prot · G109153 · 1977-12-31 00:00:00 — Av detla svar framgår atl direktiv lill en kommittémed uppdrag att se över myndighetsorganisationen på energiområdet håller påalt utarbetas inom industridepartementet. Jag hälsar naturligtvis detta medtillfredsställelse och hyser alltså en god tillförsikt alt vi så småningomskall kunna få en sådan här central energimyndighel. Jag utgår givetvis ifrånatt staten då skall uppfylla sina åtaganden mot , vilka uppstodi samband med beslutet om nedläggningen av fiygfiottiljen Fil, dvs. att man redanfrån böOan tar upp möjligheterna och förutsättningarna för lokalisering av ensådan myndighet till . Med hänsyn lill utskottets positiva behandling av mina molioner och deförutsättningar i övrigt som finns fören god fortsättning och en nödvändigutveckling av verksamheten vid AB Atomenergis anläggningar i Studsvik harjagför dagen inget annat yrkande än bifall till utskottets hemslällan. PAULJANSSON (s): Nr 153 Frågan om framlid har genomåren varit Torsdaeen den föremålför ideliga diskussioner och etl långvarigt utredande från olika 25 mai 1978 De mycket kvalificerade forskarna och gruvpersonalen i har alltsedan tillkomst svävat i Fnersiforsknins ovisshet om huruvida deras arbetsinsatser skulle komma att få elt bestående " Hotom nedläggning eller placering av anläggningen i "malpåse" har varitdel som Ranstadpersonalen haft atl leva med . Som vi framhållit i vår parlimolion, som vi väckt medanledning av propositionen 1977/78:124 om lån för forskningsverksamhet iRanstad, representerarden personal som finns i Ranslad en för vårt land unik kunskapom alunskiffern och om de tekniska förutsättningarna för atl behandla den ochur den ulvinna mineraler och andra värdefulla produkter. Låt mig, herr lalman, i detla sammanhang uttala min storarespekt och beundran för personalen vid Ransladverkel.som irols att den harhaft många odds emot sig, ändå tålmodigt har jobbat vidare på etl projekt somden har trott på. Jag vill också gärna med skärpa vända mig emot detmisstänkliggörande och den kritik som från vissa miljögrupper och andra har riktatsmot Ranstadpersonalen och de i Ranstadprojekiet engagerade. Dessa senare har understundom i den förenklade propagandanutmålats som något slags suspekta individer, som ulan miljöhänsyn skulle varaute efter atl skövla västgölabergen. Jag hade, herr talman, inte väntat mig attfå höra motsvarande uttalanden i den här frågan från talarstol. Jagbeklagar atl lidigare förde ungefär samma resonemang -altbryla skiffer och uran skulle vara något slags suspekt verksamhet. Personalen iRanstad har ett jobb all sköta. Den har skött delta jobb på etl utomordentligtbra sätt. Den har räll att bli respekterad på samma sätt som andra som välutför sill värv här i samhället. Självfallel har den dessutom samma rätt somandra medborgare all värna om sin arbelsplals och sin sysselsättning ulan attför den skull bli misstänkliggjord beroende på att har hamnat i denpoliliska debattens centrum av andra skäl. Jag har velat få detta sagl, eftersom jag veiall den i Ransladprojektei engagerade personalen ibland har känt sig illaberörd av den ofta snedvridna och våldsamt överdrivna debatten om . I likhet med vad vi har uttryckt i vår parlimolion villjag på det djupaste beklaga att det inte blev möjligt atl åstadkomma någonsaklig prövning av senasle ansökan om Mineralprojekt . Detberodde på, som tidigare framhållits i den här debatten, all en majoritet i deberörda kommunernas beslutande församlingar valde alt ulnyUja den kommunalavelorälten och därigenom stoppa förslaget. Man gjorde detta trots att så gottsom samtliga remissinstanser i övrigl hade tillstyrkt alt skulle få byggaul en anläggning för forskning och produklion innebärande brytning ochbearbetning av ca I miljon lon alunskiffer . Det bör i sammanhanget påpekas att fören sådanbrytningsvolym räknade med att produklionen skulle gå ekonomiskt ihop ulan ytterligare tillskott av statsmedel för driften. Det bör vidare erinras om atl Mineralpro- 185 