prot · G109149 · 1977-12-31 00:00:00 — riksdagsbeslutvar dessa honnörsord högfrekventa. De som pläderat förreklamflnansierad radio- och TV-verksamhel har förstås tagit mera lätt påkravet på integritet, men dessa röster har lyckligtvis alltmer dämpats för attför tillfället vara nästan hell tysta. Utbildningsminislemsnyckelord motiverar ingen drastisk förändring av radio- och TV-verksamhelen ochdess organisation. Det måste vara andra ambitioner som utgjort drivkraften tillhans förslag i organisationsfrågan. Radioulredningenvar enig om atl den allmänna programverksamheten bör bedrivas inom ettsammanhållet förelag. Denna ståndpunkt fick också ell brett stöd i remissvarenpå radioulredningen. Mol den bakgrunden är det utomordentligt anmärkningsvärtatl regeringen och riksdagsmajoriteten vill driva igenom en sönderdelning avSveriges Radio. Jagfrågar: Vem har utbildningsministern lyssnat till när han gått lill handling i dennafråga? Ifolkpartiets skulle många få vara med och bestämma. Men i denna frågahar beslutet totats ihop av en myckel liten och sluten krets. Detta har skett ifulll medvetande om all man därmed tog strid mot en bred och samlad opinion. Undernågra månader svingades huggyxan i kanslihuset över - än horisontellt, än vertikalt. Atl applåderadedenna övning kan man förslå. Men hur kunde stillatigande åsedenna verksamhet? Ettparaply i form av elt moderbolag spändes i hast upp för att skydda mot denslörtskur av kritik som sköljde över regeringens första huggsexa. Menparaplyet har fått en svag funktion och kommer därför, befarar jag, atl ocksåges en bräcklig konstruktion. Detta framgår tydligt genom det förbud somutbildningsministern redan i inledningsskedet utfärdar mot atl moderbolagetskall få fullgöra vissa för programföretagen gemensamma funktioner såsompublikundersökningar och utgivning av Röster i . För dessa uppgifterpåbjuder bildande av dotter-dotlerbolag. Men ju fler döttrarsom föds, desto svagare blir modern. Jag vet inte om del är ofint att tala omatt det finns de som ifrågasätter faderskapet. Regeringenhar valt att ta slrid i fråga om . Regeringen kör över en bredremissopinion. Den tar medvetet strid mol hela oppositionen i . Denstruntar i vad folkrörelserna i egenskap av aktieägare i företagel SverigesRadio har sagl. Och regeringen bortser ifrån vad de anställda inom företagettycker. Regeringenslår dövörat till för opinionerna och låter yxan gå. Flera i den borgerligariksdagsgruppen torde och borde känna ett visst obehag. varil med i remissarbetetpå olika håll och har förankring i organisationer som kraftigt markerat enannan mening än utbildningsministerns. Jaganseratt del är djupt olyckligt aU regeringen på delta sätt driver igenom enorganisationsförändring av . En förändring av den omfattning somnu förestår bör inte genomföras utan att det finns en bred enighet hosbeslutsfattarna och en förståelse hos dem som berörs. Riktlinjernaför nuvarande organisation fastställdes av 1966. Jag har med intressegått igenom utskottsbetänkande och kammarprolokoll från detta tillfälle, Nästaningenting är sig likt . Då rådde det total enighetmellan socialdemokratin och . Debaltenmed högern och gällde huruvida elt fristående reklamfinansieralTV-förelag skulle accepteras. Denna frontlinje föranledde en lång debatt omyttrandefrihet, kvalitet och valfrihet. rådde f ö. en bred enighel. Kommunikationsminister ,som utformat förslag, kunde uttrycka glädje och tacksamhet över denbreda uppslutningen och noterade att "inför del uppbyggnadsskede som nuförestår ger det lugn och stabilitet åt arbetet inom . Manbehöver inte riskera några plötsliga omkastningar i förutsättningarna förverksamheten." Jag beklagar att det statsråd som är ansvarigt årsbeslut inte kan göra etl liknande utlalande. Men jag vill markera atl del ärregeringen själv som bär ansvaret för de motsättningar som präglar debatten . Socialdemokratinsuppfattning är att den allmänna programverksamheten bör bedrivas i ettsammanhållet