prot · G109125 · 1977-12-31 00:00:00 — Isamband med propositionen motionerade lagutskottets s-ledamöter om att någonförtängning av övergångstiden inte skulle ske. Vi fick inget gehör för vårtförslag. Det är därför som vi under den allmänna motionstiden har återkommitmed våra krav. Skatteflykt,skumraskaffärer och konkurser har inte minskat sedan den borgerliga regeringentillträdde . Ökning av olika villkorslösa subventioner tillföretagen sker däremot så gott som . Jag yrkarbifall till reservationen. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av LennartAndersson m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr 20 mom. 2. röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då LennartAndersson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 154 Nej - 143 §17 Barns rättsliga ställning Föredrogs lagutskottets betänkande 1977/78:23 med anledning av motioner om barnsrättsliga ställning. I detta betänkandebehandlades motionerna 1977/78:1003 av IngerLindquist (m), 1977/78:1011 av JörnSvensson m. fl. (vpk), vari yrkats att hos regeringenbegärde förslag lill åtgärder för att effektivt skydda barns rätt lill umgängemed icke vårdnadshavande förälder, 1977/78:1012 av AllanÅkeriind (m) samt 1977/78:1470av Kerslin i (c) och (). 1. beträffande barns processuella ställning avslåm.oiionen 1977/ 78:1003, 2. betriiffande tvångsförflyttning av barn avslåmotionen 1977/78:1012, 3. belräffande utövande av umgängesräll avslå motionen1977/78:1011, 4. betriiffande resekostnader vid utövande avumgängesräll avslå motionen 1977/78:1470. (vpk): Umgängesrätt är en rättighet som tillmäts stor betydelse i svenskfamiljerättspraxis. En förälder som inte har vårdnaden får inte fråntas sinumgängesrätt annat än under kvalificerade omständigheter. Lagsliftarna harmyckel klart och i upprepade sammanhang understrukit att en vårdnads-havareinte får hindra eller försvåra umgängesrätten. Man har betonat attumgängesrätten inte bara är till för den umgängesberättigade ulan alt den ocksåför barnet är en viktig'rättighet. Det finns t. o. m. ett prejudikat från Sveahovrätt, där det betonas att en vårdnadshavare faktiskt har skyldighet att såförbereda barnet, att umgängesrätten kan utövas utan friktioner. Lagstiftarensinställning är klar. Lagutskottels värderingar i det nu aktuella betänkandet ärockså entydiga och i överensstämmelse med vpk-motionen. Ändånicker allt detta inte för att komma till rätta med problemen. Vägrad ellerförsvårad umgängesrätt är en utbredd företeelse. Del föreligger uppenbarasvårigheter att skydda umgängesrätten. I tusentals fall åriigen trakasserarvårdnadshavande föräldrar de umgängesberättigade och sätter därmed också barneni skotilinjen för striden mellan föräldrarna. Möjligheternaatt sabotera umgängesrätten är tyvärr stora. Det finns exempel på attvårdnadshavare, trots upprepade beslut i instans efter instans, lyckatsundandra sig beslutens konsekvenser. Det finns ett aktuellt exempel på hur enumgängesberättigad förälder, en på allt sätt skötsam och lämplig människa, pågrund av sådant sabotage inte fått se sitt barn . I ungefär 350 fall årligenär vårdnadshavarens trakasseri så långt gånget, att den umgängesberättigadetvingas gå till länsrätten. Men det är i knappt tiotalet fall som hämtningverkställs. I regel tycks den umgängesberättigade ge upp striden inför deoändliga möjligheter till rättsliga finter, uppskov, omständliga procedurer ochlöftesbrytande från vårdnadshavaren som den umgängesberättigade i praktiken ärnärmast maktlös mot. Detstora flertalet barn till icke samlevande föräldrar har en klar önskan atthålla en levande, kontinueriig kontakt med båda föräldrarna. likastarka som rörande och uttrycksfulla bevis för denna sin inställning-och detäven i fall där fiendskapen mellan föräldrarna utsätter barnens lojalitet ochintegritet för stora påfrestningar. Dennabarnets rätt är fast förankrad i