prot · G10939 · 1977-12-31 00:00:00 — "Jagförordar efter samråd med statsrådet och chefen för arbetsmarknadsdepartementetatt Lindholmenprojektei genomförs enligt de riktlinjer som har angivits iutredningsrapporterna. Projektet bör bidra bl. a. till att lösa den besväriigasysselsättningssituationen och öka tillgången på platser inom yrkesinriktadutbildning i . Vid uppläggning och genomförande av den planeradearbetsmarknadsutbildningen räknar jag med att nära samarbete sker medarbetsmarknadsparterna på central nivå." Detstår åtskilligt mer om projektet, och avsnittet slutar med ett förslag omreservationsanslag på 60 milj, kr, för ändamålet, önskemål pådenna punkt har vi alltså redan tillgodosett. Jagkan instämma i uttalande när det gäller samordning mellanolika delar av sysselsättningspolitiken. Ett behov av samordning finns jualltid, oavsett inom vilka departement olika delar ligger. Det är nödvändigtatt ha en samordning med industripolitiken, med lokaliseringspolitiken, medutbildningspolitiken, med arbetsmarknadspolitiken. Den ekonomiska politiken ärnaturligtvis också övergripande, om man kämpar för full sysselsättning. Det kandärför aldrig vara så att ett departement är ansvarigt för helasysselsättningspolitiken, utan den får vara övergripande för en hel rad departement. och tog upp frågan om alternativa insatser vid varven,och del är ju mycket intressant. Jag var nere i ochdiskuterade den här frågan med bl. a. varvsledning, länsarbetsnämnd ochfackliga organisationer. Det finns en del idéer. Några är inte analyserade sånoga , men det är naturligtvis utomordentligt bra, om man kan finnaalternativ produktion på varv där man i fortsättningen inte kan bygga båtar,eftersom man inte alls vet om de kommer att kunna säljas längre fram. Att vihar problem med varven i är alldeles uppenbart, eftersom vi har en såoerhört stor överkapacitet i väriden. Det är ju problem i nästan varje land somhar många och stora varv. har särskilt många varv i förhållande tillfolkmängden, och det är därför som vi har gjort de här stora insatserna, någotsom också var inne på. Sedanvill jag säga att jag tycker att det samtal som vi har haft har varitvärdefullt. Får jag bara peka på hur vi har arbetat inom regeringen när detrent allmänt gäller alt skaffa jobb som även kan komma till godo. Isomras, jag tror del var , fick industriministern och jag ettlikalydande brev av och läns landstings näringsnämnd och defyra kommunerna i norra . I de här breven tar man upp en rad viktigafrågor. Jag skall beröra bara några av dem. Detbegärs en ökning av stödet till kommunala industrihus. Regeringen har i sinproposition om en ökning av stödet till småföretagen föreslagit att 30 milj.kr. skall anvisas för en ökning av stödet till kommunala industrilokaler somhyrs ut till småföretag. I skrivelsen begärs vidareen ökning av stödet till företagarföreningarna. 1småföretagarpropositionen föreslås all de näringspolitiska insatserna pålänsnivå breddas och byggs ut kraftigt. Företagarföreningarna föreslås dålänsvis bli ersatta av utvecklingsfonder med väsentligt större resurser än vadföretagarföreningarna nu har. här skrivelsen hemställs att regeringen skall godkänna ett avtal omupprättande av ett produktutvecklingscentrum för mindre och medelstora företagsom har träffats mellan styrelsen för teknisk utveckling och de västsvenskalandstingen. Regeringen har godkänt det avtalet. Dessutom innebär ävenförslaget i småföretagarpropositionen att vi skall stödja produktutvecklingenmer än . Det blir en av utvecklingsfondernas huvuduppgifter. Iskrivelsen, som vi alltså fick för sedan, begärs stöd tillanläggningar för rekreation. Det är inte konstigt att det kommer ett sådantkrav från . I småföretagarpropositionen föreslås att turistrådskall få medel för alt i samarbete med lokala och regionala turistorganutveckla produktions- och bokningscentraler. Iskrivelsen begärs höjning av bidragen för olika avloppsreningsanläggningar.Frågan om ökade möjligheter till höjning av statsbidragen