prot · G10949 · 1977-12-31 00:00:00 — över huvud tagel inte uppden frågan. Jag var kanske naiv när jag trodde att Burenslam skulleframträda som Ijusbringare för anställda, men han har ju fortfarandechansen att klargöra vad han ämnar göra, t. ex. om han tänker ta upp nyaförhandlingar i detta sammanhang och om det kommer att ske i positiv anda. Låt mig säga lill au eftersom del plötsligt blev såmycket att tala om med anledning av att debatten blivit mera omfattande än jaghade tänkt mig med utgångspunkt i vad belänkandet egentligen handlar om, räckteinte min tillmätta tid åt för att ta upp alla de frågor som hade väckts. vill jag säga att regeringen, om följer utskottetsförslag, självfallet kommer att undersöka verksamheten där och ta stor hänsyntill vad utskottet har framhållit. Jag vill påminna om att verksamheten vidRydboholms AB i de aktuella avseendena enligt den tidigare avtalskonstruktionsom fanns beträffande det s. k. SWEBO skulle läggas ner. Jagskulle också helt realistiskt vilja peka på att om man håller i gång dennaverksamhet med hjälp av ganska många miljoner i ytterligare subventioner,finns risken att man då skapar en skevhet i konkurrensförhållandena som göralt det uppslår svårigheter på andra håll i systemet. Del är ju ett avtal somhar skrivits med många olika parter, där de andra parterna har gjort åtaganden.Grunden för de åtagandena blir något annorlunda om det finns en konkurrent somligger och kör med stora statliga subventioner. Att få en försäkran omytteriigare drift skulle inte vara möjligt med något annat än sådanasubventioner. Jag vill gärna peka på den risken, eftersom del faktiskt frånmånga olika håll inom textilbranschen sagts all subventioner lill den ene harknäckt ryggen på den andre. Det är dock alldeles klart att man mot bakgrund avvad utskottet har sagt - om nu följer det, vilket jag tar för givet -noga får pröva vilka möjligheter som finns och då självfallet i allra högstagrad, om jag förstod rätt, möjligheten att finna fullgodersättningssysselsättning. Rentallmänt skulle jag också, herr talman, som svar lill ochRoland vilja säga, att möjligheterna att uppfylla de olika åtagandenoch önskningar som man har på detta plan i hög grad kommer all bli beroende avvilken konkurrenskraft gentemot ullandel som man lyckas skapa för svensktnäringsliv i största allmänhet och för textilindustrin. Den nedgångsfas som harvarit , och som speglades av siffrorna somjag citerade från socialdemokratiska motioner och förstainlägg, har och även kommit au ta ökad fart beroende påatt vi helt plötsligt fick ett väldigt lyft i kostnader i förhållande tillandra länder. All svenskt näringsliv i fortsättningen i någon högre grad skulleförsöka att subveniionsvägen tabort kostnader som i genomsnitt ligger över har i andra länder måste vara enmetod fylld av allehanda svårigheter - inte minst därför att vi kommer att mötamotåtgärder från ett annat land om vi gör så. Vi måste vara medvetna om attäven textilindustrin är en exportindustri den har ett exportvärde på 2miljarder. Om man i de länder som köper från har en känsla av att vihar skaffat oss möjligheter att exportera på grund av att det finns ettlångtgående batteri av vad som i omvärlden kan uppfattas somexportsubventioner, löper vi en helt uppenbar risk att åtgärder sätts in emotoss. Detta är en dimension i vår belägenhet som man måste ta med iberäkningarna. Vihar haft tillfälle all i omvärlden märka en kritik mot Sverigepå just den här punkten. menar jag att den kritiken har varit klart orättvismot oss-t. ex. när det från dansk sida görs gällande alt vi skulle hasubventionerat svensk spånskivetillverkning, vilket skulle medföra allspånskivetillverkningen i går dåligt. Den typen av kritik är orättvis.I det speciella fallet med spånskivor har faktiskt inga subventioner allsutgått, men på de punkter där stödåtgärder har satts in har det - om vi nuskall fördjupa oss i del - i princip varit så, all man har givit lån ochkreditgarantier på kommersiella villkor till