prot · G10996 · 1977-12-31 00:00:00 — Men samma tekniska utveckling gör det ocksåmöjligt för oss att få fri tillgång lill de olika ländernas TV-kanaler. Alt dåav missriktad kulturell besserwissermentalitet försöka begränsa denna möjlighetinnebär dels ett omyndigförklarande av vårt folk, dels en misstro mot våragrannländer. Jagvill gärna erinra om vad sade i sin anförande om den enaståendemöjlighet som kan erbjudas de nordiska folken alt ta del av varandras språk ochkulturer. Del finns fortfarande myckel att göra när del gäller nordisktsamarbete. är vårt mest värdefulla organ för att stärka sådantsamarbete, och jag hoppas alt inte räddhågade svenskar skall försöka stoppa detkanske största nordiska projektet genom tiderna. () kort genmäle: Jag är helt medveten om att vår situation och vårt strategiska lägeinte möjliggör för oss all hastigt minska våra försvarsansträngningar eller alllägga ner vårt försvar. Jag är fullt på det klara med atl vi spelar enstrategiskt myckel viktig roll mellan stormakterna. Menjag vill också påslå att vi har kommit till en gräns när del gäller kostnadernaför försvaret, där vi måsle tänka oss för innan vi går vidare. Det gäller bl.a. en sådan kärnfråga som fiygplansutvecklingen, som ställer sådana ekonomiskaanspråk på vårt folkhushåll att andra alldeles nödvändiga frågor kommer ibakgrunden och trängs undan, om vi skall fortsätta som . Vi måste tahänsyn till dessa effekter, och jag kan inte vara positiv till en sådanutveckling. Detgäller alltså som jag ser del alt försöka dämpa våra rustningskostnader.Dessutom är del alldeles klart att ju mer aktiva vi är och ju större framgångvi kan fö för våra ansträngningar för en allmän nedrustning i världen, destomer hjälper vi oss själva. Tillsist vill jag säga alt det finns en definitiv koppling mellan vad vi gör självaoch hur vi agerar internationellt. Vi har en trovärdighet att försvara, och dentrovärdigheten kan nötas i kanten, om vi inte förslår dessa sammanhang. () kortgenmäle: Jag är glad att gjorde detla förtydligande avsin inställning. Anledningen till att jag ville kommentera hennes anförande varatt hon - om jag skrev av hennes ord rätt - talade om vår egen omställning tilllägre kapacitet. Det är ord som kanske kan tydas på olika sätt när mandiskuterar rustningspolitik. Jagvill vidare tro alt det inte föreligger några större åsiktsskillnader i fråganom vilka svenska åtgärder som behövs för alt garantera vår trovärdighet iinternationella sammanhang när det gäller nedruslningsarbetet. På den punktentrorjag atl vi är ganska överens. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt () kort genmäle: För tydlighetens skull vill jag sägaattjag, när jag talade om en dämpad kapacitet, avsåg försvarsindustrin. Jagvidhåller också min uppfattning på den punkten. Jag tror atl det är alldelesnödvändigt att vi vidtar åtgärder för att dämpa dess kapacitet. Vårt lands officiella syn på och deras strävanden harhiuills under 1960- och 1970-lalen präglats av etl ställningstagande till enutvecklingsprocess, som gäller ett samspel och en återkoppling mellannationellt oberoende, kontroll över de ekonomiska resurserna, en ekonomiskutveckling, där framstegens frukter fördelas bland alla medborgare, uppbyggandeav en jämnt fördelad social trygghet, utbildning, kulturell utveckling ochrespekt för och utveckling av politiska och civila rättigheter. I länder därdet finns ambitioner att arbeta på alla dessa områden kommer den stora fattigamajoriteten av människor aktivt atl delta i utvecklingsprocessen. Del är denförsta förutsättningen för alt kunna bryta underutvecklingens förbannelse. Denborgerliga regeringen har i ett arbetspapper, som UD har använt som diskussionspromemoriavid elt möte för utvecklingsfrågor och mänskliga rättigheter med de s. k.likasinnade staterna här i , tagit uppmänniskornas ekonomiska, sociala, kulturella, politiska och civila rättighetertill diskussion. Men det har man gjort på etl sådant sätt atl det finns skälatl fråga sig, om man nu börjar vara