prot · G10946 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag har sagt från denna talarstol attdet blir ingen reklamfinansierad elermedieverksamhet i det här landet så längejag får vara med och bestämma någonting om det. Detta är vi alltså ense om. Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Många svenskar ser finska TV-program med kommersiellainslag. Här har vi varit med om att säga: Delta kan man inte förhindra. Delvore att gå för långt alt försöka spärra möjligheterna för svenska tittare attta in finska TV-program. Vad som bör undersökas är ju på vilket sätt man kan"blanka ut" inslag i de finska programmen om man skulle göra en merafullständig överföring. Det är en av de frågor som skall prövas. Slutligenvill jag säga att jag betraktar det som självklart att man skall föra debatteni innan man gör några definitiva ställningstaganden. Jag är här sompå alla punkter myckel angelägen om en öppen diskussion och en öppen insyn. Detär också bra om den debatten kan föras på grundval av fakta på det här områdetoch gärna med ett starkt engagemang för viklen av att det nordiska samarbetetkan föras vidare också på det här området. försöker tolka vad jag har sagt och menar att jag harrekommenderat fortsatt utredningsarbete. Jag sade att för ett positivtställningstagande för projektet krävs fortsatt utredningsarbete. Vad jagsyftade till att diskutera var remissopinionens inverkan på regeringen. Nuhar sagt att han inte har läst remissvaren. Jag har sagt atti dag har inte heller jag en klar bild i alla delar av remissopinionen, men jagvet att det finns tunga remissinstanser som menar att man bör avbryta arbetetredan nu, bl. a. - jag tror att också LO avvisar fortsatta överväganden-, därför att man menar sig redan ha kommit fram till att de negativaeffekterna skulle vara så betydelsefulla att man velat avråda från attfortsätta utredningsarbetet. Jagär dock angelägen om att betona vad jag redan sagt, all för ett positivtställningstagande krävs mycket omfattande ytterligare utredningar. Jag ställdefrågan mot bakgrunden av att regeringens företrädare i olika skepnader haruttalat sig som om beslutet närmast var fattat. Delta är nu dementerat avWikström och jag har förklarat mig ganska nöjd med det svaret. Wikströmhänvisar till socialdemokraterna i och . Jag har träffat dem ochvet deras inställning. De har sina bevekelsegrunder och motiv. Vi måstediskutera utifrån svenska förutsättningar och motiv. Manskjuter från olika håll fram den nordiska kulturgemenskapen som det avgörandemotivet. Jag tror dock att när läst remissvaren lika noggrant som jaghar gjort kommer han att finna all de allra flesta kommer fram till att dettaknappast är ett bra projekt för all stärka den nordiska kulturgemenskapen. Desseffekt motsvarar inte rimligen de kostnader det leder till. Man skulle kunnagöra mycket betydligt billigare och kanske också effektivare för all på annatsätt stärka den nordiska kulturgemenskapen. är slutligenförbryllad över hettan i debatten. framhålla att det ärborgerliga debattörer som har framfört sina åsikter med hetta. Jag har nämntnågra tidigare, och jag skulle kunna nämna flera, men för att inte provocerafler till diskussion här skall jag avstå. En av dem finns dock här ikammaren. Manbör inte underskatta spill-over-effekten även om den kanske är en detalj. Jaghar fått besked: det blir ingen reklamfinansierad radio-TV-verksamhet så längeWikström har något att säga till om i regeringen. Det är bra. Men om vi går ini ett TV-samarbete måste vi naturiigtvis beakta dess risker. Om det är så atten stor del av landei då automatiskt fär ett betydande antal program medreklaminslag, kan man inte negligera det förhällandet. Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk När jag har nämnt det faktum all ledande socialdemokrater i Danmarkoch talar sig varma för detta projekt är det inte för att slå GeorgAndersson i huvudet med detta, utan därför all i en fråga som berör dennordiska språk- och kulturgemenskapen skall vi självfallet också lyssna tillvad man har att säga i de andra länderna. Jag blir litet häpen över dentilltagande isolationism som präglar även en del yngre socialdemokrater, sommenar alt detta är en fråga där vi bara skall ta hänsyn till vad man tänker ochtycker i . Viskall givetvis pröva lödigheten och halten i argumenten från både LO,och andra remissorgan i och från de olikainstanserna i , och . Fränsvenskt häll har vi ett större ansvar för de skandinaviska länderna än vi harför en rad andra länder. Vi kan inte på något område svära oss fria från vårtansvar för utvecklingen i på detta område. a. kommer ett svensktställningstagande att tas som ett tecken på vilken hållning man har till denskandinaviska gemenskapen. Jag trodde ändå vi var överens om att denna frågainte enbart kan diskuteras med utgångspunkt i vad svenska organisationer tänkeroch tycker. Ställningstaganden måste väl rimligen ske i ljuset av vad man sägeri , men också vad man har att säga i de andra länderna. Vi har t. ex.ett stort antal invandrare från . Vi har rätt många svenskar i de andraländerna. Det finns redan där en anledning all fundera över om vi inte har ettsärskilt gemensamt ansvar på detta område. Allt detta bör också prövas i denutredning som enligt både och mig rimligen bör fortsätta om visyftar till positiva insatser på del här området. Jag framstår, hoppas jag, inte som företrädare för en isolationistiskuppfattning. Men om vi skall diskutera stärkandet av den nordiskakulturgemenskapen kan vi inte bara diskutera en fråga och lägga all vikt vidden, ulan då måste vi diskutera alternativa åtgärder: vad man för den nordiskagemenskapen kan göra för en kostnad av 10-12 4Riksdagens protokoll 1977/78:46-47 Omupprustning av vissa delar av miljarder, somTV-satelliten i dagens penningvärde kanske rör sig om. Det kan bli mycketgemenskap för de pengarna, gissar jag. Låt oss då se pä alternativa vägar idetta fall! nämnde som exempel invandrarna från i . Ja, dehar avgivit ett remissvar, och de prioriterar inte satellitprojektet. Del är juintressant. De är rädda för att en sådan satsning kommer att tas till intäktför att inte behöver sända program för deras del som speglar detsamhälle som de lever i. De vill med andra ord att man skall satsa påinvandrarprogram i nuvarande radio-TV-verksamhet i första hand. Det är ettganska intressant remissvar, och även del skall läggas i korgen. Överiäggningenvar härmed slutad. §13 Om upprustning av vissa delar av Kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1977/78:167,och anförde: har frågat mig vilka konsekvenser regeringens nuaviserade vägpolitiska inriktning får för en fortsatt upprustning ochombyggnad av i och norra . Ipropositionen 1977/78:10 anges att vägsektorn även fortsättningsvis kommer attkräva betydande resurser. Utöver den höjning av standarden hos de mindre ochmedelstora vägarna som bör ske anges det i propositionen atttrafiksäkerhetsaspekterna och miljöaspekterna i ökad grad måste uppmärksammas.En ökad andel av investeringarna måste sättas in bl. a. pä utpräglatolycksbelastade vägar. Isin fråga anger att dessa delar av från trafiksäkerhetssynpunkthör till de mest angelägna vägprojekten i vårt land. Jag delar denuppfattningen. En förbättring av väg E 6 i och norra är frånflera synpunkter angelägen. Motdenna bakgrund bör regeringens nu aviserade vägpolitiska inriktningytteriigare understryka behovet av upprustning och ombyggnad av väg E 6 iHalland och norra . De konkreta planerna för den fortsatta upprustningenoch ombyggnaden av väg E 6 kommer att utformas gemensamt av och detvå berörda länsstyrelserna i samband med den revidering av fler-ärsplanernaför vägbyggandet som sker . Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Jagtycker att svaret är mycket bra, och jag tror att man i och Hallandmed tillfredsställelse hälsar den deklaration som kommu- nikationsministern gjort.Alla som sysslar med kommunikationsfrågor och trafikfrågor över huvud taget vetju att E 6 genom och genom norra är elt av våra störstasorgebarn på trafikens område, med stor olycksfallsfrekvens, dåligframkomlighet osv. Mendet som förvånar mig i svaret är alt kommunikationsministern hänvisar till dentrafikpolitiska inriktning som han nu aviserar. Det var nämligen propositionen110 - som vi fö. skall behandla -som föranledde min fråga. Jag harväldigt svårt att finna att propositionen ger någon utgångspunkt för detutomordenligt bra svar som jag fått . Jag vill citera vad som står på s.53 och 54 i propositionen: "och även under1970-talet har huvuddelen av väginvesteringarna avsett de större riksvägarna.Inom ramen för tilldelade resurser bör nu en höjning av standarden hos demindre och medelstora vägarna ske bl. a. för att underiätta såväl jord- ochskogsbrukets som övriga näringslivets transporter. Satsningar bör göras för attytteriigare utöka det belagda vägnätet. Motorvägsbyggandet kommer däremot attbli begränsat framöver och avse endast mindre kompletteringar och sammanbindningarav det nuvarande nätet." Somjag sade i motiveringen till min fråga är det säkert mycket angeläget att mansatsar ökade resurser på de små och medelstora vägarna. Men den inriktning somfinns angiven i propositionen säger, all nu måste satsningarna på riksvägarnaoch motorvägsbyggandet begränsas, och det är utifrån den utgångspunkten som manhyser oro för att följden blir att regeringen inte fullföljer de mycketangelägna investeringarna för återstoden av riksvägarna. Det är därför väldigtbra att departementschefen nu har sagt att det trots vad som står ipropositionen är angeläget alt se till alt E 6 i och norra och byggs om. Omupprustning av vissa delar av Det är nu som vi i samband med en fråge-ellerinterpellationsdebatt börjar diskutera propositionen. Jag kan i och för sigförstå anknytningen till den i detta sammanhang, men jag skulle vilja föreslåatt vi tar den mera ingående debatten på den här punkten i samband medbehandlingen av utskottsbeiänkandet . Tillåtmig i alla fall säga att jag har en känsla av att läseråtminstone delar av propositionen och mina uttalanden i den ungefär som en visspotentat läser . Hur kan ur propositionen läsa ul någotsådant som han gjorde? Han sade att "nu får det vara slut medsatsningarna på riksvägarna", men så förhåller det sig inte alls.Propositionen uttrycker sig myckel nyanserat på denna punkt, och från detavsnitt ur propositionen som citerade torde man klart kunna läsaut att erforderliga kompletteringar och sammanbindningar av motorvägar ävenkommer att ske när det gäller riksvägnätet. Som jag sade i svaretkommer frågorna som rör att prövas Omupprustning av vissa delar av i samband med revideringenav flerårsplanerna . Och som väl känner till pågår trestora vägbyggen på , dels på , dels på leden inorra , dels på vägen . Jag kan nämna alt när riksdagenhäromdagen antog regeringens förslag alt anslaget för sysselsättningsfrämjandeåtgärder skall höjas med 900 miljoner, varav 300 miljonertill vägarbeten, så kommer som en följd av detta vägsträckan attfå medel för utbyggnad. Ytterligare två sträckor är under prövning, nämligenStrömstad-Norrhede och Huds gårdar-Gerum. Samtliga dessa sträckor ligger påEuropaväg 6. KURTHUGOSSON (s): Det är möjligt alt jag framstod som en potentat när jag citerade ur denhär propositionen. För det var vad jag gjorde, herr kommunikationsminister. Ipropositionen slår nämligen följande mening: "Inom ramen för tilldeladeresurser bör nu en höjning av standarden hos de mindre och medelstora vägarnaske bl. a. för all underlätta såväl jord- och skogsbruket som övriganäringslivets transporter." I följande mening står det att vi måstebegränsa utbyggnaden av motorvägarna. Detta var utgångspunkten för mittresonemang. Men vi är nu överens, och jag är utomordentligt tacksam förkommunikationsministerns senaste deklaration. Delär kanske signifikativt att vi diskuterar de här frågorna ytterligare en gänginnan vi behandlar propositionen, eftersom det här rör sig om väldigtväsentliga frågor för de människor de berör. I målen för vår väg-politik måstetas