen atl personalrepresentanternamåste vara anslällda vid den centrala myndigheten i . Denbegränsningen fanns inte tidigare. Jo, den begränsningen fanns också tidigare. Frågan gäller huruvida manföljde bestämmelsen vid den tidigare tillsättningen, och del är del jag intekänner mig i stånd att kommentera här. 2 protokoll 1977/78:62-64 JANBERGQVIST (s): Då skulle jag vilja kommentera det. I själva verket har del fattats ettbeslut av den socialdemokratiska regeringen -jag citerar: "Regeringenförordnar att kungörelsen (1974:224) om personalföreträdare i statligmyndighels styrelse m. m. skall äga tillämpning på universitetskanslersämbetet. Regeringenutser avdelningsdirektören och intendenten atlintill utgången av enligl kungörelsen vara personalföreträdare istyrelsen för universilelskanslersämbelei." Påden socialdemokratiska regeringens tid satte man alltså icke upp de härbegränsningarna i de anställdas frihet atl välja sin egen företrädare. Överiäggningenvar härmed slutad. §6 Om tillämpningen av villkorslagen Statsrådet erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:231, ochanförde: har frågat mig dels om Jag kan stödja mig på någotregeringsbeslut när Jag nu "för fram nya krav på vad Vallenfalls ansökanatt få ta i drift skall innehålla", dels hur detta i så fallöverensstämmer med det faktum alt villkorslagen - enligt regeringens egetförslag och det beslut som fattals i - överiämnar åt kraftbolagensjälva att i ansökan föra fram eltdera av de två avfallshanteringsalternalivenupparbelning resp. direkl slulförvaring. Fråganvilar på felaktig grund.