prot · G109111 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag har sagt att de som företräder de stora löntagarorganisationernaär vana vid att det kommer snusförnuftiga och efterkloka figurer och anmärkerpä detaljer i uppgörelserna. Det är en viss skillnad. Förattfortsätta med ordspråken, så villjag säga att som replik betraktat var IngvarSvanbergs inlägg inte särskilt lyckat - det var berget som födde en råtta. vill jag säga atl vi försvarar inte storfinansen, som detalllid sägs. Vi försöker se praktiskt på situationen, och vi är inte blåögda,ulan vi ser vilka svära konsekvenser som strukturomvandlingen inom branschen -inte bara i ulan i världens alla länder, inkl. östländerna -har fött.Dessutom måste vi ju ta hänsyn till den svåra konjunkturnedgången. Vi villförsöka anvisa åtgärder som på sikl och med tillämpning av marknadsekonominsprinciper kommer atl ge företagen ny blomsiring och även bereda dem som ärhotade av nedläggning nya sysselsättningstillfällen. Men det går inte pä enenda gång, och , del svenska parlamentet, är framförallt inte någotexekutivt organ som går in i företagsledningarna och i detalj anvisar vad deolika företagsledningarna skall göra. anvisar vissa ramar, först ochfrämsi när del gäller de ekonomiska förutsäiiningarna. Det är vad kangöra. Menvi har så olika sy n - det gäller två skilda samhällssystem som vpk och miltparti representerar. Det är därför ganska ofruktbart atl vi försöker slåvarandra i huvudet med argument som är hämtade frän olika system. Handelsstålsinduslrin,m. (vpk)kort genmäle: Vi lever ju i samma system, såvitt jag förstår. Vi lever i ettkapitalistiskt samhälle, och mina förslag har utgångspunkten där. Vad jag harföreslagit är fortfarande inget nytt samhällssystem utan ålgärder i det härsamhällssystemet. Visserligen siktar åtgärderna till alt föra oss ut ur den här Handelsstålsindu-strin,m. krisenoch ur det här samhällssystemet, men gäller det en annan inriktning. Situationenär verkligen beklämmande. Vi kanske inte kan slå varandra med argument, men vikan i den här debatten säga att utskottets talesmän och borgerligheten stårganska tomhänta inför de arbetare som ställs ulan sysselsättnjng. Deungdomar som pä dessa tre gruvorter inte får sysselsättning harju ingentingalt hämta hos den borgerliga politiken -sä mycket kan väl framgå . Ochapropå uppgifter, sä hävdar jag inte heller att skall gåin i företagsledningarna och detaljreglera. Däremot kan väl ändå gede riktlinjer som är behövliga för en offensiv industripolitik och inteacceptera strukturförändringar som minskar jobben. skall i ställetföreslå medelsanvisningar, sä an del blir en annan inriktning. BengtSjönell äriju itied och tillstyrker en minskning av handelsstålsinduslrin ulanatt kunna hänvisa till någon annan industrigren som ersätter de berörda jobben.Det är faktum när det gäller borgerlig politik . BENGTSJÖNELL (c) kort genmäle: Jag skall fatta mig mycket kort. När säger atl denborgerliga regeringen inte på något sätt kan erbjuda de arbetslösa ettalternativ och atl den borgeriiga politiken har havererat, vill jag helt korterinra om atl ingen regering i detta land i historisk tid har satsat sä mycketpä att garantera en fortsatt sysselsättning som den nuvarande regeringen. Delfinns inte heller någon regering som så framgångsrikt har lyckats hålla nerearbetslöshetssiffrorna, vilket även framgår av en internationell jämförelse. Vi bör nog också, , avvakia litetgrand. Många åtgärder som regeringen vidtagit har en relativt snabb verkan, menflera åtgärder har en långsiktig verkan. Lål oss komma igen , så fårvi se vad vi kan säga om konsekvenserna av de insatta åtgärderna. Då kan manbedöma hur den här regeringens politik har verkat. Först ett parrandanmärkningar. Lars-OveHagberg har använt nära av debattens första en och en halv timme.Om var och en skulle tala , trorjag vi flnge fatta beslut iövermorgon. F. ö. trorjag inte atl debatten tillförs bätlre argument bara förall man lalar pä ett så omständligt sätt. I varje fall upplever