till reningsverkprövas, som vet efter en diskussion med jordbruksministerni saken, i det pågående budgetarbetet. Det kan jag alltså inte ge besked om . Iskrivelsen begärs vidare ökade möjligheter till lokaliseringsstöd. Den fråganbehandlas nu av sysselsättningsutredningen, som väntas lägga fram förslag under1978. ingår , och i stödområdet, och Sotenäsingår i den s, k. grå zonen. Dethär är några exempel på krav som har rests i och på hurvi på några viktiga områden, framför allt när det gäller att stimuleraproduktutveckling och småföretagsamhet, har utvecklat det hela till enproposition som lagts på bord. Dettavisar att, om man befinner sig i en lågkonjunktur som på sätt och vis ärdjupare men framför allt längre än tidigare ,måste man använda alla till buds stående medel för att hålla sysselsättningenuppe. Vi har i ungefär 4,1 miljoner människor sysselsatta, vilketär den högsta sysselsättning vi någonsin har haft. Arbetslösheten ligger pånågot mer än 2 96, vilket från internationell synpunkt är en utomordentligtlåg siffra. Detbetyder inte att vi slagit oss till ro. Vi måste använda dels den ekonomiskapolitiken för att se till att kostnadsläget i blir sådant att vi bättrekan konkurrera med omväriden och att induslrisatsningarna ökas både för attklara utsatta branscher och för att skapa ett närings-vänligt klimat, så attsmåföretag kan etableras och växa sig kraftiga, dels en arbetsmarknadspolitiksom sätter människor i arbete eller ger utbildning när den ordinariearbetsmarknaden sviktar. Dettaär delar av den samlade sysselsättningspolitiken. Kring målsättningarna omfull sysselsättning och bekämpande av arbetslösheten råder det en överväldigandeuppslutning i den svenska . Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Det var en rad synpunkter som fördes fram avslutningsvis av Per Ahlmarkoch som man kanske borde gå in på. Jag har dock inte möjlighet att göra dettanu. Låt mig ändå peka på vad som sades om behovet av att uppehålla vårkonkurrenskraft och därmed vår sysselsättning. Har Per aldrig funderatöver att det finns en motsättning däremellan i nuvarande läge med sviktandeinternationell efterfrågan? har mutat in en "nisch", sombestår av försäljning av kapitalvaror. Eftersom efterfrågan på dessa varor idet nuvarande krisläget minskar inom hela OECD-området, är det mycket småmöjligheter alt nå några resultat på den vägen, hur duktiga vi än ärkonkurrensmässigt. Det miiste finnas andra möjligheter att skapa produktion änatt satsa på dessa varor. Detfinns alltså t. o. m. en motsättning mellan att försöka konkurrera på dettasätt och att skapa sysselsättning i det svenska samhället. Vi ligger, som jagsagt, i en "nisch", där läget är mycket besvärligt just nu på deninternationella marknaden, och ett alternativ måste skapas inom svensk ekonomi.Vi kan inte komma ur denna situation bara genom att minska våra kostnader med 5eller . Så enkelt är del inte. Jagskulle också vilja ha ett förtydligande av svaret på min ganska enkla fråga.Skolprojektet på betyder mycket för dem som bor där ute, även om det kanse litet ut från departementels horisont. Mot bakgrunden av de utomordentligtsvåra konjunktur- och strukturproblem som vi har att räkna med framöver kundedet gott tänkas att arbetsmarknadspolitiska skäl skulle kunna ta över deformella. Under sådana förhållanden kunde kanske svaret också tänkas dölja denmöjligheten - och det vill jag gärna ha klarhet i - att avser attta upp ett resonemang med om detta projekt. I så fallskulle del kanske bli möjligt att snabbare sätta i gång projektet. I annat fallkommer det till följd av omprioriteringarna i SÖ:s petita inte med i 1978/79års stat och inte heller i 1979/stat, eftersom fem projekt återstår fördessa budgetår. Då kommer projektet följaktligen med största sannolikhet attskjutas långt in . Men det är nu man behöver den positiva effektsom detta projekt skulle föra med sig. Minföljdfråga är därför: Bör man av formella skäl hindras all i den akuta krisengå in på detta område och därmed