prot · G10998 · 1977-12-31 00:00:00 — ex. 20-kronan lill äldre arbetskraft. I del här fallet rör det sig om stora,välkonsoliderade privatföretag, av vilka en del också kan höja utdelningen bl.a. på grund av tekosiödel. Men tydligen är det skillnad på lorl och panrtkaka.herr Nyhage. När del gäller slalliga förelag vill inte vara med omatl subventionera, mert när del gäller privala storföretag är del enligt honominte fråga om snedvriden konkurrens. HANS NYHAGE (m) kort genmäle: Bedömningen om lorl och pannkaka överlåter jag helt åt . Beträffandekonkurrensfrågan och de selektiva åtgärderna vidhåller jag atl seleklivaåtgärder medverkar till att snedvrida konkurrensen. De nedläggningar som nuäger rum beror ju till betydande del just på att den tidigaresocialdemokratiska regeringert drev ert politik med selekliva inslag. Denpolitiken bär lill betydande del skulden för vad som under de senaste årenskett på tekoområdet. Sedanvill jag bara beträffande insatserna för SweTeco erinra om att vi hardeklarerat i vår motion atl vi inte motsätter oss vad som sker. Vi haremellertid villkorat anslaget på vissa punkter, och vi har ansett all detfinrts skäl att skynda långsamt när det gäller hela beloppet. Vi har alltsåtillstyrkt en halvering och avser alt invänta en redovisning av utfallet avverksamheten innan vi är beredda atl gå vidare. m. m. GÖRDISHÖRNLUND (s) kort genmäle: Sanningert ärju när del gäller konkurrensen, att den alltmer ökadeirttportert ulgör den mest förödartde konkurrensen mol de svensklill-verkandelekoföreiagen. Den konkurreusert står också en mycket stor del av desvenska tekoföretagen bakom, genom att de knappast har någon egen svensktillverkning utan fungerar som rena handelsbolag med importvaror eller egentillverknirtg utomlands. Jag skulle kunna nämna en rad företag, men allrasenast hardet gällt , , AB TextilfabrikenMerkur m. fl. Trols delta får även de här förelagen tekoslöd i olika former.Jag skulle närmast vilja fråga: Närskall regeringen göra något åt detta? Detskulle verkligen vara skäl atl stoppa den verksamhet som innebär att man gerstatsstöd för alt vi skall föriora ännu fier arbetsplatser i vårt eget land. HANSNYHAGE (m) kort genmäle: Men det ärjust precis därför som vi i vår motion har sagt att vi intevill vara med om an statsmedel till SweTeco används för etablerirtg utomlands.Jag är övertygad om att och jag är helt överens på den punkten. Jagdelar alltså uppfattning atl den ökade importen innebärenmycket allvarlig konkurrens lill den svenska tekoindustrin. Det sade jag ocksåi mitt anförande, vilket jag vill erinra om. Tredjevice talmannen anmälde all anhållit all till protokollet föantecknat att hon inte ägde rätt till ytteriigare replik. Den här debaltert har pågått lärtge , och argumerttert för och emotutskotlsbelänkandet har haglat om varandra. Jag skall därför nöja mig med attgöra några korta kommentarer i anslutning till en del av de frågorsom tas upp ibetänkandet. Ulskoitsbetänkandetsbeskrivning av lekoutvecklingen är trots sin korthet både talande ochskrämmande. Halveringen av antalet sysselsatta under en Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, m. m. och en mer änfördubblad importvolym utgör bevis för en bister tekoverklighel. Detdrastiska i utvecklingen förstärks av atl importökningen ochsysselsättningsmirtskningen har gåll alll snabbare . Detär uppenbart alt de ålgärder som vid olika tillfällen under1970-lalet beslutat om visserligen varil välmenande, men tyvärr intetillräckliga för atl hindra ert fortsalt rtedgång. Beträffandeden grundtexiila tillverkningen har beslut redan föttats i avsikt atl iryggaförsörjningert i härtdelse av etl beredskapsläge. När del gäller konfektionensade handelsministern och även industriministern atl produktionsnivån än sålänge är tillräcklig från beredskapssynpunkt. Ulskottet understryker uttalandeli propositionen 42 att del är nödvändigt atl följa ulvecklingert, så atl man ilid kan sätta in erforderliga åtgärder för att trygga försörjningsberedskapen, bl.a. genom att bromsa nedgångert innan produktionskapaciteten går ned lill, somdel heler, kritisk nivå. Den långsikliga plan, som enligt propositionen ochutskottet skall upprättas för att utvisa hur försörjningsberedskapen skallkunna upprätthållas på olika delområden, bör kunna bli elt värdefulltinstrument för besluten i den frågan. Utfallet av de lextilförhandlingar somförts med lågprisländerna i bör också göra del någol lättare för tekoi . Somjag ser det är emellertid inte den ena eller andra nivån på vårförsörjningsberedskap del mest akuta problemet. 