förelag, som annars kanske hadehaft svårt att skaffa sig sådana, plus stödinsatser till företag som befunnitsig i sådana svårigheter att de behövt viss hjälp från staten som en möjlighettill strukturomvandling för att inle drabbas av konvulsioner som skulle varaorimliga ur social synvinkel. Menför alt åvervända till textilindustrin upprepar jag all del av många olikaanledningar måste bli så, all möjligheterna för oss att verkligen komma någonvart i längden beror på om vi kan klara den svenska konkurrenskraften igenomsnitt gentemot utlandet. Det är en av de huvuduppgifter som alla parterhar ett omfattande ansvar för. () kortgenmäle: I många fall - eller åtminstone ibland - har det nog varit så attkritiken utifrån mot svensk subventionering har varit ell eko av röster i densvenska debatten. Icke förty håller jag med handelsministern om attsubventioneringsvägen inle är någon långsiktigt acceptabel lösning. Uunder ettövergångsskede kan det dock vara bättre all tillgripa den metoden än all låtamänniskor gå arbetslösa. Inte ens i del lägel vill jag ställa upp bakom ellvillkorslöst stöd till privatka-pitalislisk industri. Samhället måste skaffasig garantier för att syftet med den subventionering som vi ibland kan tvingasacceptera verkligen uppfylls. Jaghåller med om att det är nödvändigt att svensk industri ges en godkonkurrenskraft. Till det krävs det en kraftfull industripolitik, och del krävs- både hos statsmakterna och hos industrin - hoppfull håg och fantasi. Jagbegärde egentligen ordet i anledning av alt jag i min första replik inte hannmed allt vad jag ville säga. Vi har fått belägg för det vi framför i densocialdemokratiska motionen, all regeringspropositionen ger en alltföroptimistisk bild av försörjningsberedskapen på lekoområdet. Lägel är nubetydligt allvarligare än vad regeringen inser: vi har nått den gräns där vårförsörjningsberedskap måste ha ett avgörande inflytande på tekopolitiken.Kraftfulla åtgärder i fredstid behövs för att vikliga samhällsfunktioner skallkunna upprätthållas i krigslid. För det synsättet på näringspolitiken har manfått ett enhälligt stöd - ett enigt näringsutskott ställer ju upp bakom detta. Handelsministernvar i sitt första inlägg inne på tanken alt socialdemokraterna inte gjordetillräckligt myckel för teko under sin regeringstid. Detta är fel. Det riktigaförhållandel är att den socialdemokratiska regeringen gjorde åtskilligt förlekoavsnittet. Det är under den borgerliga regeringens tid som den storaförändringen har skett på tekosidan och - del skall medges - inle bara iSverige, utan i hela västvärlden. Under detta kritiska skede har handelsministerntagit bort det skydd mot importen som den tidigare socialdemokratiskaregeringen gav tekoindustrin. Handelsministern har avskaffat licensieringen påtekoimporten från EG- och EFTA-länderna och han har tagit bortskoimport-reslriklionerna. Detta är fakta. ROLANDBRÄNNSTRÖM (s) kort genmäle: Jag känner igen en del av de argument använderi dag. Dem använde han också när vi diskuterade skorna för inle så länge sedan. Del är väl helt klart alt svensk lekoindustri harmöjligheter att klara också en framtid i en hård konkurrens, och detta med ensysselsättning som ger del stora flertalet av de nu sysselsatta möjligheter allbli kvar i branschen. Men det förutsätter att regeringen tar ett fast grepp omden långsiktiga inriktningen och förser den här branschen med den brygga överde dagsaktuella svårigheterna som den behöver för all anpassa sig till devillkor som gäller och som jag tror alt också den svenska tekoindustrin kanleva under. Vad vi eftersträvat i hela den diskussion vi tidigare fört i dennafråga är en samordning mellan dagens ärende och del förslag som för länge sedanaviserades - det sades då, om jag minns rätt, att det var alt förvänta till den10 december. Den dagen är passerad, och vi har inle sett något sådant samlatförslag som skulle gälla industrisektorns planering för detta område. () kortgenmäle: Handelsministern säger att han skall ta stor