prot · G10958 · 1977-12-31 00:00:00 — Den revision som bedrivsinom företagssektorn har vid del här laget fåll relativt fasta former. Den ärförankrad i ell detaljerat regelsystem. Inom den offentliga sektorn råder enavsevärt större osäkerhet om hur revisionen bör organiseras. Ändå kan man hävdaalt den på det områdel fyller en ännu viktigare funktion än inom förelagen, därde marknadsimpulser som registreras genom saldol ger signaler om framgångar ochmotgångar. I den administrativt styrda sektorn är det svårare att bedöma deresultat som uppnås och därför särskilt betydelsefullt att utveckla metoder fören effektiv återföring av information lill uppdragsgivare och finansiärer. Detinformationsbehov som här föreligger kan spaltas upp längs flera dimensioner.För del första kan vi skilja mellan behov på olika nivåer. I en stor myndighetbehöver verksledningen en intern revision. Regeringen å sin sida måste övatillsyn över myndigheterna och behöver då en oberoende extern revision.Riksdagen slutligen har enligl grundlagen ett ansvar när det gäller alt granskarikels styrelse och förvaltning och måste på ett eller annal sätt göra sigunderkunnig om vad myndigheterna uträttar. har vi haft en deldiskussioner om hur den granskningen bäst skall organiseras -det börjar väl bliuppenbart alt den ännu har betydande brister. Fördel andra kan man spalta upp informationsbehovet efter typen av den informationsom efterfrågas. Här har vi dels siffergranskning, bokslulskon-troll ochliknande, dels förvaltningsrevision som är mer inriktad på att bedömamåluppfyllelse, effektiv resursanvändning o. s, v. Vi har därtill den typ av revisionsom mer har karaktären av översyn - del är ju f ö. vad ordet revision betyderpå svenska - och som syftar till en mer genomgripande omprövning avverksamhetens ambitionsnivå och inriktning. På engelska kallas denna typ avrevision ofta för review eller policy review. Härfinns då en mängd problem av organisatorisk karaktär och avprioriteringskaraktär. Hur skall revisionsresurserna avvägas mellan olikanivåer? Hur skall de avvägas mellan olika typer av revisionsinsalser? Med denomfattning som den offentliga verksamheten och den offentliga styrningen avsamhällslivet numera har fåll blir översy nsfunklioner av detla slag alltmernödvändiga. Jag tror emellertid att det är vikligl att man närmar sig dessafrågor ulan alltför mycket av kategoriska renodlingar. Vi behöver en oberoenderevision, men den programmerade, målstyrda revisionen fyller också ett rimligtsyfte. Omrevisionen av statlig verksamhet Jag vill först konstatera att budgetminislern på såvitt jag kan bedömaalla punkter i min interpellation har lämnat positiva besked. Budgetminislernnoterade att det nuvarande systemet har lett till oroande brister -jag tror delvar så orden föll - och detta förhållande måste, som budgetminislern ocksåsade, leda till att insatser görs för att effektivisera revisionen på depunkter det här gäller. Att det finns saker sominte kommer fram med den nuvarande revisionen Omrevisionen av statlig verksamhet torde vara alldeles klart.Jag kan nämna för budgetminislern att jag sedan jag väckte denna interpellationhar fått kontakt med ell stort antal enskilda personer som har berättathistorier för mig vilka jag hoppas inte är sanna, för det vore i så fall ganskaförskräckande. Även i utlandet - jag har tidigare nämnt , men del gällerockså - förekommer den här debatten om en bälire extern oberoenderevision än den som finns på många håll. Vi är alltså inle ensamma. Jagnoterar alltså att budgetministern sade all den nuvarande revisionen inle ärbra, att det behövs en ny organisation i detta sammanhang och attbudgetminislern personligen kommer alt nära följa det arbete som pågår. Närdet sedan gäller den fråga som var inne på -jag kan f