1 stället är denfortsatta nedgången av sysselsättningen inom teko det helt överskuggandeproblemet. Det blir än mer besvärande, eftersom nedgången hotar den totalasysselsättningen - i varje fall i men även i delar av Norriandoch på många andra ställen. I t. ex. är fortfarande bortåt tvåtredjedelar av alla industrisysselsatta verksamma inom teko. Behandlingen avpropositionen 73 om statliga textil- och konfektionsföretag måste framför alltske just mot bakgrund av dessa förhållanden. Närdet stora konfektionsföretaget gick i konkurs utgjorde det etl direkthot mot sysselsättningen för mer än 1 200 sysselsatta i och . Kravetpå insatser för all rädda arbetstillfällena har etl utomordentligt starkt stödi hela , och jag är säker på all så är fallet även i Norrlandoch på andra håll. Jag är också övertygad om atl de allra fiesta i del härläget accepterar att insatserna sker genom att staten via gårin och lar ägaransvar även för , liksom lidigare för bl. AB Eiser ochSweTeco AB. Närdel ändå inom framför alll konfekiionsföretagarkrelsar förekommer elt utbretttvivel på staten som tekoförelagareoch kritik mot beviljandet av de skattemedelsom det nya företaget kräver, bygger detta på erfarenheter av tidigareselektiva stödåtgärder inom lekoområdel. Om slödet får en otillfredsställandeutformning, riskerar man nämligen att med de insatta åtgärderna göra dagensredan bekymmersamma produklion fören rad företag än svårare, så besvärligmåhända att de inte klarar konkurrensen med de statsunderstödda företagen ulantvingas lägga ned verksamheten. I värsta fall kan detta innebära all sysselsäliningsproblemenbara fiyiias från ett förelag till ett Jag tror nu inteatt man kan undvara selektiva insatser, men man för vara uppmärksam på riskernaoch försöka att göra dem så små som möjligl. Frånde arbetstagare som alltjämt verkar i de berörda företagen kommer ett annatslags kritik. De menar att övergångstiden är för kort och alt de statligainsatserna är otillräckliga föratl del nya förelaget underen tvåårsperiod skallkunna fasas in i marknaden med tillfredsställande lönsamhet. Del finnsonekligen en betydande risk att deras kritik kan komma atl visa sig befogad. Propositionen,och även utskottets majoritet, har försökt göra en motiveradavvägning mellan kraven på konkurrensneutralitet och rimlig övergångstid fördennya koncernen. Man kan dock inte utesluta att de neddragningar avsysselsättningen som den statliga tekokoncernen måsle göra för att komma iföretagsekonomisk balans blir av sådan omfattning att manav arbetsmarknadspolitiska skäl kan behöva föriänga omställningsperioden ochall det i så fall kommer att krävas extra medelstillskott. Idet sammanhanget finns del all anledning att understrykaarbetsmark-nadsuiskotteis och näringsulskoltets uttalanden om alt samhället harett ansvar för atl den omvandling som lekonedgången innebär sker på elt sådantsättanden medför ett minimum av påfrestningar förde människor, orter ochregioner som berörs. Boråsoch har ett besvärande arbetsmarknadsläge . GördisHörnlund redogjorde grundligt fördetia. Del finns 1 800 arbetslösa, ochbortfallet a v sysselsättningar kan beskrivas så, atl det inom Boråsområdel istort sett har försvunnit tre-fyra tekosysselsältningar sedan 1970.Regering och riksdag har i olika sammanhang uttalat sin förståelse försituationen. Delar av har förts lill den grå zonen, ochdelegationer har tillsatts föratt på olika sätt hjälpa till. Men än så längehar vi sett väldigt