företag. Lokalradion bör organiseras som ett dotterföretag lillSveriges Radio, medan utbildningsradion bör bli ett fristående företag. Dettaställningstagande har stöd i en mycket bred remissopinion. Medvårt förslag slipper licensbetalarna en utgift på uppskattningsvis 20 milj. kr.per är. Dessa pengar kan läggas på att förbättra programkvaliteten, bygga utlokalradion och göra andra förbättringar i programverksamheten. Regeringenväljer atl satsa på en utbyggd byråkrati. Jag beklagar detta. I en artikel igårdagens hävdade alt omorganisationen av SverigesRadio enbarl skulle leda till marginella övergångskostnader. "kanomorganisationen t. o. m. ge vinster", skrev han. Jag frågar: Hurdemagogisk får man vara? Vilket underiag har för deltapåstående? Jag menar att det är så lättsinnigt och grundlöst atl det knappt tasin i . Deredovisningar vi har fått genom specialföredragningar inför utskottet visar altde årliga merkostnaderna blir i storieksordningen 20 milj. kr., och del kännerJan-Erik till. Men ändå säger han att omorganisationen inte behöverkosta någol. Det måsle då vara ultryck för ett allvariigi misstroende molförelagsledningen och företagels styrelse - det är de som har lämnatuppgifterna till oss. Utskottsmajoritetenhar i betänkandet inte heller med ett enda ord försökt bestrida attomorganisationen kostar stora pengar. Jag frågar på vilkagrunder han gör sina påståenden. Jag vill fråga utskottets Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. talesman,, som ledamot av radiostyrelsen, om också han vill hävda atlden nya organisationen är gratis. Genomde nya beslämmelserna om bedömningen av opartiskhet och saklighet iprogramverksamheten föreligger risk för en kraftig inskränkning av den reellayttrandefriheten. I nu gällande radioavtal stadgas att programverksamheten isin helhet skall präglas av skälig balans mellan olika åsikter och intressen.Propositionens förslag innebär atl vart och ett av programföretagen och de tvåTV-kanalerna skall bedömas för sig i detta avseende. Därmed föreligger enuppenbar risk för all programmen blir mer utslätade och att möjlighelerna altgöra kritiska reportage och kontroversiella program kraftigt beskärs. SIF-klubbenvid och kulturarbetarnas organisationer har kraftigt protesteratemot regeringens förslag. Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbetsnämnd, KLYS, betecknar propositionen som "ett svek motkulturarbetarna". I elt uttalande till kulturutskottet skriver man bl. a.:"Förslaget att opartiskhetskravet skall gälla varje enskilt eterförelagmåste därför bekämpas för att säkerställa den mångfald av variation som är ettgrundläggande villkor för etermedias verksamhel." Kulturarbetarnaanser således atl utbildningsministern är på väg att motverka mångfalden - ochdetta som har gjort till etl honnörsord i sammanhangel. Detär en hård dom över proposition. har i skrivelse till de politiska partiernas riksdagsgrupperframhållit atl propositionen har en svag förankring i radioutredningen ochremissinstanserna. Förbundet uttrycker också sin besvikelse över atlkullurulskoUets majoritet inte visat den hänsyn lill opinionen som borde varanalurlig i en sådan här situation. menar atl en ofrånkomligkonsekvens av alt staten skall sluta avtal med vart och elt av de fyraprogramföretagen är all åsiktsfriheten i programutbudet kommer atl begränsas. Kulturutskottetsvice ordförande har här i varit en god talesman förkulturarbetarna i allmänhet och författarna i synnerhet. Jag frågar därför: Hurkommenterar kulturarbetarnas reaktioner mol regeringensproposition om radio och TV? Ocksåpä en annan viktig punkt går regeringen och dess företrädare i utskottet emoten kraftig opinion. Del gäller formuleringen av den vikliga 6 S i radiolagen. Inuvarande radioavlal stadgas att skall vara partiskt till förmånför de grundläggande demokratiska värdena. I propositionen föreslåsformuleringen: "Programföretag skall i programverksamheten hävda deldemokratiska