ö.instämma i praktiskt taget allt han sade - och som gällde hur en nyorganisation skall se ul finns det anledning alt återkomma till denna. Det ärinte uteslutet alt den blir en fråga som får tillfälle alt prövaånyo. Alldeles klart synes emellerlid vara att revisionen åtminstone i vissamomeni bör läggas utanför det verk som skall granskas och alt man vidutformandet av en ny revisionsorganisation inte bara bör ta med i sammanhangetden förvaltningsrevision som utför med tidsmässigtlånga mellanrum. Någotytteriigare bör kanske inte sägas när det gäller hur organisationenskall utformas, utan jag noterar avslutningsvis att budgetministern har lämnatklart positiva besked och att vi alltså kan förvänta oss förbättringar på dettaområde. Överläggningenvar härmed slutad. §8 Föredrogs och hänvisades 1977/78:55 lilltrafikutskottet 1977/78:65, 72 och 75 tillförsvarsutskottet 1977/78:79 tillskalleutskottet 1977/78:80 tilllagutskottet §9 Föredrogs och lades till handlingarna 1977/78:102och 103 § 10 Föredrogs ochhänvisades Motioner 1977/78:214-216 lillkonstitutionsutskottet /78:217 till finansutskottet /78:218 lillutrikesutskottet /78:219 lill trafikutskottet /78:220 lillutbildningsutskoltet /78:221 till trafikutskottet /78:222-224 lillnäringsutskottet 1977/78:225 tillarbetsmarknadsutskouei /78:226 till civilutskottet §11 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningar 1977/78:105-108 § 12 Talmannenmeddelade all propositionerna nr 100 och 101 skulle sättas sist på morgondagensföredragningslista. § 13 Anmäldes ochbordlades 1977/78:227 av om vidgadriksdagskonlroll över vissa domstolar 1977/78:228 av m.fl. med anledning avpropositionen 1977/ 78:71 om kvinnlig tronföljd 1977/78:229 av om översyn av valulalagen 1977/78:230 av m. fl. om enutredning rörande Guadeloupe-medlen 1977/78:231 av . 1977/78:232 av Per om skattebefrielse förbidrag för vård av handikappade barn 1977/78:233 av och omvidgad rätt att tillverka vin 1977/78:234 av och omöversyn av vinbeskall-ningen 1977/78:235 av m.fl. om slopande avmervärdeskatten på livsmedel 1977/78:236 av Per Gahrtonom vidgad rätt till målsägandetalan 1977/78:237 av och om försvarelsrationaliseringsinstituts fortsatta verksamhet 1977/78:238 av om överflyttninglill Kariskrona av skolenheter 1977/78:239 av om räU till ersäUning försjukvård m. m. för svenska medborgare som är bosatta i utlandet 1977/78:240 av om vidgad rätt tillreseersättning för handikappad 1977/78:241 av BengtGustavsson om behovet av social jour 1977/78:242 av Inga Lantzm.fl. om smärtlindring vid föriossning 1977/78:243 av och om yrkesanpassadfiskeriut-bildning 1977/78:244 av m.fl. om gymnasialutbildning av fiskare 1977/78:245 av m.fl. om trafiken medSJ:s nya motorvagnar 1977/78:246 av och om ökadersättning till SJ för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. 1977/78:247av m.fl. om SJ:s styckegodshantering 1977/78:248 av m.fl. ominrättande av en miljöinformationsfond 1977/78:249 av och iHållsla om åtgärder för all oskadliggöra tungmetaller i vissa avfallsprodukter 1977/78:250 av om helikopterresurser förräddningstjänsten i §14 Anmälan av interpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationer som ingivits lill kammarkansliet 1977/78:109 av EvertSvensson (s) till kommunminislern om åtgärder mol diskriminering av kvinnorinom : I striden om kvinnliga präster åberopas den s. k.samvetsklausulen från kyrkomötet . Den avgavs av dåvarandeecklesiastikminister vid behandlingen av lagförslaget omkvinnans behörighet till prästerlig tjänst på, som det hette, "enfullständigt enig regerings vägnar". Klausulen har varit föremål för olikatolkningar och det är därför nödvändigt att klarhet skapas. Den nuvaranderegeringen bör därför inför ange sin syn på klausulens innehåll ochgiltighet. Fråganär i