litet av konkreta insatser för sysselsättningen som sådan iområdet. Del är dags alt det sker någonting mer påtagligt, som kan bevara ochdiversifiera sysselsättningen i . Den nya slalliga tekokoncernenklarar inte den uppgiften. Det behövs andra insatser. Jag ber altfö yrka bifall till utskottets hemställan. m. m. (apk): Det hinner sägas mycket under en sådan här lång debatt. alt vi klarade sysselsättningen fram lill 1976, och jag vill inte sägamer än alt det verkligen är en sanning med modifikation. Men gäller det juinte det förfiuina utan dagens brännande problem. framhöll också att det enda godtagbara målet försysselsättningspolitiken är atl varje människa kan känna trygghet ochgaranteras den viktigaste mänskliga rättigheten, nämligen rätlen lill arbete.Den borgerliga regeringen har verkligen ingenting all skryta med i delavseendet. Var har de borgeriiga alla de nya jobb som skulle skaffas fram? Försörjningsberedskapenpå leko-området, m. m. dag-för vilken gång i ordningen vel jag inte-går man in för åtgärder för atlskaffa fram ännu flera arbetslösa. Det ärju sanningen. handlar det om ettpar lusen, utan alt sysselsättningen garanteras på något annat sätt. Det talasmycket om konkurrensen, som inte för snedvridas osv. HansNyhage sade atl de pengar som anslås måste vara villkorade och omgärdade medkontroller. Han tyckte också att det var fråga om för myckel pengar. Men manhar inte protesterat på moderat håll när det har östs in pengar till alla deprivata skojare som har lovat garantera sysselsättningen iVästerbotten och andra delar av vårt land och sedan stuckit i väg och lämnatbygderna utan sysselsättning, utan ansvar för hur den skall säkras. Då har delinte gjorts några invändningar. Dettalas i om skrymta re och fariséer, och jag tycker verkligen alt detpassar bra in på en del i denna församling. Här handlar det om omsorgen om dekapilalägande och ingenting annat, och då är det bättre att säga det på engång. Vidiskuterar nu en bransch som befinner sig i djup kris. Jag vill påstå att denkrisen i stor utsträckning är självförvållad. Ettsnävt privat vinsttänkande harpräglat branschen. Man har investerat utomlands i stället för i . Underde många goda åren tog familjeföretag och aktieägare ut slora vinster i ställetför atl investera för en framtida utveckling och konsolidering. FamiljeförelagetAlgots, som har cirkulerat i denna debatt, var en guldgruva förklanen. Man har investerat utomlands och pungslagit staten på oerhörda belopputan atl garantera sysselsättningen. Det är etl groteskt exempel på hur detgått till. Delär också klart atl situationen inom konfeklionsinduslrin inte kan skiljas frånden allmänna ekonomiska kris som präglar kapitalismens ekonomiska system istort och som drabbar också vårt land. Det finns nämligen ett samband mellankrisen i samtliga industrigrenar, som det finns strukturellaskillnader. Det gemensamma kännetecknet är tilltagande exporisvårigheter ochminskad inhemsk konsumtion. Det beror också på den borgeriiga regeringenspolitik att minska köpkraften, kvalitetsförsämringar på produkter och nedgångi sysselsättningen. Närdel gäller exportsvårigheterna och den därmed sammanhängande nedgången anförsdet höga kostnadsläget som orsak. Det blir för höga priser på exportmarknaden,säger man. Det är klart alt nedskrivningarna av kronans värde inte bidragitlill att förbättra situationen; tvärtom har den förvärrats. Exportpriserna harinte sjunkit, men importen har blivit dyrare. Men irois alll: svensk teknik ochsvenskt kunnande står på en hög nivå också inom den här sektorn. Ändå harkvaliteten på produkterna sjunkit. Vi har kommit efter i kvalitetshänseende.Det är en iakttagelse som bekräftas av många samtal med folk också inomtextilindustrin. Alt sälja på kvalitet på samma sätt som tidigare går inte.Utvecklingen i den övriga världen har inte stått stilla. Arbetslönensstoriek har av fiera talare angetls som en av huvudorsakerna till branschensproblem. Anden tillsammansmed framställningstiden haren betydelse ärsjälvklart, men