lagstiftningen och hos lagstiftarna. Den måstedärför hävdas med all kraft. Det måste bli slut på de omfattande sabotagen. Utskottetoch vpk-motionärerna har samma värdering när det gäller att man skall hävdaumgängesrättens okränkbarhet. Men vi är från motionärernas sida ändå inlenöjda när det gäller utskottets förslag till åtgärder. Utskottet vill nöja sigmed att låta ett par av de sittande utredningarna inom ramen för sitt pågåendearbete utarbeta förslag lill åtgärder. Detär i och för sig sant att det finns sidor av problemet som man har anledningatllänka över närmare. Exempelvis är procedurerna när del gäller tvister iumgängesfrågor ovanligt omständliga. Skall de göras om fordrar det naluriigtvisviss utredning. Tvister om umgänget har ett visst samband med praxis ivårdnadsmål på så sätt atl traditionella och förvridna värderingar avföräldraroller och föräldraegenskaper ofta leder domstolarna till felaktigadomslut, där den i praktiken minst lämplige föräldern tyvärr alltför lätt kanfå vårdnaden och där detta leder till trakasserier mot umgängesrätten. Ocksådetta, som har att göra med proceduren i vårdnadsmål och med innebörden ibegreppet "barnets bästa", förtjänar att utredas djupare. Mendetta hindrar inte att man , i enlighet med vpk-motionens krav, bordekunna begära åtgärder från regeringen, åtgärder som kan vidtas utan atl manförst måste stoppa dem i den särskilda utredningskvarnen. Det är faktiskt såalt situationen börjar bli allvariig. Vad som har gjons under de senaste tioaren har egentligen inte lett till rättelse. Redan1970 pekade föreningen och rätt vid en uppvaktning hosfamiljelagsakkunniga på bristen i lagstiftningen, enligt vilken den umgängesberättigadeföräldern saknar rätt att begära stöd hos barnavårdsman för atl hävda sitt ochbarnets intresse av ett ostört umgänge. Föreningen tog upp samma sak medstatsrådet 1971. Både statsrådet och de sakkunniga ansåg då att fråganvar för tidigt väckt. Vpk berörde frågan i en motion 1973, och lagutskottetgjorde i samband med det ett viktigt uttalande - man framhöll nämligen att omen vårdnadshavare försvårar umgängesrätten kan det vara ett skäl att omprövavårdnaden. Detta var ett viktigt understrykande, men det har inte haft någonsynbar verkan. För min del känner jag inget enda fall där vårdnaden ändrats avdet skälet att vårdnadshavaren har saboterat umgängesrätten. Vpkmotionerade igen vid riksdag och lagutskottet biföll då yrkandet -samma yrkande kom också, villjag minnas, från motionärer från andra partier -att barnavårdslagens 3 a § skulle ändras så att också en umgängesberättigadförälder skulle kunna påkalla stöd för sig och barnet vid umgängesvägran.Riksdagen tillskrev regeringen i saken, men ännu har denborgeriiga regeringen inte verkställt detta beslut. Det finns alltså enriksdagsskrivelse, och därför finns det knappast något skäl att just den därpåyrkade ändringen skall behöva vänta på ytteriigare utredning. Även andra åtgärder skulle kunna tänkas bli snabbtgenomförda utan väntan på utredning. särskild utredning bör t. ex.socialmyndigheter uppmanas att sätta in mer av fiexibla och lämpliga åtgärder ifall av umgängesvägran. När en vårdnadshavare tredskar belräffande umgängesrättenärdet som regel ett tecken på att vederbörande har en låst attityd eller enneurotisk inställning till den f d. samlevnadspartnern, atl han eller hon harsvårt att befria sig från denne och inte kan fä den nödvändiga distansen tillett problem ulan använder barnet som slagträ gentemot motparten. Det ligger ihögsta grad i barnels intresse att föräldrar av socialmyndighet eller PBU färstöd med att bearbeta den typen av problem. Också stödåtgärder av detta slagkan organiseras utan att det för den skull särskilt behöver utredas. Detvar några exempel på vad som kan göras utan alt man behöver avvakta ytterligareutredande, och mot bakgrund av detta, herr talman, tycker jag att