prot · G10990 · 1977-12-31 00:00:00 — torde det vara ytterst få i byggbranscheninitierade som invänder emot. Detlaär stora pengar som , och inom överskådlig tid, skulle kunna användastill många samhällsnytligare ting än att bygga nya lokaliteter åt Sverigesriksdagsledamöter. Låt mig ta elt enda exempel. Vi har bostadsbrist på gång,höga byggkostnader och ständigt ökade hyror. Från socialdemokratiskt håll harvi motionerat om ränte- och amorteringsfria stående lån i flerbosladshusen föratl eliminera överkoslnaderna. Det skulle betyda en kraftig sänkning avhyresnivåerna. Av den halva miljard jag använde i exemplet skulle vi behöva tai anspråk 224 milj. kr., räknat på färdigställda lägenheter i flerbosiadshus1977. Vi skulle kunna -och det är nödvändigt -fördubbla antalet lägenheter iflerbosiadshus 1978 och ändå inom ramen av en halv miljard ha utrymme för dessatilläggslån. Jaganser att borde ha elt större intresse av alt satsa resurserna där debäst behövs. Ingen kan, om han vill bli trodd, påstå att nya riksdagslokalerframstår som angelägnare än exempelvis nya bosläder. Delhar sagts alt man på ett riksdagshus skall ha två bestämda krav. Det skall varaflexibelt, dvs. ha tillväxtmöjligheter, och det skall vara funktionsdugligt.Självklart är detla en bra målsättning. Men vi har också fött veta atlfunktionerna hos alternativet återflyttning till och hos enutbyggnad av Sergelstorgsalternativet inte är i avgörande grad olika. Vad somkan uppnås på Helgandsholmen med omnejd kan således också uppnås vid . Många sansade bedömare anser att återflyttningsalternativet enligtföreslagen modell innebär en viss exklusivitet på funktionens bekostnad. Sedanankommer det på var och en av ledamöter atl, åtminstone inför sigsjälv, erkänna hur många procent som är nostalgi när det gälleråterflyttningsalternativet. Dethar talats mycket om kvadratmeter i denna debatt - kvadratmeter på längden ochpå tvären. Tonläget har knappt varit hörbart när de ekonomiska frågorna harberörts. Det beror ju på alt kostnaderna kommer att bli mycket betydande.Intressant har också varit alt lyssna på all den välvilja mol somsjälvutnämnda stockholmianer har utvecklat i den här debatten. Vi har fött höravad bör göra med , med hotellbyggnaden och med delnuvarande . En annan expert på har berättat vad som inteär möjligt att genomföra. Som bevis för uppgifterna i den redogörelsen fick vihöra att fastighetsägare inte skulle komma att lämna ifrån sig de hus sombehövs för atl utveckla Sergelstorgs- Påsluttampen fick 1960-taleis politiker en dos ovetl för några åtgärder somtydligen har verkat hindrande på planering. Somboende i är jag alldeles omtumlad av denna s. k. sakkunskap. Men jagkänner inte igen mig i dessa beskrivningar. Det snällaste jag kan säga tilldessa debattörer är att debatten principiellt gäller etl riksdagshus. Omriksdagen, mot allt förnuft, flyttar tillbaka till kanledamöterna av denna riksdag lugnt överiåta ål de boende i och destyrande i all avgöra vad som skall ske med de här fastigheterna. Omriksdagen stannar kvar här - i enlighet med vanligt sunt förnuft-harföreträdare för denna stad gjort utfästelser som man kommer all infria. Det kanni lugnt ta fasta på. Det borgarråd som fick elt hedersomnämnande iutskottsordförandens inlägg är inte representativ för stämningarna i Stockholmsstadshus. Somalla andra som har ställt sig kritiska ull återflyttningen harjag ständigtfrågat: Vad är orsaken till att vi inte har utrett Sergelstorgsalternativet? Vifick höra i etl inlägg av att den här frågan har utrettsunder en tioårsperiod. Inte har man kommitpå tanken att tillmötesgå de starka önskemålen atl på samma basis somHelgeandsholmen utreda alternativet . I stället för att fö enutredning om , i stället för alt fö en seriös utredning tillsammansmed för vi av höra en mängd saker som borde habelysts i en sådan utredning. Och det materialet framförs här av en av dehätskaste motståndarna lill ett