på glid bort från den utvecklingssyn somhar präglat bislåndspropositioner under 1960- och 1970-lalel, olika uttalandenav utrikesutskottet under en rad år om underutvecklingens problematik osv. UD:sarbetspapper behandlar de mänskliga rättigheterna så, alt en åtskillnad snarareän elt samband får prägla synen på å ena sidan ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter och å andra sidan politiska och civila rättigheter. Manunderstryker att det är svårt att kritisera fattiga länder, där människornasekonomiska och sociala rättigheter inte uppfylls. De politiska och civilarättigheterna betraklas däremot som något mera universellt. Där kan allakritiseras. Man understryker inte att politiska och civila rättigheter och t.ex. rätten till frihet från svält är av en sådan karaktär atl de i många fall Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt ärvarandras förutsättning och betingar varandra. Därigenom gör man del enligt minmening lätt att ge elt alibi för de regimer som bygger upp en ekonomiskutveckling som aldrig kommer folkflertalet lill del utan stannar hos ett privilegieratskikt, medan majoriteten blir kvar i hård fattigdom. En ekonomiskt och socialtorättfärdig politik kan då ursäktas lill skillnad från negativa ingrepp på detpolitiska rältighetsområdet. IUD:s arbetspapper sjunker över huvud taget diskussionen om ekonomiska ochsociala rättigheter efter hand undan. Det skall också sägas att de kollektivamänskliga rättigheterna, som också anges i FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna - nationellt oberoende, suveränitet över resurserna -över huvudlaget inte nämns, trots deras uppenbara betydelse för både de ekonomiska och depolitiska rättigheterna. Det räcker med att tänka på de länder sorn formellthar nationell självständighet men som ekonomiskt domineras av utländskaintressen, t. ex. stora multinationella företag. Kvarslår till slut bara en diskussion om de politiska och civila rättigheterna utansammanhang med de andra rättigheterna. Här blir plötsligenulrikes-deparlementet aktivt. Här diskuterar hur i-länderna skall kunnasamarbeta för att finna kriterier för att kunna kritisera brott mot politiskaoch civila rättigheter i . Det uttrycker början till en tendens ny hållning från gentemot , där i-länderna med somen drivande kraft skall agera betygsättare och, kanske med enförmyndaral-tityd, kollektivt bedöma prestationer. Molden här bakgrunden är det lält att förstå den tredje väridens starka reaktionermol planerna på en i-landsaktion, som också har diskuterats, under ledning avbl. a. för att bevaka civila, politiska och mänskliga rättigheter i dentredje världen. Ett skäl förden öppet negativa inställningen från u-ländernassida är att en sådan diskussion förs i begrepp och termer som döljer denavgörande utvecklingshämmande delen av i-ländernas förbindelser medu-länderna: de politiska, ekonomiska och ibland även militära interventionernalill stöd för egna intressen, som inte sällan främjas av regimer somundertrycker de ekonomiska och sociala såväl som de politiska och civila mänskligarättigheterna, och självfallel de multinationella i-landsförelagens roll närdet gäller att utnyttja kapitalbildning och låga lönenivåer. Enkollektiv i-landsaktion mot , där dessa anklagas för bristanderespekt för politiska och civila rättigheter, skulle om den kom till ståndockså kunna få en annan och mer oroande effekt. Den skulle kunna medverka tillatt skapa en illusion bland i-ländernas människor, nämligen atl de västligai-länderna representerar del rätta och goda i den tredje världen och att dettager en rält och kanske för framfiden också en plikt att ingripa till skydd förde mänskliga rättigheterna i den tredje väridens länder. I föriängningen av deresonemang som förs kan ligga en fara för atl politiska interventioner ochytterst även militära interventioner skulle kunna legitimeras eller i vart fallatl del skulle kunna skapas en grogrund, så alt marken bereds för förståelseför sådana interventioner. Diskussioner