hänsyn till miljö, tillgänglighet, restid, trafiksäkerhet, komfort ochtransportkostnader. Det är oklarheten på de här punkterna i regeringens nuaviserade vägpolitiska mål som har gjort att man har hyst och hyser oro. Menjag är mycket glad att kommunikationsministern har skingrat oron och attregeringen avser att fullfölja en från trafiksäkerhetssynpunkt ochmiljösynpunkt angelägen upprustning av den återstående delen av i Hallandoch norra . Jag hälsar den med stor tillfredsställelse. Jag kritiserade inte fördet han direkt citerade ur propositionen, ulan för den slutsats han drog ochsom han formulerade: "får det vara slut på satsningen påriksvägarna." Det är det som är en så horribel slutsats och det är detsättet att citera propositionen som jag sade förtjänar att jämställas med nären viss potentat läser . Jag konstaterar att menaratt vi inom ramen för debegränsade resurser vi kommer alt ha - det är vi medvetna om -måste se till att våra satsningar när det gäller åtgärder på vägarna i vårt landfördelas såväl på riksvägar som pä det sekundära och tertiära vägnätet. Vad jagmenar är att man måste se till att formulera målen för den framtidavägpolitiken på ett sådant sätt att man verkligen kan styra de begränsade medelsom vi med till visshet gränsande sannolikhet kommer alt ha i framliden motvettiga och angelägna objekt. Därför är vi överens om att vi i den härmålsättningen måste väva in irafiksäkerhetsfrågorna, miljöfrågorna ochfärdkomforten. Om vi gör det kommer vi alt fortsätta upprustningen i såvälHalland som pä E 6. Det är detta som är bra - det ville jag ha sagtför tredje gången nu till kommunikationsministern. Ombefogenheten för svensk myndighet att ingripa mot oljeutsläpp i svensktterritorialvatten Låt mig bara helt kort konstatera alt den formulering som använde i första meningen i sin senaste replik helt täcker den uppfattningjag har om hur man skall fördela de tillgängliga resurserna. Överiäggningenvar härmed slutad. § 14 Ombefogenheten för svensk myndighet att ingripa mot oljeutsläpp i svensktterritorialvatten KommunikationsministernBO erhöll ordet för att besvara () den 9 novemberanmälda interpellation, 1977/78:63, till utrikesministern, och anförde: har frågat utrikesministern om regeringen är beredd attpä del internationella planet klargöra att det på svenskt territorium ärSverige som bestämmer om och hur oljeutsläpp på bästa sätt skall bekämpas föratt förhindra skador i svenska vatten, längs svensk kust och pä svenskastränder. Interpellationen har överlämnats till mig. BirgerRosqvist har ställt frågan mot bakgrund av det sovjetiska fartyget i Södertäljeleden. Jag skall därför först redogöra förhändelseförloppet rörande bl. a. bärgningen av haveristen. TankfartygetTsesis på ca grundstötte omkring påKäringklabben söder om vid infartsleden till . Vidgrundstötningen skadades sex av fartygets lasttankar, varvid minst 700-800 tonav lasten snabbt läckte ut. larmades omgående via lotsarna iLandsort. Fartyg och materiel för oljebekämpning från östra regionendirigerades direkt till platsen. Inommindre än efter grundstötningen hade lotsarna från Landsort lagt utca 300 m oljelänsor på läsidan av haveristen. Detta bidrog till alt begränsautbredningen av den utläckande oljan. Efter ytterligare några limmar hadekustbevakningen kompletterat de först utlagda länsorna med tyngre s. k.högsjölänsor och börjat ta upp den inlänsade oljan med mekaniskaupptagningsanordningar. Nr 46 med oljebekämpningsarbetet vidtogs åtgärder för att läktra Måndagenden bärga fartyget. Således beordrades omgående transport till Tsesis av ''aggregat för snabbläktring "från topp" av de skadade oljeiankarna. --------------- RödaBolaget kontaktades för att sätta ombord läktringspumpen. Om befogenhetendiskussioner med inblandade parter framkom att det sovjetiska tank- Jör svensk myndig- fartyget , som lossade olja i , skulle kunnaavgå till het att ingripa mot haveristen för läktring . Dröjsmålet bedömdesinte medföra oljeutsläpp i svenskt fara för ytteriigare