kvarstannande vid . Därtill kommerockså atl odlar myten om Stockholmspolitikernas moral. Jag kanbara säga atl man i , oavsett partigruppering, har engemensam bestämd uppfattning, nämligen att kommunen är angelägen om atlriksdagen skall stanna i och alt riksdagsledamöterna skall trivas iStockholm. Efter inlägg vet vi också att ett uppskov i ärendet nudrar ett löjets skimmer över och att det kommer att kosta mer pengarän som föreslagils. Ja, det kostar miljoner att utreda, del vet vi omutredningarna kring . Men lägg märke till att samma företrädaresom i olika omgångar fött flera miljoner för att arbeta medHelgeandsholmsalternativet konsekvent, sedan riksdagsbeslutet ,har vägrat - i kraft av majoritet i denna fråga - atl på likvärdigt sätt utredaSergels torg. Entusiasmen har helt ägnats . Jag hoppas verkligenatt denna händelse är etl undantag från den allmänt omfattade praxisen ipariamentariska sammanhang att i en fråga av denna storieksordning geminoriteten samma chans att för sin åsikt ha bedömningsmaterial som tillkommitmajoriteten. Jag ställer självfallet upp på reservationen -även om jag helst hadesett att vi hade fött elt beslut om att stanna kvar vid torg.Blir det beslut om , som bygger på tyckande och sannolikheter,får jag bara önska de ledamöter som kommer att kuta runt där lycka till. Kanskeändå en del ledamöter i den omgivningen längtar tillbaka tillSergels torg. Det tolkar jag bäst genom atl citera , tredje Riksdagens.I oka I-.frågor på akten: Så gårbeslutsamhetens friska hy i eftertankens kränka blekhet över. ALLANÅKERLIND (m): Jag har efterbästa förmåga försökt följa den här frågan. Förmig är det viktigast alt är ändamålsenliga och att arbetetflyter bra. Jag har inte blivit övertygad om all del kommer atl bli bättre isådana avseenden genom en återflyttning enligt utskottets majoriletsförslag.Tvärtom är det min uppfattning att det förslaget ger sämre arbetsmöjligheter,t. o. m. i flera avseenden än vad som har berörts här . Delfinns också experter som allvariigt ifrågasätter de framlagda kostnadskalkylernaoch som menar att kostnaderna för det presenterade ålerflyttningsallernativelkommer atl överskridas med flera hundra miljoner. Omså skulle ske - hur skall vi som riksdagsmän då kunna gå ut och uppmanakommunalfolk atl spara på förvaliningsbyggnader och annat? De kan då - medrälta - säga: Varför skall vi vara mera sparsamma än ? Närdet gäller kostnaderna företer det här projektet vissa likheter med ettpappersbruk i . Bai har blivit betydligt dyrare än mantänkt sig, och det är inte färdigt . Vi vet inte var det slutar. Men delräcker med ett Bai - vi skall inte ha etl i också. Jagär inte heller säker på att en majoritet av de anställda här i huset vill ha enåterflyttning. Jag vel atl det finns olika meningar bland de anställda, men jagtror atl en majoritet av dem som arbetar här i huset vill vara kvar här. Jaghar slor förståelse för argumentet alt bör ha ett eget hus. Men bara för atl nå del målet bör man inte godta ett dåligtaltemativ. Jag kommer därför att stödja reservationen och yrkar bifall tillden. HANS (): Det byggs inte nya parlament särskilt ofta, vare sig i vårt land elleri andra länder. Det är nära nog en unik företeelse. Det är därför inte orimligtalt planeringen av ett nytt pariament både tar tid och stöter på mångasvårigheter. Inte minsl i elt sammanhang som detta är det därför klokt atl iförväg eliminera så många svårigheter och brister som möjligt; det ges inte såmånga tillfällen atl göra del sedan. Detförslag till nytt eller, om man så vill, ombyggt riksdagshus på förvaltningssiyrelsen framlagt för kammarens behandling nu är etl resultatav tidigare fattade principbeslut om en återflyttning tillHelgeandsholmen. Enligt vad jag kan bedöma har byggnadskommitté ochförvaltningsslyrelse på ett förtjänstfullt sätt fullgjort ett av riksdagengivet uppdrag som icke varit helt lätt. Omresultatet ändå inte helt motsvarar i varje fall