hjälpa människorna på tvåsätt: dels genom attde får sin skola, dels genom det som detta innebär arbetsmarknadstekniskt försysselsättningen i nuvarande läge och i betydande utsträckning också på längresikt genom den vuxenutbildning som kan etableras i anslutning till denna skola? Jag får be arbetsmarknadsministern om tillgift för att jag inte hadeuppmärksammat att det var klart med Lindholmenprojektei. Jag är glad för att vifått ordentliga besked på den punkten. Arbetsmarknadsministernciterade mig när det gällde utbildningsinsatser och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Men citatet täckte bara hälften av min tankekedja i det avseendet.Jag menar att det är bättre med utbildning och arbetsmarknadspolitiska insatserän att ha arbetslösa med understöd, men bakom dessa åtgärder måste ändå ligganäringspolitiska insatser. De är de väsentligaste i ett sådant här läge. Viskulle naturligtvis kunna föra det resonemanget vidare och säga att vi frånsocialdemokratiskt håll har försökt att få fram pengar till investeringar pådet området genom våra förslag om strukturfonder och de 4 miljarderna. Iframtiden skulle insatser kunna göras genom den fondbildning vi har föreslagitgenom löntagarfonder. Viär oerhört rädda för att staten och samhället gör sig urarva när det gällerkapitalet, och vi vet också att sparandet går ner katastrofalt. Vi har, som PerAhlmark också har sagt, i denna debatt försökt att vara konstruktiva, och jaghoppas att debatten verkligen har varit konstruktiv. Men här krävs detnaturligtvis också konstruktiva åtgärder - annars blir det bara löst prat. Dethar gjorts en del, men vi är alla övertygade om att det finns ofantligt myckelmer att göra, och det bör göras i en lågkonjunktur. Dethar sagts här - och det vill jag upprepa - att är ett riksintresse.Härmed följer också ett riksansvar. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Jag tycker liksom Per att det har varit ett fint samtal omproblemen! , och jag sätter värde på del. Per förde även infrågan om den ekonomiska politiken, men skulle den tas upp bleve det antagligennödvändigt att föriänga debatten åtskilligt, eftersom vi i fråga om denekonomiska politiken kanske har något mer kritiska synpunkter. Jag vill också göra ettpar påpekanden. Somdet har sagts här är det naturligtvis svårt att skapa nya jobb iden konjunktur vi f n, har. Men vi måste ju satsa på bättre lider, I detsammanhanget skulle jag vilja skicka med Per ett ord på vägen. Dethämtar jag från i . Landshövdingen där i ett anförande om länsplaneringen följande, som berör den konfliktvi har mellan miljö och arbete i : "Länsstyrelsenanser att de flesta verksamheter kan etableras på ett flertal platser längsBohusläns kust utan att komma i konflikt med riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen, Ienlighet med denna uppfattning har gett stöd åt arbete med en kartläggning av tänkbara verksamhetsområden ide sju norra kommunerna i länet, 1 allmänhet behöver sådana etableringar ejmedföra konflikter om verksamheterna föriäggs i anslutning till samhällen. Bevaranderestriktionernaför del kan emellertid innebära Omtidpunkten för förslag till beträffande skolhälsovården en negativ påverkan påindustrisysselsättningen. Statsmakterna har visserligen gjort uttalanden omönskvärdheten av industrilokalisering till den berörda delen av länet, mensannolikt innebär restriktionerna att företagens benägenhet att lokaliseraverksamhet hit minskar. anser att sysselsättningsutredningen isin översyn av de regional-politiska medlen bör ägna särskild uppmärksamhet ålutvecklingen av näringslivet i de kommuner där möjligheterna att utnyttjaspecifika naturresurser har begränsats genom riktlinjerna i den fysiskariksplaneringen." Jagtror att det är värdefullt att dessa tankegångar kommer med i dagens debatt. Dehar visserligen diskuterats, men jag har med det här citatet från landshövdingErik anförande ytterligare velat stryka under just detta, eftersom det ärnågot som vi gemensamt måste jobba med framöver. Låtmig