prot · G10937 · 1977-12-31 00:00:00 — 25. all beträffande högskoleutbildning inomämnet köns-rollsfrägor skulle avslå motionen 1976/77:1334 yrkandet 1 i dennadel, 26. att beträffande iransporiutbildning pähögskolenivå skulle avslä motionen 1976/77:1172 yrkandet 2, 27. all beträffande utvidgat bruk avteckenspråket skulle avslå motionerna 1976/77:769 och 1976/77:1159. LARS-INGVARSÖRENSON (s): Utgångspunkten för motionen 1976/77:792 är alt vi uppfattar hur denuvarande produktionsförhållandena begränsar individernas friheter och hämmarframför alll löntagarnas-arbetarklassens möjligheter lill självförverkligande.Efter en expansionsperiod från krigsslutet till upplevervi nu en utveckling mot ekonomisk stagnation med långtgående strukturellaförändringar, som åskådligt visar hur samhället under de rådandeproduktionsförhållandena och under den nuvarande ekonomiskl-politiskaledningen långt ifrån kan ta sina egna resurser i anspråk vare sig påarbetskrafts- eller på kapilalsidan. Betydande industriellt kapital på varvs-och verkstadsområdena ligger i träda och mer än 100 000 arbetsföra människorslår ulan arbete, trots att de ingenting hellre önskar än att få delta iproduktionen genom meningsfulla arbetsuppgifter. Säser bakgrunden ut sedan antog den nya medbestämmandelagen,som omfattar både privat näringsliv och offentlig verksamhet. Genommedbestämmandelagarna öppnar samhället sig för en ny arbetsrättslig situation,som präglas av uppbrott frän den nuvarande passiva löntagarrollen till denaktiva roll i vilken löntagarna - dvs. arbetarna och tjänstemännen -identifierar sig som de egentliga producenterna med ansvar för och inflytandeöver näringslivet i nya ägarroller och under förändradeproduktionsförhållanden. I dessa nya roller och under kollekliv samverkan mednya, vidgade friheter för lönlagarna kan de som klass övervinna en rad av demotsättningar som präglar det kapitalistiska samhället och som har skapat ensituation, som man myckel väl kan kalla en sorts kapitalismens kris. Ikläddadessa nya roller, i vilka individerna ges möjlighet all identifiera sinamateriella och andliga behov som mål för produktionen i stället förmarknadshushållningens vinstmaximering, kan de också främja framväxten av nyakulturformer genom vilka individerna i samverkan formar sina liv. Viser skolan och utbildningen relaterade lill samhället. Genom skolan uttryckerockså samhället sina mål. 1930-talels skola uttryckte dåtidens samhällesklassmässiga struktur, liksom efterkrigstidens skolreformer uttryckteförändringar mot nya mål präglade av krav pä ökade kunskaper i bredare skikt avbefolkningen. Så möjliggjorde 1950- och 1960-lalens skolreformer ocksåframväxten av de krav som resulterat i den nya medbestämmandelagen. En följdav den ändrade verklighetssynen blir att vi måste ställa upp andra och merlångtgående mål för och krav på skolan efter medbestämmandelagens genomförandeän före. Del innebär krav på förändringar, som avser all främja kunskaper omMBL, men också krav på kunskaper i breda skikt ägnade att förbereda elevernaför de nya uppgifter som väntar dem i ell framlida samhälle, där de på ett heltannat säll än nu skall bära upp ekonomin och produktionen genom nyaansvarsförhållanden och vidgade inflylandeformer. Del betyder alltså inle barainformation om de nya medbestämmandelagarna utan också kraftfullaförändringarav innehåll och metoder i läroplanerna. Jagtror, herr talman, att den förre utbildningsministern, ,förslod detta och avsåg all främja en sådan förändring genom Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. direktiven lill den nuarbetande gymnasieutredningen. Detta måste följas upp genom en i grundenförändrad läroplan också för . Medbestämmandelagen är ett papper,en handling, en möjlighet, som måste ges ett materiellt innehåll genomförhandlingar mellan arbetsmarknadens parter men också genom att skola ochutbildning ställs i relation till lagens mcjligheter och förverkligande ute isamhället. Serman del sä, måste man säga sig all