mera långtgående förväntningarpå nya och ändamålsenliga lokaler för arbete, så beror del inte påkvaliteten i det utförda uppdraget utan på alt det är en i sig omöjlig uppgiftatt sammanfoga flera befintliga, för skilda ändamål uppförda och för andra ändamålplanerade, byggnader till ett väl fungerande sammanhållet riksdagshus. Ensådan uppgift kan bara lösas genom långtgående kompromisser mellan skildaönskemål och behov. Detframlagda förslaget bär naturligtvis också spår härav. Utifrån deförutsätlningar som varit givna kan knappast en bättre lösning erhållas än densom nu föreligger. Reservanterna har inte heller övervägt all begäraytterligare utredning och överarbelning av det framlagda förslaget. Det är ivarie fall min mening alt det framlagda förslaget erbjuder nöjaktiga lokalerför verksamhet för lång lid framöver. Men del är också min meningatt det inte löser lokalbehov på ett tillfredsställande sätt. Huruvidaen mer ideal lösning över huvud är möjlig i den centrala delen av ,där jag tror alt vi alla anser att skall vara placerat, är intesjälvklart. Meninnan -det har i debatten nämnts 100 år- binder sig för enlösning av sin lokalfråga bör det dock först prövas om inte en mer ideallösning kan ernås. På samma sätt som Helgeandsholmsalternativet nu har utrettsbör enligt reservanternas mening med samma omsorg prövas om inte en bättre ochmöjligen också billigare lösning kan uppnås genom en ändring av befintligalokaler vid förenad med erbjudna tillbyggnadsmöjligheter. Enligtmin mening har byggnadskommitté och förvaltningsstyrelse fullgjort det uppdragsom har beslutat, men uppdraget bör nu utvidgas till atl ocksåomfatta en omsorgsfull prövning av Sergelstorgsalternalivet. Isitt anförande gjorde gällande alt reservanternas förslag var ettunderkännande av en seriös utredning som själv hade tillsatt. Del ärett felaktigt påstående. Vi kan inte underkänna en utredning som inte harutförts och som kommittén inte har haft i uppdrag alt verkställa. Alt detförhåller sig på det sättet kan man utläsa av utredningens eget yttrande i detavsnitt som gäller Sergelstorgsallernativet. Man skriver så här: Utredningenhar inriktats på atl översiktligt studera konsekvenserna av alt överarbetalokalprogrammet 1977 för applicerad på Sergelstorgs-fastigheten, allprecisera expansionsbehovet och erforderliga förändringar med hänsyn härtillsamt att undanröja vissa funktionsproblem som sammanhänger med nuvarandelokaldisposilion. Vidaresägs i utredningen alt en mycket översiktlig disposilionsskiss har upprättalsfrämst som underlag för uppskattning av erforderiiga ombyggnadskostnader. Deåtgärder som finns i den sistnämnda delen får, enligt vad som uttryckligenframhålls i utredningen, endast ses som etl sätt alt inplacera lokalprogrammeti den befintliga byggnaden och ej som elt förslag till omdisposition. av Sergelstorgsallernativet har förts fram lill safnma nivå som detnu föreliggande förslaget är det tid för att ta slutlig ställning.Först då föreligger enligt reservanternas mening ett fullgott beslutsunderlag. Mot bakgrund avreservanternas förslag finns del icke anledning till enmer omfattande analys av Helgeandsholmsalternativet kontra . Förmin egen del vill jag gärna konstatera alt jag inte tycker atl det framlagdaförslaget ger en fullgod lösning på långsiktiga lokalbehov men attjag också finner atl de nuvarande lokalerna i den utformning de befinnersig vid , även förenade med nybyggda lokaler vid andra sidanDrottninggatan, inte heller ger en tillfredsställande långsiktig lösning avlokalbehovet. Just denna osäkerhet som flera av oss känner är det främsta skälet tillatl beslutsunderlaget bör utvidgas genom en omsorgsfull utredning om hur enlösning av lokalbehovet vid kan utformas. Dethar sagts att det är genant för att inte kunna visa tillräckligbeslutskraft i sin egen lokalfråga ulan atl gång efter annan skjuta på fråganför ylteriigare utredningar och överväganden. Jag kan inte dela denna uppfattning.