prot · G10954 · 1977-12-31 00:00:00 — Förslagetinnebär att naturresursen Jord i vårt land skall helt och fullt utnyttjas tillhögsta möjliga produktion, alltså i enlighet med allmänt vedertagna principerom bästa möjliga hushållning med våra naturresurser. Vidare är ett huvudsyftemed jordbrukspolitiken all tillförsäkra dem som är sysselsatta inom Jordbruketi alla delar av landet en ekonomisk och social standard som är likvärdig medden som uppnåtts av jämförbara grupper. Vidare bör jordbrukspolitiken ha lillmål all tillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång lilllivsmedel av hög kvalitet och till rimliga priser. Destatliga insatserna bör främja jordbrukets rationalisering genom uppbyggande!och vidmakthållandet av rationella familjeförelag. De ekologiska ochmiljömässiga aspekterna bör beaktas, liksom folkhälsans roll. Jordbruketges en sådan inriktning att Jordbruket och därtill knutna verksamheter kanmedverka i en aktiv regionalpolitik. Enspeciell tyngdpunkt lägger regeringen i sitt förslag vid solidaritetsfrågan,där man nu klart säger ifrån att jordbrukets sysselsattaskall ges möjlighet att bli fullvärdiga medlemmar av välfärdssamhället Det ärockså därför man så starkt markerar nödvändigheten av alt deras socialastandard förbättras. Dessaoch övriga nya riktlinjer är myckel välformulerade i proposition nr 19, vilkenulskottsmajoriteten lill alla delar tillstyrker. För tids vinnande vill Jag idetta anförande begränsa mig till att instämma i regeringens definitioner ochförslag till tolkning av huvudsyften och målsättningar. I övrigt hänvisar jagtill proposition nr 19. Däreftervill Jag försöka redovisa de motförslag eller kompletterande förslag som väcktsav ledamöter, speciellt i de fall då dessa förslag lett tillreservationer. Socialdemokraternahar inte ansett sig ha anledning att väcka en partimolion i anledning avproposition nr 19. Det skulle kunna tolkas så att man är beredd allställa sig bakom regeringens förslag. Om så är fallet eller inte må man självvittna om. Man väckte emellertid vid föregående en principmolion, ochden åberopas nu som bakgrund till åtta reservationer och ett särskilt yttrande,vilka - som Jag nämnde - jag något vill kommentera. Ireservationen I, som omfattar fyra sidor, säger man sig i stort sett kunnainstämma i propositionen. Men man vill ändå ha sina egna formuleringar. Om manverkligen hade menat allvar med sina instämmanden, skulle den reservationeninte ha varit nödvändig. Men bakom till synes ganska små nyansskillnader iuttryckssätt kan dölja sig ganska betydande skillnader i synsätt ochgrundinställning. Jag skall la ett enda exempel. På s. 9 skriverulskotlsmajoritelen: "Utskottetfinner i likhet med jordbruksministern skäl tala för att man klarare än utredningen markerar inkomstmålels viktiga roll ." Ireservationen 1 däremot tolkas uttalandena i propositionen så "att någon tyngdpunktsförskjutning mellan de primära jordbrukspoliliska må len inte är avsedd- ". Detta visar en väsentlig skillnad i grundsyn och det är alltså därmeningarna delar sig. Ireservationen 2 vänder man sig mot jordbruksministerns bestämda uttalandeangående del värdefulla i särskilda låginkomslsatsningar - att inom ramen fördessa kunna vidta åtgärder för att förbättra jordbrukarnas sociala standard,genom avbytarverksamhet osv. Så långt sträcker sig inte socialdemokraternassolidaritet och hänsyn lill medmänniskan. Nej, här vill man ha sin egen formulering,och den lyder: Jordbrukarnas sociala standard bör principiellt kunna diskuterasi samband med prisöveriägg-ningarna. Del är inte särskilt mycket man har attkomma med på den punkten. I reservationen 3 sägerman: "Del finns inle heller , lika litet som , någon anledningall aktivt verka för en minskning av Det äralldeles rätt. Det finns ingen anledning nu och del fanns inle heller någonanledning då. Det är bara en liten detalj jag vill göra kammaren uppmärksam på.Tolkningen av beslut är medvetet förrädisk, och Jag vill förenkelhetens skull hänvisa till reservanternas