har sålundaförts om en kollektiv i-landsaklion, där framför allt harframstått som det land som har drivit frågan kraftigast. Jaghoppas atl det arbetspapper - den diskussionspromemoria - som har använts vidmötet med de s. k. likasinnade länderna i debatten om en samlad i-landsaklioninte blir officiell svensk politik; hardet inte varit del. I så fallskulle vi nämligen avlägsna oss långt från den syn på somjaginledningsvis berörde och som innebär atl vi stöder en bred utvecklingsprocess,som genereras och utgår från själva och där politiskt dellagande ochekonomisk och social utveckling för de stora folkgrupperna går hand i hand. Detenligt min mening mest absurda uttrycket har det tänkandet fått i etl nordisktmemorandum i Väridsbanken vilket har lagts fram . Där föreslogs attu-ländernas tillämpning av mänskliga rättigheter i lånesammanhang skullediskuteras inom en ram av det slag som jag nu skall visa här på skärmen ikammaren. Det diagram jag visar har ett koordinatsystem med dels en axel förmänskliga rättigheters "performance", som det står, alltsåu-ländernas prestationer i mänskliga rättigheter, dels en annan axel föru-ländernas prestation i ekonomisk och social utveckling. Det här systemet ärså noggrant utfört, att på denna karta över de ekonomiska, socialaoch mänskliga rättigheterna prickas in med två decimaler. Resultatet blir enuppdelning av "Economic Performance", "SocialPerformance", "Human Rights PerformanceAverageScoreAverage Economic and Social Score" - med tvådecimaler! Ett faktum är atl de i den nordiska Världsbankspromemorian anförsalt modeller av den typen skulle vara en bra begreppsmässig gmnd för dediskussioner som skall föras i Väridsbanken och hur frågan om de mänskligarättigheterna skall hanteras. Klarare än så kan det inte gärna uttryckas hurfel man kommer när man gör en åtskillnad mellan mänskliga, politiska osv.rättigheter å ena sidan och ekonomiska och sociala rättigheter å den andra. Jagvill fråga den om den har tagit ställning lill del slag avverklighetsfrämmande exercis som uttrycks i de nordiska ländernasVäridsbanksmemorandum,där en diskussion, som borde vara en diskussion omutvecklingsbehov, ersätts med matematiska räkneövningar som ger elt falsktintryck av precision. Vad man egentligen vill konstmera är elt gigantisktinternationellt betygssystem där i-länderna agerar som skolmästaraktigaförmyndare. Etlinternationellt organ där de mänskliga rättigheterna har diskuterats just pådet isolerade sätt somjag har kritisterat är IDB, den interamerikanskautvecklingsbanken, där bl. a. Carteradministrationens kampanj kring demänskliga rättigheterna förs isolerad från frågan om de ekonomiska och socialarättigheterna. Debatten om IDB borde ju främst handla om hur organisationenanvänder sina resurser i förhållande lill utvecklingsbehoven och möjligheternaatl med bankens pengar stödja - eller försvåra - en social, ekonomisk ochpolitisk utveckling för folkflertalet. De fakta som har kommit fram om bankensutlåningspolitik efter den stora riksdagsdebatten , då majoritetenbestämde sig för atl gå med i banken, talar emot det mesta av vad Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt den borgerliga regeringendå hävdade. , under den första lid i banken, harde rika länderna ökat sin andel av de nya lånen. , ochMexico har ökat andelen från av de nya lånen till 51 1977.Sex militärdiktaturer, som skyddar ekonomiska utländska och inhemska fåtalsinlressenoch som inte medverkar till vare sig ekonomisk, social, kulturell ellerpolitisk utveckling, ökar sin andelav IE)B-lånen under 1977.Argentina,,,,och har sålunda ökat sinandel av de nya lånen från 40 1976 till 46 96 Dådelta också aren handelspolitisk debatt, skulle jag vilja ställa en fråga tillhandelsministern. Men eftersom han inte är här får jag slälla den tillutrikesministern, som säkert också kan ge mig ett svar. Regeringen angavexportskäl föratt gå in i IDB. Mycket av argumenteringen byggde påatt kapitalinsatsen våren relativt billig premie föratt underiätta