Även den som gillar handlingskraft och beslulskapacitet borde kunna medge attvi här har att behandla elt så unikt, dyrbart och bindandebyggnadsverk att en omsorgsfull prövning inte kan läggas till last. Motdenna bakgrund kanjag icke heller finna att en tidsförskjutning innanriksdagen slutligen och definitivt avgör frågan kan vara särskilt ansiölligeller till mera avsevärt förföng. Vi förfogar dock under liden över lokalersom, även om de inte är helt ideala, ändå måste anses som acceptabla. Del årsom går föriorat genom alt vi nu utvidgar beslutsunderlaget och senare möjligenbeslutar anta Helgeandsalternaiivel borde kunna bäras med jämnmod. Detär egentligen orimligt att lösa lokalfråga framåt itiden genom ett beslut, beträffande vilket uppemot halva kammaren har en annanåsikt än majoriteten. Det kan i vae fall inte vara ett uttryck för attförslagets fördelar framstår som särskilt påtagliga. Det kan inte görasgällande att kanske uppemot hälften av kammarens ledamöter skulle styras avandra motiv än omsorgen om goda arbetsbetingelser för . Nog vore deten stor tillgång både för kammarens anseende, som del har talats så mycket om , och för del framtida riksdagsarbetet om vi kunde leta oss fram till engemensam lösning av vår lokalfråga. Detär vidare min förmodan, herr talman, att medborgarna skall hålla oss räkningför atl vi så omsorgsfullt som möjligt prövar denna viktiga men också kostsammafråga, även om dådkraften i handläggningen blir litet eftersatt. Och skulledenna förmodan icke visa sig riklig, så kanske kommande generationer avriksdagsmän skall hålla oss räkning för atl vi hade bästa möjligabeslulsunderiag när vi avgjorde deras lokalfråga. Om inte heller detta skullevara ett korrekt antagande, så kan jag försäkra att de av oss som känner sigosäkra skulle känna del tryggt att vi medverkat lill att vår lokalfrågaprövats så omsorgsfullt som del över huvud laget är möjligt. Jag ber, herr talman, attfö yrka bifall till reservationen. Andrevice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättandekl. Låt mig med tanke på vad som har sagts om utredningar och sådant ge etllilet historiskt perspektiv. Densvenska har rykte om sig atl basera sina beslut på mycket välförberedda förslag. Frågorna är som regel mycket noggrant utredda. En noggrannbelysning av ärendena sker från olika synpunkter. Detta kan med fog påståsockså om lokalfrågor på . Redanår 1968 förelåg den första teknisk-ekonomiska utredningen, utförd avbyggnadsstyrelsen. riksdag inbjöd 1971 till nordisk arkitekttävlingom lösning av riksdagshusfrågan på . tävlingfick som ordförande förra statsrådet , och kommittén bestod avrepresentant för och de politiska partierna. Däriämte ingick ikommittén arkitekter från , , och . Tävlingenfick slort dellagande av arkitekter från hela . Den blev uppdelad i tvåhuvuddelar- dels en som avsåg ett nybyggnadsalternativ, dels en som avsågombyggnad av de nuvarande riksbyggnaderna. Även för nybyggnadsallernativet varHelgeandsholmen föriäggningsplatsen. Täv-lingsresultalel blev att etlnybyggnadsförslag vann. Skapare av detta var ett par danska arkitekter. Förstpå fjärde och femte plats kom ombyggnadsförslag. Ikommittén avgavs elt par reservationer och ett särskilt yttrande. En av reservanternaansåg alt ett ombyggnadsalternativ bort vinna och uttryckte för sin del klartalt de gamla riksbyggnaderna borde bevaras: "Oavsettbyggnadens skönhetsvärde har det gamla vuxit in i det allmännamedvetandet som en del av miljön vid . Byggnaden speglar en epok ochutgör en symbol för den svenska pariamentariska demokratin. Den kan, om denrivs, aldrig efterliknas. Byggnaden bör därför bevaras och rimliga kompromisserbör i stället göras i avseende på byggnadens funktionssätt och stadsbilden. Virekommenderar att lokalfråga löses genom ombyggnad." Vidden omfattande remissomgången yrkade nästan alla instanser på att inte riva,utan på att genom ombyggnad bevara