hänsyn till vad utskottetuttryckt, och del är naturiiglvis bra. Men det verkar litet mindre bra när hanfortsätter med att säga all om man lägger in många miljoner i dessa företag såuppslår det konkurrensproblem gentemot de andra företagen på området. Här ärdet faktiskt fråga om bara fyra förelag i stället för tre, om manbehåller . Av den anledningen kan del såvitt jag förstår knappastuppstå några konkurrensproblem. är liksom redan nu subventionerade. Dehär exempelvis fåttbidrag till den moderna maskinpark de alla har, de har kunnat utnyttja15-kronan, de har fått strukturstöd, de har, i varje fall Väveribolaget, fåttstora lån och kanske en hel del annat. De blir nu ytterligare subventioneradegenom del föreliggande förslaget. Jag hoppas därför verkligen att regeringen intelar konkurrensskälet lill intäkt för att inte följa intentioner ifråga om . Del skulle, som jag upplever del, vara ytterst tragiskt omså skulle ske. JÖRNSVENSSON (vpk): Jag tycker att den senare delen av debatten blivit alltför vagt ochallmänt hållen. Jag skulle till regeringssidan vilja ställa de frågor som jagtidigare ställt i delvis annan form. Jag tycker det är av största vikt all debesvaras, för alt inte hela den här debatten skall försiggå i något slagstomrum. Vad är, mätt isysselsättningstillfällen, en beredskapspolitiskt acceptabel miniminivå försvensk tekoindustri? Kan en sådan miniminivågaranteras med fortsatt expansion av lågprisimporten från och Sydkoreaoch med de diskriminerande prissättningsmetoder som texiilhandeln använder sigav genom sitt sätt att göra pålägg på svenska produkter? Hur ser regeringen påstrukturomvandlingen i allmänhet inom svensk tekoindustri frånberedskapspolitisk synpunkt? Jag avser inte här alt ställa frågan hur delålgärdsprogram som man senare skall återkomma till kommer att se ut. Men manmåste väl ändå , eftersom man anser sig mogen för att ta upp denberedskapspolitiska sidan, ha en allmän uppfattning om vid vilken dimension,mätt i sysselsättningstillfällen, som nedbantningen av tekoindustrin skallstoppa upp. Någonslans måste den ju stanna. Teoretiskt kan den stanna när helatekoindustrin är utraderad. Eller skall strukturomvandlingen stanna vid 6 000sysselsättningstillfällen, som den aktuella prognosen säger? Jag vill ha redapå vilken ungefärlig dimension på tekoindustrin som ligger i förlängningen avregeringens perspektiv. Regeringen har tydliglvis en ganska klar uppfattningom att man inte skall ingripa mot importen. Handelsministern har tidigare iriksdagen på en socialdemokratisk fråga förklarat sig inte vilja ingripa iprissättningen. Då måste väl regeringen vara beredd att så att säga tänka utvad konsekvenserna av denna vägran all vidta åtgärder kan bli beträffande dentotala dimensionen. Jag vill gärna ha konkreta svar på de här frågorna.Annars blir det bara allmänna deklarationer, som ingenting innehåller. Jag föreställer mig att talar mot bättre vetande närhan säger att den stora förändringen inom tekoindustrin har ägt rum under denborgeriiga regeringens lid. Låt mig som exempel på motsatsen bara säga att iBorås har ungefär 1 000 sysselsättningstillfälleninom tekobranschen försvunnit. Den nya regeringen tillträdde den 8 oktober1976. Sålunda har den stora förändringen ägt rum under den socialdemokratiskaregeringens tid. Jagkan inte underiåta alt också säga att under 1960-talel framhöll jag, och fleramed mig, alt den ohämmade lågprisimporten från bl. a. Honkong och var ettav de svårare problemen för tekobranschen. Jag hemställde då att regeringenskulle vidta mått och steg mot detta. Det sades av en avregeringens ledamöter att det stred mot del socialdemokratiska partielsprinciper alt vidta imporlbegräns-ningsålgärder. Man gjorde dock vissabegränsningar, men alltför otillräckliga. Detta om detta. Imitt första anförande hemställde jag att handelsministern måtte följa delbeslut som med all sannolikhet nu kommer att fatta och som innebäratt man skall söka föriänga fristen för med , så att delkan bli möjligt att