prot · G10952 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:52 Förhandlingarna leddestill en början av tredje vice talmannen. § 1 Justerades protokollenför den 7 innevarande månad. §2 Om tidpunkten för förslag till om arbelsmarknadsmässiga löner vidkriminalvårdsanstalterna Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:187, ochanförde: har frågat mig när kan vänta förslag frånjustitiedepartementet om arbelsmarknadsmässiga löner vid kriminal vårdsanslalterna. Försöksverksamhetmed marknadsanpassad ersättning till intagna pågår vid denöppna riksanslalten och vid den slutnariksanslalten . Kriminalvårdsstyrelsenhar i skrivelser och redovisat erfarenheterna frånförsöksverksamheten vid . Vid del första tillfället angavs att maninle säkert kunde bedöma, om marknadsanpassad arbetsersättning borde införassom ett bestående behandlingsalternativ för en större grupp intagna.Prestationskraven vid anstalten gjorde del realistiskt alt räkna med attendast ett begränsat antal intagna kunde fungera på anstalter medmarknadsanpassad ersättning. 1974 betonades att försöketväsentligen haft ett positivt resultat. Enytterligare utvärdering av försöksverksamheten vid har senare gjortsav utvecklingsenhet. I denna undersökning, somfärdigställdes , har de som deltagit i försöksverksamhetenjämförts med en i efterhand konstmerad kontrollgrupp. Resultaten ger vid handenatt de intagna som frigells från återfaller i brott i mindreutsträckning de första tre kvartalen efter frigivningen än de som ingick ikontrollgruppen. För tid därefter kan inte några påtagliga skillnader utläsas. Försöksverksamhetenvid utvärderas av utvecklingsenhet.Utvärderingen beräknas vara färdig . Jagvill också framhålla att de problem som sammanhänger med beskattning,sjukförsäkringsförmåner, införsel och utmätning ännu inte har fått entillfredsställande lösning. I sin anslagsframställningför /79 "har kriminalvårds- Omtidpunkten Jör förslag lill om arbelsmarknadsmässiga löner vidkriminalvårdsan-slalterna Omtidpunkten för förslag lill om arbelsmarknadsmässiga löner vidkriminalvårdsan-slalterna styrelsen angett att ellinförande på samtliga anstalter av det ersättningssystem som tillämpas vidTillberga och skulle medföra en årlig merkostnad på omkring 30 milj.kr. Enligt styrelsens uppfattning skulle en sådan utvidgning vara orealistisk.Även i ell remissyttrande över brottsförebyggande rådets utredning Straffadesskulder har styrelsen angett att det är orealistiskt att införamarknadsanpassad arbetsersättning vid alla anstalter med hänsyn till ökningenav antalet klienter med narkotikaproblem. I sin anslagsframställning harkriminalvårdsstyrelsen angett att man fr. o. m. /79 vid treanstalter önskar införa ell modifierat lönesystem, som i huvudsak bygger på deprinciper som prövats vid och . Somframgått av del föregående finns det fortfarande viktiga frågor - även utöverkostnadsaspekterna - som behöver utredas ytteriigare, innan slutlig ställningkan tas till frågan om marknadsanpassad arbetsersättning till intagna. LISAMATTSON (s): Jag ber all få tacka justitieminister för svaret på minfråga och skall väl tillägga att jag när jag ställde den knappast hade någonförhoppning om all få besked om ett bestämt datum när vi kan vänta ossarbetsmarknadsanpassade löner vid kriminalvårdsan-slalterna. Möjligen hade jaghoppats på en antydan om huruvida önskan skulle kunnauppfyllas au vid , och Ödevata få förverkliga den intressantatanken på löner som mera överensstämmer med de gängse normerna påarbetsmarknaden. Men vi får väl vänta till dess alt budgetpropositionen läggsfram innan vi fårsvar pä den frågan. Jagvill emellertid betona all del gäller en mycket viktig fråga.Er-säliningsnormer och ekonomiska ramar beslutas av regeringen. var ersättningen för ackordsarbete , för tidlön . Del är mycket låga belopp, och av dem framgår intedel förhållandel all de är skattefria och att man därutöver har något som vinärmast kan kalla naturaförmåner. Ersättningarna skiljer