Energiforskning,m. jekt syftade s. k. fullutvinningsprocess, som innebar att man skulle ta till varaalunskifferns samtliga värdefulla beståndsdelar, varav uranet utgör ca entredjedel. Dettaskall ses mol bakgrund av det förslag som industriminister lägger fram iproposilionen 124, där man är beredd att satsa 128 milj. kr. under entreårsperiod, vilket i huvudsak innebär atl man rotar i de gamla slagghögarnadär man tror sig kunna få reda på hur alunskifferns samtliga värdefullabeståndsdelar kan lillvaralas. Jagkan för min del inte beteckna della som annal än en västgötaklimax i dubbelbemärkelse. Men det avgörande för industriministern är väl atl han interiskerar att finna något uran i lakreslerna. Uranet harju redan tidigaretillvaratagits. Dealunskiffrar som finns i , och även på andra platser i landet, utgörenstoroch myckel värdefull nationell råvarutillgång-en råvarutillgång som detfinns all anledning atl utveckla och tillvarata. Fleraav de remissinstanser, som yttrat sig i anledning av Mineralprojekt ,framhöll att alunskiffern är en av vårt lands största outnyujade naturresurser. Detbör vidare påpekas alt flera av våra forskare och vetenskapsmän påenergiområdet hävdar alt alunskiffern i sammantaget innehåller likamycket energi som de nu kända oljelillgångarna i . Att inte ta lillvara någol av denna naturresurs i , dä vi kan skönja stigande brist päenergiråvaror i vår omvärid, måste betecknas som klart oansvarigt, samtidigtsom vi liderbrist på teknisk utvecklingoch framåtsyftande industrisalsningar ivårt land. Visocialdemokrater- inte minst socialdemokraterna och fackföreningsrörelsen iSkaraborgs län - flnner det ytterst angeläget alt la till vara och hushålla medde tillgångar vi själva har. Uran-och mineralresurserna i vårl land är enligi vår mening sådana lillgångar som viär skyldiga all tillvarata inte minst med tanke på andra länders krav på ossatt nytOa de resurser vi själva har och inte bara göra anspråk på att få tärapå andras alltmer sinande tillgångar på energins och råvarornas område. Jag hari del här sammanhangel precis samma uppfattning som lidigaregett uttryck för. som jag säger detta måste jag emellertid klartuttala att förutsättningarna för alt så skall kunna ske är att det kangenomföras under allt tänkbart hänsynstagande till miljön. Någon"skövling" av får det naluriigtvis inte bli fråga om;någon sådan "skövling" är heller inte aktuell i det förslag lillutveckling av Ransladprojektei som presenteras från ansvarigt håll. Det bör isammanhanget påpekas att de försök som redan pågått och som gjorls avLKAB i samarbete bl. a. med hushållningssällskapet i klart visarpå att man exempelvis kan få fram bättre jordbruksmark på Sydbillingen efterenåterställning av dagbrotten än den man hade innan brytningen böOade. 1vår partimotion har vi pekat på det kompromissförslag som antogs avlänsstyrelsen och i vid behandlingen av ansökanbelräffande Mineralprojekl Ranslad. Detta kompromissförslag kom lill ståndefter ganska intensiva förhandlingar. Bakom förslaget stod socialdemokrateroch moderater i länsstyrelse och landsting. Jag vill uttala min storatillfredsställelse över att del på detla sätt blev möjligt att skapa enmajorilel fören tillstyrkan av ;s ansökan beträffande MineralprojeklRanslad, med viss begränsning av brytningsvolymen i initialskedet. Detlakompromissförslag anser vi socialdemokrater bör bli föremål för en förnyadansökan och på nytt prövas av beslutandeförsamlingarna i de berörda kommunerna.För dagen tvingas jag tyvärr konstalera att detla inte var möjligt attfullfölja här i . Härhar presenterats olika tolkningar. Man kan vara välvillig åt olika håll, menför min del anser jag det säkrast alt stödja den socialdemokraliskareservalionen vid utskottets betänkande, vilket innebär bifall till densocialdemokratiska motionen 1818 av m. fl. och motionen 1859 av StenSvensson m. fl. Avslutningsvis vill jag än en gång beklaga den olyckliga poliliskalåsning som blivit följden av Ranstadsdebatten hemma i . Införvalrörelsen gick samtliga partier, utom det socialdemokratiska, ut idebatten om och sade nej eller gav sken av atl säga nej lill enutvidgad brylning i . Dettagjorde man uppenbarligen för att det på kort sikt skulle vara ett fördelaktigtsätt atl vinna röster i del förestående valet. Visocialdemokrater har aldrig försökt ge sken av att säga nej lill Ranslad. Vihar hela liden ullalat vår positiva inställning till utökad mineralutvinning iRanstad, dock under förutsättning att de inre och yltre miljökraven kundetillgodoses på eu tillfredsställande sätt. Vi för vår del anser attmiljöfrågorna går att lösa. Detla visar bl. a. de rekultiverings- ochåterställningsförsök som jag lidigare lalade om och som genomförts i samarbetemed hushållningssällskapet i . Dessutomär det så att mineralutvinningen i Ranslad är en fråga som berör inte baraSkaraborgs län. Den är av etl utomordentligt stort intresse för hela nationen.Vi skaraborgare måsle därför visa solidaritet med hela landel i en fråga somhar utomordentligt stor belydelse för vår framtida energiförsöOning. Vi harinte rätt atl sätta oss på och säga; detla är vårt berg - här får niinte bryta någon alunskiffer. Jag frågar mig vad som skulle ha hänt om man iNorrbotten och i satt sig på Oällen och på bergen och sagl: detlaär våra områden - här får ni inte bryta någon malm. Eller vad skulle ha hänt omman satt sig efter älvstränderna och sagt: detla är våra älvar- här får ni iniebygga några kraftverk? Naturligtvis hade då vårt land fortfarande varii eltu-land då det gäller induslriell ulveckling. Jag tycker alt industriministerns proposition nr 124 inte får blivägledande för beslut i denna fråga. Jag yrkar alltså bifall tillden socialdemokratiska reservation som fogats lill näringsutskottels betänkandenr 69. Energiforskning,m. Energiforskning,m. STENSVENSSON (m) kort genmäle: Med anledning av vad sade beträffande valrörelsenvilljag påpeka att man då diskuterade ett vida större projekt-del gälldeprojektet 75 med en brytningsvolym av . Det är riktigtall vi sade nej lill det projektet, men del gjorde även socialdemokraterna.Del var försl efter valet som det nya projektet. Mineralprojekt , blevaktuellt. Jag vill för klarhetens skull göra den markeringen. Detär inte relevant i sammanhanget att bedöma huruvida ochlandstingets yttrande har behandlals av näringsulskoiiet. har ju inteatt ta ställning lill vare sig Mineralprojekt eller någonting annat.Det kan inte göra sedan denna ansökan fallit på kommunernas veto.Inte heller i motionerna har del begärts alt skall ta slällning lilldetta. För egen del harjag hänvisat lill deua yltrande som motiv för detkonkreia krav som jag har ställt i motionen. Förslageli den s. k. landslingskompromissen får tas fram när en ny ansökan enligt 136 a>; byggnadslagen kommer. Somen sammanfattning av vad jag lidigare gett ultryck för i debalten vill jag sägaatl enligt min mening följande bör ske: En bred kartläggning av alla uranförekomster ilandel, alliså en intensiflerad uranprospektering. En vidgad handlingsfrihet för alt kunna lokaliserakommersiell uranbrylning lill områden i landel där det från miljösynpunkl ochekonomisk synpunkl är sakligt mest motiverat. Ökad handlingsberedskap så au vi kan behärskateknik som i största möjliga utsträckning skyddar miljön. PAULJANSSON (s) kort genmäle: Jag är myckel medveten om all man åslundar all komma lill votering häri kväll om det är möjligt, och jag skall inte bli för långrandig. Vi skall intedra upp en alltför omfattande debatt på länsbänken i dessa frågor. Mendet hade varit önskvärt, Slen , alt vi här i hade kunnat görasamma insats för framlid som vi lyckades göra i länsstyrelsenoch . Att så inte blev fallet kan vi konstatera , och del kanSlen och jag vara överens om. Förhoppningsvis kan denna debatl kanskeändå medföra alt de borgerliga kommunerna i med lanke på delssysselsättningen, dels energibehovet i hela landet visar större solidaritet idessa frågor forisättningsvis. STENSVENSSON (m) kort genmäle: När en ny