första hand inomkyrklig, och rätt forum borde därför vara kyrkomötet..Emellertid kan man inte komma ifrån alt den också berör djupgående demokratiskaprinciper i vårt samhälle. Statsrådet hade följande lydelse: "Vissafarhågor för framtiden tycks vara gemensamma för alla ledamöter i särskildautskottet. Man menar all vare sig lagförslaget bifalles eller avslås, kommerden kyrkliga gemenskapen all utsättas för påfrestningar. Särskilt är detmotståndarna lill reformen som hävdar, alt en allvarlig söndring hotar kyrkan,om kvinnor flr bli präster. Jag anser väl för min del alt faran för söndringblir minst lika stor, om kyrkomötet fäller regeringens av riksdagengodkändaförslag. Men jag vill framför allt hävda,att farhågorav det här slagetinle bör överdrivas. Del är så lätt att överdriva när vi som slår mitt istridens hetta. Inom har det funnits utrymme för olikastadier och ståndpunkter i religiöst hänseende. Delta bör del kunna finnas ävennär det gäller de kvinnliga prästerna. har också ansett det nödvändigt alt skiljakiighelerna inle flröverdrivna eller tillspetsade uttrycksformer och att ingenderameningsriktningen utsattes för sådan påverkan som kan uppfattas såsomåsiktsförföljelse eller intrång i samvetets frihet. Jag kan här hell anslutamig till utskottet,och jag talar i det fallet på en fullständigt enig regeringsvägnar. minegenskap av ecklesiastikminister vill jag hävda den meningen, attlagstiftningen och statsorganen så litet som möjligt bör ingripa i personligareligiösa förhållanden. Någon åsiktsförföljelse från statens sida kan integärna vara alt befara, så länge vi har vårt nuvarande demokratiskasamhällsskick. Direkta åsiklsförföljelser mellan olika grupper, som är aktivtverksamma inom kyrkan,öo/-rfe i varje fall kunna undvikas med inomkyrkligamedel. Jag är särskilt angelägen framhålla att det finns all anledning antagaall de kvinnorsom önskar bli präster kommer att undvika allt som kan leda lillstrid, delta just av omtanke om kyrkans bästa, och att de självmant kommer allsöka sig till de områden av kyrkans verksamhet där de bäst behövs. En biskop,som har givit till känna att han av irosskäl anser sig förhindrad att prästvigakvinnor, torde inte löpa den minsta risk att över huvud laget bli ställd i densituationen att en kvinna begär att bli prästvigd av just honom. Det ärorimligt att länka sig att denna möjlighet skulle från något håll komma attutnyttjas på det sättet. Det lär ju komma att finnas biskopar som är villigaatt viga." EcklesiastikministerEdenman hänvisade lill särskilda utskottets ullålande. I en sammanfattninganförde utskottet följande: "Såsomredan antytts har trots den nu redovisade samstämmigheten dock skiljaktigameningar i föreliggande fråga gjort sig gällande inom utskottet, beroende påolikheter i bibelsyn och tolkning av våra reformatoriska bekännelseskrifter. har emellertid rått en önskan att ge uttryck åt en samfälld meningbeträffande vissa med lagförslagets genomförande sammanhängande frågor. Varesig nu lagförslaget bifalles eller avslås, kommer nämligen den kyrkligagemenskapen att utsättas för påfrestningar. Men då del för kyrkans gärning ivårt folk är av vital betydelse att undvika en kyrkosplitt-rande söndring,finner ulskoitet del nödvändigt, att dessa skiljaktigheler icke får överdrivnaeller tillspetsade uttrycksformer och all ingendera meningsriktningen utsattesför sådan påverkan, som kan uppfattas såsom åsiktsförföljelse eller intrång påsamvetets frihet. Skullenu lagförslaget bifallas, finner utskottet det därför angelägel att hävda, alldetta icke får medföra skyldighet för biskop alt mol sin religiöst grundadeövertygelse viga kvinna lill präst. Likaså vill utskottet som sin samfälldamening framhålla, att präst icke bör åläggas all i tjänsten ulföra sådant, somuppenbariigen