eget citat ur beslut,med början på s. 41 i betänkandet: "Jordbrukspolitikenbör som kan överblickas in riktas på all, som en viss samhällsekonomiskt motiverad minskning av produktionens omfattning sker, en fortsatt snabb ratio nalisering -- ." Dettaär något av den centrala kärnan i jordbruksdebalten och börjanav . Här är del som del skiljer sig. Och det är små, ganskaförrädiska nyanser i formuleringarna som i sig själva har en innebörd somförklarar den lidvis känsloladdade debatten. Jag tror att det är hell omöjligtför utanför jordbruket slående grupper att riktigt förslå eller känna vilkenoerhörd press denna attityd beslut innebar för särskilt det mindreoch medelstora jordbruket. Jag vet att vägrar att förstå dettaresonemang. Jordbrukspolitiken,nt. Jordbrukspolitiken,m. tyvärr inte all det är enmedveten vägran att förstå, vilket ytterligare komplicerar ambitionen altförklara för honom. Sanningenbeträffande åkerarealens storlek hänger i huvudsak samman med all man inäringen haren egen inneboende dynamik och framtidstro, och då kommer ocksånaturresursen Jord att utan särskilda åtgärder från samhällets sida utnyttjaspå mest effektiva sätt. Beträffandereservationen 4 om jordbruksnämndens styrelse, konsumentdelegationenssammansättning och resurser, anser utskottet i likhet med den enhälligautredningen och jordbruksministern all utökning av antalet ledamöter skullerubba den balans som förelegat och dessutom försämra nämndenspraktiska arbetsmöjligheter. Rent formellt ankommer det på regeringen altbesluta i hithörande frågor. Jaghar erfarit att senare under debatten ämnar kommenterareservationen 5 och lägga ett särskilt yrkande, som jag har tagit del av ochsom kammarens ledamöier efter hand får ta del av, och jag har möjlighet attinstämma i det yrkandet i stället för i reservationen 5. Reservationen6 tar upp ansvaret för de kostnader som kan uppstå vid spannmålsexport.Utskottet anser att produklionsmålsättningen motiverar att staten ikläder sigdel övergripande ansvaret för prissättning, överskott på spannmål och andraarealbaserade produkter. Här vill emellertid inle socialdemokraterna ställaupp och här finns alltså anledning för utskottsmajoritelen att kräva ettbesked. I ganska onyanserade formuleringar lägger man över kostnadsansvarethell och hållet på jordbruket. Vi är därmed tillbaka i den känsloladdadedebatten om del här verkligen går ut på arealminskning eller inte. Förstår intesocialdemokraterna att resonemangen i reservation 6 i realiteten innebär enönskan om arealminskning? Ireservationen 7 förs ett ganska underligt resonemang om att kapitalvinsternainom jordbruket borde beaktas vid inflationskompensaiionen. Jag vill då förenkelhetens skull peka på den redovisning som gjorde närdet gäller förhållandet i mellan självägande bönder och arrendatorer.Det krävs här en närmare redovisning av socialdemokraterna hur man tänker sigall en sådan kapitalvinst - låt mig kalla det så - skall kunna kalkyleras in iprisöverläggningarna, när bortåt hälften av jordbrukarna är arrendatorer ochalltså inte äger den mark som eventuellt är föremål för markvärdestegring pågrund av inflation. Jag vill i det sammanhanget fråga: Man kan väl inte påallvar mena att i lönerörelsen skall tas in resonemang om vad löntagarnaeventuellt kan ha "tjänat" på en värdestegring av fast egendom. Jagtror inte att socialdemokraterna har tänkt igenom konsekvenserna av del man härföreslår. En mera exakt definition av tankegången -om den nu finns där - skullevara värdefull för den fortsatta debatten. Vadbeträffar reservationen 8 anser ulskotlet liksom den enhälliga jordbruksutredningenatt de resonemang som där förs är tveksamma, eftersom råvarukostnaderna förmejerierna aldrig kan göras identiska med Vi finner därför all frågan kan anslåtills den blir aktuell och alt den då bör tas upp i samband medprisöverläggningarna. Ireservationen 9 bekänner reservanterna att de inle helhjärtat vill accepterafamiljeföretagen. Man tycker sig i det här avseendet ha anledning att göra