sig markant från delönesystem som tillämpas ute i samhället och strider mot principen attanstaltstillvaron, så långt det nu är möjligt, skall närmas till normalaförhållanden. De intagnas rehabilitering försvåras genom brislen på verklighetsnäraträningsmöjligheter att planera ekonomin och att, som alla vi andra får göra,ta hänsyn lill normala utgifter för skall och uppehälle. JustitieministerSven har pekat på de försök som pågår vid och vid Skogomeoch på de utvärderingar av dessa som sker. Även om det långsiktigt kanske intemärks någon skillnad i de intagnas anpassning till samhället vill jag betona,att försöksverksamheten myckel har påverkat klimatet vid anstalterna. Detförefaller mig som om det är som har drivit dessafrågor. sade justitieministern i ell svar i alt verksamheten skullekomma att utvärderas och att en utredning om dessa frågor skulle äga rum. ärmin följdfråga: Överväger man fortfarande i alttillsätta en utredning som skall överväga de problem som kvarstår? När är färdig med utvärderingen av försöken iSkogome, vilket är ställt i utsikt , får man överväga om enutveckling av verksamheten skall ske eller om frågor, som hör ihop med dettaersättningssystem, måste utredas ytteriigare. Omavsikten med beslutad översyn av konsumeniköplagen LISAMATTSON (s): Jag vill bara påpeka att juslilieutskoltel och kammaren redan förraåret begärde en utredning om förutsättningarna för en per-manenlning avförsöksverksamheten och för en utvidgad verksamhet med marknadsanpassad lön.Det vore glädjande om denna utredning kom till stånd när kriminalvårdsstyrelsenär färdig med sin utvärdering av verksamheten i . Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om avsikten med beslutad översyn av konsumeniköplagen Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:202, ochanförde: har frågat mig om avsikten med den nu igångsatta översynenav konsumeniköplagen. Avsiktenmed översynen framgår av de utförliga direktiv som har meddelats av regeringenefter särskilt samråd mellan mig och handelsministern (1977:83). Idirektiven pekas till en början på alt köplags-ulredningen har lagt fram ettförslag till ny allmän köplag och att detta förslag föranleder vissa ändringari konsumeniköplagen. Vidare hänvisas lill del lagstiftningsarbete som hargenomförts eller förbereds i de andra nordiska länderna och som bör beaktas försvensk del. Också önskemålet att få till stånd en samordning med den planeradelagstiftningen om konsumenttjänster nämns som ett skäl all se över gällanderegler om konsumenlköp. Ytterst är del emellertid, sägs del i direktiven,intresset av att stödja konsumenterna och förbättra deras ställning påmarknaden som utgör motivet för en revision av konsumeniköprätten. Del börenligt direktiven vara möjligt att som ett led i en aktiv konsumentpolitikytterligare stärka det civilrättsliga skyddet för konsumenterna vid köp. Närdel gäller det närmare innehållet i konsumeniköplagstiftningen skallutredningen i första hand hämta ledning i de uppslag som har förts fram avköplagsutredningen. I direktiven anges några konkreta punkter därreformer kan vara motiverade. Omavsikten med beslutad översyn av konsumeniköplagen Tillde spörsmål som utredningen särskilt skall uppmärksamma hör frågan om när envara skall anses behäftad med fel och i vad mån säljaren skall vara skyldig attavhjälpa fel. Vidare skall utredningen se över reglerna om skadestånd och omreklamationsfrist vid dolda fel. Även frågor om garantiutfästelser och omprisets bestämmande skall tas upp. JOAKIMOLLEN (m): Jag tackarjustitieministern för svaret på min fråga. Bakgrundenlill frågan är två uttalanden som justitieministern och en av hans närmastemedarbetare, den rättschef i departementet som är närmast ansvarig för de härfrågorna, , har gjort i tidningen nr 46/47.Statsrådet säger där bl. "Enligtmin mening är avsikten med tillsättandet av utredningen inte att mera allmäntstärka konsumentens ställning." Påett annat ställe i artikeln uttalar rättschefen: "Men