ordna annan sysselsättning för de anställda, om dennuvarande tillverkningen inte kan fortsätta. Sedan jag begärde ordet harhandelminislern här deklarerat all han, om fattar ett sådant beslut,skall följa denna princip. Jag vill ta kammaren till vittne på atthandelsministern lovat detta, vilket jag är mycket glad över. Närdel gäller upphandlingskungörelsen och vad som innefattas i de bestämmelsernavill jag betona vikten av att regeringen söker vidta sådana åtgärder att intestatens järnvägar, försvaret eller andra statliga verk lägger ut beställningari utlandet och därmed avhänder svenska textilarbetare och företagarbetstillfällen. Jag tror alt jag sade i milt tidigare anförande all delkostar ell visst antal kronor, men del blir betydligt dyrare att låtamänniskorna gå sysslolösa här hemma i vårt land - för att inle tala om denmänskliga tragik som följer i spåren. () kortgenmäle: var litet för känslig på regeringens vägnar. Jag sadefaktiskt att det är under den borgerliga regeringens lid som de storaförändringarna har skett på lekoområdet inte bara i ulan i stora delarav världen i övrigt. Myckel beskyller jag regeringen för men inte för helaväridskrisens verkningar. Mennär nu gav mig chansen vill jag än en gång betona att det faktisktär som importen från t. ex. och Hongkonghar tillåtits att välla in över våra gränser. Jag medger attsysselsältningssvårigheier har det funnits på detta som på andra områden långtföre den nuvarande regeringens tid, men den nuvarande nedgången isysselsättningen sker dock under en regering vars största parti gick till valpå programmet 400 000 nya jobb. Det går inte alt förneka att vi har haft enkraftigare minskning av sysselsättningstillfällena äntidigare, då vi tvärtom har haft en tillväxt avsysselsättningstillfällen. Detta faktum gäller även eget hemlän. ARNEPERSSON (c) kort genmäle: försöker nu att blanda in förändringarna på dettaområde utanför vårt land. Jag sade bara att den svenska textilindustrin harminskat i omfattning under den socialdemokratiska regeringens lid då man lätimporten omhämmal flöda in. Det var då grunden lades för den kris som vi nu harinom textilindustrin. Jag nämnde bara som ett exempel, och jag upprepar del,alt i försvann under 1970-lalet 1 000 sysselsättningstillfällen inomlekobranschen . Det var sålunda under den socialdemokratiskaregeringens tid. Nuhar ändrat sitt uttalande något och sagt att det inte är baraden borgerliga regeringens fel all läget är vad det är, och jag är tacksam fördelta erkännande. BENGTGUSTAVSSON (s) kort genmäle: Jag har inle ändrat mig ett dugg -jagstår fast vid vad jag sade. Jag försöker leva upp till regeln alt ärlighet ärbästa politiken. Jag erkänner att den borgerliga regeringen inle bär skuldenför alla de sysselsätlningsmässiga bekymmer som vi har . Menregeringsmakten kan användas till myckel, och det är de borgerliga partiernasom nu har den makten. Försök bestrida del faktum attsysselsättningssvårig-heierna har varit särskilt stora under del ! Ellernämn vilket år vi har haft större sysselsätlningsminskningar än under det årsom den borgerliga regeringen har verkat! Jag har ett behov att klara ut ett par saker i den här debatten, somkanske har gått litet över de vida fälten. Avsikten var ju all vi skulletala om den grundtextila tillverkningen, och i samband därmed gavs möjlighettill en diskussion om beredskapslägel. Vihar nu klarat av graden av beredskap för den grundtextila tillverkningen. som här redovisas och som är en följd av en inventering och enförhandling innebär all de fyra kvarvarande företag som sysslar med spinnerioch väveri kommer att behövas från beredskapssynpunkt. Därmed är del avsnittetav fältet avklarat. Sedanhar diskussionen rört sig om vad vi skall ha för beredskapsnivå på den övrigatekosidan. Och det är ju ett mer svårlöst problem, vilket emellertid inteutesluter all vi måste attackera del. Jag har med förvåning lyssnat pådebatten, framför allt inläggen av på Älvsborgs-bänken. Han gårtillbaka till 1960-lalel och