så sluta med ett annat berömt inlägg i landstingsdebatten i . Visocialdemokrater hade begärt att skulle göra ett uttalande tillregeringen där man uttryckte oro över problemen i och där manhemställde om åtgärder för att komma till rätta med dem. Vi avsåg därvid intebara norra delen av länet utan hela . Då gjorde en av de borgerligadebattörerna det här inpasset: "Det löser inte några problem i länet attgöra uttalanden till ." har vi bohuslänningar tagit tillfället iakt att i stället för att göra ett sådant uttalande redovisa våra problem förPer . Vi bohuslänningar hoppas att det skall löna sig bättre att vändasig till Per . Överläggningenvar härmed slutad. §16 Om tidpunkten för förslag till beträffande skolhälsovården Statsrådet erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:161, ochanförde: har frågat mig när jag avser att lägga fram förslagbeträffande åtgärder inom skolhälsovården. Jag kommer att redovisa mina ställningstagandentill skolhälsovårds-utredningens förslag i den särskilda proposition om nyttstatsbidrag till m. m. som jag avser föreslå regeringen attförelägga . Jag får tacka statsrådet för svaret, och jag vill också säga att det ärbra att det kommer en proposition. Ett par kommentarer! Skolhälsovårdenfungerar inte påett tillfredsställande sätt i många kommuner. Det är angelägetatt vi får en bättre situation. Antaletutbildade läkare har visserligen ökat, men detta har inte lämnat några spårinom skolhälsovården. Läkarbristen innebär en mycket besvärlig situation förbåde eleverna och den elevvårdande personalen. Skolhälsovården är ju ett led iden allmänna elevvården, och om man inte har en fungerande skolhälsovård gårhela elevvården på kryckor. Bristen på läkare innebär också attskolsköterskorna får en extra arbetsbelastning. Skolsköterskorna anser att deinte på ett tillfredsställande sätt kan ta sig an de arbetsuppgifter som deanser viktiga. Utredningensförslag innebär bl. a. att en väl fungerande skolhälsovård kan förverkligasbara i samarbete mellan kommuner och landsting. Jag vill understryka att det ärviktigt att samarbetet med landstingen kommer till stånd redan påplaneringsstadiet, så att man då kan diskutera personalbehov och gemensamtutnyttjande av personalresurser. Det sistnämnda är av stor betydelse. Jag vill understryka att det är mycket angeläget att förslaget ochbeslutet kommer i så god tid att kommuner och landsting hinner med en gemensamplanering, att landstingen hinner få fram de resurser som de eventuellt kanavvara till kommunerna och att man får resultat redan till höstterminen 1978.Jag tolkar svaret så, att det samarbetet redan kan påbörjas och utökas, omförslaget kommer enligt svaret. Omundervisningen i religionskunskap i Överiäggningenvar härmed slutad. § 17 Omundervisningen i religionskunskap i StatsrådetBRITT MOGÅRD erhöll ordet för att besvara () den 10 novemberanmälda interpellation, 1977/78:67, till utbildningsministern, och anförde: har frågat chefen förutbildningsdepartementet om han är beredd att inför kammaren redogöra förregeringens inställning till ämnet religionskunskap och dess plats och innehålli den kommande läroplanen för . Enligt fastställd ärendefördelningär det jag som har att besvara interpellationen. Enligtvad jag har erfarit kommer att ta slutlig ställningtill ett förslag om ny läroplan för . Förslaget skall därefterremissbehandlas i sedvanlig ordning. Först därefter kan förslaget ochremissyttrandena bli föremål för behandling av regeringen. Intentionernai läroplan för religionskunskapen bör enligt min mening dock fullföljasoch utvecklas. Den integration som skett av religionskunskapen i blocketsamhällsorienterande ämnen har medfört stora möjligheter att befordra en syn påreligionen som en viktig faktor i mänskligt individuellt och socialt liv.Risken är att ämnet av vissa lärare betraktas som mindre intressant eller försvårt, och alt man på högstadiet betraktar religionskunskap som ettutfyllnadsämne för i ämnet obehöriga Omundervisningen i religionskunskap