inte jag attargumenten blir starkare. HerrSvanberg kommenterade energipolitiken och reservationen 3. Naturligtvisbeklagar jag den osäkerhet som många människor inom energiindustrin i dagkänner. Det gäller osäkerhet om framliden och osäkerhet om hur energipolitikenexakt skall utformas. Men della ärju, som sagl, en konsekvens avatl vi skall ompröva politiken . Jag tyckerait vi skall ta fasta på atlflera centerpartister de senasie veckorna har deklarerat att målet är atl fåfram proposiiionen . Enligt min mening är detta någontingutomordentligt bra. Sedan får vi la en diskussion, . Järn- och slålinduslrins problem är päinlel sätt unika för . Runl om i brottas sedan många år tillbakaföretag inom samma bransch med lönsamhetsproblem. är ell exempel,och del går all finna många motsvarigheter i t. ex. och . Våraproblem beror självfallet pä en mängd faktorer. Jag vill i första hand nämnatre. Fördel första har en lång rad länder, som vi traditionellt betraktat somutvecklingsländer, under 1970-lalet salt i gäng en verksamhet på detla områdeoch klarar produktionen till betydligt lägre kostnader än vad som är fallet iSverige. Fördel andra har transportkostnaderna radikalt förändrats. Det är på intetsäll avgörande för en köpare av vissa produkter, om han gör inköpen i sitt egetland eller om han går över . Skillnaden i avstånd har alltså fån enhögst marginell inverkan på den totala kostnaden. Fördet tredje har vi naturligtvis den svaga konjunkturen som västeko-nomiernabefunnit sig i ända sedan oljekrisen inträffade. Man måsle, herr lalman,givetvis slälla frågan, liksom när del gäller t. ex. varven, om vi inom rimligtid över huvud taget kan bli konkurrenskraftiga inom denna sektor. Frågan ärnaturligtvis uiomordeniligi svår all besvara. Handelsslålsförelagen i vårt landhar under hela 1970-lalet visat en myckel dålig lönsamhet. Deårdå resultatenhar varil positiva har den procentuella avkastningen på kapitalet ändå varitmycket låg, jämförd med avkastningen pä annan industriell verksamhet. Branschenhar alltså redan i utgångsläget, om och när konjunkturen vänder, en dåligsits. Vihar också mycket svårt att bedöma hur konjunkturen kommer alt se ul denärmasle fyra fem åren, de år som måsle beiraklas som heli avgörande för delnya bolagels möjligheier all leva vidare och utvecklas. Ävenmed hänsyn till dessa osäkerhetsfaktorer, trorjag atl den salsning som görsi måste betraktas som den enda rimliga. Vi är helt enkelttvungna all anpassa förelagssirukluren efter marknadsförulsäll-ningarna, och vimåsle på sikl accepiera åtgärder på personalsidan som leder till en förbättringav lönsamheten. Delkan synas cyniskt alt här i kammaren ullala någol sådanl, men del vore ä andrasidan heli oansvarigl all inte påböoa en sädan process. Både ochherr har kriliseral delta synsätt - i mildare toner ochherr i mycket skarpa ordalag. HerrSvanberg efterlyser optimism. Jag tror alt del är tur att den nuvaranderegeringen inte är fullt lika optimistisk om utvecklingen på detla område somden gamla. Satsningen på 80 harju visat sig bli någol avelt fiasko. I det sammanhanget var man optimistisk men inte realistisk. Delräcker inte, herr talman, atl vara optimistisk. Det räcker inte med statliga planeroch ambitioner. Det måste finnas en realistisk marknadsanalys också, annarsslutar det hela i ständiga subventioner, och del är ingen långsiktigt bralösning. Det trorjag atl vi alla är överens om. Jag har redan konstaterat alt ett av problemen jusl nu är att våraföretag på detla område utsätts för en ny konkurrens från en rad Handelsstålsindu-strin, m. m. 4Riksdagens protokoll 1977/78:111-112 Handelsstålsindu -strin, m. m. utvecklingsländer.Jag hade möjlighet alt studera en rapport från enframtidsstudiegrupp inom . Gruppen hade analyserat den framlidautvecklingen för ell flertal branscher inom OECD-omrädel. De utblickar mangjorde gällde de närmasie 20 åren. Osäkerheten är naturligtvis myckel slor, menen sak var man klar över, nämligen all på område efter område kommerutvecklingsländerna att successivt öka sin andel av resp. produktion. När detgäller slålomrädel lade jag märke till tvä siffror. ligger avvärldens stålproduktion i utvecklingsländerna. 