skulle kränka hans samvete på grund av den övertygelse han hyseri denna fråga. Inte heller flr prästlöftena tolkas så, alt den, som ställer sigavvisande lill kvinnliga präster, icke skulle kunna avlägga dem. Vidaretorde, där prästerlig tjänst skall utan föregående val tillsältas av Kungl.Maj:l eller domkapitel, kyrkorådet i sitt yttrande kunna ge lill känna,huruvida del önskar, att kvinna därvid ej må komma i fråga. Ävenom dessa grundsatser tillämpas, lär del icke kunna hell undvikas, att del nyalägel stundom kan vålla samvetsbetänkligheter, slitningar eller missnöje. Ulskoitetförutsätter emellertid, all biskopsmötet ägnar dessa frågor tillbörliguppmärksamhet." Departementschefens uttalande har sedermeraåberopats av kvinnopräst-motståndarna som en samvelsklausul gällande för allframtid. Huvudfråganfår anses vara rätten för dåvarande biskopar - om de ansåg del strida mot sittsamvete - alt vägra prästviga kvinnlig kandidat. De som därefter tillträtt sittämbete måste rimligtvis ställa sig under kyrkans lag och ordning. Lagen omkvinnliga präster antogs med stor majoritet av kyrkomöte. Samvetsklausulenkom att rymma myckel resonemang kring hur företrädarna för de olikaåsiktsriktningarna skulle förhålla sig till varandra i sin tjänsteutövning.Statsrådet Edenman talar om att staten så litet som möjligt bör ingripa ipersonliga religiösa förhållanden och all någon åsiktsförföljelse från statenssida inte gärna kan befaras. På den punkten bör inte heller nu någon tvekanråda. Var och en bör ges stort utrymme att tolka och kyrkans lära eftersitt samvete. Men svårigheten inträder när en tolkning kommer i konflikt med enannan, den senare dessutom antagen på regeringens förslag av riksdag ochkyrkomöte. Vidareingår det i fjärde prästlöftet att man skall "troget efierieva kyrkans lagoch ordning". Skall den ena parten då kunna vägra samarbeta med t. ex. enkvinnlig präst eller på annat sätt försvåra för henne alt utöva sin präsleriigagärning? Svaret måste bli nej. Respekt för varandras åsikt är en sak,trakasserier från den andra sidan är en annan. Edenmanhar senare förklarat all han icke avsåg att samvetsklausulen skulle gälla förall framlid. JO har i ett utlåtande (Dnr 2067/10) gett uttryck för enliknande tolkning. Dåvarande kommunministern angav i februari1976 förra regeringens syn på den s. k. samvetsklausulen med följande ord: "Detförhåller sig på det sättet att en biskop lika väl som en präst är en statligämbetsman. Han har ell ämbetsmannaansvar. I detta ansvar ingår att handläggafrågorna på ett objektivt sätt. Han skall falla sina beslut utifrån objektivakriterier. Närman tar ställning lill om man skall viga en människa lill präst kanvederbörandes kön aldrig vara ell objektivt kriterium. En biskop kan vägraprästvigning därför att vederbörande inte uppfyller de kriterier man villställa, inte är lämplig som präst. Men han kan rimligtvis aldrig säga att detär ett objektivt kriterium att vederbörande är av kvinnligt kön. Jag tror intevi behöver fördjupa oss i långa invecklade tolkningar av om samvetsklausulengällde dåvarande biskopar och präster eller nuvarande. Den formella situationenär tämligen klar, lycker jag. Den nuvarande situationenleder lill en förnedrande behandling av Jag hyser-- utomordentligtstor respekt för de flesta av motståndarna lillkvinnliga präster, men det är ett faktum att deras hållning leder till altkvinnor hamnar i en förnedrande situation. Lägetär Ju det alt teologer av facket vid sin tolkning av och kyrkans lärakommit fram lill att det är fullt acceptabelt att viga kvinnor till präster. Avvåra 13 biskopar har 11 kommit fram till detla. Andra leologer av facket ochtvå biskopar har vid sin tolkning av och kyrkans lära i övrigt kommit framtill alt del är omöjligt att viga kvinnor till präster. Vore del i den situationen inle rimligt------ attde som är motståndare nu och företräder den mera doktrinära synentillämpade den gamla domarregeln all hellre fria än fälla?" Meddet anförda som bakgrund ber Jag om kammarens tillstånd att till kommunminislernfl framställa följande interpellation: beredd att inför ange den nuvarande regeringensinställning till den s. k. samvetsklausulens innehåll och räckvidd när delgäller kvinnans rätt till präsleriig tjänst? 