statsskickets grundidéer samt principen om alla människors likavärde och den enskilda människans frihet och värdighet." Dennanya formulering om all hävda del demokratiska statsskickets grundidéer istället för de grundläggande demokratiska värdena har skapat oro på många håll.Den nuvarande formuleringen har lett fram till en praxis i programverksamhetenoch i radionämndens bedömning. skapar behov av nytolkning och ny praxis. Detta är emellertid inte meningen, har de borgerliga isåväl konstitulionsulskoltet som kulturutskotiet sagt. Min fråga är då varförändringen i så fall skall göras. Om vi är överens om atl nuvarande formuleringfungerat väl och alt ändrad praxis inte bör eftersträvas, vilka motiv finns dåför en ändrad formulering? Det är den som föreslär förändringen som i första handmåsle presentera motiven för denna, i all synnerhet som den föreslagnaförändringen skapat så stor oro bland dem som är engagerade iprogramproduktionen. Det verkarsom om de borgerliga söker slrid för stridensegen skull på den här punkten. Radionoch televisionen är viktiga kullurpoliliska instrument. Det är angelägel atlderas funktion inom det kulturpolitiska områdel i än högre grad än hittillsbeaktas. De kullurpoliliska målen måste därför vara bestämmande vidutformningen av rundradioverksamhelens organisation och programverksamhetensinnehåll. Tilldessa kullurpoliliska mål hör all stärka yttrandefriheten och skapa verkligaförutsättningar för alt yttrandefriheten skall kunna utnytOas. Kulturpolitikenskall ge människorna möjligheler till egen skapande verksamhel och främjakontakt mellan människor. Den skall motverka kommersialismens negativaverkningar inom kulturområdet. Kulturpolitiken skall vidare i ökad utsträckningutformas med hänsyn till eftersatta gruppers erfarenheter och behov. Andra vikligamål är att möjliggöra konstnäriig och kulturell förnyelse och attdecentralisera verksamheten. Radioutredningenhar pä elt förtjänstfullt sätt analyserat rundradions roll på delkullurpoliliska området. Den har framhållit hur angeläget det är attkulturiivel och kulturutvecklingen speglas i etermedierna. Publiken i olikadelar av landet måste fä ökad kännedom om och konlakt med den kulturverksamhetsom bedrivs. Utredningen framhöll atl som ledandekulturinstitution har etl självklart ansvar alt stimulera och tillvarata dentalang och yrkesskicklighet som finns bland kulturarbetare inom olika delar avlandel. Frånpublikens synpunkt innebär kulturansvaret atl etermediernas särskildaförulsällningar alt ge och förmedla upplevelser måste tillvaratas ochutvecklas. Del är härvid angelägel alt de olika uttrycksformerna, såsom ord,ton, bild, form, rörelse och dramatisk framställning, utnyUjas och att kravetpå kvalitet tillgodoses. Programverksamheten bör erbjuda ett varierat, rikt, mångsidigt,spännande och underhållande kulturmaterial. Detta kräver ett slorl inslag avprogram med gestaltat innehåll inom olika programområden, framhöllradioutredningen. Delbör också tilläggas all en programverksamhet med denna inriktning kräver medverkanav ett slort antal frislående kulturarbetare, publicister och liknande grupper.Det är värdefullt att radions och televisionens kulturpolitiska betydelse harså klart markerats av radioutredningen och även av utbildningsministern både ipropositionen och i anförandet här. I den allmänna debatten framträder ofta ennegativ syn på radions och framför allt televisionens roll. Slå av TV-n, sägermånga. Och visst kan det i många fall vara motiverat atl begränsa TV-littandet.Men framför allt ärdet angelägel att Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. la lill vara de positivamöjligheter som radio och TV ger. Därför bör målet vara inte i första hand attslå av apparaterna, ulan alt förmedla ett bra och kvalitativt högtståendeprogrammalerial i såväl radio som television. Radioutredningenssynpunkter och förslag beträffande etermediernas kulturansvar har fått elt gottmottagande. Också i propositionen