säger: Varför ingrep man inte redan då? Nej, detgjorde man inle därför all man inte ansåg all vi under 1960-talel - ochknappast heller i början av 1970-talel - gick så långt ner i fråga om egenlekoproduktion all vi äventyrade den beredskapsproduktion vi i sista handmåste slå vakt om. Men vi var ändå så pass observanta att deltillsattes en del utredningar, och överstyrelsen för ekonomiskt försvar hadeständigt återkommande överläggningar och föredragningar inför regeringen om ivilken takt nedgången skedde i fråga om den reguljära lekoproduklionen. Denhär frågan kunde följaktligen hanleras på delta sätt, både under 1960-talel ochi - helt enkelt därför all vi inte var nere i denbottennivå där beredskapsproduklionen äventyras. Arbetsmarknadsläget vardessutom annorlunda. Därför blev inte diskussionen akut och irriterad på sammasätt som , när beredskapsmotivet och arbetsmarknadsmotivet förenas. Vikunde under hela 1960-talel se lill att och fick andraindustriella aktiviteter. Vi lokaliserade t. o. m. en del statliga företag dit,och sysselsättningen kunde hållas - dock inte inom denna speciella sektor. Sålänge man inte är nere i beredskapsnivån skall ju emellertid arbetsmarknaden iprincip vara rörlig - del är något jag har behov av att understryka framförallt gentemot , som driver något slags uppfattning som går rakt påtvärs med vanliga ekonomiska bedömningar inom det svenska näringslivet. då nere vid den beredskapsgrad som vi måste försvara? Ja, jag menar all viär del. Är vi nere i 25 96 på skosidan och 30 96 på lekosidan är det riktigtall försvara den produktionen. Jagförstod inle riktigt inlägg när han - det gick väl avbara farten, föreställer jag mig - gjorde gällande att vi på de här områdenahade en beredskap som var väl jämförlig med den på livsmedelsområdet. Så är detnaturiiglvis inle, och del korrigerades också i ett inlägg av 80-procenliga självförsörjning som det svenska jordbruket svarar förkritiseras ju mycket hårt av del största borgeriiga partiet såsom varandeotillfredsställande. I praktiken har självförsörjningen legat närmare 100 96,och där ligger den . Detbör finnas möjligheter att bli ense här i om att vi skall försvara 25procents beredskapsnivå för skoproduktion och 30 procents beredskapsnivå förtekoproduktion. Vadsom varit speciellt intressant är den mycket kraftigtsvällande importen från de östasiatiska länderna - , , ochThailand, för att nämna några av dem. Del kan dokumenteras med siffror som ärmyckel intressanta. Under rubriken hade vi en import somsvarade mot 22 96 av vårt behov. är den sifran uppe i 35 96. Motsvarandesänkningar finner vi när det gäller import från EG och EFTA - områden som vihar stora svårigheter all via kvoteringar eller förhandlingar begränsaimporten från. Men vi kan göra del när det gäller de ostasiatiska länderna,från vilka vi f n. tolererar en import som ligger både två och högreper capita än vad någon annan nation i accepterar. Jagser att liden för del här korta inlägget snart är ute för mig. Jag vill därförsluta med att säga till handelsministern att när han nu sätter och bilateralt förhandlar om importen från de här länderna så har hanmöjlighet att begränsa den importen liksom man har gjort inom EG-staterna. Jagvill minnas att de har gjort det ner lill nivå, och för vår del hardet varit en kraftig höjning . Vi behöver naturiiglvis idet avseendet inte inta någon annan ståndpunkt än man gör i de övriga länderna,som dessutom inte är så hårt pressade som vår nation är. Jagber, herr talman, all få återkomma i debatten, för jag har faktiskt ytterligareen sak som jag vill säga. Till vill jag säga att jag tror alt svenska folkelbegriper att orsakerna till de stora kriser som en del branscher f n. befinnersig i ligger längre tillbaka i tiden och beror på den ekonomiska politik somförts . En hel del studier visar att svenska folket på denpunkten är klokare än vad är. Den väsentligasteanledningen lill de djupgående svårigheter som finns, men som inte - åtminstoneinte ännu - har avspeglat