ansökan kommer och skall prövas enligt byggnadslagen finnsdel anledning alt ålerkomma lill det nämnda landstings-yllrandel. Del kan dåulgöra ell värdefullt underlag för en sådan prövning. Lålmig slå fast att en exploatering av alunskiffer för kommersielltändamål förutsälter som nämnts här en särskild prövning. Lagstiftningenär så utformad an den lägger avgörandel på kommunerna. Den s. k. velorältenskall kunna användas därest miljökraven inte kan uppfyllas. PAULJANSSON (s) kort genmäle: Herrlalman!På den punkten är Slen och jag hell överens. Detär precis vad vi harsagt i vår partimotion, till vilken vi hänvisar i reservalionen under yrkandet2. Där sägs klart ut att skall en utökad brytning komma till stånd skall en nyprövning ske, varvid kommunerna skall få möjlighel alt säga sin mening. Dettavar vi överens om i och . Jag trodde att vi skullekunna komma överens om det även i , så alt moderater ochsocialdemokrater kunde göra etl klart ultalande på den punkten. Tyvärr gickinte della. Energiforskning,m. I den här talarstolen har talare efter talareframträtt och med alla upptänkliga skäl sökt övertyga kammarens ledamöter omall ett statligt ämbetsverk, en ny utbildningsanslalt eller någol annalallraklivi objekt borde placeras i vederbörandes egel län. Del har vi frånSkaraborgs län också gjorl - dock utan nämnvärd framgång. Denhär gången länkerjag, herr talman, förklara atl det är någol som vi inte villha, nämligen en storbrylning av uran i Billingen-Ranstadsområdel. Detla är enav ulgångspunklerna för den moiion som och jag väckte under denallmänna motionstiden . Vi resonerade på följande sätt. Vårlland är i alltför hög grad beroende av oljeimport. Del innebär otrygghetoch är en svår belastning i vårt handelsutbyte. Den omfattandeoljeförbränningen har dessutom allvarliga miljöeffekter. Vi har sexkärnkraftverk i drift för rimligtvis åtskilliga år framöver. Del är inte baramöjligt utan också sannolikt alt fler kommer all tas i drift. Oavsett hur ettkommande energipolitiskt beslut kommer all se ut, behöver vi uran under1980-talet. Vi har stora fyndigheter av högvärdig uran i . Del flnnsvidare tecken som tyder på atl såväl oljeproducenter som uranexportörerutomlands menar atl vi inte skall tära enbart på de begränsade energiresursersom finns utomlands utan också utnyuja våra egna lillgångar. Detta är f ö. etlresonemang som vi inte kan avvisa, om vi inte vill föra en fullständigtegoistisk politik. Dennaturliga och logiska slutsatsen av dessa premisser är denna. För all vi inteav ogynnsamma ytlre omsländigheler - äkta eller förtäckta hot - skall försättasi en tvångssituation vad gäller uranförsöOningen bör vi planera för eneventuell brytning. Men denna brylning måsle ske där den är minst olämplig frånmiljövårdssynpunki. i är del kanske känsligaste områdeti vårt land som skulle komma i fråga. Avdetta skäl måste vissa beredskapsåtgärder vidtas. Den forsknings- ochutvecklingsverksamhet som inletts i bör Ibrtsäitas. Det är inte minstvikligl att därvid söka utveckla metoder för iordningställande efter en Nr 153 brytning. Torsdaeenden '' vidare viktigt att uranprospekteringen i landelfortsätter och inte 25 mai 1978 reducerasiomföttning.Situationenärjuden,attdetlarlångtid-kansketioår eller mera -från det atl en uranfyndighei uppläckts lill dess alt induslriell Energiforskning, brytning kan komma till slånd. Vi har i vår moiion dessutom yrkat, all denverksamhel i Pleulajokk i som påböOalsvad avser prospektering och provbrylning av uran återupptas i nödvändigomfattning. Dessatre delförslag hänger logiskt samman. De har eil långsiktigt syfte, nämligenatt vår energiförsöOning planeras så, atl vi inte hamnar i en besväriig tvångssituation,alt vi med andra ord skall kunna bevara vår handlingsfrihet. För mig somskaraborgare har del varit i högsta grad angeläget att söka medverka till altundanröja del hot mot en vacker och miljökänslig bygd som en kortsiktigenergipolitik skulle kunna innebära. Eftersommoiionen rönt en positiv behandling i