alt dra slutsatsen att det beror på arbetslönerna vågar jag påstå ärfelaktigt. Alla vel ju att den i produkten nedlagda lönekostnaden inte ärdetsamma som varans försäljningspris. De större kostnadsbitarna i varan rår deanställda inte över. De hanteras genom beslut i förelagens ledning eller bakomstängda bankdörrar. Det är den lönsamhets-filosofi som innebär alt arbetslönenbildar underlaget och att övriga kostnader läggs på arbetslönen i form av andratillägg, däribland vinsten. Dethär leder lill en sländig jakt på lönekostnader, oavsett om dessa endastrepresenterar en eller några tiondels procent av produktens försäljningspris.Mot den bakgrunden har det genomförts enorma kostnadsjakter kring den direktalönen, ständiga rationaliseringar har gått ul över arbetskraft men också överprodukternas kvalitet. Nödvändiga arbeten har rationaliserats bort, idéer ochuppslag lill förändringar och uppkomst av nya produkter har inte kunnatgenomföras. Det har hämmat den här branschens naturliga ulveckling, och det harställt efter andra länder, inte minst på kvalitetens område. Detkapitalistiska profitlänkandet bär skulden. Textilindustrinhar ju präglats av dessa förhållanden samlidigl som särskilda problem harfunnits. Det skall inte bortresoneras. Importen av textilier har gynnats av attimportpriserna legat på en jämfört med låg nivå. I detaljhandelnförekommer vissa skillnader mellan textilprodukter tillverkade i ochimporterade. Men prisskillnaden är inte alltför stor. Det kan var och enförvissa sig om när man går ut i detaljhandeln. Konsumenterna har endast imarginell grad kunnat tillgodogöra sig de billigare produkterna. Därför harimporten blivit en mera lukrativ afför för företagen än att tillverka svenskatextilier. Kapitalet har följt sin väg och vandrat ul från den mindre lönsammatillverkningen och in i den betydligt mindre lönsamma importen. Desenaste årens utveckling inom svensk tekoindustri bestyrker detta. Bristen påinvesteringskapital har blivit alll större . De statliga insatserna,gjorda ulan den kontroll som Hans Nyhage efterlyser, har inte kunnat förhindradenna negativa trend. Dåmåste man slälla frågan: Skall vi inte ha en svensk textilindustri? Skall viresignera inför den misskölsel på området som vi harbeviilnal underen rad år? Självfalletskall vi ha en svensk textilindustri. föreslår regeringen i propositionen 73att en slatlig tekokoncern bildas under Statsföretag. Motiveringen föret!samordnat och utökat statligt ägande är att det i vissa fall är oundvikligt, ominte för samhället betungande kapitalförstöring och arbetslöshet skall uppstå.Del här ärju en riktig värdering av lägel, som också kan utlryckas i andra ord,nämligen all dithän har en betydande del av den privatkapitalisliskaproduktionen inom branschen kommit . Detanförs också att rekonstruktionen av de nedgångna företagen och bildandet avden statliga tekokoncernen kan innebära risk för snedvridning av konkurrensengentemot andra företag. Det ämnet harju också andra talare här spunnit på. Redanav den anledningen får den statligt rekonstruerade koncernen begränsningar somkommer atl verka hämmande för utvecklingen. Försöijningsbered -skapen på lekoområdel, m. m. Försöijningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. det lågt tilltagnaanslaget för rekonstruktionen och riktlinjerna för en ylteriigare neddragningav anställda. Vianser på vårt håll alt behöver en textilindustri. Enligt vår mening kanen rekonstruktion av de nedgångna förelagen bara företas på en enda bestämdgrundval, nämligen behovet. Vad det gälleräratl fö lekoindustrin av vanstyre. Attrekonstruera och bygga upp en statlig stark textilkoncern efter samma principersom de som har brulit ner branschen är naturliglvis omöjligt. Det fordras nyagrepp, som inte bör hindras av gamla former och bevarad konkurrenssnedvridning. Arbetarpartietkommunisterna anser att målsättningen bör vara att uppnå en produktion sommotsvarar den sysselsättning som fanns vid de olika enheterna . Det ärnödvändigt, om man vill uppfylla