riksbyggnaderna på . Detutredningsarbete som efter den stora tävlingen vidlogs, har som bekant ävenklarlagt att elt ombyggnadsallernativ blir det mest ändamålsenliga. Dels kanmed föreliggande ombyggnadsförslag rationella och framtidsdugligapariamentslokaler inrättas i de gamla riksbyggnaderna, dels blir det störstamöjlighet att inom och i nära anslutning till dessa förfoga över etl störreframtida expansionsutrymme än det Sergelstorgsalternativet kan erbjuda. Deltaär i siffror klart bevisat. Vikan etablera det framtida parlamentet helt på den av ägdaHelgeandsholmsmarken jämte därtill anslutna statsägda fastigheter. Detta är,tyckerjag, värt myckel stort beaktande. Där alltså kan få en framtidagod etablering, där kan vi konslalera atl detta därtill är ett mindrekostsamt alternativ än atl bli kvar i Sergelsbyggnaderna. Någon sade härtidigare i debatten att funktionsdugligheten har underordnatsriksbygg-nadsangelägenhelen. Nej, tvärtom, de gamla lokalerna blir anordnadetill äp mera funktionella lokalerän vad vi har här vid . Ytteriigareen viktig aspekt tillkommer, nämligen säkerhetsfrågorna, vilka tidigare i daghär omnämnts. Tyvärr måste vi nu mera än tidigare beakta möjligheten av dessafrågors lösning. Dessa har kommittén diskuterat tillsammans medrikspolisstyrelsen. Därvid har det framkommit att det s. k. skalskyddet lättaregår alt få till stånd på och till rimliga kostnader. Men inuvarande riksdagsbyggnad vid , där många andra dagliga aktiviteterpågår, är frågan om skalskyddet mycket svårbemästrad. Härtill behövsinbyggande av hissbatlerier och etablering av nya reservutgångar för utrymning,m. detaljer, vilket kommerait kosta mycket och ändå inte blir riktigt bra idetta hus. Detlaär alltså ett uttalande från auktoritativt håll. Jag vill hänvisa till att detockså har gjorts en koslnadsutredning med föreliggande siffror i bådeulskotlsbetänkandel och i förvaltningsstyrelsens utlåtande, som också belyserkostnaderna med Sergelstorgs- resp. Helgeandsholmsalternalivet. Ännu en gångvill jag alltså säga att kostnaderna blir lägre med det senare alternativet. Jag har här i debattens slutskede velat anföra några synpunkter påtillkomsten av de olika noggranna utredningar som gjorts på uppdragi akt och mening atl ge svenska parlamentet en framlida och tidsenligbyggnation. Atl vidta ylteriigare utredningar leder säkeriigen inte lill någotannat än ökade koslnader. Vikan alltså konstatera atl det går atl etablera ett modernt pariament i detraditionsrika byggnaderna i ännu mer tidsenliga och ändamålsenliga lokalertill en kostnad som är lägre än för provisoriet här vid . Jag troräven atl om vi gjorde en gallupundersökning skulle de flesta svenskar vilja hasin gamla pariamenlsbyggnad kvar som etl levande pariament och inte som elt museum.Riksdagen får då även äga sina parlamentsbyggnader och harmöjlighet alt bibehålla sina avsedda kulturaktiviteter i de byggnader för vilkade uppförts. Med delta yrkar jag bifall till konstitulionsutskoltets förslag. Jag konstaterar att Thorslen anser det självklart all del är såmyckel billigare all flytta till än att vara kvara här. Låt migsäga att den punkten är minst sagt omtvistad. Undersöker man deltasamhällsekonomiskt, så torde det vara troligast atl det blir betydligt dyrareatt flytta. Jagskulle vilja fråga Thorslen : Varför kan vi inie utreda ordentligt, såvi har elt rikligt beslulsunderiag och fatta det definitiva beslutet senare?Varför är det nödvändigt att vi skall binda oss för kanske framåt?Kan vi inte få etl beslutsunderlag först? Jag skulle bara vilja beröra ylteriigare en fråga som har tagits upp avThorslen , och det gäller utbyggnadsplanerna och kommunsinställning. Jagfår ibland ett intryck av att man, inför den framlida behandlingen här,misstror och utgår ifrån att kommunen skulle begagna varjetillfälle att gå emot de önskemål som har. Visst kan jag hålla med omatt det finns inslag av egennytta även i kommuns