betonas det kulturansvar som radion ochtelevisionen har. Detfinns dock anledning atl vara kritisk på en viktig punkt i delta sammanhang.Det gäller regeringens förslag till ekonomiska resurser för att uppnå deangivna målen. På punkt efter punkt säger utbildningsministern i svepandeordalag atl med de resursförstärkningar som han kommer att föreslå kan deltakrav tillgodoses. Jan-ErikWikströms målformuleringar är som vårblommor som planleras i för kall ochnäringsfattig jord. De vissnar och dör. Det ekonomiska klimat som erbjudsradion och televisionen möjliggör nämligen inte den vitalitet och detnyskapande i programverksamheten som vi alla önskar oss. Iproposilionen anvisas elt reformutrymme på 50 milj. kr. Men detta skall räckatill väldigt många saker. När man analyserar åtgärdsprogrammet, finner manmyckel snart att pengarna inte på långt när räcker ända fram. Det lycks varaBohmans "håll igen" som har varit vägledande i dessa avgöranden. Enbartförslagen om en ökad regional TV-produklion för rikssändningar med enveckotimme, införande av regionala TV-sändningar i ylleriigare en region samtett mindre reprisblock på daglid beräknas kosla 25 milj. kr. Då är halva summanförbrukad. Försöksverksamhet med texl-TV uppskattas kosla 3 milj. kr. Femveckors semester drar en merkostnad av minst 8 milj. kr. Lägg därtillkostnaderna för den onödiga omorganisation som regeringen ochulskottsmajoritelen vill driva igenom. Då är nästan alla reformpengarnaförbrukade. Vilkamedel återstår då för atl förverkliga de stolta parollerna om ökadfrilansmedverkan, förbättringar för handikappade och invandrare, bällreutlandsbevakning, fast teaterverksamhel och transmissioner frän teaterscener iökad utsträckning? Och vad blir över för lokalradion? Deltahar i utskottsarbetet varil besvärande frågor för de borgeriiga. När somliga avdem kom lill insikt om alt kalkylerna i proposilionen inte gick ihop, gjordesfrån deras sida lovvärda försök atl öka medelsramen. Men upprepadebordläggningar av frågan kunde inte hjälpa. Kanslihuset eller någon där sadenej. Och utskottsmajoriteten har lydigt expedierat detta besked. Allmäntsett har del varil ytterst besvärande i utskottsarbetet att läsningarna inomdet borgeriiga blocket varit så hårda. Den kompromiss som träffats ikanslihuset måste till varje pris hällas också i den borgerligauiskottsgrup-pen. Detta ger nästan inget förhandlingsutrymme i utskottsarbetet.De informationer som utskottet skaffar sig genom hearings och uppvaktningarpåverkar därför inte besluten. Besluten är till sista kommatecken redanfattade. Detta är beklagligt. Medelstilldelningen till rundradioverksamhetenför nästa är är etl exempel på detta olyckliga förhållande. Det fanns enmajoritet i utskottet fören högre medelstilldelning, grundad på sakliga skäl. Men den majoriteten fickinte komma till uttryck. Visocialdemokrater vill ta konsekvenserna av de önskemål om förbättradprogramverksamhet som vi ställer. Därför föreslår vi all lokalradion skalltilldelas 15 milj. kr. och allmänna programverksamheten 60 milj. kr. Jagvill ytterligare kommentera förslaget om resurstillskott till lokalradion.Kulturutskotiet har varit enigt när del gällt att framhållalokalradions betydelse. Utbildningsministern vill begränsa lokalradionsutvecklingsmöjligheter genom snäva ekonomiska ramar, som endast kan ge enblygsam försiärkning av nuvarande redaktioner i residensstäderna. Utskottetavvisar denna begränsning och framhåller atl del är angeläget atllokalradioverksamheten tillförs personella och ekonomiska resurser, som gördet möjligt att förverkliga de mål som sattes upp 1975. När det gällerutbildningsministerns begränsning av lokalradions ulbyggnad lillresidensstäderna säger utskottet alt regering och riksdag inte bör styraformerna för hur bevakningen i länen skall ordnas. Med andra ord: Närlokalradion vill tillgodose det starkt kända behovet av underredaktioner, skallden inte hindras genom uttalanden från regeringen. Deborgerliga