näringsutskottet och då jag vågar tro,att den i någon mån utgjort ell konstruktivt bidrag till ett klokt och -vilketär särskilt glädjande -enhälligt ställningstagande, kan jag inte annal än uttalamin stora tillfredsställelse. Jaghar heller ingen anledning atl föriänga debatten ytteriigare så här ivårsessionens elfte timma. Jag ber, herr talman, atl få yrka bifall tillnäringsutskottels hemställan. PAULJANSSON (s) kon genmäle: säger att han upplever det som myckellillfredsslällande all han har varil med om all avväOa hotet mol en vackerbygd. Därmed menar han väl alt vi andra, som gärna skulle se en någol utökadbrylning i Ranstadsområdet, ett forskningsprojekt syftande till en meningsfullindustriell utveckling, utgör elt hot mol bygden. Om del ärså jag skall tolkaGunnar uttalande, så ärjag mycket besviken. Vihar alla ett ansvar för miljön, men vi har också elt ansvar försysselsättningen och för energin, och jag vill slälla en fråga lill GunnarRichardson: Om man , så som vi har hoppals på och som och viandra har jobbat för, kan åstadkomma en ny ansökan om ell projekl i somliknar Mineralprojekl Ranslad men med en lägre brytningsvolym iinitialskedet för att klara miljöfrågorna på etl vettigt sätt, kommer då GunnarRichardson och i alt gå emot en sådan ansökan? GUNNARRICHARDSON (fp) kort genmäle; Herrlalman!Del finns inget skäl för mig att härgeen blankofullmakt inför en eventuell nyansökan som jag inte har sett. Det är mitt svar lill . Sedanskulle jag också vilja säga vad beträffar anledningen till attjag inte villvara med om alt förstöra en vacker bygd, all jag inte vid vaOe tillfälle, såsomPaul lycks göra, söker polemik så alt vaOe inlägg från 190 Skaraborgsbänkenpräglas av detta inbördes gräl, som har blivit en visa exempelvis bland vårlläns tidningsliisare. PAULJANSSON (s) kort genmäle: Herrlalman!Det här skall inte bli något gräl, men vi bör få ett klarläggande som frånpolitisk synpunkt är viktigt för länet. Omdel nu är så -jag upprepar delta - au vi får ell nyii projekt att pröva, sommiljömässigt kan accepteras och vi vet att vi behöver alla dearbetstillfällen vi kan få i , har då ochfolkpartiet i för avsikt att avvisa en sådan ansökan? GUNNARRICHARDSON (fp) kort genmäle: Att försöka ge svar på den frågan är ganska meningslöst. Det berorfullkomligt på vad man lägger in i begreppet "miljömässigt kanaccepteras". Det är självklarl av miljöskäl som vi inte har velal vara medom en stor brylning, men om del går atl få till stånd en verksamhet som kanuppfattas som miljömässigt acceptabel, så finns det inga invändningar mol den. Energiforskning,m. (apk): Vårt parli säger som bekani ja lill kärnkraftens fredliga ulnyujande.Kärnkraften använd för krigiska ändamål kan bli en förbannelse för allllevande, använd för fredliga ändamål kan den vara lill skapande nytta förmänskligheten och för arbetarklassen. Attsäga nej till allt ulnyujande av kärnkraft därför all man kan göra atombomberav plutonium vore ungefär som alt säga nej till allt utnynjande av elektriskenergi därför att sådan kan utnytOas i elektriska stolen. 1en rad länder, bl. a. i de socialistiska, förs inte den här upphetsade debattenom kärnkraftens fredliga utnynjande. Där har kärnkraften använts förattframbringa energi i snart tre decennier. Kärnkraften betraktas som en naturiigkomponent i det totala energiprogrammet. Ivårt land vann ju valel på en populistisk kampanj mot kärnkraften. Mencenlern är ett opportunistiskt parli, som redan har visat att de inte bryr sigom sina vallöften. De 400 000 uteblivna jobben utgör en bekräftelse på dettapåstende. Endast en blint troende centerpartist kan på fulll allvar hävda atldet inte finns något samband mellan energitillgång och sysselsättning. Manblir inte lagen på allvar om man säger nej till olja, kol, kärnkraft och vidarevattenkraftsutbyggnad som man lovar nya jobb och uppbyggnad av nyastora ställiga basindustrier, som kommer atl kräva mycket energi. Både cenlernoch vpk har på olika sätt fastnat i denna rävsax; men det