enreservation bara för att ändra formuleringen i skrivningen från"familjeföretagjordbruksföretag". Jag tycker altdetta är en väldigt väsentlig bekännelse om skillnaden i synsätt, och jag kanbara konstatera all den skillnaden finns. Tillbetänkandet är också fogat ett särskilt yttrande som talar om attkonkurrensförhållandena skulle komma att snedvridas om en differentieradslaktdjursavgifi infördes. Jag vill med anledning av detla nöja mig med attställa/frågan: Vad menas med formuleringen all konkurrensförhållandena"snedvrids"? Vilka särskilda storföretag är del som man här vill slåvakt om genom det särskilda yttrandet? Enskildariksdagsledamöter har i ett 30-tal motioner anfört synpunkter på medjordbrukspolitiken sammanhängande frågor. Utan att på något sätt undervärderaalla dessa synpunkter vill jag nu för tids vinnande nöja mig med alt hänvisatill jordbruksutskottets skrivningar i anledning av olika motionsyrkanden. Jagvill dock säga all vad som framförts i motionerna ligger väldigt nära deformuleringar som finns i propositionen - i vissa fall är yrkandenatillgodosedda, i andra fall kan man ur propositionen utläsa all de kommer attbli del och i något fall har utskottet inle kunnat instämma i motionärernastankegångar och därför avslagit motionerna. Sammanfattningsvis vill jag göra gällande all förslaget till nyariktlinjer för jordbrukspolitiken som del framförs i utskottsbetänkandet nr 10utgör en mycket betydelsefull grund för vårt lands framlidalivsmedelsförsörjning. Förutom all förslaget ger värdefulla riktlinjer för detframlida förhållandet mellan i näringen sysselsatta och övrigabefolkningsgrupper har del myckel väsentliga konsekvenser för stora delar avnäringslivet. Framtidstro och investeringsvilja i Jordbruket och därtill knutnaverksamheter har positiva, mycket långtgående effekter i fråga omsysselsättning, regionalpolitik, naturvård och miljöpolitik, men också positivaeffekter i vår valutabalans. Detär ett förslag i hela folkets intresse, som jag nu ber att få yrka bifall lill. Jordbrukspolitiken, m. m. () kortgenmäle: i tycks ha otur med de cenlerparlistiskatidningarna som refererar honom då han är ute och talar. Jag har referatet imin hand, och där slår talat om att bondemordel års Jordbrukspolitikär historia. Sistvi träffades i ett diskussionsmöte, i och jag, hade jag ettreferat från en annan cenlerpartitidning, där det stod att nu får del vara slutmed jakten på bönder. Jordbrukspolitiken,m. i då hade sagt, ochäven delta uttalande dementerade han - del var när vi träffades i ochdiskuterade. Uppenbarligenär det så alt när centerpartisterna har bedrivit sin upplysningsverksamhetomkring jordbrukspolitiken har det skett på ett sätt som missförstås ute ibygderna. Kanske är detta faran med det sätt på vilket de bedriver sinpropaganda. Närherr i här redovisade vår reservation, började han med att talaom den vånda som jag skulle känna inför den situation jag har befunnit mig inär del gäller propositionens beskrivning av inkomstmålet. Men våndan var heltpå den borgerliga ulskottsmajoritetens sida. Det känner i Borrbyväl lill. Som jag redovisat i mitt första inlägg var vi från början överens omatt vi skulle tolka jordbruksministern på del sättet alt det icke skulle varaavsikten att göra en tyngdpunktsförskjutning mellan de intressen som ärrepresenterade i dessa sammanhang: jordbrukarna, konsumenterna och samhället.Men man stannade slutgiltigt för en annan tolkning. Här slår nu iBorrby fast alt huvudsyftet med Jordbrukspolitiken i vårt land skall varainkomslulvecklingen för jordbrukarna. Del är på den punkten Jag vill ha beskedfrån jordbruksministern: det också hans uppfattning? Huvudsyftetbör vara att trygga vår livsmedelsförsörjning på ett sådant sätt som jag härredovisat, och under förutsättningen all vi också kan skapa likvärdigainkomstmöjligheter för Jordbrukarna och hyggliga livsmedelspriser förkonsumenterna. Men slår man alltså fast i detta sammanhang - och i densamhällsekonomiska situation vi nu befinner oss i - all