målsättningen att kapitalförstöring skallkunna undvikas. Det finns arbetskraft, och sysselsättningen behövs. Vianser atl vissa nedskärningar av nuvarande import bör göras för atl tryggadenna målsättning. Importen av produkter som gränsar till det statligaföretagets egen produktion skall företas genom den statliga koncernen. Därmedkan en stabilisering av förhållandet mellan den inhemska produktionen ochimporten åstadkommas. Avgränsningsfrågorkan möjligen uppkomma mellan andra företag och importörer men för lösas såsnart den rekonstruerade koncernens inriktning fastställts. Vianser atl i principerna för del statliga tekoförelagel skall ingå en strävanatt öka exportandelen genom atl kvaliteten höjs. kommerkvalitetsfrågorna atl fö större betydelse än . Slit- och slängperioden gårmol sitt slut. Kvalitetskraven kommer alt stiga både när det gäller deninhemska konsumtionen och när det gäller de varor som går på export. Detekoprodukter som vi behöver och som kommer alt utnyttjas inom den offentligasektorn,sjukvården och försvaret, samt inte minst de skyddskläder somproduktionen erfordrar måste vara av hög kvalitet. Delfinns en betydande inhemsk marknad. Den statliga lekoindustrin måste ges en rejälchans, ulan hinder av den rädsla för s. k. konkurrens-snedvridande åtgärder sompropositionen och en rad talare här har gett uttryck för. Viär motståndare till de nedskärningar inom branschen som förbereds. Problemenkan och måste lösas på annat sätt, och vi har i motionen, och jag har i någonmån i mitt anförande, försökt ange några riktlinjer för hur uppläggningen påsikt måste vara för atl vi skall kunna klara branschen och tryggasysselsättningen. Vihar i första hand föreslagit etl medelstillskoti på 300 milj. kr. i stället förregeringens 145 milj. kr. Förslaget ställs inte därför atl vi tror attbranschens problem med detta, utan det ställs i syfte alt förhindraavskedanden , framförallt ibygder som verkligen ropar efter sysselsättning. Visäger i samma motion att en minimimålsätlning för tekokoncernen bör vara attarbetsstyrkan inte understiger antalet anställda vid de olika enheterna När man undersökerhur del ser ul på de orter som är aktuella för nedskärningar finner man attuttrycket minimimålsätlning är väl valt. måste den statligatekokoncernen ges stora möjligheter till ulveckling. Jagvill, herr talman, yrka bifall lill de i motionen 345 ställda yrkandena. HAGARNORMARK (s): Vilken betydelse lokaliseringen av tekoindustri till Väster-botlen hadeför sysselsättning och framtidstro, inte minst bland kvinnorna, behöver jaginte åter upprepa; del harjag framhållit i denna kammare.Jag kommer därför att uppehålla mig vid del nuvarande arbetsmarknadslägel. AlgotsNord är etl typexempel på etl företag som fått utomordentligt stöd frånsamhället och i gengäld lovat sysselsättning åt många människor. Handelsministernironiserade över den gamla regeringens förmåga all uppehålla sysselsättningen.Men beträffande vill jag säga att företaget inte redovisade någraproblem . efter det atl vi fått en borgeriig regering sadeägarna alt man skulle lägga ned alla sina företag. Närdet stod klart att företagel inte skulle fullfölja sinaåtaganden, krävde vi att staten skulle gå in med större ägarengagemang, vilketvi menade skulle ge större trygghet ål de anställda. Detta krav avslogs av denborgeriiga majoriteten. Denmodell som föreslås -ett statligt företag som har i uppdrag att på kort tiduppnå lönsamhet, även om detla medför att många människor friställs - kan viinte godta. De som friställs har små möjligheter att få annan sysselsättning.Risken att bli utan arbete är stor. 1fjol, när halva arbetsstyrkan vid Skellefieenhelen fick gå, inrättadearbetsförmedlingen en särskild verksamhet vid Algois Nord. Totalt friställdes187 personer. Av dessa har 52 erhållit anställning för längre eller kortarelid. 16 är inte aktuella just nu på grund av graviditet, sjukdom elleravflyttning. 