svenskexport i förhållande till de ökade exportinkomster som skulle komma genom eltsvenskt inträde i IDB. Nubara efteråt aktualiserar IDB:s ledning en ny påfy llnad avkapitalinsatsen, som för svensk del torde uppgå till ungeför samma storiek somden redan beslutade. Regeringen har inte redovisat detta för . Tvärtomhar man i budgetpropositionen sagt alt några nya kapitalinsatser inte varaktuella. Regeringen har understrukit atl kapitalinsatsen under lång lid skullebli blygsam, men redan efter elt halvår aktualiseras alltså inemot enfördubbling, som naturiigtvis helt kullkastar alla de kalkyler som vi vidIDB-inträdet fick över oss om exporleffekter och annat. år diskuterade den fördelningen av de nyakapitalinsatserna till banken med andra medlemsstater. Jag tycker atl det ärrimligt att regeringen för redovisar sin syn på de nya krav somställs på för elt IDB-medlemskap genom denna nya och tydligen alldelesoväntade kapitalpåfyllnad. Till vill jag säga atl när vi för relativt kort tidsedan gick in i IDB skedde det just mol bakgrund av atl vi skulle kunna öka vårexport. Men den tid som förfiuiit är kort, och processen i IDB ärganska långsam. Därför har projekt av det slag som vi förväntade oss kunnamedverka i ännu inte aktualiserats på det sätt vi lidigare trodde. Jag villdock understryka alt vi under den lid vi varil medlemmar i i hög gradkunnat påverka utlåningen till de länder som nämnde. En dellåneansökningar har dragits tillbaka. Så har skett när det gällt och ivissa fall även . Jagtror alt man redan nu kan konstatera att vårt arbete i IDB har haft en påverkannär det gäller frågor om de mänskliga rättigheterna. Men jag vill ocksåunderstryka att det är viktigt alt vi analyserar varje låneobjekl på etl sådantsätt, vilket också sker från regeringens sida, att vi fastställer vilka behovhos människorna som tillgodoses genom del lån projektet avser. Om vi kan stärkamänniskornas situation i etl land, vars regim vi ogillar enär den utövar förtryck, anser jagdetta vara elt bra kriterium för att rösta för ett sådant lån. Därföranalyserar vi varje lån myckel noggrant och kommer att göra så även framgent. Närdet sedan gäller del arbetspapper som åberopades vill jag uppmanalill ett studium av vad jag sade här i kammaren . Där slår klartangivet vilka ambitioner vi har när det gäller utvecklingsländerna: atl stärkaderas självtillii och deras oberoende samt atl tillvarata de mänskligarättigheterna i alla avseenden. Del går inte alt skilja de politiska ochdemokratiska rättigheterna från de ekonomisk-sociala. Det finns ett sambandmellan dessa, och detla samband kommer vi allt framgent alt hävda i våru-landspolitik såsom det också framgick av mitt anförande här . Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt () kortgenmäle: Jag lar fasta på vad utrikesministern senast sade om atl vi får se delpapper som lades fram på UD vid mötet med de s. k. likasinnade slaterma som ettarbetspapper och att det är utrikesministerns deklaration här i kammaren påförmiddagen som ger uttryck för regeringens politik. Jag lar det senasteuttalandel också till intäkt för alt vi inte behöver få se arbetspapperetstankar komma tillbaka i t. ex. regeringens bislåndsproposi-tion. Jag tarutrikesministerns uttalande som ett positivt besked om atl tankarna iarbetspapperet får stanna där och inte kommer atl föras in i denbiståndsfilosofi som regeringen skall slå fast i den proposition som kommer attläggas fram för . Oberoendeav vad den har strävat efter att göra i IDB kvarstår desiffror som jag nämnde. Av de nya lån som beviljats varilmed i IDB har andelen lån lill de militärdiktaturer som hårdast och fränastförtrycker de mänskliga rättigheterna ökat - inte minskat. Dessa länder har enstörre andel av lånen än de hade tidigare. Den dominerande delen avIDB-lånen går fortfarande till stora infraslruklurella projekt och liknande,som inte speciellt når ut till de fatliga folkgrupperna. Slutligenvill jag säga alt jag inte fött något svar på min fråga om den nyakapitalinsatsen