utsläpp. Talsy förtöjdes på Tsesisbabordsida ungefär territorialvatten efter grundstötningen. Vidkontroll konstaterades att Talsy, som hade varit lastad med råolja, inte vargasfri. Dessutom bedömdes läktringen inte kunna ske på ett tillräckligtexplosionssäkert sätt på grund av gasförtälning kring läktringspumpen. Underdessa förhållanden ansågs läktring till Talsy inte vara lämplig. Efterfortsatta diskussioner med fartygets befälhavare ansåg sjöfartsverketsrepresentant att han måste få möjlighet att själv agera. Mot den bakgrundenmeddelade beslut enligt 11 § lagen (1972:275) om åtgärder motvattenförorening från fartyg. I beslutet föreskrivs bl. a. att man omedelbartskulle vidtaga de bärgningsåtgärder, som erfordrades för att undanröja faranför oljeutflöde frän fartyget. Ungefär efter grundstötningen kundeman påbörja läktringen till ett annat fartyg. anför isin interpellation att "dröjsmålet med bärgningen blev den störstaanledningen till detta olyckliga, stora oljespill". Enligt uppgift frånkustbevakningen var den största delen av den olja, som kom lös vidTsesisolyckan, ute i sjön inom en å efter grundstötningen. Dettastämmer väl med de erfarenheter man har från tidigare liknandetankfartygsolyckor. Utflödet avstannar först när jämvikt uppstår mellan oljan ide skadade tankarna och det omgivande vattentrycket. Det är endast vidstörningar i denna jämvikt som ytteriigare utflöde av nämnvärd storlek kan ske. I det nu aktuella fallethar den fördröjning som uppstod till följd av bytet av läktringsfartyg enligt inte på något avgörande sätt påverkat oljespillets omfattning. I efterhand kan man konstatera att haveristen under en viktig del av oljebekämpningen kom att bilda lä för oljeupptagningsenheterna och deras utrustning. av kraftig vindökning var detta till direkt fördel för oljebekämpningsarbetet. Avslutningsvis vill jag beröra frågan om de svenska myndigheternas befogenheter att ingripa i elt fall som det nu aktuella för att genom bärgning och andra åtgärder begränsa skador i miljön. Enligt svensk lag har svensk myndighet befogenhet att ingripa för att hindra eller begränsa oljeutsläpp i svenskt territorialvatten. Myndigheten kan ingripa med stöd av den förut nämnda lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. Beslut enligt lagen fattas i första hand av . Om sjöfarts verkets beslut inte kan avvaktas har rätt alt besluta t. ex. be träffande föreläggande om läktring. I det här fallet var representant från 54 närvarande inom skadeområdet tills haveristenhade bär- gals och avgått fränplatsen. De beslut som behövdes fattades av i samråd medkustbevakningen i frågor som påverkade oljebekämpningen och den läktringsmaterielsom ställde till förfogande. Attaktuella frågor om läktring, läktringsfartyg och bärgning diskuterades medbefälhavaren på det sovjetiska fartyget måste anses helt normalt och skall sessom en strävan från svensk sida att enligt internationell sedvänja kommaöverens om lämpligt handlingsmönster. Svensk lagstiftning och till den knutnatillämpningsförfatiningar ger behörig svensk myndighet tillräckligt stöd föratt vidta erforderliga åtgärder, vilket, som framgår av den lämnaderedogörelsen, också skedde. Ombefogenheten för svensk myndighet att ingripa mot oljeutsläpp i svensktterritorialvatten Jag får tacka kommunikationsministern för svaret på den interpellationsom jag ursprungligen riktade till utrikesministern. Jag ansåg nämligen, närjag för en månad sedan väckte den fråga vi nu skall diskutera, att man frånsvensk sida visat alltför stor undfallenhet mot en sovjetisk fartygsbefälhavareoch hans sjöfartsministerium i samband med det sovjetiska fartyget 'grundstötning i svenskt farvatten. Nulyder slutklämmen i kommunikationsministerns svar: "Svensk lag stiftning - ger behörig svensk myndighet tillräckligt stöd för att vidta erforderligaåtgärder" för att, som det sägs tidigare i svaret, "hindra ellerbegränsa oljeutsläpp i svenskt territorialvatten". Därmed är frågan innepå kommunikationsministerns område. Och statsrådet avslutar med att säga atterforderiiga åtgärder vidtogs. Även efter att ha tagit del av del länga svaret vill jag säga: Såskedde icke. Jag delar inte kommunikationsministerns mening. Detframkommer av svaret jag fått att läktringen av den med sex skadade lasttankargrundstötia ryssen påbörjades först efter grundstötningen. 