syftet med utredningenär också all rent allmänt ge konsumenten en bättre ställning - delta inle barapå enstaka punkter." Motbakgrund av dessa uttalanden, vilka såvitt jag vet inle har dementerats, ärdet under alla förhållanden naluriigl att ställa sig frågan vad som egentligengäller. Någon riktig vägledning i det hänseendet ges enligt min mening inteheller i direktiven, som statsrådet nu hänvisar till. Det är dock inte bara ettallmänt intresse för vad olika utredningar kan syfta till som gör att dennafråga kan förefalla motiverad, ulan jag tror att det här är särskilt angelägetatt klarlägga just på konsumenträttens område, bl. a. därför allrättsutvecklingen har varit osedvanligt snabb. Nya lagar gällandekonsumenternas ställning har tillkommit i myckel snabb takt under senare år.Senast behandlade vi här i ett förslagtill ny konsumentkredillag, och det förslaget resulterar i en lagstiftning somträder i kraft . Inågon mån beroende på hur man räknar kan del sägas att ett tjugotal lagardirekt berör den enskilde i hans egenskap av konsument, och det är klart attett så stort antal lagar, av vilka ungefär hälften har tillkommit bara under1970-talet, har medfört vissa problem. Säkert är nog all konsumenterna mångagånger inle känner lill de regler som gäller och de skyddsmöjligheler som slårkonsumenterna till buds. Motbakgrund av denna utveckling och mot bakgrund av de förhållanden som jag harpekat på här kan del möjligen sägas vara i viss mån beklagligt att statsrådetinte i detta sammanhang har givit lill känna någon mera generell viljeyttringbeträffande konsumenlrällens framtida utveckling. Jag skulle vilja avsluta medatt fråga statsrådet om del f n. i departementet pågår överläggningar ellerdiskussioner om konsument-rättens framtida utformning, om exempelvis desamordningsfrågor man står inför osv. Beträffande det första som tog upp, uppgifterna itidningen , ligger det såvitt jag kan läsa ut inle någon motsättningdäri alt två personer som tillfrågas vid olika tillfällen använder olikaordalag. Jagfäster mig framför allt vid att det här är ovanligt utföriiga direktiv. Detslår alltså i direktiven angivet precis en del punkter som utredningen särskiltskall avse. Det är klart att detta syftar till att stärka konsumentensställning, men det är inte en allmän utredning i den meningen att det är hellöppet för en total revision av konsumeniköplagen. Jagkan gärna i det sammanhanget säga att direktiven visserligen är utföriiga såtill vida all de pekar på åtskilliga punkter som skall tas upp, men det finnsinga direkta anvisningar om hur dessa frågor skall lösas. Detta är intenågonting ovanligt när det gäller kommittédirektiv. I det här fallet är det ensak som man särskilt bör framhålla, nämligen att denna utredning kommer attutföras i nära kontakt med och med de andra kommittéersom arbetar på området. Det är i departementet som förslaget lill allmän köplagnu övervägs, och del är också en företrädare för departementet som har knutitslill utredningen som sakkunnig. Omvissa regeringsförhandlingar rörande import av virke JOAKIMOLLEN (m): Jag tackar justitieministern för den kompletterande synpunkt han gavoch som jag tycker var av måhända lika stort, om inte större värde än delursprungliga svaret. Det är klart att man i tidnings-uttalanden kan uttryckasig på olika vis, och dessutom är det ju inte säkert att man alllid bliralldeles korrekt citerad, men jag menar alt när del i en tidningsartikel slåsupp att det finns meningsmotsättningar -låt vara att de är konstruerade - ärdel naluriigl att i den här kammaren försöka klargöra vad som verkligen gäller.På den bilen har jag nu fått ell svar, och jag noterar med tillfredsställelseatt justitieministern nämner vikten av att det sker en samordning mellan deolika lagstiftningsprojekt som är på gång på både det allmänt köprätlsliga ochdel konsumenträttsliga speciella området. Överläggningenvar härmed slutad. §4 Om vissa regeringsförhandlingar rörande import av virke Bosladsministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:162,lill industriministern, och anförde: har frågat industriministern om förhandlingar pågårmellan MoDo och regeringen i fråga om import av ved och om regeringen tänkerbryta den överenskommelse som har träffats Omvissa regeringsförhandlingar rörande import av virke mellan den förraregeringen och MoDo. Industriministern haröverlämnat frågan lill mig för besvarande. Bakgrundenlill fråga är att MoDo åtog sig att importera en viss mängdbarrved i samband med all bolaget fick tillstånd enligt 136 a §byggnadslagen att bygga ut barrvedslinjen vid sulfatmassafabriken i syfte är att utbyggnaden i princip inte skall medföra ökadförbrukning av svensk råvara i förhållande lill bolagels samlade förbrukning1974. Enligt åtagandet skall kvantiteten importerad barrved i samråd medregeringen kunna justeras under sådana år då produktionen av olika skäl måstebegränsas. Delär således inle fråga om att bryta någon överenskommelse eller att frångå deprinciper som låg lill grund för regeringens tillstånd lill utbyggnaden, omimporten tillåts minska till följd av produktionsbegränsningar. MoDohar nu begärt alt regeringen medger all importen får minskas under viss tid.Som skäl för sin begäran har bolaget bl. a. anfört alt produktionen vidfabriken under beräknas bli lägre än vad som tidigare hadeplanerats och all bolaget önskar senarelägga den tidpunkt vid vilken dentillåtna utbyggnaden av fabriken skall vara färdigställd. Bolaget beräknar altråvarubehovel inte kommer att bli större än den maximala förbrukningen innanutbyggnaden tilläts. Bolagetshemställan bereds f n. av regeringen och ett beslut är att vänta . Jagkan inle nu gå in på vad detta beslut kan komma att innebära. (vpk): Jag tackar bosladsministern för svaret på minfråga. Närjag ställde den fråga som är aktuell lillindustriminister var bakgrunden framför allt den omfattande oro för denfortsatta sysselsättningen som råder bland skogsinduslriar-belarna iÖrnsköldsviksområdel. Trotsde omfattande sysselsältningssvårigheier som varit rådande iNorrland i övrigt, med en omfattande ulfiyttning lill de södra delarna avlandet, var aldrig Örnsköldsviksområdel utsatt för samma svårigheter. Härigenomkunde en "vi-anda" växa sig stark mellan de anslällda och delmultinationella företaget . Skickligt framfördes denna "vi-anda"av företagschefen i företagets personaltidning och gavsen växtkraft som kanske . Den fick också sin styrka ochgenomslagskrafi under den gamla regeringens lid då det rådde full, ja överfullsysselsättning. är del hell annorlunda, och oron är stor därför att företaget har meddelatatt 500 befattningar kommer att försvinna inom de närmaste åren.Skogsavverkningarna skall inskränkas lill ett minimum. Sedan har man sagt vill inskränka - eller hell upphöra med - importen av virke frånSovjetunionen. Del hör till frågan all som Mo och meddelar att500 man skall gå i Örnsköldsviksområdel in- vesterar man i ochfår 150 nya befattningar där. Svaretpå frågan är naturiiglvis mycket intressant, eftersom kontraktet medSovjetunionen inte är skrivet på det sättet alt en viss kvantitet skallimporteras, ulan man får tydligen göra som man själv tycker. Därför bryts ingenöverenskommelse. Regeringen eller bosladsministern kan inte lämna svar på hurdet kommer alt gå och vilket beslutet kommer all bli i anslutning till Mo ochDomsjös hemställan att få minska denna virkesimporl. Det skulle vara intressantatt få svar på frågan hur kontraktet är skrivet över huvud laget. För migverkar det litet konslifikt all ett land som för det förstaexporterar sin råvara och själv inte förädlar den och för det andra gör ettkontrakt som kan brytas när som helst. Vidare:Hur kommer del att gå med fabriken i ? I brev lill regeringen sägerMatts all utbyggnaden av den fabriken är ställd på en oviss framlid.Kan bosladsministern lämna svar på den frågan? Det är nämligen stor oro blandarbetarna i med tanke på dessa nyheter som har kommit omavskedanden, om