det ändå kanvara motiverat att yrka bifall till vpk-motionens krav. ALLANÅKERLIND (m): Jag har en moiion som behandlas i del här betänkandet, motionen I0I2. motionen yrkar jag att möjligt skall föreläggas förslaglill lagstiftning som innebär alt eller annan myndighet ärskyldig att ta hänsyn till barnets vilja när fråga är om omplacering till annalhem. Redani motion nr 1967 tog jag upp denna fråga. I den motionen påtalade jagbl. a. att barnavårdsnämnden vid omplaceringar inte behövde ta hänsyn tillbarnets önskemål såvida barnet inte var över 15 är. Detta har inte förändrats. Imotionen skrev jag vidare att det synes lämpligt att berörda bestämmelser ibarnavårdslagen ändras så att ifrågavarande barn alltid bereds tillfälle atlyttra sig, om barnet uppnått sådan ålder att han eller hon kan antas förstå vadsaken gäller samt att barnavårdsnämnden vid ärendets behandling därvid tarstörsta möjliga hänsyn till barnets önskemål. - Detta skrevs alltså i en motionför . behandlade motionen i sitt utlåtande nr 51, 1967. Utskottei sadeatt de frågor som togs upp i motionen borde bli föremål för utredning och altdetta borde ske utan tidsuldräki. Tidsutdräktenhar nu varat i över tio är. Motionen har fortfarande inte lett lill någotresultat. och medan utredningar kommer och går jagas värnlösa barnsom djur av barnavårdsnämnder och poliser. De förpassas till hem där de intevill vara och de värjer sig mot det med den lilla kraft de har. Detbäraren grov barnmisshandel som måste sätta djupa spår i sinnena hos de barnsom blir utsatta för dem. Denna misshandel utsätts nu barn för som inte varfödda när jag första gången väckte motionen i och fick riksdagensbifall till att frågan skulle utredas. Det är mycket beklagligt att det intehar hänt någonting av värde på det här området. Nusvarar utskottet att utredningen om barnens rätt skall se över föräldrabalkenmed sikte på att delbetänkande angående vårdnad, umgänge ochöverflyttning av barn skall kunna avlämnas . Inriktningen nu äralltså att någon form av förslag skall framläggas om ungeför ett är. Med hänsyntill att utredningen alltså med förtur kommer att behandla dessa frågor anserutskottet att några vidare åtgärder inte är påkallade. Detärju gott och väl. Jag vill bara uttala förhoppningen att det inte skall till. INGERLINDQUIST (m): Det som är gemensamt för de båda motioner som har berörts ochmin motion nr 1003 är att de ger ultryck för ett intresse för barnets rätl, förhur barnet har det och för hur man bäst skall komma till rätta med barnetsintressen i vissa situationer. Motionerna uttrycker också en viss otålighet -nu måste någol snabbt hända. Bakgrundentill min motion var några uppmärksammade vårdfall där barns desperatahandlingar väckte allmän medkänsla och förstämning. Jag varken vill eller kanta ställning i den sakfrågan, men så mycket framgick klart av förhållandena atldet råder stora brister i fråga om barns ställning. Vem vet vad barnet tyckeroch vad barnet tänker? Vem framlägger barnets synpunkter och vem företräderbarnets intressen? Imin moiion framhöll jag att den angelägna frågan om barnets processuellaställning när det gäller umgängesrätt och andra vårdnadsfrågor samt vidifrågasatt verkställighet av sådana beslut borde bli föremål för snabbbehandling. Jag förmodar att den frågan utan men för den utredning som sysslarmed detta, utredningen om barns rättsliga ställning, skulle kunna brytas ut ochbehandlas med förtur. "Barnets trängda belägenhet i dessa ömtåliga ochsvåriösta situationer kräver att något sker och att det sker nu", slutadejag min motion och hemställde alltså alt kommittén rörande förstärkning avbarns rättsliga ställning fick i uppdrag att framlägga förslag ombarnets processuella ställning. Jagvar också fullt och fast besluten att driva den frågan till en lösning. Deninställningen hade jag ända tills vi hade en hearing i utskottet med ordförandeni denna