jordbrukarna i deförhandlingar som börjar om ett nytt jordbruksavtal skallfavoriseras genom ett uttalande från sida. Nublinkar redan lampan i talarstolen. Jag har ytterligare svar att ge herrLarsson i , men Jag får komma igen. Vi har också en arbetsfördelningbland utskotlsreservanterna som gör alt i kommer att fåsvar på sina frågor. () kortgenmäle: Beträffande debatten i gör sig skyldig tillytterligare ett fel. De uttryck jag använde där, när han var närvarande ochhörde, dem står jag för och dem har jag inte dementerat. Närhan inte klarar del här med , försöker han med någonting annat. Jagskall bara avsluta den debatten med att överlämna lill från Östersundsföredraget. Dessutomvill Jag säga alt de uttryckssätt som har förekommit i tidningarna sägerkanske trots allt, , någonting om temperaturen ijordbruksbefolkningens stämning. Det kan förklaras på det sättet. Beträffandevad jag slår fast här om tyngdpunkten när del gäller olika övergripande mål, såhar jag varit myckel noga med att exakt citera propositionens formuleringar,och utskottsmajoritelen slår bakom propositionen till alla delar. () kortgenmäle: Detta kommer uppenbarligen att innebära att i ochjag får utväxla handlingar. Del som står i tidningarna är utan tvivel uttryckför de stämningar som i och andra centerpartister harskapat när de varit ute och talat i dessa frågor. Jag håller hell med herrLarsson i på den punkten. FårJag sedan fortsätta med alt kommentera vad i sadebeträffande våra reservationer. Närdet gäller åkerarealen säger i alt det inle är riktigtsäkert att vi socialdemokrater står bakom vad vi sagt om åkerarealen, nämligenatt del inte bör finnas anledning alt vare sig öka eller minska den. Dettafinns, säger i , försåtligt instucket i en redovisning pås. 41 av vad socialdemokraterna egentligen vill. Vadgör i här? Först och främst vill jag nämna all på s. 41finns en redovisning av vad som ingick jordbrukspoliliska beslut ochmotiven för dessa beslut. Med hänsyn tagen till den missvisande kritik som manfortlöpande riktal mot dessa beslut och de feltolkningar som vi har blivitbeskyllda för begärde vi i utskottet att få det här redovisat som bakgrund lillutskottets betänkande, så alt man skulle kunna läsa vad som var rätt ochriktigt. Vi fick lov att reservera oss för alt få med detta stycke i utskottetsbeskrivning av bakgrunden. Det är första gången som jag upplever att manförvägrar utskottsledamöter alt få den bakgrund som diskuteras redovisad påell riktigt sätt och all utskotlsledamöter alltså måste reservera sig för attfå med beskrivningen. Vidareförsöker i med den bakgrund som är redovisad årsbeslut göra gällande att det är detta som är motivet för våra handlingar . Vidiskuterade ju arealen i ell helt annat läge 1967. Den socialdemokratiskaregeringen anslöt sig till ett uttalande från den jordbruksutredning somarbetat, att del skulle vara lägst självförsörjningsgrad; De borgerligasade självförsörjningsgrad. Bäggedessa siffror pekade mot en viss minskning av jordbruksarealen. Delta äråtergivet i del uttalande som gjordes 1967. Det redovisas på s. 41 i utskottets betänkande som den historiska handlingen, och då försökerherr i göra gällande att del är det understuckna argument iarealdebalten som vi inle vill ta fram och som skulle dölja sig bakom vadsom är vår egentliga uppfattning, att man inle behöver vare sig öka ellerminska arealen. Del är en ful taktik i argumenteringen, i . Jordbrukspolitiken, m. m. () kortgenmäle: har inle förstått finessen i min redovisning av dehär resonemangen. Jagsäger att i reservationen 3 skriver socialdemokraterna: "Det finns inteheller , lika litet som , någon anledning att med sam- Jordbrukspolitiken,m. hällsålgärder aktivt verkaför en minskning av arealen." Och Jag säger att det är rätt, det är bra.Skillnaden är bara den all 1967 hade man den formulering som myckel rikligtär redovisad här. Avsikten var att minska arealen. Och jag säger att detta varfelaktigt, vilket vi försökte förklara . Därför kan Jag nu ocksåpåstå att