i Jag anser att härpåtalade risker måste beaktas i en ny läroplan. Dettorde bland föräldrar och allmänhet råda en bred enighet om att skolansundervisning i religionskunskap är av stor vikt och att eleverna måste, genomhemmens och skolans försorg, tillägna sig de värderingar som gäller i vårtsamhälle och som i grundläggande avseenden bygger på den kristna etiken. Detkan alltså inte komma i fråga att den kommande läroplanen blir så lösligtformulerad att ämnet religionskunskap kan komma i skymundan. Givetvis måsteockså fortsättningsvis gälla det som i nuvarande läroplan uttrycks sålunda:"Undervisningen i religionskunskap har till uppgift att orienteraeleverna om de bibliska skrifternas huvudsakliga innehåll, om tro ochetik och om huvuddragen av kristendomens historia och samfundsformer. Denskall orientera om övriga religioner, deras heliga skrifter, tro, etik ochsamfundsformer. Den skall vidare ge kännedom om andra livsuppfattningar än dereligiösa. Den skall ge en inblick i nutidens etiska och livsåskåd-ningsmässigagrundfrågor och tankeströmningar," Enligtvad jag erfarit har och moderata samlingspartiets representanteri parlamentarikergruppen - representant var då medlem av SverigesFN-delegation - avgivit ett särskilt yttrande vid slutjusteringen inomskolöverstyrelsens läroplansöversyn av förslaget om ny läroplan. Detta yttrandehar samma innebörd som det jag här framfört. Regeringen kan alltså, innan förslagetom ny läroplan föreläggs , förväntas vidta ändringar iläroplansförslaget, i den mån det inte överensstämmer med den syn påreligionskunskapen som jag här redovisat. Jag ber att få rikta ett tack till statsrådet , som harstannat kvar här i för alt svara på denna interpellation. I viss månär jag ju skuld till att det har dragit ut ; jag ber om tillgift fördel. Dethär svaret om religionskunskapen i ber jag alltså att få tacka för.Jag vill först notera att statsrådet säger att frågan kommer att passerariksdagen. Vi får alltså upp den . Jag har hört att detskall komma ett regeringsförslag och att läroplanen kommer att träda ikraft , så vi har relativt god tid på oss. Grundenför interpellationen är naturligtvis den oro som många känner därför att ämnetkommit att skjutas åt sidan i mycket stor utsträckning enligt de undersökningarsom föreligger. Det är därför viktigt att ämnet religionskunskap får starktstöd i den läroplan som kommer. Det gäller då alla stadier - lågstadiet,mellanstadiet och vad som är särskilt aktuellt, nämligen högstadiet. Vi äröverens om det mål som statsrådet anger på första sidan i sitt svar genom ettcitat från det som gäller . Statsrådethänvisar i slutet av svaret till ett särskilt yttrande som de borgerligaledamöterna i parlamentarikergruppen har avgivit vid behandlingen iskolöverstyrelsen. Jag har fått lag i detta yttrande, men det var faktisktrelativt svårt. Inte ens mina partivänner i den nämnda grup- pen kände till det förrändet blev klart genom statsrådets svar. Man frågar sig om det är på del sättetdet skall gå till - att man slänger in ett särskilt yttrande i efterhand. Dettayttrande handlar framför allt om 27 §, dvs. huruvida eleverna skall hamöjlighet att bli befriade eller inte från ämnet. Jag vill inte ta upp denfrågan, Det kan anstå; jag tycker att det är en bifråga i sammanhanget, ävenom den inte är ointressant och oviktig. Vadsaken nu gäller är, som statsrådet också påpekar, att skapa en garanti för allämnet får sin rättmätiga plats i den nya läroplanen. Del finns en andligdimension i människo- och samhällslivet som vi och skolan inte får tappa bort.Bibeln och person intar inom kristendomen en central plats. Det måstenaturligtvis också undervisningen ta hänsyn till. Ämnetskall vara verklighetsanknuiet, sägs det i olika sammanhang, och det ärnaturligtvis rikligt. Det betyder enligt min mening kontakt med det levandereligiösa livet, med dess sång- och musikliv, med dess ungdomsarbete osv.Ungdomsarbetet får man vänta sig kommer att spela en roll inom , I vårinternationaliserade