utredning. Vid den hearingen framkom det att man just skulle börja medatt ompröva vissa regler i - reglerna om vårdnad, umgänge ochöverflyttning av barn. Det framkom också att man skulle framlägga förslag idessa frågor . Ordföranden redogjorde ingående förutredningens sätt att arbeta och vilken inställning utredningen hade tillfrågorna om barnets rätl. Det övertygade mig om att det skulle vara fel ochäven omöjligt att nu fatta några avgöranden i dessa frågor. Slutligenvill jag framhålla att jag tycker det är glädjande att märka att en utredningsom sysslar med så viktiga frågor som barns väl och ve vill ha en fast grundatt stå på innan den föreslår åtgärder för individer som inte kan säga ifrånhur de vill ha det. Det är någonting som vi inte var särskilt bortskämda mednär det gällde viss familjelagstiftning då socialdemokraternasatt i regeringsställning. Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan. MARTINOLSSON (c): Vi torde alla vara överens om nödvändigheten av att alla barn för växaupp under så trygga, harmoniska och goda förhållanden som möjligt. Genomexempelvis lagstiftning, upplysning attilydpåverkan samt genom socialpolitiskainsatser försöker samhället medverka härtill. Alla barn befinner sig väl iblandi någon form av risksitualion, men speciellt torde det gälla barn i splittradefamiljer, i de fall då oenighet och motsättningar råder mellan föräldrarna omvårdnaden av barnet liksom om umgängesrätten för den förälder som är skild frånvårdnaden. betänkande behandlas fyra motioner som på olika sätt tar uppfrågor om barns rättsliga ställning och föräldrars möjlighet att utövaumgängesrätt. Som framgår av betänkandet har utskottet avstyrkt samtligamotioner på grund av att alla de frågor som aktualiseras i molionerna är underutredning eller övervägande i övrigt. bör därför enligt lagutskottetsmening inte nu göra något särskilt uttalande. Viktenav en förstärkning av barns rättsliga ställning och större hänsynslagande tillbarnets intressen vid vårdnadstvister m. m. föranledde att i maj1976 besluta att hos regeringen begära en särskild utredning för att prövafrågorna om förstärkning av barns rättsliga ställning. I februari 1977tillsatte den nya regeringen den begärda utredningen. Det första resultatet avutredningens arbete är ett avgivet delbetänkande, i vilket man föreslärförbud mot aga av barn. Utredningenfortsätter nu sitt arbete i enlighet med direktiven. Del gäller närmast enöversyn av med utgångspunkt i barnens bästa. Enligt uppgift frånutredningen, och som även nämnts av tidigare talare här, kommer utredningennästa vår au avge ett deVbetänkande som behandlar frågor om vårdnad,umgängesrätt och överflyttning av barn. Medhänsyn till det utredningsarbete om barnens rätt som pågår råder det ingettvivel om att de önskemål som framförts i motionerna är tillgodosedda. Detgäller motion, som hon själv sagt. Jag tycker att detäven gäller motion och de krav som framför i sinmotion.. kräver effektivare åtgärder för att skydda barns rätltill umgänge med icke vårdnadshavande förälder. Eftersom utredningsarbete pågårtycker jag att även skulle ha kunnat nöja sig med att konstateravad som har redovisats av utskottet. Det är möjligt att nästannöjer sig med det, för om jag uppfattade honom rätt sade han att det trots detutredningsarbete som pågår kunde vara motiverat att yrka bifall lill motionen. Vaddet gäller frågan om icke vårdnadshavande förälders utövande av umgängesrättenframhåller helt riktigt i sin motion att utövandet avumgängesrätten i många fall på olika sätt förhindras eller försvåras av denvårdnadshavande föräldern. Del råder inget tvivel om att sådant bör motverkas,och lagutskottet har både 1973 och 1976 kraftigt framhållit att samhället måstese allvariigl på åtgärder frän vårdnadshavare att försöka förhindraumgängesrätten. 