utbildningsutskotlels skrivning övermotionen är en handling med alltför begränsat perspektiv, en handling somryggar tillbaka från ansvaret för uppföljningen av en av vår lids viktigarefrågor. Utskottet tillhandahåller den vanliga katalogen över material som är pågång eller under ulredning, och då mest material som avser information om MBL,men också där främst pä vuxensidan. Detta är bara den ena sidan av vad vi avsermed motionen. Den andra sidan, dvs. förändringar av kunskaper och metoder förinhämtande av kunskaper relaterade lill de krav medbestämmandet i detekonomiska livet och i näringslivets produktionsprocess måsle komma allmedföra, berör utskottet knappt med ett ord. Utskottei för samman medbestämmandelagenmed andra reformer och talar vagt om att information härom fortlöpande bör gesi läromedel och alt undervisningen successivt förnyas med hänsyn till såväldenna som andra lagar. atl förringa värdet av andra lagar ser vi faktisktmedbestämmandelagen som grunden för ett kvalitativt annorlunda samhälle ochmöjligheten lill nya produktionsförhållanden som kan leda fram lillhelt nya kulturformer i samhället. i sin skrivning hänvisar till förekomsten av arbetslivs-orientering igrundskola och gymnasium kan jag knappast undgå att le. Jag har varit ute inågra omgångar som gymnasieinspektör och tagit del av lektioner och litteraturpä området, och jag är inle imponerad. Visserligen är del en betydande skillnadi ambitionsnivå mellan gymnasieskolans teoretiska och yrkesinriktade linjerlill förmån för de teoretiska linjerna med deras betydande övervikt avallmänbildande ämnen och teorilimmar - men läromedlen! Hyggligt materialblandas med de mest egendomliga och fördomsfulla läroböcker man kan tänka sig.Pä många sätt har SAF och närstående intressenter försett skolan med materialom arbetsliv och företagsamhet under beteckningen näringslivet. Därmed harockså en betydande indoktrinering skett med utgångspunkt i företagsamhetensvärderingar. har delta stått relativt oemotsagt, och det har t. o. m.visat sig vara svårt för fackföreningslivels folk atl få komma in i skolan medsin syn på arbetsliv och produktion. har emellertid LO tagit sig samman ochgått in med ett eget material men också med en successiv granskning avläromedlen på området. Såsent som och gick man in med gransk-ningskalalogertill . Jag tar mig friheten all läsa in några av dessagranskningar i protokoll. De visar en helt annan bild avverkligheten än ulskollels skrivning antyder. Först påvisar man all materialsom rör arbetslivsorienlering med publiceringsår frän liden före 1970-ialelsarbelsrällsreformer, dvs. före /77, bör mönstras ut som förlegal.Därefter konstaterar man all mycket i läroböckerna utgår från företagarnasvärderingar och intressen med ställningstaganden direkt hämtade urföretagarnas partsutsagor i den allmänna politiska debatten. Såredovisar man delaljgranskningar som stöder en sådan insikt. , , säger exempelvisförfattarna: intresse ligger naturiigtvis i hög lön och trygghet ianställningen. Men lönehöjningar leder normalt sett till sämre resultat irörelsen. Om ägarna hotar att avveckla rörelsen har ju tryggheten försvunnit.Delta får mycket allvarliga konsekvenser för de anställda som kan få svårt alterhålla arbete på annat håll. LO:sgranskare konstaterar lakoniskt all boken inte finner några skäl för högre lönmen frågar sig också om del kan vara förenligt med kravet pä allsidighet,opartiskhet och saklighet att bedriva undervisning utifrån en blivandearbetsgivares synpunkt, då flertalet elever, för all inle säga alla, går ut iarbetslivet som löntagare. Sagolikär också den företagarorienterade värdering Meynert ger uttryck ät i lärobokenFörelagels organisation och utveckling, också utgiven pä Studium. I endiskussion som jusl nu pågår och som handlar om det kvalitativa kravet påmeningsfulla arbetsuppgifter och trivsel i arbetet säger boken följandetänkvärda saker: Detligger nära till hands att tro att en person som trivs i sitt arbete ocksåarbetar effektivt. Sä