agerande, men frånutfrågningen i utskottet, där ju flera av ledamöterna var närvarande, och ävenThorslen , fick man ett helt annat intryck. Kommunen har bara velatkomplettera del material och de uppgifter som här har lagts fram avförvaltningsstyrelsen. Man sade där att kommunen ställer upp för vilken lösningriksdagen än väljer. Jag vill påpeka all detta är förklaringen till vad somsägs i reservationen på s. 59 i betänkandet: "Motbakgrunden av den välvilliga inställning från företrädare för samtligapolitiska partier i som kommit till uttryck a. i utfrågningeninför utskottet bör särskilt belysas möjligheterna för att få frittförfoga över - med eller utan äganderätt - de aktuella lokalerna vid ." Dettager en god utgångspunkt förden undersökning som skall komma om reservationenbifalls. Totalt skulle inom några tiotal år i detta synnerligennärbelägna kvarter som kallas Hägern Större, på andra sidan ,enligt de aktuella beräkningarna få tillgång lill ytterligare 16 000 mlägenhelsarea, och del tillgodoser behoven fram . Dettabör undersökas när man skall ta fram de två alternativ som ståremot varandra:riksdagshuset vid i moderniserat skick och alternativetHelgeandsholmen-Gamla stan. THORSTENLARSSON (c): Jagskall inte gå in i någon polemik med de två senaste talarna. Jagtycker uppriktigt sagt att debatten här har belyst dessa frågor, och jaghävdar än en gång alt kostnadsproblematiken är utredd i båda alternativen. per m i Helgeandsholmsalternativet, och det kostar . Jag kan bara till dessa båda senaste inlägg hänvisatill vad och konstilutionsutskottets talesmän har sagt och tilldet tryck som föreligger. Där har ni alla era uppgifter. Läs och begrunda dem! TORKELLINDAHL (fp): Jag kan bara konstatera alt man överhuvud taget inte har utrett de samhällsekonomiska kostnaderna. Det äregentligen ingen som vel hur de slår. Vi kan tro, men vi har icke utrett det.Det vore ganska värdefullt om vi fick del materialet också. Men det finns endel som tydligen tycker att vi skall falla beslut med det dåliga underiagvi har. Överläggningen var härmedslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller konstilutionsutskottets hemställan i betänkandet nr 23 röstarja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fi. Vidomröstning genom uppresning förklarades fiertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparal. Denna omröstning gav följande resultat: §8Föredrogs skatteutskottets betänkande 1977/78:26 med anledning av propositionen1977/78:100 bilaga 11 i vad avser vissa anslag för /79 inombudgetdepartementels verksamhetsområde. Kammarenbiföll vad utskottet i detta belänkande hemställt. Föredrogs skalleutskoitets betänkande 1977/78:27med anledning av motioner om alkoholpolitiska frågor. Idetta betänkande behandlades motionerna 1977/78:233av () och (), 1977/78:234 av ()och WiggoKomstedt(m), vari hemställts att hos regeringen begärde en översyn avreglerna för beskattning av vin i enlighet med vad som anförts i motionen, 1977/78:659av (), 1977/78:660 av (), vari hemställtsatt beslutade undanröja tillslåndstvånget för 1. servering av öl i personalmatsalar, 2. servering av alkoholhaltiga drycker vid slutna,privata fester - t. ex. personalfester - i personalmatsalar. 1977/78:939 av () och JörgenUllenhag (fp), vari hemställts 1. atlriksdagen hos regeringen begärde en översyn av lagen om dryckes skatt såvitt gällde beskattningen av vin samt 2. attriksdagen hos regeringen begärde en översyn av alkohollagstift ningen i syfte all minska byråkraiiseringen och bättre klargöra när alkohol haltiga drycker fick serveras och försäljas. 1977/78:965av m. fi. (m), 1977/78:968 av m. (s), varihemställtsatt hos regeringen begärde en översyn av nuvarandelagstiftning, i syfte atl underlätta rätten att servera öl i personalmatsalar, 1977/78:970 av Birgiua Rydle (m) och (), vari hemställts 1. alt skulle anta av motionärernaföreslagen ändring av 2 § lagen om tillverkning av drycker,