1977/78:110 av () till handelsministern om den kommunala konsumentpoliliska verksamheten: Utbyggnaden av konsumentpolitiskverksamhet har beklag-ligtvis nästan avstannat . före riksdagsbeslutet, fanns del 3 kommuner med konsumeninämnd, 9kommuner som inrättat referensgrupper eller liknande forum för konsumentfrågoroch 143 som anställt eller avdelat någon person för frågor inom denkonsumentpolitiska verksamheten. Totalt hade alltså 155 kommuner startat någonform av konsumentpolitisk verksamhet redan 1974.1 dag finnsenligtuppgiftkonsumentpolitisk verksamhet i 160 kommuner. Det som hänt tycksvara att de kommuner som redan vid riksdagsbeslutet startat sinkonsumentpolitiska verksamhet har byggt ut den medan övriga kommuner i storutsträckning avstått från insalser på delta för konsumenterna så viktigaområde. Behovetav en snabbare utbyggnad av kommunernas konsumentpoliliska verksamhet harenligt min mening ökat starkt . Regeringensåtstramningspolitik hardrabbat konsumenterna hårt. Som alltid i kärva liderdrabbas de svaga hårdast - låginkomsttagare och barnfamiljer. Samhället hardärför ett särskilt ansvar för att fullfölja tidigare riksdagsbeslut om utbyggdkommunal konsumentpolitik. Mankan naturligtvis peka på kommunernas svåra ekonomiska läge som orsak till denlångsamma utvecklingen av den lokala konsumentpolitiken. Erfarenheternahittills visar emellertid alt kostnaderna för konsumentpolitisk verksamhet ikommunerna är tämligen begränsade. i relation till det stöd som på dellasätt kan ges konsumenterna måste kommunernas kostnader anses överkomliga även idagens ekonomiska situation. Medhänvisning till vad som anförts ber jag alt lill handelsministern fl ställaföljande frågor: Hur ser handelsministern på utfallet av beslut omutbyggnad av den kommunala konsumentpoliliska verksamheten? Vilka planer har regeringen för att påverka kommunerna att i snabbaretakt än bygga ul den konsumentpoliliska verksamheten? Vilka ålgärder avser regeringen vidta för allytterligare stödja de svaga konsumentgrupperna, som drabbas hårdast av den högainflationen? §15 Meddelande om frågor Meddeladesall följande frågor framställts 1977/78:239av () till kommunikationsministern om säkerhetsbestämmelsernaför bärplansbåtar: aktualiserade jag för dåvarandekommunikationsministern frågan om de bristande säkerhetsbestämmelserna på debärplansbåtar som bl. a. trafikerar rutten . fraktasomkring 2 miljoner människor i bärplansbålarna på denna sträcka, något somantyder betydelsen av tillfredsställande säkerhetsbestämmelser. 1svaret meddelade kommunikationsministern all särskilda säkerhels-regler fördenna lyp av bålar kunde förväntas . Förutomde skäl som motiverade min fråga 1976, bärplansbålarnas undermåligautrymningsförhållanden, har vi fått en påminnelse om att en översynav säkerhetsbestämmelserna är en angelägen sak och all tillämpningen av dembrådskar. Även om olyckorna dess bättre har varil fl ochgmndstötningen , då en flyghål i tvärstoppades, ficken lycklig utgång måste risken för en omfattande sjöolycka med svåra konsekvenserför passagerarna bedömas som långt ifrån obefintlig. Medanledning av det anförda vill jag till kommunikationsministern ställa följandefråga: Hurlångt har arbetet med säkerhetsbestämmelserna för bärplansbåtar kommit, och harSverige gjort något för alt påskynda arbetet? 