1 siu slutbetänkandeföreslår socialulredningen att det skall vara möjligl alt tillsältaen särskild kontaktman i de fall där relationerna mellan föräldrarna ellermellan en förälder och ett barn är störda, där det råder oenighet osv. och därbarnet eller föräldern behöver ett särskilt stöd. tidigare kravatt barnavärdslagen skulle omarbetas sä att det tydligt framgår att barnavårdsnämndenär skyldig att ta till vara även den icke vårdnadshavande förälderns intressenhoppas vi härigenom blir tillgodosett. Meddetta korta inlägg har jag velat påminna om dessa frågor som är mycket viktigabåde för barn och för föräldrar. Utskottet anser att det är viktiga frågor sommotionärerna tagit upp. Vi i utskottet tycker dock att motionärerna har allanledning att vara nöjda med det omfattande arbete som pågår pä detta områdeoch som näppeligen kan påskyndas genom att fattar något annat beslutän att avslå motionerna. Vi hoppas alla alt det utredningsarbete som pågårskall leda till att alla barn skall fö växa upp under bästa möjligaförhållanden och att de problem som uppstår genom tvångshämtning och genom attbarn förhindras att träffa båda sina föräldrar skall kunna lösas på ett förbarnen tillfredsställande sätt. Med detta ber jag att fö yrka bifall till utskottets hemställan. (vpk): Utskotlstalesmannen tycker att även jag borde ha låtit mig nöja med detsom har skett. Det skulle jag gärna ha gjort om jag vid en noggranngenomläsning av ulskotisbetänkandet hade funnit att det verkligen beaktat allaviktiga sidor av detta problem. Men jag tycker att utskottstalesmannenövertolkar utskottsbelänkandet, som givelvis är positivt i princip men som jagändå tycker är otillräckligt. Jag skall förklara varför. Detsom vpk den här gången i sin motion fäst det huvudsakliga avseendet vid är justsabotaget mot umgängesrätten, det sabotage som riktar sig inte bara mot barnenulan också mot umgängesberättigade föräldrar på ett ofta trist och tragisktsätt. Och det problemet har endast delvis upptagits i de förberedelser tillolika åtgärder som utskottet redogjort för i betänkandet. Fosterbarnsutredningenhamnar t. ex. helt utanför i det avseendet. Den sysslar inte med detta. Socialutredningenhar , hävdas det, kommit med ett förslag till ändring av 3 a §barnavårdslagen, sä att även umgängesberättigad förälder skall ha rätt att fö biståndoch råd från socialmyndighet. Ja, men det var en alldeles onödig omväg. Dennabestämmelse fanns tidigare och avskaffades, och det var fullständigt onödigtatt vänta så här länge med att återinföra den. Det tyder inte pä någon särskiltlysande initiativvilja, tycker jag. Man hade inte heller behövt utreda denfrågan över huvud taget. Det var alltså bara fråga om ett återställande av enrätt som redan funnits - inte en förbättring av situationen utan bara ettupphävande av en försämring som rätt under . Sedansäger utskottet att även andra åtgärder kan behöva övervägas och hänvisar tillatt dessa närmare överväganden faller inom ramen för det uppdrag som lämnatstill utredningen om barnens rätt. Det är bra om utredningen kommer att ta upp detta.Men utskottet har då glömt en viktig .sida, tycker jag, och det är den umgängesberättigade förälderns rätt. Denumgängesberättigade föräldern är en part som grovt missgynnas, och det hadekanske funnits skäl att betona det litet mer. För min del menar jag att vissasaker hade kunnat göras inom ramen förde bestämmelser som finns utan attdetta hade krävt någon utredning. Och eftersom det finns behov av att handlasnabbi för att äntligen fö slut på omfattande trakasserier frän en delvårdnadshavare mot umgängesrätten, tycker jag gott att utskottei kunde ha visatatt det var så pass angeläget genom att inte bara avvakta vad en serieutredningar kommer med. MARTINOLSSON (c): Jag vill inte försena middagspausen alltför myckel, men låt mig utanatt nu närmare gå in på det påpeka att socialutredningens betänkande just harremissbehandlats. Låtmig också erinra om den