1 slutet av 1990-talel beräknarman inom denna grupp-del kan naturiigtvis slå fel, men det är en beräkning somman gör - atl denna andel kommer att vara . kommer naturligtvisalt innebära en successivt hårdnande konkurrens. Delär således helt nödvändigt enligt mitt förmenande att basera planeringen iframtiden på marknadsutsiklerna. Del är därvid naturligtvis inte enbart striktföretagsekonomiska resonemang som skall vara avgörande. Vi har all anledningatt beakta valuta-, beredskaps- och självfallet även sysselsättningsaspektermen - och det är del viktiga, - det håller inte att allmänt talaom samhällsekonomiska bedömningar, som om varje förlustförelag vore lönsamtrent samhällsekonomiskt. Tror t. ex. alt del har varit envinst för samhället som helhet alt stålföretagen år gått i förlust, all vi subventionerat och subventionerarvarje utländsk köpare med skallemedel för vaoe lon han köper? Del är en statiskoch på sikl katastrofal politik all värna sysselsättningen genom an ensidigtkräva att inga jobb får försvinna inom en bransch som har stora problem. Det ärsjälvklart att vi skall försöka värna sysselsättningen, och vi skall slåssförden, men ingen blir lycklig av alt vi tar alltmer av våra knappa resurserför atl hälla förlustförelag helt intakta. Vi får dä inga pengar kvar lill slutatt satsa offensivt på områden, där vi verkligen hargoda förutsättningar, ochvi konserverar därigenom en struktur som har högst osäkra förutsättningar päsikl. Resulialet,om vi alltså inte företog en strukturförändring på dena område, skulle kunnavara all hela slälhanleringen gick över slyr och därmed pä sikl samtligaarbetstillfällen inom denna försvann. Vi har inte råd att år efter är med statligasubventioner upprätthålla en så dyr produktion. Delsamma gäller påvarvsområdet. Jag tror alt della är ett ofrånkomligt konstaterande, och del ärviktigt atl göra del här. Detär, herr talman, glädjande atl konstatera att de fackliga organisationerna iallt väsentligt sluter upp omkring grundtankarna bakom den nyabolagsbildningen. slorl ansvar vilar nu på förelagsledning och fack alllillsammans arbeta fram en sådan struktur och inriktning på företaget all delverkligen blir konkurrenskraftigl, kan ge ell rimligt resullal och därmed påsikl garantera sysselsättningen. Ävensocialdemokratin ställer sig, som sade, bakom det nya företaget.Det är glädjande, eftersom ingen vore betjänt av en politisk strid om degrundläggande principerna pä detta område. Men socialdemokraterna har intekunnat undvika alt försöka skära pipor i vassen rent politiskt, och de gör detframför allt genom alt rikta stark kritik mol de principer för värderingarnasom har legat till grund för företagets konstruktion. Man har t. o. m. gått sälängtan man i reservationen 1 uttalar att socialdemokratin när man åter-delutgår man tydligen från, och den tron får man naturligtvis ha - kommer tillmakten skall la upp förhandlingar med de privaia intressenterna, syftande lillall förändra såväl fördelningen av aktiekapitalet som den värdering som gjorts.Alt detla är ett rent politiskt spel förslär ju var och en. Har enöverenskommelse gjorts och röstat igenom principerna för denna, kansjälvfallet ingen regeringsförändring i världen ändra på den saken. Rentjuridiskt är sålunda socialdemokraternas reservation inte värd annat än altförpassas till papperskorgen. Menlät mig bortse från den juridiska sidan och utifrån ekonomiskautgångspunktergranska argumenten närdet gäller värderingen. Bakgrunden är dåföljande. Vid förelagskonslruktionen har ett övergripande mål funnits, nämligenatt i den här branschen försöka skapa ett förelag som har förutsättningar attklara sig . Därutöver hade regeringen - vilket mycket klart redovisats iolika sammanhang - atl beakta del faktum all Grängesbergskoncernen genom fleraårs kraftiga förlusler i bl. a. befann sig i elt mycket