är emellertid inle fallet. Det finns inget direkt sambandmellan trivsel och effektivitet. Detta gäller i varje fall mindre kvalificerat,enformigt och repetitivt arbete. Man har tvärtom funnit alt de som vantrivs ivissa fall kan vara mer effektiva. Detta förklaras troligen av alt de försökerarbeta ihop en bra lön för att skapa sig en rikare frilid, som kompensation förvantrivseln i arbetet. Å andra sidan har man kunnat påvisa att de som säger sigtrivas i arbetet i vissa fall har låg produktivitet. Troligen ägnar dearbetstiden till en behaglig samvaro med sina arbetskamrater. När det gällerkvalificerat arbete, som fordrar tankearbete och skaparförmåga, har det visatsig att det finns ell positivt samband mellan effektivitet och trivsel. Detär en gåta, menar LO-granskaren, hur förlaget kunnat anse denna bok lämplig förundervisningsändamäl. Men det har föriaget alltså gjort. Läser man boken märkerman hur i varje fall företagsamheten myser. 1en bok om samhällskunskap genom Forsslröm m. fl., "Samhällskunskap förgymnasieskolans treåriga linjer", också den från Studium,misstänkliggör man direkt LO genom all skriva: "Man söker alltmercentralisera hela organisationen, dels genom alt öka LO:s inflytande överfackförbunden, dels genom att sammanfoga lokala smäavdelningar lillstoravdelningar." Ingenting sägs om sambandsbakgrund i företagsamhetensökade koncentration och strukturomvandling till allt färre orter, med följd attmarken rycks undan fötterna på de små lokala facKför-eningarna. Sammaförfattare lar också aktiv del i den allmänpolitiska Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. debatten om kostnadslägetoch då främst flxeringen vid lönekostnaden: "--- Löneökningarna", säger han, "är matematiskt givna . För handlingsarbetet beslår lill slor del i alt fördela denna post mellan olika grupper av arbetstagare .Å andra sidan har man föga nytta av att tilltvinga sig sädanavillkor att arbetsgivaren inle kan bära dem ekonomiskt, eller så hög lön altpenningvärdet försämras." Påliknande sätt förmanas löntagarna med ensidig indoktrinering genomföretagsamhetens värderingar och parlsulsagor boken igenom. 1sina allmänna kommentarer konstaterar LO-granskningen alt den s. k.inlressenimodellen präglar läroboksskrivandet. Del innebär alt lönlagarna,dvs. de fyra miljoner människor som i församhälleligade kollektivaproduktionsformer bär upp landets materiella och andliga produktion, ses somen grupp av "intressenter" bland andra av typ leverantörer, kunder,ägare, konkurrenter, kooperatörer osv. Ingenslans berörs allvariiga problemsedda ur löntagarnas synpunkter och med deras värderingar eller derasifrågasälianden. Ägarkoncentralionen och dess följder tas inte upp lill kritiskgranskning, men kooperationen, som trots allt måste ses som en folkrörelse medavsikt att söka förena individernas konsument- och producentinlressen, granskasdäremot pä ett ifrågasättande och kritiskt sätt. Så ser alltså läget ut i enverklighet som utskottet tydligen inle ser, eller inle vill se. Naturligtvisfinns del undantag som bekräftar regeln. En och annan progressiv lärobok finns,och, framför alll: det börjar växa fram en ny medvetenhet ute på fältet om vadvi vill föra fram i vår motion. Jaghar också framför mig en bok, eller ett utkast lill en kunskapsteoretisklärobok, i vilken författaren verkligen bemödar sig om objektivitet ochsaklighet. Efter att ha fört samman en rad exempel pä motsättningar isamhället frågar sig denne författare: "Är dä alla förklaringar och allasammanhang lika värda? Kan man nöja sig med all alla har rätt på sill sätt?Nej, det är en alltför enkel lösning." I stället pläderar boken försammanhangsval och förklaringar som problematiserar tillvaron -problematiseringar som bryter upp del "självklara" och ifrågasätterdet "givna". "Detkräver myckel av oss alla alt leva och lära en sådan inställning. Den måsteläras tidigt och systematiskt övas i skola och utbildning", sägerförfattaren och granskar från denna utgångspunkt kampen i samhället