i utskottet har således gåll med på ett viktigt utlalande angåendebehovel av personella och ekonomiska resurser för lokalradion, men de har intedragit konsekvenserna av detta i medelsanvisningen. Uttalanden i all ära, menutan pengar är och förblir de som skramlande lomma tunnor. Föralt ge radion och televisionen bättre planeringstrygghet föreslogradioutredningen atl ett system med treåriga rullande budgetar skulle införas.Utredningens förslag fick ett enhälligt stöd i remissvaren. Detta förslag harockså tidigare framförts i . Det skedde i en motion 1971 frånnuvarande vice ordföranden i kulturutskottet Per och nuvarandestatsministern . Mot denna bakgrund fanns det onekligenanledning förvänta sig att förslaget nu skulle förverkligas. Utbildningsministern säger att förslaget har stora förOänster men attdel inie bör genomföras i nuvarande samhällsekonomiska läge. Delta är enbefängd motivering. Självklart förhäller det sig precis tvärtom: ekonomisklångtidsplanering är ännu mera angelägen när ekonomin är ansträngd. Planeringärju till för atl möjliggöra elt mera effektivt utnynjande av tillgängligaresurser. En sådan planering är verkligen av nöden . Utskottsmajoritelenanför ingen molivering till sitt avslagsyrkande. Om ingen hållbar motiveringkan presenteras i debatten bör genom att bifalla vårreservation nr 5 hjälpa Per och aU förverkligasina krav . Kompensationför allmänna kostnadsökningar skall ges. Därom är vi ense. 1 densocialdemokratiska partimotionen anvisas en beräkningsmetod som bättre än densom föreslås i propositionen ger kompensalion för de verkligakostnadsökningarna. Ulskoltmajorileten gör inte ens etl försök alt bestrida attvi har rätt men yrkar ändå avslag på vår motion. Varför vill inteutskollsmajoriteten använda sig av säkraste möjliga beräkningsgrund? Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Avslutningsvisvill jag betyga att kulturutskottel har lagl ned etl omfattande arbete vidbehandlingen av frågan om radions och televisionens fortsatta verksamhet.Utöver propositionerna har vi haft att behandla etl slort antal motioner. Vihar anordnat ett stort antal överiäggningar med företrädare för berörda inomrundradioverksamheten, kulturarbetare och andra. Opinioner har kommit tilluttryck också genom åtskilliga skrivelser till utskottet. Dethar varit mycket påfallande hur väl dessa meningsyttringar har överensstämt medde förslag som vi framfört i den socialdemokratiska partimolionen. Imotsvarande grad har de riktat krilik och protesterat mot regeringens förslag.Utskottsarbetet har bekräftat alt regeringen i en rad väsentliga avseenden harutmanat lill slrid. Utskottsmajoriteten har, genom atl trotsa och nonchaleradem som uppvaktat utskottet, gett fortsatt understöd åt dessa siridshandlingar. Jaghar inte riktigt fått klart för mig varför regeringen väljer dennakonfrontationens väg. Enda förklaringen kan vara att regeringen nu vill ulnytOasin nyvunna makt för att ta etl första steg i en fortsatt planerad ulveckling.Det tunna paraply som spanns över det sönderstyckade kanförslås, med en fortsalt borgeriig polilik, komma att lyftas av.Uppsplittringen i ylleriigare företag kan fortsäita. Och fön än vi anar kan vivara lillbaka till debatt om vem som skall äga radio- ochlelevisionsbolag. Dä sade med i spetsen klart nejlill en privatisering av radions och televisionens verksamhel: "Vemsfrihet främjar man då? Är det den enskilda människans? Ärdet ,., eller frihet man främjar på den vägen? Detharjag svårt alt förslå." Vartär cenlern på väg ? Varför går cenlern så lydigt med när ochmoderaterna drar ul i mot folkrörelser, förelagsledning och anställda iSveriges Radio, mot kulturarbetare och andra opinioner? Jag yrkar bifall lill samlliga reservationer i kulturutskotlelsbelänkande nr 24. (vpk): Regeringens proposition om framlid kan kortsammanfallas på följande sätt: sämre program, ell allvariigi hot molyttrandefriheten och slutligen en ökad byråkrati. Rundradioverksamheienär