ansträngtekonomiskt läge. Därvid ansågs det-och jag tror atl den uppfattningen i grundenäven delas av socialdemokraterna- all en utveckling som skulle ha lett till attGrängesbergsbolaget skulle tvingas i likvidation måste uppfattas som mycketallvarlig för vårt land. har sedan gammalt ett utomordentligt bra rykteutomlands och har dessutom tagit upp myckel stora län på utlandsmarknaden. Vidvärderingen av de inblandade företagens anläggningar användes två olikakonsulter, båda utländska. Vid en strikt värdering av anläggningarnas nyanskaffningsvärdenkom man till summor som var mycket höga. Del var fråga om tiotals miljarder.Dessa värden måste naturligtvis betraktas som helt orealistiska när det gälldeatt fastställa det verkliga värdet. Lika klart var det all det ej framstod somrimligt att-med hänsyn till att samtliga förelag gjort kraftigaförluster - endast gä på en benhärd affärsmässig värdering. Ingen människa kani dag ullala sig om förutsättningarna på sikl. Väsentligti sammanhanget var all de utländska konsulterna kom fram till alt oavsettvärderingsprincip kunde man ändå ungefärligen likställa de tre företagensegendom. Delta underlättade givetvis den fortsatta diskussionen. ,herr talman, kommer jag till det viktiga. Socialdemokraterna påstår nu att den värderingsom gjorts, och som slutar på att varje företags egendom åsälts värdet 700milj. kr., innebär atl de privata intressenterna oförtjänt gynnas. Detta harman upprepat i uttalande efter uttalande, och det upprepade man också i sinreservalion. Man får ett intryck av att och , ochdärmed indirekt deras aktieägare, fått en väldig massa pengar i handen isamband med överlåtelsen. Det är inte på del viset. Vad som i själva verkethar hänt är atl företagen som betalning erhållit Handelsstålsindustrin, m. m. Handelsstålsinduslrin, m. m. aktieri del nya siorbolagel. Vari och ell av förelagen har fåll aktier till ellnominellt belopp av 500 milj. kr., aktier som värderats till en dagskurs av 700milj. Någon utdelning på dessa aktier, som talade om, lär delknappast bli förrän en bit in pä 1980-lalel-om del över huvud lägel blir någonuldelning. Vem kan över huvud lägel ullala sig om lönsamheien på sikl? Om delärsä all föreiagel blir lönsaml-vilkei vi alla må hoppas och arbela för-då fårockså Slora och en viss del av denna lönsamhel. Del ärsjälvfallel rimligl. Dessa förelag harju vari och ell överlålil i sloruisiräckning moderna fabriksanläggningar, precis som Norrbollens . Omdel däremol blir förlusler, ja, då är de akiiepapper man erhållil inie myckelvärda. Då blir del inga som helst pengar, vare sig lill företagen eller lillderas aktieägare. 1själva verket är det ju så att både och Grängesbergs-bolagethållit sina företag intakta under de mycket svåra . Då gjorde manmycket stora förlusler. Jag kan som ell exempel ta all och gruvornagick med 650 milj. kr. i förlusl för . Samiidiglinvesierades i drygt 400 milj. kr. De pengarna är bortblåsta, bådeför koncernen och aktieägarna. Som kompensation har man erhållil aktier i ettförelag som vi visseriigen hoppas och tror skall gå bra. Men ingen kangarantera all del verkligen kommer alt göra del. Jag lycker inte, herr talman,atl della kan betraktas som ell oförtjänt gynnande av företaget eller dessaktieägare. Kritikenför övervärdering drabbar också TGOJ. Där får man också inlryckel all Grängeserhållil hundralals miljoner i konlanier av staten. Men del är också fel. Ävenhär har betalningen skett på ell sätt som jag lycker ar fullt rimligl. Grängeshar fått en revers på en del av beloppet, som faller ut löpande under1980-talet. Dessa pengar svarar ganska exakt mol de utländska skulder somGränges har mol pantsäilning i bl. a. järnverket. Dessa skulder har företagelej fört över till , utan dem står del självt för i fortsättningen. Vidarehar man skickat med en pensionsskuld på 147 milj. kr. Detär klart all har föll en gynnsammare situation genom all bl. a. slippapensionsskulden. De uttalanden från socialdemokraterna som vi har hört och somhar implicerat att man skulle