mellan degrupper som vill utjämna skillnader i livsvillkor och utvecklingsmöjlighetermellan människor och dem som vill behålla eller förstärka dessa skillnader. Ser man del så här, kan man inte undgå att gripas av en viss rädsla däman erfar hur utskottet med vanlig lällsinnighet lyckas glida förbi frågan omriksdagens ansvar för den materiella uppföljningen av en av vår tids storareformer. Det finns egentligen bara ett par rader i ulskoitsskrivningen tillvår motion som antyder substans i positiv riktning. Det är när utskottetkonstaterar all skolan i sig själv måste tillämpa ett demokratiskt arbetssättsom en förberedelse för del demokratiserade arbetsliv som kan länkasvänta utanför och efter skolan. är det bara så, au del inte väntar någotomedelbart demokratiskt arbetsliv utanför skolan . Men del väntar enuppgift för eleverna dä de kommer ut, en demokraiiseringsuppgift som kommer allfordra en hel del av dem. Och i så motto har utskottet rätt. Elever som genom läroböcker,läroplaner och arbetssätt inle tränas till ifrågasättande och som inle genomdemokratiska arbetsformer i skolan fostras lill ansvar och självklar delaktigheti beslutsprocesser blir inga goda kämpar för den demokratisering av arbetslivetsom medbestämmandelagarna öppnar dörren för. Jag har med del här önskat ge uttryck åt min besvikelse över utskottetsbehandling av vår motion. Jag har inget yrkande mot en enhälligutskotlsskrivning, men vi som slår bakom motionen lovar att återkomma medstörre skärpa vid nästa tillfälle. Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. Idetta anförande, under vilket tredje vice talmannen övertog ledningen avkammarens förhandlingar, instämde , Axel , , och (samtliga s). i (m): Jag ber att fä besvära kammaren för att kommentera enpunkl i utbildningsutskottets belänkande nr 6, närmast för alt rädda en viktigsak från alt omslutas av tystnadens glömska. Försnart ell år sedan motionerade och jag om en väsentligt ökadsatsning på naturvetenskap och teknik redan i och - som enförutsättning för detta - snabba åtgärder för all få fram klasslärare lill låg-och mellanstadiet med intresse för och kompetens att meddela sådanundervisning. Själv hade jag också anledning att i en debatt kring dettaproblem här i kammaren vädja om snabba åtgärder i denna riktning. Vadvi under detta år tvingats uppleva - den svenska industrins nedgång och falloch villrådigheten om vilka arbetsuppgifter, som i framliden skall kunna gesvenska folkel meningsfull sysselsättning och den enskilde och samhällsekonomininkomster - gör det nu imperativt alt vi från grunden försöker bygga upp demänskliga förulsällningar, på vilka en slor del av värt tidigare välståndbyggts. Denna uppgift brådskar. I skydd av de verksamheter som våra vetenskapsmänoch tekniker byggt upp på basen av fasta kunskaper, exakthet och precision, harvi sett en rik flora breda ul sig av aktiviteter, som betjänar sig av måhändalitet lättare och lösare kunskaper inom s. k. samhälls- ochbeteendevetenskaper. Men sådana verksamheter skapar trots allt ett ganskabegränsat antal arbetstillfällen, i varje fall om man tvingas anläggalönsamhetssynpunkler, och ger endast undantagsvis exportinkomster atlfinansiera välfärden med. Ettsocialdemokratiskt kulturråd gav för några är sedan i Tiden med en suck ullryckför liknande tankar i satsen: "Vad vi behöver är inte folk som tycker ochtror utan som vet och kan." Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. Utbildningsutskottethar med den för vår riksdag karakteristiska tekniken föreslagit altavslå vår motion, under hänvisning till alt våra bekymmer redan pä ettbetryggande säll i denna den bästa av alla världar omhänderhas av enarbetsgrupp i och en läroplansrevision inomskolöverstyrelsen. Utskottet har emellertid visat sig något mer lyhört förproblemen än vad som kan framgå av klämmen. Del sägs nämligen klart ut atl maninle längre nöjer sig med all de här problemen "har varit föremål föruppmärksamhel under en följd av är", utan fastslär "atl del är