utredning som har att pröva frågan om förstärkning avbarnens rätt. Inom ramen för vad som är barnens bästa bör vi se frågan om barnsrätt till umgänge med båda föräldrarna. Det är ingen isolerad företeelse. Låtmig kort erinra om att utredningen enligt direktiven "bör undersöka vilkamöjligheter som slår till buds alt ytterligare tillgodose barnets eget intressei värdnadsfrågor. Den bör sålunda söka belysa den centrala frågan om vilkafaktorer som bestämmer barnets bästa i vårdnads- och umgängesfrågor. Skäl talarvidare föran barnet behöver någon som under hela handläggningen av ett tvistigtvårdnadsärende har att bevaka uteslutande barnets intresse. Detsamma gäller ifråga om ärende om överflyttning av barn." Att någon skulle särskilt utsesför atl bevaka barnets intresse är något nytt. Låtmig även erinra om att i utredningen om barnens rätt är, såvitt jag kan kommaihåg, samtliga politiska partier och dessutom organisationer som särskiltarbetat för att förbättra barnens ställning representerade. Dedirektiv utredningen har, den sammansättning utredningen har och de uppgiftersom utskottet fött från utredningens ordförande för att uiredningenkommer att framlägga ett förslag som i nuvarande läge är det bästa möjliga föratt förstärka barnens rätt. Genom något riksdagsbeslut skulle vi intekunna påskynda utredningen, eftersom den arbetar med förtur med dessa frågor. JÖRNSVENSSON (vpk): Det finns inget större behov för mig att gä i polemik mot utskottetstalesman. Men jag kan avslutningsvis inte undertäta att påtala att man idebatten - i och för sig med rätta - myckel starkt skjutit fram barnets rättoch intresse. Men det för inle medföra att man glömmer den andra förfördeladeparten i sammanhanget, nämligen den umgängesberättigade föräldern. Pä någotsätt tycker jag den delen skjutits i bakgrunden pä ett omotiverat vis iutskottstalesmannens redogörelse, liksom i viss mån även i utskoltelsbelänkande. Överiäggningenvar härmed slulad. Mom. 1 och 2 Nr 125 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels motionen nr rältslisa 1011 av Svenssonm. fl., och förklarades den förra propositionen vara stäUnins med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr 23 mom. 3 röstar ja, den det ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1011 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då JörnSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 283 Nej - Il På förslag av talmannen beslöts atl kammarensförhandlingar skulle fortsättas . §18 Anmäldes och bordlades Proposition 1977/78:173 om medel för det nordiskaministerrådets allmänna budget m. m. §19 Anmäldes och bordlades 1977/78:1934 av SvenMellqvist m.jl. 1977/78:1935 av LarsWerner m.fl. med anledning avpropositionen 1977/78:166 om vissa sjöfartsfrågor 1977/78:1936av och 1977/78:1937 av och 1977/78:1938 av med anledning av propositionen 1977/78:174 omfinansiellt stöd till , m. m. § 20 Meddelande omfrågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1977/78:421av () till statsrådet om åtgärder motpåfrestande buller vid undervisning i maskinskrivning: Ett flertal undersökningar har visat attbullernivån vid maskinskrivning utgör en såväl psykisk som fysisk påfrestningför både lärare och elever. Ämneslärare som undervisar i maskinskrivning vidgymnasiet har i olika sammanhang och under en följd av år uppvaktatskolmyndigheterna med begäran om åtgärder för att åstadkomma en drägligarearbetsmiljö i maskinskrivningssalar. Enligtlärarnas uppfattning uppnås detta syfte bäst om antalet elever minskas frånnuvarande 30 till 16, vilket senare antal gäller för undervisning i samtligayrkeslekniska och vissa laborativa ämnen i gymnasieskolan. Enmotion med begäran om översyn av undervisningsgrupperna i maskinskrivninginlämnades till 1976/riksdag men avslogs med motiveringen att SÖ hösten1977 startat ett forskningsprojekt benämnt Arbetsmiljiin imaskinskrivningssalar.