43 personer är under utbildning, men ingen av dessa har löfte omarbete efter avslutad utbildning. Återstående 56 personer är aktuella föromedelbar placering. Dettotala antalet arbetslösa kvinnor som är aktuella för omedelbar placering iSkellefteå är 1 035 mot 839 . Därtill kommer alla övrigasom önskar arbete. Arbetsförmedlingen räknar med alt 2 900 kvinnor är bereddaatt ta ett arbete om det finns. I är 114 arbetslösa mol 66 förett år sedan. Antalet arbetslösa ungdomar är i 455 mot228 och i 97 mot 72 . Därtill kommer de arbetslösa männen.Jag har vall all särskilt redovisa kvinnor och ungdom eftersom de gruppernadrabbas i första hand. Trotsnära nog en fördubbling av beredskapsarbetena och trots fyllda AMU-centra ökararbetslösheten. 1 sysselsattes vid 72 ungdomarunder i beredskapsarbete, nu är siffran 97. 1 är motsvarandeantal 300 mot 150 . Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, ni. 7Riksdagens protokoll 1977/78:98-100 m. m. Hurdel äratt vara arbetslös ullrycks kort och gripande i följande rader somjagciterar urett brev jag fått: "Känner mig ganska rastlös. Man förintasen bit i taget. Detla blir hemskt för folket. Arbetslöshet - socialmisär." Vikan inte acceptera atl enheterna i läggs ned utan atl någonalternativ sysselsättning skymtar. Ser vi bara på , där etl stortantal personer redan nu väntar på jobb och ytterligare 200 skullefriställas-och det finns små möjligheter all ge dem jobb - så förstår vi altdel är allvariigt. En nedläggning av Algolsfabriken i skulle, somLilly sade , innebära en katastrof Det skulle betyda ettdirekt och indirekt skattebortfall på ca 2 milj. kr. Atl slälla drygt 100människor utan arbete får i samma betydelse som det skulle få för Göteborgalt föriora 5 000 jobb i etl enda svep. Det har alltså samma effekt i Lyckseleatl lägga ned som det skulle ha i om man lade ned tvåtredjedelar av där. kommun har till slor del byggt upp sinservice med anledning av etablering där. Jag tror all jag kan garanteraatt kommunerna i milt län, för varje arbetstillfälle som de räknar med allkunna få, helhjärtat har ställt upp när det gällt byggande av bostäder,barnomsorg osv. 1 finns inte arbete inom pendelavstånd. Det är tiotalsmil lill nästa tätort. Imotionen 1306 har vi s-ledamöter från krävt en plan förtekoindustri. Vi har krävt atl samhällsekonomiska och sociala hänsyn skall varavägledande vid omstruktureringen av samt atl ingen inskränkning fårske innan de samhällsekonomiska konsekvenserna av en sådan förändring meraingående belysts. Vi kräver vidare alt Statsförelag skall få i uppdrag alt isamråd med de fackliga organisationerna vidta kraftiga åtgärder för alt hittaalternativ produktion. Inomfacket har bedrivits etl intensivt arbete för alt hitta uppslag lill alternativproduktion, och de anställda ansåg sig ha medinfiytande vid omstruktureringenav . Då upplevdes del särskilt beklämmande atl industriministern ibrev till den dåvarande ledaren för programgruppen för nya skrev atl detvar glädjande att facket var med på en föreslagen förändring som skulleinnebära att 700 anställda skulle komma att friställas. Att de fackligaföreträdarna skulle ha gått med på att hundratals kamrater blir ulan arbetefaller på sin egen orimlighet. Vi har hos de anställda vid , bland vilkamånga tidigare inte hade någon vana vid arbetsliv, fått bevittna ett fackligtmedvetande, en solidaritet och en imponerande vilja att på allt sätt medverkatill en bibehållen sysselsättning. Eftersomvi fåll många arbetstillfällen till länet genom den gamla regeringensregionalpolitik var vi vana vid all med förtroende vända oss lill statsrådenoch få gehör för problemen i våra kommuner. Det är betecknande atl ingen av deborgeriiga ledamöterna från på befunnit sig i kammaren.Ej heller stöder de oss i diskussionen. Det är vi på Västerboltensbänken ganskaensamma om just denna dag. Från andra län har borgeriiga ledamöter yttrat sigav och till om vikten av sysselsättning och om olika lösningar. Men harlyst fned sin frånvaro. Jagtycker då atl jag kan ta upp en sak i valtidning i infördel senaste valet. Jag fick tidningen i min hand . Där talas del bl.