avstörsta vikt" att arbetsgruppen i "medstörsta möjliga skyndsamhet lägger fram förslag lill förbättring avmöjligheterna lill naturvetenskapliga och tekniska studier på olikautbildningsnivåer". Del är på denna grund jag för min del har kunnatansluta mig lill utskottels skrivning. All jag tagit lill orda här är emellertid inte bara för alt få detta'sagt, utan därför att denna för vårt folks framtid livsviktiga fråga inte kanoch inle bör få vara enbart en pedagogisk krusidull för ett antal skolpolitikeroch läroplanslekniker ulan måsle bäras upp av ett nytt medvetande om nödvändighetenav rejäla faktakunskaper om naturvetenskap och teknik. Ty trofs all populärantiintelleklualism i dagens politiserade kulturdebatt är det sådana kunskapersom bär upp värt samhälles nuvarande infrastruktur och sådana kunskaper sommåste till, om vi skall kunna bygga upp en ny superstruklur atl leva i - ochav. Del räcker inte med alt delta medvetande har blivit mera skärpt i utbildningsutskottet.Hela måste genomsyras av det. Och vi måsle se till att lägga en nygrund för en bällre framtid jusl i . INGA (vpk): Inledningsvis tycker jag all del är märkligt atl vpk:s övergripandepartimotion i skolfrågan inle behandlas som andra partierspaitimoiioner av samma slag diskuteras. behandlas vpk:s principmotion i ettbetänkande som omfattar det mesta från bussför-arutbildning tillhumanbiologiska moment i lärarutbildningen. Del finns motioner om hemkunskap,skolkooperaliv verksamhet, simundervisning, praktisk psykologi, sjövell ochinformationskampanjer - allsköns blandning med andra ord. Del är inte så attjag på något vis vill förringa dessa motioners betydelse, men jag finner delmärkligt att vpk:s par-timolioner ofta förs samman med dessa udda och avenskilda riksdagsmän väckta förslag. Delär inle första gången som man skjuter på principiella vpk-motioner och pä ettnonchalant säll stuvar undan avslagsyrkandena pä några få rader utan närmaremotivering. Infe nog med all man förvägrar vpk möjlighet atl arbeta i utskottenför att pä ett normall sätt kunna delta i riksdagen.s arbete, man behandlarocksä vpk-molionerna på ett nonchalant säu. Så skulle jagvilja gå in på sakfrågorna. Många reformer har gjortsinom utbildningsväsendet på senare är. formerna skulle vara ellinstrument för all skapa jämlikhet och utjämna klasskillnaderna i samhället menhar inte gjort det. Alla barn skulle ha rätt till utbildning. Trots atlutbildningen breddals lill att omfatta alll fler människor har emellertidingenting ändrats i grunden. Idagens skola gynnas barn från överklassen. De ges ell förspräng frän förstadagen i skolan. De kommer från en sludievänlig miljö. De kan känna igen sig ilärarnas säll att tala, i böckernas språk och värderingar. I läroböcker ochläroplaner förmedlas den borgerliga ideologin. Tillhögre studier går fortfarande 80 96 av barnen från socialgrupp 1, fränsocialgrupp 2 och från socialgrupp 3. Dessa siffror skall ses motbakgrunden atl socialgrupp 1 är den lilla gruppen i samhället, enligtläginkomstutredningen, och socialgrupp 3 den stora gruppen, inte mindre än 57 %enligt samma ulredning. Det är barnen frän överklassen som klarar sig bäst ochsom kommer in på de mest statustyngda utbildningslinjerna och får utbildningenför de bäst betalda posterna i näringsliv och offentlig förvaltning.Undersökningar från visar alt barnens hemmiljö påverkarderas skolresultat. Barn lill lågutbildade föräldrar får t. ex. sämre betyg,och dessa barn fortsätter i mindre omfattning, jämfört med högulbildades barn,all läsa vidare. Del finns också ett klart samband mellan föräldrarnas inkomstoch barnens skolresultat. Ju högre lön en förälder har, desto bättre klararsig barnet i skolan. Ocksåden könsmässiga snedrekryteringen konserveras i dagens skola. Flickornadominerar vårdlinjerna, pojkarna de tekniska linjerna. Manliga eleverdominerar, ju "högre upp" i utbildningen man kommer. Densvenska skolan är mycket ojämlik. Målet atl ge alla barn, oavsettbostadsorl, social bakgrund eller ekonomiska