till IDB. I budgetpropositionen talar man om den kapitalpåfyllnadpå I 300 milj. kr. som var aktuell . Man sägeratl banken inteföreslagit någon ökad insats från med anledning av den nu aktualiseradekapitalökningen. Regeringen har inte heller för avsikt att föreslå någon ökadinsats. Delta sades , men har ju IDB:s ledningtagit upp krav på ökad kapitalinsats. Den har deltagit i diskussionermed andra stater om fördelningen av dessa kapitalinsatser ochäven den svenska kapitalinsatsens storiek. Det vore rimligt atl fickelt besked på den punkten. Det lär vara fråga om en fördubbling avkapitalinsatsen. Eltklariäggande har betydelse med tanke på den argumentering som regeringen fördeinför förta året, då man framhöll att det var biligi att gå in i IDB- det gällde en liten kapitalinsats. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Regeringen har inte ännu diskuterat den fråga som nysstog upp. BJÖRNMOLIN (fp): Slutdokumentet från konferensen om säkerhet och samarbete i iHelsingfors 1975 har getts olika tolkningar. En del har betraktat den slutligaregleringen av förhållandel mellan staterna i sedan andra väridskrigetsom det centrala i dokumentet. Andra har sett avsnittet om samarbete i fråga ommänskliga kontakter som det viktigaste och mest framåtsyftande. Det har gälltvidgade möjligheter till kulturellt och vetenskapligt samarbete men kanske ifrämsta rummet rätten till personliga kontakter t. ex. mellan familjemedlemmar.En konkret punkt i slutdokumentet gäller rätlen till återförening av familjer,där de i säkerhetskonferensen deltagande staterna förbinder sig att snabbt ochutan byråkratiska hinder samverka till atl familjer som så önskar kanåterförenas, t. ex. genom att ge utresetillstånd. Detvar en självklar förhoppning att dessa utfästelser skulle leda lillförändringar i de stater som på olika sätt sökt förhindra familjekonlakter ochfamiljeåterförening. Vissa åtgärder har också vidtagits. Möjligheterna förpersoner i med anhöriga i alt besöka dessa anhöriga harnågot förbättrats. Elt litet större antal judar i med önskan all lämnalandet har tillåtits göra del. Trols detta måsle vi konslalera alt deförändringar som förutsattes i slutdokumentet vid säkerhetskonferensen iHelsingfors på många håll har uteblivit. Närdet gäller rätten tillfamiljeåterförening kan del vara tillräckligt att påminna om de uppmärksammadefallen Sharansky och Agapov, där sovjetryska myndigheter hindrat AnatolySharansky och Valenlina .\gapovaatl lämna och därmedåterförenas med sin hustru resp. make. Moldenna bakgrund är resultatet från uppföljningsmötet till säkerhetskonferenseni nedslående. Efter överiäggningar kunde konferenseninte enas om några konkreta åtgärder för att föra vidare det arbete på ökathumanitärt samarbete som hade slagits fast i Helsingfors-deklarationen. Det äruppenbart atl det här är som inte velal gå vidare och ge konkretinnehåll ål denna punkt i . Från både Förenta staternaoch har funnits en villighet att nå lösningar som kunde accepterasav alla i säkerhetskonferensen deltagande stater. Ansvaret för det relativa misslyckandeti faller därför icke på väststaterna. Sverigehar i aktivt verkat för konkreta resultat av uppföljningsmötet ochsökt finna samlande lösningar, ulan nämnvärd framgång. Trols detlamåste vi fortsätta våra ansträngningar alt med somgmnd stärka de mänskliga rättigheterna i alla de stater som deltog iHelsingforskonferensen och som undertecknade slutdokumentet. Arbetet på attsäkerställa yttrandefrihet, religionsfrihet och rörelsefrihet i de enskildastaterna får inte avstanna på grund av misslyck- Det ärvår skyldighet alt aktivt spåra upp och påtala brott mol de mänskligarättighelerna var dessa brott än sker. Vi måste därför långt före nästauppföljningskonferens i agera för att de utfästelser om vidgademänskliga rättigheter som gjordes i också förverkligasav de stater som deltog i konferensen. har alltid haft som en huvuduppgift att värna om demänskliga rätligheterna, både inom medlemsländerna och inom som helhet.Denna