ha fört över hundralals miljoner i kontanter äralltså helt felaktiga. Mankan naturligtvis tvista om huruvida den värdering av järnvägen som gjorts ärhelt korrekt eller inte. resultat har inte varil lysande under desenaste åren. Å andra sidan harjag roat mig med atl undersöka vad resullalelskulle ha blivit om TGOJ hade använt samma frakllaxor för sina transporter .somSJ använt uppe på : i så fall skulle den här järnvägen ha gällalldeles utmärkt. Dessutom bör man komma ihåg all vid värderingen hansyn ocksåhar tagils lill ambitionen att klara Grängesbergskoncernen undan hotet omlikvidation. Jag har relativt ingående velat bemöta den kritik somsocialdemokraterna anfört närdet gäller värderingen, detta framförallt av tväskäl: dels därför att det rent juridiskt leder fram lill ett yrkande som ärslag i tomma luften, dels därför att den rent sakligt uppvisar slora bristeroch åtminstonelill en del innehåller longångar som ligger en bil från sanningen. Man harsålunda i olika uttalanden velat ge sken av all akiieägarna i de här bolagenskulle ha gjort sig slora förljänsler-vi har näsian kunnal fä inlryckel allförelagen erhållil skoilkärror fyllda med lusenlappar som likvid. är, somsocialdemokraierna själva vel, en felaktig beskrivning, och den blir pä intetsätt rikligare genom att den upprepas ofta. Jagvill sluta med alt uttala förhoppningen att vi med beslutet ombildandel av delta bolag skall ha medverkat till en vettig omstrukturering iden här branschen. Lål oss också hoppas alt bolaget skall kunnauppvisa positiva resultat och pä sikt med egna medel i stor utsträckning kunnaexpandera och ge bidrag till sysselsättningen samt positivt påverkautvecklingen i landel! Handelsstålsinduslrin, m. m. () kortgenmäle: Det här börjar bli litel ijaligl, eftersom ungefär samma saker sägs avalla lalarna i lilel olika vändningar. Lålmig säga all jag gärna vill glädja mig lillsammans med , som ärglad över alt nu säger all en proposition skall läggas fram om energipolitiken.Jag instämmer i hans glädje över della, och jag skall gärna hjälpa honom medden. - Detta sagl om energipolitiken. Menså säger någonting om optimism och pessimism, som väl ändå intehåller riktigt, nämligen alt det är bra att den nya regeringen inte är likaoptimistisk som den gamla var. Jag skall nu inte gå närmare in på den lidigareregeringens åtgärder - tvä f d. statsråd har anmält sig och står pålalarlislan, så de får väl svara för dessa. säger också all delär myckel biittre nu än lidigare. Ja, man kan ju se på olika sätt på resullalelav makiskiftel. Vissi har vi fäll ell oändligi myckel bänre ekonomiskt resullali år än vad vi hade ! Man kan jämföra på det viseiockså! Sedanvel att 80 blev en fiasko. Jag är helt Övertygad om atlstålverk - inte 80, för namnen spelar ingen roll längre - med denkapacitet del gällde kommer att byggas. Jag litar pä alt del om några är kommeralt bli resultatet av del som vidiskuierar . Del hade ändå inie funnitsnågonting all sälja från 80 förrän , så del är inte denaktuella situationen del gäller. Myckel framstående industrimän menar all detlalamenterande om hur uselt del kommer atl förbli på siålmarknaden för allframlid är missriktat. Men den europeiska stålindustrin måste lära sig allsatsa! Del är klart atl det är ganska meningslöst att hälla på altdiskutera vad nyanläggningarna bör kosla eller om värderingen ar affärsmässig.Anders har här skildrat ungefär hur det gäll lill när man räknal, menhan har inte talat om att man får 700 milj. kr. för vartdera av de treförelagen. Alla kosinader som sedan är förbundna med rekonstruktionen i syfteatt fä företagen moderna, så alt de kan drivas rationellt, betalar sialen - menhälften av bolaget skall fortfarande vara privatägt, och när det i framtidenblir möjligt atl fä uldelning skall akiieägarna ha del. Handelsstålsinduslrin, m. m. Sedan detta med i likvidation osv. AndersWijkman menar att det hade varil olyckligt, och det skall jag hälla med honomom - om det hade drivits dithän. Men det var inte det som var