sig i någon verklig arbetslöshet, är den kraftigalyftningen av del svenska kostnadsläget i förhållande lill andra länders. Jagtror att också håller med mig om att om det inle går att sälja,då uppstår svårigheter. påstår också att socialdemokraterna gjort så myckel förtekoindustrin. Men om de nu gjorde så oerhört mycket för teko, är del juförvånansvärt att det blev en så kraftig ökning av importandelen i tillförselnför den svenska marknaden. Det är också märkvärdigt all det blev en sådankraftig nedgång i sysselsättningen . Denkritik och de synpunkter som har framkommit på det handelspolitiska planet ärdet egentligen inle meningen all vi nu skall diskutera, men jag har själv förtin den frågan i debatten och några andra talare har känt behov av att redogöraför sitt betraktelsesätt när del gäller den här vikliga frågan och har tagitupp den på nytt. Jag vill därför först vända mig till och sägaatt när man gör gällande all jag på något sätt är oerhört nonchalant i minhandelspolitik när jag tagit bort det skydd, som man kallar det, som vi hade pådet här området mot EG- och EFTA-länderna, så är det att lura svenska folket istället för att säga hur del egentligen förhöll sig. Vi har inle haft någotverkligt skydd mot EG och EFTA i vad gäller lextilimport. Del vi hade var ettsystem som i princip gick ut på att den som ville importera textil från EGeller EFTA fyllde i en blankett och skickade in den till kommerskollegium. Därvar det ingen som tittade på den, och skeppades den i väg ochlades på en soptipp. Del var så del fungerade, och det var s. k. automatisklicensgivning för EG och EFTA. Jag vet inle vilka pretentioner på meningsfull sysselsättning, men jag tycker för min del alt det ärrimligare att försöka använda de pengar som går ål för all fylla i blanketter,förvara dem på kommerskollegium och sedan frakta i väg dem lill soptippen tillinsatser som faktiskt skulle kunnabli till någon konkret nytta för textilindustrin. Vadsedan gäller frågan om import från är det inte rikligt att det ärförst nu som denna import blivit kraftig svällande, som någon talare sade. Dethar under en följd av år varit en kraftig ökning av denna import, en ökning som- vilket jag framhöll i mitt första inlägg - föranledde vissa företrädare iriksdagen att ställa frågor till den tidigare regeringen om varför den inteingrep. Del finns anledning att upprepa vad jag tidigare sade, nämligen all delur handelspolitisk synvinkel är betydligt mera invecklat alt när man en gånginom avtalens ram kommit upp till en så här hög imporlnivå bara bryskt skäraned denna än det hade varit att förhandlingsvägen försöka hålla importen kvarpå en rimligare nivå. Handelspolitiskarestriktioner får man inte alldeles gratis - det måste vi vara på del klaramed. Till att börja med höjer de naturiiglvis de inhemska priserna. Om manutestänger s. k. lågprisimport är det klart all prisnivån höjs. Framför alltdrabbas givelvis de konsumenter som vanligen köper lågprisvaror. Men inteheller bortsett från detta får man handelspolitiska restriktioner gratis. Om vibryter mot avtalen, vidtar andra länder motåtgärder. Det påverkar i sin turvåra möjligheter all klara livsviktig export och all upprätthållasysselsättningen i exportindustrierna. Delär av dessa anledningar man beklagar att den socialdemokratiska visdom som nugör sig gällande på det här planet - enligt socialdemokraternas egenuppfattning i alla fall - inte tidigare kom lill ullryck. GunnarSträng utvecklade samma tema och sade att handelsministern när han denna veckaslår sig ned och förhandlar bör försöka göra på samma sätt som EG. Jag vill tafasta på del. befinner sig f. n. i förhandlingar med just ochSydkorea. Vi har haft förhandlingar med ett och annat land därutöver,förhandlingar som del visat sig vara mycket svårt att få i hamn. Tvärtemot vaden del av mina motståndare säger har jag faktiskt givit riktlinjer för dessaförhandlingar som går ut på att man skall försöka få mera effektiva avtal lillstånd än de avtal vi tidigare haft.