tradition upprätthålls inom somoavlåtligt granskar påstådda brott mol de mänskliga rättighelerna ochuppdykande antidemokratiska tendenser inom medlemsländerna. Om ett par veckorhålls etl symposium i om de utompariamentariska krafternas roll i demoderna demokratierna. Där kommer exempelvis det danska Glistmppartiets budskapatt nagelfaras. Det tyska yrkesförbudet är elt annat spörsmål som vid olikatillfällen diskuterats inom den pariamentariska församlingen. Portugaloch har blivit medlemmar av . Under hela den lid dåden portugisiska revolutionen pågick följde den parlamentariska församlingennära utvecklingen i . På motsvarande sätt har utvecklingen i Spanienunder sista år och därefter följts av . Församlingenyrkade för etl halvår sedan att skulle väljas in i Europarådettrots att den nya demokratiska konstitutionen då ännu inte var utarbetad.Skälet till inval på detta tidiga stadium var alt alla i del nyvaldaCortes deltagande partierna och icke minst oppositionsledarna ochSantiago Cartillo försäkrade oss om sin tilltro till den spanska demokratinsframtid och vädjade till om stöd under en känslig övergångstid.Utvidgningen av demokratiska gemenskap till den Iberiska halvön ären stor framgång för demokratin. Ett tragiskt inslag i arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter iEuropa är händelserna på . avgav för de mänskliga rättigheterna en rapport till ministerkommitténangående påstådda brott mol mänskliga rättigheter på . Denna rapport hartyvärr stannat hos ministerkommittén, som inte har kunnat nå fram till ettbeslut om rapporten. Man har inte ens - trots upprepade påtryckningar från denpariamentariska församlingen - velat offentliggöra rapporten. Jag tror altSverige har verkat för ett positivt beslut i denna fråga i ministerkommittén,men vi får inte förtrollas i vår bevakning framöver av händelserna på Cypern.Just den av mig tidigare nämnda familjeåterföreningsfrågan, som är ett viktigtinslag när det gäller de mänskliga rättighelerna, har också relevans iCypernfrågan. Måhända kan regeringsförändringen i och de upptagnasamtalen mellan och ge anledning lill vissa förhoppningarhärvidlag. Enannan grundval för är den europeiska solidariteten och visionen aven alleuropeisk union. Debatterna i påverkas därför i hög grad avskeendet inom EG och av relationerna mellan och övrigaEuroparådsländer. Utrikes-,h andels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt EG:sekonomiska och politiska tyngd är uppenbar. I FN uppträder EG ofta som eltblock. I ESK-förhandlingarna höll länge en gemensam linje. Otvivelaktigtblir de små staterna ännu mindre när de slora blir färre men större. Vilkenblir då framtid, och vilken framtid i det här sammanhanget har deländer som slår utanför EG? Tre stora frågor dominerarframlidsdiskussionerna i EG: 1. direktvalen till ; 2. utvidgningen av Gemenskapen till atl omfatta ocksåde tre sydeuropeiska länderna , och ; 3. den monetära unionen. Avdessa är direktvalen den fråga som ligger närmast sitt förverkligande. Om eltår beräknas del nya komma att väljas genom direkta val i deolika medlemsländerna. En del tror att Europarådels pariamentariska församlingdå kommer att få ännu svårare alt konkurrera om intresset med EG-parlamentet.Själv är jag försiktigt optimistisk för del, i varje fall sålänge Europapariamentel inte får vidgade beslutsbefogenheter. Vivet inte med säkerhet om de nu aktuella strävandena atl bygga ut denEuropeiska Gemenskapen politiskt kommer att krönas med framgång. Men med denlivskraft EG trots allt har haft vore det oklokt att inte räkna med enfortsatt ekonomiskt-polilisk integration. Vilkaskulle då konsekvenserna härav bli för och för vårt deltagande i deteuropeiska samarbetet? Och vilka blir konsekvenserna för ? Medrisk för att klassificeras som optimist menar jag alt även om vår rörelsefrihetinskränks har vi anledning atl se framtiden an med tillförsikt. Vi utnyttjarredan nu möjligheterna atl genom särskilda arrangemang delta i skildasamarbetsprojekl tillsammans med EG.