inskränkningar i skogsbruken och om det här avtalet. Omvissa regeringsförhandlingar rörande import av virke Avtalet är utformat så, att man då produktionen av olika skäl,som jag sade, måste begränsas kan justera kvantiteten importerad barrved isamråd med regeringen. Deförhandlingar och de samtal vi nu har och de beslut som kommer alt följa av demkan jag, som jag hoppas förstår, inte ge besked om förränförhandlingarna är slutförda. (vpk): Detverkar litet underligt. Mo och gjorde en hemställan till den gamlaregeringen om att få bygga ut Husumfabriken, och regeringen meddelade att maninte får använda mer skog än vad man gjorde 1974. All right, man går lillutlandet och får där garantier för den import som man behöver för denna storautbyggnad. var det verkligen hausse när det gäller skogsindustrin. Allastörre bolag ville ju bygga ut, och vi fick den lag som bosladsministern harrefererat till. Dåskriver Mo och ett kontrakt med utlandet om att när vi inte behöver merskog, då inskränker vi på avtalet. Men situationen var ju inle sådan. Mantrodde alt man hade nått himmelens höjder och att det aldrig skulle bli frågaom några svårigheter inom skogsindustrin. Det var efter de metoderna manarbetade. Därför finner jag svaret mycket, mycket underiigt. Sedanfick jag inget svar på den fråga jag ställde, och jag skulle vilja ställa enfråga lill, nämligen följande: Ianslutning lill vad som händer inom svensk industri kommer skogsindustrin attutvecklas på samma sätt som gruvindustrin, stålindustrin, verkstadsindustrin,varvsindustrin och tekoindustrin, med fusioner och Omvissa regeringsförhandlingar rörande import av virke sammanslagningar, som isitt släptåg har förelagsnedläggningar och mass-avskedanden? Eller kan manbetrakta, fru bostadsminister, skogsindustrin som någon helig ko, som inlealls blir utsatt för de svårigheter som all annan industri är utsatt för? Jagskulle gärna vilja ha svar på den frågan. Tillståndet gavs , alltså innan jag var bosiadsmi-nister, ochdet är vad som står i det beslutet som vi håller på all syna och som viförhandlar med Mo och om. Innan del är slutfört kan jag som sagt inte gåin och tala om vad det blir. Närdel gäller den andra frågan så får ställa den lillindustriministern. (vpk): Jag är tacksam för upplysningen av bostadsministern att sådana frågorskall ställas lill industriministern. Del gör jag ju, men jag får svar frånbostadsministern. Det har hänt tidigare att man har fördelat frågorna på detsättet, så jag vet inle hur jag skall bära mig ål. Under den förra regeringenstid tillhörde del faktiskt undantagen all statsråden fördelade frågorna på delsätt som sker . Jag är litet villrådig hur jag skall göra. Del kanske måsteförhandlas i förväg, men jag är inle säker på alt jag får svar ändå från denminister till vilken jag har ställt frågan. Närdel gäller fabriken i så förstår jag att bosladsministern inte villgå in på de följdfrågor jag har ställt. Den här fabriken har sedan många årtillbaka Mo och lovat att investera i. Det har man inle gjort under degoda åren, och skriver företagschefen lill regeringen - detär bosladsministern mycket väl underkunnig om - att en utbyggnad där är ställdpå en oviss framlid. De som arbetar på Alfredshemfabriken i äroroliga. De frågar sig: Kommer den fabriken att läggas ner? Del är nämligen iså fall inle den första fabrik som har lagts ner i av Mo ochDomsjö. Den fråga som har ställt och som jag besvarade i dagtillhör mitt område, men del var just den följdfråga ställde sombör ställas i ett annat sammanhang till industriministern. GUSTAVLORENTZON (vpk): Jag är lacksam för upplysningen, jag skall göra som bosladsministernrekommenderar. Jag kommer igen. Överläggningenvar härmed slutad. § 5 Om regeringsbesluti visst förköpsärende Bostadsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:181,och anförde: har frågat mig om grunderna för alt regeringenvägrat ge tillstånd till förköp av fastigheten 1:12i i . Enligt1 § förköpslagen har kommunen förköpsrätt