den kanske viktigaste förmedlaren av informalion ochkulturupplevelser. Alt det har blivit så kan naluriiglvis diskuteras ochkritiseras. Men det är ett faktum. I då alll fler negativa drag gör siggällande inom kulturområdet, i en lid då de kommersiella krafterna växer sigalll starkare, när storfinansen och de starka internationella koncernernaspelaren allt större roll inom kulturiivel och informationsflödet i sin helhet,när de arbeiandes kunskapsbehov och upplevelser exploateras allt hårdare,framslår det som än väsentligare atl slå vakt om och utöka Radiosmöjligheter att förmedla etl kvaliialivi bra kullurutbud och dess möjlighetertill en kritisk samhällsbevakning. SverigesRadio har en relativ självständighet gentemot statsmakterna, såvälregering som riksdag, och del privata inflytandet har beskurits till förmån förfolkrörelserna och andra organisationer. Denna självständighet vill vpk slåvakt om. Visst finns del stora brister inom . Programutbudet harunder senare är alltmer utarmats. En bra egenproduk-lion har fält stå lillbakaför en omfattande import av serieprogram, program som bygger päunderhällningsvåld och könsdiskriminerande inslag, program som visar upp etlöverklassliv i eller - ett liv som har föga all göra med denverklighet som möter människorna i dagens . Eller dessaoändliga pratshower, uppbyggda kring en person, alltför utslätade för atl kunnareta någon och totalt i avsaknad av såväl informalion som kulturella värden.Var finns de bra barnprogrammen, de kvalitativt högtståendeunderhållningsprogrammen, de samhällskritiska informationsprogrammen, såvälinom landet som internationellt? De finns naluriigtvis -men de har tyvärr pägrund av den njugga anslagspolitik som såväl den förra som den nuvaranderegeringen bedrivit blivit alll färre. Socialdemokraternakan inte fränsäga sig sitt ansvar - de har under en rad är haft möjlighet altförbättra utbudet inom genom all ge mer pengar. För det ärfrämst delta som behövs: ökade resurser till radion, till TV och tilllokalradion och utbildningsradion. Regeringengår den motsatta vägen. Man väljer att slå sönder en organisation som efter desenaste årens utredande - genom den förra radioutredningen, översynsulredningenoch den senaste radioutredningen - knappt haft en möjlighet all få stabiliseras.Man väljer alt öppna möjlighelerna för en påverkan från starka kommersiellakrafter. Man väljer atl bryta principen om ensamrätten för etersändningar genomförslaget om närradion, och man väljer alt försämra programutbudet genominskränkningar i yttrandefriheten och genom njugga anslagsökningar. Vikan naturligtvis fråga oss varför. Vad finns det för anledning för en regeringatt pä detta sätt genomföra en organisation med en rad nackdelar? Det kan juinte enbart vara så alt under sin korta tid somutbildningsminister vill skapa elt gigantiskt monument över sig själv. Grundenär naluriigtvis att äntligen ser sin chans att öppna dörrarna fören reklamfinansierad rundradioverksamhet i storbolagens intressen samtinskränka yttrandefriheten - och därvid anknyta till den tradition som högernstått för inte bara i ulan också internationellt, nu senast iVästtyskland. Man kan misstänka att det för den svenska högern handlar om allskaffa sig en inträdesbiljett lill den nybildade reaktionärahögerinternalionalen. Regeringen påstår alt omorganisationen leder till integritet, mångfald,förbättrade program och en ökad decentralisering. Man har ställt upp en radhonnörsord utan någon som helsl praktisk förankring i själva förslaget. Vänsterpartietkommunisterna har i sin parlimolion främst på fem punkter konkretiserat sinkritik, nämligen när del gäller organisationsfrågorna, programfrågorna,yttrandefriheten, närradion-TV:n och ekonomin. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. ni. Radionsoch televisionens Jbrtsatia verksamhet, m. m. dessa frågor gårsjälvfallet in i varandra och bildar en helhet, som visar alt propositionenbestämt måste avvisas.