700-800 tonskulle enligt svaret ha läckt ut de närmaste timmarna efter grundstötningen.Men totalt - vilket inte sägs i svaret - läckte det ut dubbelt så mycket enligtuppgifter som lämnats av . Detta skedde manväntade på och senare utförde läktring, dvs. länspumpning av såväl skadade somtill största delen oskadade tankar. Skallvi kunna skydda vatten och stränder från oljeutsläpp måste snabbare åtgärdertill för att få stopp på utflöden efter det att en olycka hänt. 1sjölagen - som är internationell och där det för ryssar gäller i sak detsamma -sägs beträffande befälhavare: "Råkar fartyg i sjönöd, är befälhavarenskyldig att göra allt som står i hans makt för att rädda ombordvarande, fartygoch last. Han skall föranstalta om bärgning av fartyg och gods." Och detär just vad den ryske befälhavaren gjort. Jag citerar ur svaret: "Viddiskussioner med inblandade parter framkom att det sovjetiska tankfartygetTalsy, som lossade olja i , skulle kunna avgå till haveristen förläktring ." Ja, så står del i del svarsom kommunikationsministern läste Ombefogenheten för svensk myndighet att ingripa mot oljeutsläpp i svensktterritorialvatten Men inte var det välrepresentanter för svenska myndigheter som föreslog detta? Ungefär samtidigthade ju ett svenskt tankfartyg, av , som passeradegrundsiötningsplatsen, erbjudit sig att läktra. Det fartyget varklart för en sådan uppgift och väntade bara på order för att få utföra den.Othello är utrustad så att den med egna pumpar kunde ha tagit över Tsesis'olja, "frän topp". Men- och det är väl inte obekant för någon som intresserar sig för sjöfart -ryssarna anlitar här i och annorstädes alllid sina egna möjligheteratt bärga och assistera sina fartyg. Det flnns med i instruktionen försovjetiska befälhavare. Och det var den instruktionen som kapten på Tsesis följde. Han föranstaltade om bärgning. Och från svensksida följde man beskedligt efter, åtminstone efter olyckanoch litet till, alltmedan mer olja läckte ut. Efterett dygn kom så den sovjetiska tankern till platsen. Dä visade det sigall hon inte var gasfri och av säkerhetsskäl inte flck ta emot olja frånhaveristen. När jag hör det slår del mig: Varför tog svenska myndigheter intereda på en sådan sak medan Talsy låg i och lossade? Tilläts mankanske inte gå ombord i ryssen för att kontrollera ett sådant, i det här falletmycket viktigt förhållande? Sovjetiska Talsy kunde således inte användas förläktringen och fick lämna platsen längs sidan av Tsesis. Enligtkommunikationsministerns svar fortgick diskussionerna med fartygets befälhavaredärefter. Kapten stod på sig, och därmed gjorde han sin plikt. Om detinte gick att bli läktrad av det ena ryska fartyget sä kunde det väl gå mednågot annat. Men dä ansåg - och citerar jag svaret igen -"representant att han måste få möjlighet att självagera". Och så meddelade äntligen myndigheten beslut enligt 11 § lagen omåtgärder mot vattenförorening från fartyg. efter grundstötningen kundeman påbörja läktringen till ett annat fartyg. Och vilket då? Det nämns inte isvaret. Jo, det var svenska av , som erbjudit sina tjänster tvädygn tidigare. Jaghar i min interpellation sagt: "Dröjsmålet vid bärgningen blev den störstaanledningen till detta olyckliga, stora oljespill." Nästan triumferandesägs det häremot i det uttalande jag fått från statsrådet, att den störstadelen av den olja som kom lös vid var ute i sjön ett par timmarefter grundstötningen. Det har tidigare i svaret sagts att del kom ut 700-800ton olja närmast efter grundstötningen. Men läckte ut totalt. Jagciterar vidare ur svaret: "Utflödet avstannar först när jämvikt uppslårmellan oljan i de skadade tankarna och del omgivande vattentrycket.