resonemanget i reservationen 3 är korrekt. Det fanns ingen anledningatt minska arealen då lika litet som . har inte riktigtförstått finessen i den tankegången. Talmannenanmälde att anhållit alt lill protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik. i (): Ytterligare några limmar gäller den av socialdemokraterna år 1967genomdrivna jordbrukspolitiken. bönder och de borgerliga partiernahar länge väntat på den stund om några limmar, då talman med sillklubbslag bekräftar att lantbruket i landet formellt skall verka inom ramen förde nya riktlinjer för jordbrukspolitiken som vi Just nu behandlar. Slutär då den epok som började under 1960-talels första hälft och som bl. a.innebar alt den svenska lantbruksnäringen, om inte praktiskt sååtminstoneteoretiskt, ansågs vara bestämd alt producera dyrare livsmedelän omväridens jordbruk. Därför skulle man från lani-bruksnäringen föra överresurser i form av arbetskraft och kapital till andra samhällssektorer. 1967års jordbrukspolitiska beslut kännetecknades av en strävan till en minskning avjordbrukets produktionsresurser. a. skulle arealen minskas. Vidareavsåg man att sänka självförsörjningsgraden, och som medel härför angavs bl. a.strukturrationalisering, effektivisering och en dämpad prissättning, dvs. defacto en prispress. Märk väl, jag påslår inle alt prispress som medel inskrevsi beslut, men de åtgärder som då beslutades innebar möjligheter altanvända prispress som medel. Bara vetskapen om att del varit möjligt allformellt tillämpa prispressen som ett medel i jordbrukspolitiken har varit ettorosmoment, som emellertid undanröjs genom all jordbrukels roll i detsvenska samhället vinner erkännande. Näringensroll kan inte enbart mätas med hänsyn lill dess bidrag tillbruttonationalprodukten. Dess betydelse är långt större, eftersom den fullgören nödvändig basfunktion även i del industrialiserade samhället. Enligt minmening är inkomstmålels precisering och ställning i propositionen en viktigmarkering. Del ger jordbrukarna en möjlighet lill samma rättigheter som andragrupper i samhället har rätt att hävda - varken mer eller mindre. Jordbruketger medborgarna en trygghet som två tredjedelar av världens befolkning fn. saknar, nämligen förvissningen om att del finns mat för da:gen. Fastänbara av den förvärvsarbetande befolkningen är sysselsatt i jordbruket, ärSverige vid normalskörd nära nog helt självförsörjande. All också skallkunna förbli detta, jordbruksutredningens enighet och propositionen för,där det fastslås ett produktionsmål baserat på en areal som i stort settmotsvarar dagens. Detta är enligt min mening myckel betydelsefullt. NärJag inledningsvis beskrev Jordbrukspolitiska beslut, och kritiseradedetta, kan det ju le sig egendomligt att vi har så pass stor areal som catre miljoner hektar med god effektivitet. Härav får man emellertid inleföriedas att tro att detta är lack vare jordbrukspolitiska beslut.Sanningen är den att del är trots denna politik. Eller snarare att densocialdemokratiska regeringen tvingades härtill av verkligheten, dvs. avutvecklingen i samhället och i jordbruket och i förhållande till deninternationella tillgången till och prissättningen på livsmedel. Enannan viktig markering i regeringens proposition finner jag varaberedskapsbeskrivningen, dvs. att man inle talar om självförsöjnings-grad ulanför in begreppet självförsörjningsförmåga, innebärande all man lar hänsyn lillalla produktionsresurser i jordbruket. Likaså är beskrivningen av statensövergripande ansvar vad gäller finansieringen av eventuella spannmålsöverskottangelägen och fasthållandet vid att grunderna för jordbrukets inflationsskyddskall bibehållas myckel värdefullt. Prisregleringen på jordbrukets produkterföreslås i huvudsak bli utformad i enlighet med nuvarandeprinciper, vilket också är av stor vikt. Vadvidare gäller jordbruksutskottets belänkande återspeglas i detla i mycket storutsträckning den poliliska enighet som präglade den likaså i stort sett enigajordbruksutredningen. Jag tycker mig kunna