bl. a. till fast egendom som medhänsyn lill den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande anordning. Utrymme för fritid och rekreation anses vara en sådanmed tätbebyggelse sammanhängande anordning som avses i lagrummet. I detta fallvar avsikten med kommunens förvärv all främja rörligt friluftsliv förkommunens medlemmar. Regeringen hade alltså att pröva om fastigheten med hänsyntill kommunens framtida utveckling krävdes för att tillgodose behovet av rekreationsområdenför invånarna i kommunens tätbebyggda delar. Fångö1:12 beslår av två områden på huvudön , norra delen av ön samt ellantal mindre öar. Ön ligger inom ett relativt vidsträckt område som ikommunöversiklen angetts som utvecklingsområde för friluftsliv. De övrigadelarna av fastigheten ligger öster om och inom ett område som enligtöversikten har intresse från naturvårdssynpunki. Inom kommunen finns det, påfastlandet och i skärgården, god tillgång på strövområden för dem som bor i detätbebyggda delarna av kommunen. a. finns det ett tiotal naturreservat iskärgården eller vid kusten. Regeringen fann därför att fasligheten inlebehövdes för alt bereda utrymme för frilid och rekreation för dem som bor i kommunensområden med tätbebyggelse. Förutsättningar för tillstånd enligt förköpslagenförelåg således inle och ansökningen lämnades därför utan bifall. Torsdagen den 15 december1977 Omregeringsbeslut i visst förköpsärende Jag ber alt få tacka för svaret på min fråga. Orsaken till att jagställde den är att detta ärende har väckt en relativt stor uppmärksamhet iÖstergötland. Det har diskuterats mycket både före, under och efter det attValdemarsviks kommunfullmäktige beslöt utnyttja kommunens förköpsrätt ochinköpa fastigheten i . När regeringen sedan vägrade geValdemarsviks kommun tillstånd lill förköp av denna fastighet har naturiiglvismånga frågat sig på vilka grunder beslutet fattades. Del har vi fått besked omhär och . Detta är värdefullt för dem som är direkt inblandade i just del härärendet, men det är också värdefullt - och del tycker jag är del viktigaste -för dem som i framliden kommer i kontakt med liknande ärenden. Efteratt ha tagit del av svaret ber jag att till bostadsministern få ställa ett parföljdfrågor: I vilken utsträckning ärregeringen bunden till kommunens beslut i Omtidpunkten för regeringsbeslut i expropriations ärende ett förköpsärende, ettbeslut som är grundat på kommunens bedömning av ärendet? Blirregeringens ställningstagande i det nu aktuella ärendet prejudi-cerande förbehandlingen av liknande ärenden ? Enligt förköpslagen ankommer del på regeringen all avgöra om tillståndtill förköp skall kunna ges mot köpares eller säljares bestridande. Det äralltså regeringen som har att i det enskilda fallet bedöma om det föreliggerförutsättningar för ett förköp, dvs. om marken behövs för lätbebyggelseändamål.Regeringen är naturiiglvis därvid inle bunden av den bedömning som kommunengjort, utan regeringen har all fatta sitt beslut mot bakgrund av den utredningsom alltid skall presenteras i ärendet i fråga. Kommunen måste alltså läggafram en utredning. Enligt förarbetena till förköpslagen ställs inte så högakrav på en sådan utredning. Det räcker i princip att kommunen t. ex. genombefolkningsprognoser eller med hänvisning lill ell upprättat bostadsbyggnadsprogramgör sannolikl att kommunen behöver marken för lätbebyggelseändamål. fall vi nu diskuterar fann regeringen, som jag också sade i mitt svar, attkommunen inte gjort sannolikt att fastigheten med hänsyn lill dess belägenhetoch kommunens framlida utveckling är nödvändig för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande anordningar. Liksomhittills kommer även avgörandena att grundas på den utredning somförebringas i det enskilda fallet. Jag vill dock framhålla att i fiertaletavgjorda förköpsfall har regeringen funnit att den utredning som kommunen lagtfram varit tillräcklig för all förköp skall kunna meddelas. Jag lackar för det kompletterande svaret.