förutsättningar, samma möjlighetlill utbildning och start i livet är fortfarande långt borta. Orsakerna ärsjälvfallet alt samhällets orättvisor och klasskillnader slår igenom i skolan.Man kan inte skapa en jämlik skola i ett ojämlikt samhälle. Men man kan skapaen skola som ger eleverna större möjligheter atl bekämpa samhällets orättvisor. Demålsättningar som anges för grund- och gymnasieskolan är relativt allmänthållna. Enligl läroplanerna har eleverna och lärarna stor frihet att självalägga upp undervisningen. Detta motverkas tyvärr effektivt av de nu hårtstyrande timplanerna och de detaljerade anvisningar som utges centralt avskolöverstyrelsen och som de privata läromedelsförlagen tar som utgångspunktför sina kurspaket. Genom de centrala proven, standardproven ochbetygssystemet blir kursplanerna inle längre förslag utan något som lärarnakänner sig tvingade att följa. Preslations-och konkurrenstänkandet somgenomsyrar hela skolan och som förstärks av betygssystemet bidrar lill attförsvåra samarbetet mellan eleverna. En demokratisering av skolan kräver attelever och lärare får större möjlighet all själva lägga upp undervisningen.Därför måste timplanerna, liksom ämnesindelningen, mjukas upp så atl elevernaoch lärarna själva kan avgöra hur man skall disponera tiden. Lärarna börorganiseras i lä- Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. Grundskolansoch gymnasieskolans läroplaner m. m. rarlag på högstadiet. Vpkmenar all de som arbetar i skolan måste ha ett avgörande inflytande över sinegen arbetssituation, genom någon form av skolråd. Obligatoriska klassråd måsteinrättas för undervisningen. I klassrådet skall eleverna och klassens allalärare diskutera och besluta om undervisningens uppläggning. Närdet gäller undervisningens innehåll måste det grundläggande för skolarbetetvara atl ge alla elever goda färdigheter i lästeknik, räkning, ordkunskap ochden typen av färdigheter. Eleverna skall självständigt kunna söka sig fram lilllösningar på problem, och undervisningen skall inriktas på atl forska framkunskap. För atl möjliggöra en sådan undervisning måsle läromedlen förändras,och vpk har i en annan motion lagt fram förslagom all läromedlen bör vara merav uppslagsbokskaraklär. Skolanmåste hela liden poängtera arbetets centrala roll i samhällslivet. De praktiskainslagen i skolarbetet måsle få ett betydligt större genomslag. Teori ochpraktik måste bli en enhet i undervisningen. Fackföreningar, folkrörelser ochungdomens egna organisationer, både politiska och ideella, måste få enframskjuten plats i skolan. Denpraktiska yrkesorienteringen måste utökas för att göra undervisningen merverklighetsförankrad. I gymnasieskolan sker en sträng uppdelning pä de s.k. teoretiska linjerna och de yrkesinriktade. Det är fel. Det är viktigt altpraktiska kunskaper jämställs med teoretiska och alt alla elever får delta iarbetslivet. Praktiken ger ocksä erfarenheter som stimulerar de teoretiskadelarna av studierna. Förelagenmåste fä lagstadgad plikt alt ställa praktikplatser till förfogande. Menpraktiken får inle bli en flykt från skolan ulan måsle vara en del avstudierna. Målsättningen med praktiken på gymnasieskolan skall vara att alladeltar i den, och därför skall praktiken omfatta alla linjer. Rällen all studera skall vara allmän, och ingen skall tvingas avståfrån att studera på grund av dålig ekonomi. De ekonomiska spärrarna för atlstudera kan avskaffas genom införande av studielön för alla . Förstnär alla studerande får en god ekonomi kan den sociala snedrekryteringen brytasoch utbildningen bli en rättighet för alla. Delär också nödvändigt, menar vpk, all avskaffa betygen. Betygen tjänar somulslagningsmekanism genom hela skolsystemet och motverkar skolans socialamålsättning, eftersom de bygger pä en individuell konkurrens i stället för påsolidaritet, samarbete och kollektivitel. Därför måsle betygen avskaffas.Betygen leder också till att studierna måste inriktas på kunskaper som går altmäta genom skrivningar och andra prov.