påstå detla trots all mångareservationer fogats vid detla belänkande. Jag tycker mig nämligen kunna finna- även efter närmare granskning av reservationerna - att nyanserna iuppfattningarna om vad som är bra i regeringens proposition är rätt små. Deltahar ju också kommit lill uttryck i en kommentar lill propositionen, som densocialdemokratiske talesmannen gjort i massmedia, där han bl.a. säger alt propositionen fullföljer den socialdemokratiskajordbrukspolitiken. Mot denna bakgrund ler del sig i vart fall något märkligtatt socialdemokraterna i reservationerna sett sig nödsakade alt teckna enannorlunda bakgrund till Jordbrukspolitiken än den utskottets borgeriigamajorliel ställt sig bakom. Härhar således bl. a. anförts att ett huvudmål för jordbrukspolitiken måste varaatt trygga vår livsmedelsförsörjning - en självklarhet, framförd som om denstod i strid med vad jordbruksministern i propositionen anfört och utskottetställt sig bakom. Skillnaden är bara den att jordbruksministern i sinproposition anfört att inkomstmålet är ett huvudsyfte bland dejordbrukspolitiska målen. För egen del anser jagdenna markering särskilt betydelsefull, då re- Jordbrukspolitiken,m. Jordbrukspolitiken,m. kryteringen tilllantbrukaryrket inte en gång för alla är tryggad. Alt vara lantbrukareförutsätter en mångsidighet och mångkunnighet av stora mått. Således förutsättsden svenske bonden vara den som utför arbetet i jordbruket och i stallarna, görunderhållsarbetet på maskinparken och på byggnaderna och dessutom äraffärsledare för företagen. Ansträngningarhar gjorts för att lantbrukarfamiljens situation i fråga omarbetsförhållanden och ersättning för arbetet skall bli Jämförbar med andragruppers. Det är bra. Kvar finns emellertid förhållanden som inte låter sigpåverkas. Jordbrukarfamiljen är hänvisad lill att leva och utföra sitt arbete itakt med en rytm som är naturbunden. Således måste Jordbrukaren underordna sigett schema för såväl arbetstid som ledighet, styrt av en dygnsrytm, därhusdjurens skötsel och vård alltid kommer i första hand. Obekväm arbetstid förde flesta människor är för lantbrukaren normal arbetstid. Förden äldre generationen lantbrukare är detla en självklarhet som mera sällansätts i fråga. För den yngre generationen däremot är det fråga om en anpassningtill en livsform som man endast har gemensam med kolleger i yrket. Enyrkeskårs anpassning lill en livsrytm som bestäms av naturens oregelbundenhet -helt opåverkad av arbetstids- och semesleriagar - kan fördelaktigt påverkas avdet offentliga samhällets positiva uppmärksamhet. Så har jordbruksministern isin proposition till gjort då han skjutit inkomsimålei i förgrunden.Det ställer vi moderater oss bakom. Ireservationen 3 tar man upp frågan om produktionsmål och livsmedelsberedskap.Jag har tidigare i mitt anförande berört dessa frågor och vill nu bara peka påen mening, som enligt min åsikt, milt uttryckt, kan betecknas som felaktighistorieskrivning. Meningen lyder i reservationen sålunda: "Det finnsinte heller , lika litet som , någon anledning alt medsamhällsåtgärder aktivt verka för en minskning av arealen." Deltorde slå hell klart för dem av kammarens ledamöter som följtjordbrukspolitiken all innebörden av beslut syftade till att sänkasjälvförsörjningsgraden och därmed de facto till att minska den odlade arealen.Detta beslut är, när fattat beslut om nya riktlinjer iJordbrukspolitiken, historia. Den politiska anständighetenbjuder att historien blir riktigt återgiven och inte omskriven genom någonbisals, inskjuten i en central mening. Ireservationen 6 tar socialdemokraterna upp frågan om finansiering av och ansvarför eventuellt spannmålsöverskott. De menar att det inte kan vara rimligt attsamhället skall ha hela ansvaret för spannmålsskörden. Jag vill därför peka påalt utskottets majoritet instämt i propositionens uppfattning att staten skallha ett övergripande ansvar i detla sammanhang. Därmed menas ett stort ansvarmen ingalunda hela ansvaret. I detta är nogreservanterna införstådda.