tid är det givetvis viktigt att skolan lär ut andrareligioners trossatser och tänkesätt. Det bör bädda för tolerans och vidsynthetoch stärka trosfriheten. Detråder f n, brist på utbildade lärare. Det är därför viktigt med utbildning ochfortbildning samt att metodiken, pedagogiken och läromedlen utvecklas på ettriktigt sätt, I min interpellation angavjag sju punkter som jag gärna vill upprepa: "1, Undervisningenbör ges av behöriga lärare, 2, Fortbildningen av lärare måste byggas ut, 3, För att förhindra en upprepning av samma ämnesstoffi flera årskurser bör nya anvisningar utarbetas." Del är alltså nu pågång. "4.För att levandegöra kunskapen om religionen är samarbete med trossamfundennödvändigt. Utrymme bör ges ål den aktuellalivsåskådningsdebatten. Skolan bör ge eleverna möjlighet att lära känna ochuppleva det rika sång- och musikliv som utvecklas i trossamfunden. Det är skolansuppgift att uppmärksamma invandrarnas religioner." Ämnet religionskunskap har en stark ställning i den allmänna opi nionen - det tror jag att man kan konstalera. Dessutom tillhör kris tendomen vårt kulturella för att inte säga sociala arv. Det är klart att det är svårt att förstå konst och litteratur om man inte är hemma i re ligionens värid. Hur skall man t, ex, kunna förstå och om man inte vet vilken roll religionen har spelat för människor? Vårt språk är f ö, fullt av indirekta hänvisningar till värld. Man behöver bara läsa bok och händelser i för att inse detta, I arbetarrörelsens kulturprogram på det tidiga sade man att vårt kulturarv sträckte sig bakåt till och , Man syftade då på demokratin, humanismen och den kristna männi skosynen. Omundervisningen i religionskunskap i Omundervisningen i religionskunskap i Detvore mycket olyckligt om ämnet religionskunskap skulle skjutas åt sidan tillförmån för andra ämnen. Om så sker kommer vi att få ångra det i tidens längd. Jagber att än en gång få tacka för interpellationssvaret och hoppas att vi, närläroplanen en gång kommer, skall vara nöjda med den. ULLATILLÄNDER (c): Den kristna opinion som genom alla läroplansförändringar vilka skett påsenare tid har haft en viss anledning att vara vaksam har genom statsrådetMogårds klara och otvetydiga svar anledning inte att slå sig till ro menatt känna sig till freds. Jag tror att det är många som känner både glädje ochlättnad över att ovissheten och oklarheten på den här punkten har skingrats. StatsrådetMogårds svar avspeglar också den positiva viljan att göra någonting bra av dethär ämnet. Att ämnet religionskunskap av lärare, elever och andra berördaparter upplevs som ett problem, som ett svårt ämne där det kan vara lätt altmisslyckas, är den ena sidan av att förväntningarna ändå är rätt stora. Ämnetär så stort, så djupt och så vitt-omfallande både i liden och i rummet, bådetillbaka i historien och ut i geografin att det är lätt att digna underambitionerna. Det finns inget ämne på schemat som spränger gränser på så mångaområden som detta ämne gör. Först de nationella gränserna naturligtvis-denkristna kyrkan finns ju i alla länder och kulturer i olika utformningar.Strävan att göra eleverna bekanta också med de stora världsreligionernaslivstolkningar svarar emot ett i bästa mening inlernalionelll perspektiv, ochdel re-lativiserar och ställer i en ny belysning the Swedish way of life. StatsrådetMogårds ord ger försäkringar just på de punkter där oron kanske har varitstörst. Denläroplansöversyn som det här gäller har pågått . Det arbetethar redovisats i Läroplansdebatt, en tidskrift som regelbundet har uigells avSÖ i avsikt all väcka debatt. Jagkan här också tillägga att det finns anledning alt välkomna . Den bekräftar ytterligare den bredd som vi redan förut vet allopinionen har. Denparlamentariskt sammansatta grupp med ledamöter från samtliga riksdagspartiersom har arbetat jämsides med grupper inom SÖ har haft förmånen att kunna ge sinmening till känna och i någon mån kunna påverka det fortlöpande arbetet. Det harenligt min uppfattning varit en förmån.