alternativet,. Skrik inte mer än nödvändigt om hur illa satt. Mankunde ju ha varit med om atl betala dessa kosinader. Jagvill efter detla bara ta upp att Bengl tyckte atl hjälpteregeringen med energipolitiken. Om skall ha lill hjälp här,kommer jag att tänka på den gamla historien om den som kom lill gamleärkebiskopen och sade: Jag har blivit erbjuden an blistatsråd, men jag är tveksam att svära eden -jag tror ju inte på . Då säger ärkebiskopen:Svärdu, för tror säkert inie på dig heller Del är så i den här frågan,, jag ifor inie alt hjälper er. (vpk)kort genmäle: föranledde mig all ta ytlerligare ianspråk i talarstolen. Jag lycker all han skall kliva ned från de höga hästarnaoch se hur det är här i . Vi har fri laleiid och jag använder den lidjag behöver. Det behöver inte lägga sig i. Ta sakargumenten istället i den här debatten, så tror jag vi kan komma framåt! AndersWijkman beskyller mig för att vara statisk, och detta med samhällsekonomihåller inte; vi kan inte subventionera varje lon. Men del är inte fråga om det.Om samhällsekonomi var subvention vore det galet. Vi kan ta som eltexempel på samhällsekonomi. Där skall man av strikt företagsekonomiska skällägga ned järnverket. Men de andra investeringarna i samhället är många gångerslörre än den förlust man påslår sig ha. Man måste ha litet andra värderingarän strikt förelagsekonomiska. Dessutom är ju inte politik bara atl rädda fränsamhällsekonomiska utgångspunkter. För min del betyder det också att man byggerupp en industri i detla land utifrån arbetarnas behov, och inte storfinansensbehov. Med del menar jag alt de största verkstadsföretagen tycks hautlandet som sin hemmamarknad i stället för vårt land. Det är inte med hänsyntill arbetarnas behov man lägger forskning och utveckling alltmer utomlands ochgör allt slörre kapitalexporter. Enliten detalj lill avtalet om aktierna. påstod atljag hade sagtatt Slora skulle fä utdelning pä de här aktierna. Jag har över huvudtaget inte nämnt aktierna i . Däremol är det ell faktum som kan komma ifrån, nämligen all när aktieägare blev av medstålet höjdes aktierna i pä börsen. Då kunde man frittfortsätta all spekulera i skogsindustrin. Där har man vinsterna. Dessutom harStora Kopparberg och i avtalet garderat sig ganska väl. I detkonsortieavial som finns skall del vara företagsekonomi, och alla avtal avavgörande betydelse skall göras mellan parterna i samförstånd. Jag är övertygadom att med den kraft som storfinansen har i detla land så kommer man all ivingafram en förelagsekonomisk poliiik i där del blir lönsamhel. Men lyvärr -den kommer all gå ul över arbetarna. ANDERSWIJKMAN (m) kort genmäle: Jag håller med om all visst skall man vara opiimisl,vissl skall man ha lillförsikl och visst skall man sikla framål och planera förutveckling och lillväxi i denna bransch som i andra branscher. Men del vi diskuierarhär är om de allmänna ambitionerna, den allmänna nivån man har inomSvenskt Släl, är rimligl avvägd eller inte. Det menar vi, men del menar inteherr , åiminslone i sill förslå inlägg. Del finns i och för sig ingenreservalion på den punkien, men ondgjorde sig över den bristande viljan, framtidstron och optimismen. Jag vidhålleratt det är väldigt viktigt, eftersom det är fråga om så enormt dyrbaraanläggningar och tunga investeringar, all ha en realistisk marknadsanalys ibotten när man nu går vidare. Det hjälper inte med allmänt tal om all deneuropeiska stålindustrin måste lära sig att salsa. Man för ingen marknad baragenom att industrin satsar på utbyggnad. Man måste biisera ulbyggnaden pä en marknadsanalys. Jagnoterar alt häller med mig om atl del inte är reda kontanter somGränges och Slora får ulan all del är en samling papper, aktiebrev,som är värderade till 700 milj. kr. Vi vel inte ett dugg om värdet av dem omtvå . Vi hoppas atl det skall gå bra, men vi vel ingenting om det. Och vivet ingenting om någon uldelning - när del blir någon, om det blir någon och iså fall hur slor. Närdet gäller rekonstruktionen ligger del naturligtvis en del i vad .