1977/78:240av (vpk) lill statsrådet om gratisutdelningen avAD-vitaminer till spädbarn: I budgetpropositionen talas om förebyggandebarnhälsovård, men den kostnadsfria tilldelningen av AD-vitaminer till i regelalla barn dras in. att denna form av social nedmstning står i överensstämmelse medtidigare gjorda uttalanden om viklen av en bra förebyggande hälsovård? 1977/78:241av/4//Z.öi'e/;öo/-(apk) lill budgetministern om beskattningen av vissareseförmåner: Ungdomen drabbas hårt av den rådandearbetslöshetskrisen och erbjuds ofta genom AMS försorg arbeten långt frånhemorten. För alt underlätta sådan rekrytering har AMS beviljat ungdomar frånNorrbotten, , och Golland sex flygresor mellan arbetsortenoch hemmet. Chockbeskedom att ungdomarna måste skatta för dessa resor kom . Del gäller övertusen ungdomar, som inte i förväg har informerats om della. Mot bakgmnd härav vill jagfråga budgetminislern: Anserbudgetminislern alt de fria AMS-resorna i detla sammanhang skall beskattas? Omså inte är fallet, vilka åtgärder ämnar regeringen vidta? 1977/78:242av i (fp) till kommunikationsministern om överflyllningtill av flygtrafik på : Med nuvarande ökning av den nordiska flygtrafikenkommer den danska flygplatsen alt uppnå sittkapacitelslak. Den diskuterade storflygplalsen Sallholm befinnersig alltjämt på diskussionsstadiel, och det är osäkert om den någonsin kommerall förverkligas. Den framlida arbetsfördelningen mellan svenska och danskaflygplatser är därför aktuell. Iell anförande uttalade - enligt referat-kommunikationsministern alt ett överflyttande av åtminstone en del av dentillkommande trafiken på Kastmp borde ske till . Delta uttalande harväckl förvåning och oro i , där vi betraktar det som naturiigt och förregionen av betydelse att denna trafik kommer Stump till del. Vilka skäl talar enligl statsrådet för atteventuellt från till överflyttad tillkommande Irafik skallhänvisas till i stället för till ? 1977/78:243 av HansPetersson i Röslånga (fp) lill kommunministern om den framtida organisationenav kronofogdemyndigheterna: 1 betänkandet Kronofogdemyndigheterna (SOU 1977:42)föreslår utredningen alt Eslövs- och Trelleborgsdistrikten skall upphöra somsjälvständiga enheter och sammanläggas med distrikten i resp. . Dettaförslag går helt emot nuvarande regionalpoliliska strävanden för länoch innebär alt staten - helt onödigt - börjar reducerasysselsättningstillfällena i två av länets regionala centra, vilkastatsmakterna i andra sammanhang uttalat borde tillföras ytterligarearbetstillfällen. Utredningensförslag lill centralisering går dessutom stick i stäv medregeringsförklaringens deklaration om all verka för decentralisering ochnärdemokrati. att bygga en eventuell proposition på betänkandet Kronofogdemyndigheterna,som - åtminstone vad gäller - går hell emot hittillsvaranderegionalpolitiska strävanden och dessutom uppenbart står i strid medregeringsförklaringens uttalande om decentralisering och närdemokrali? 1977/78:244 av () till statsrådet om igångsättning av sysselsältningsobjeklför avskedade arbetare i Forsmark: Enligt pressmeddelande strax före Jul harstatssekreterargruppen för inventering av sysselsättningsobjekt i norra energiministern överiämnat sin rapport. Arbelsgmppens uppgift har varitatt föreslå ersättningsarbeten för att kompensera neddragningen avkärnkraftsprojektel i Forsmark. Regeringen har också enligt sammapressmeddelande ställt en anslagsram på 100 milj. kr. till förfogande förgenomförande av de olika objekten. Avskedandena i Forsmark inleddes och kommer alt fortsätta i olika omgångar . Med anledningav detta ber jag all få ställa följande fråga till energiministern: Hursnart kan de föreslagna sysselsättningsobjeklen för de avskedadeForsmarksarbelarna sältas i gång? § 16 Kammaren åtskildeskl.