är inte vårtbekymmer. Vi vill ha en realistisk energipolitik, och en sådan finns skisseradi vår moiion 477. Detanvänds ganska otroliga argument i den upphetsade debalten om kärnkraft. Ensalsning på kärnkraften påslås öka vårl utlandsberoende. Vi har uran och vi har en ulvecklad reaktorinduslri och Energiforskning,m. teknologi.Uran finns i , i , och i Syd- ochMellansverige. Däremot har vi ingen olja i värt land. Knyter vi vårt land tilldenna energikälla, då löper vi risken av ett verkligt beroende, alt hamna ioljefurstarnas, amerikanernas och det internationella oljekapiialets händer. Uranfinns i vårt eget land. Att utnyuja den energitillgången skapar jobb här hemmaoch frigör oss från utländskt oljeberoende. Del lycker jag måsle vara enrikligare slulsals. Dettalas mycket om riskerna vid användning av kärnkraft, och kallt och nyktertmåste vi kräva stora insatser för att bemästra de risker som kärnkrafteninnehåller. Detsamma måsle göras med vaOe annan känd energiform. För ingen villväl påslå att andra former av energiutvinning är riskfria. Tvärtom finns delsiarka bevis för motsatsen. ThorbjörnFälldin förklarade i etl lal , att den energi som gårförlorad genom alt driften i kärnkraftverken stoppas kan man ta igen genom ökadanvändning av kol. Menjag undrar vad man skulle säga om 1 500 arbetare vaOe år omkom ikärnkraftsolyckor. Del sker inte, men vid kolbrytning omkommer vaOe år ca 1 500kolgruvearbetare. Och har man inte räknal in silikosskadorna. Delkol .som lalade om är ett ännu orenare bränsle än olja. Det innehållerstörre mängder obrännbara och miljöförstörande komponenter. Kolet ärnaturförstörande och människoförstörande. Det är kalla fakta. Det måstedessutom importeras från andra länder, vilket gör atl kol inte är någonenergikälla som ökar vårl oberoende. Ochhur är del med oljan? Är den ofariig? Svarel torde alla veta vid det här laget.Någol mer miljöförslörande än de oljekalasirofer som inlräffat på senare tidfår vi alll söka efter. Ingenvet vad utsläppen från oljeeldade kraftverk, Oärrvärmeanläggningar m. m.innebär i form av cancerrisker, luftvägssjukdomar och dödsfall. Den heltäckandeundersökningen finns inte, men vi vet all riskerna är belydande. Snarlhar utsläppen från kol och olja slagit ihjäl alla sjöar i Syd- ochMellansverige. Försurningen är enorm. Ingen vel hur många dödsfall som utsläppfrån kol och olja har på sitt samvete. Men inte kräver man förbud motanvändningen av kol eller olja, trots alt man bevisligen kan hänvisa till storamiljöskador, sjukdomar och dödsfall. Man kräver del som är rikligl och veiligl-all vårt oljeberoende skall minska, att vi skall vidta alla länkbara åtgärderför alt eliminera kända risker. Delsamma måsle naluriigtvis gälla kärnkraften.Jag vill undersiryka i den här debatten, all den stora faran med kärnkraftinteärden fredliga användningen ulan användningen med krigiska syften. Vi harunder lång lid, åtminstone fram lill , haft en stark opinionenmot kärnkraftens användning. Jag betvivlar inte ärligheten i denna opinion, menjag betvivlar förnuftet i den. Man kan också ibland fundera över vem som driverdelta spel. Manhar lyckals leda en stark opinion på sidospår. Oljemonopolens företrädare har gnuggathänderna av tillfredsställelse, och atombombsstrategerna har med välbehagkunnat betrakta atl opinionen i stor utsträckning har riktalsmot den fredliga användningen - inte mol den krigiska. Enormakärnvapenlager finns nu i skilda delar av vår jord. Del finns kärnvapen i sådanmängd och av sådan kapacitet att de kan förinta allt levande på vårt klot fleragånger om. Vivet vad del första väridskriget kostade mänskligheten i död och förödelse. Detfinns också statistik över det andra världskrigels fruktansvärda verkningar.Men ell iredje världskrig skulle få sådana dimensioner, att ingen vettigmänniska kan undgå atl tänka på det perspektivet och känna rysningar efterryggraden. Del skulle bli ett kärnvapnens helvete, vars verkningar skullesträcka sig långt in - om mänskligheten över huvud laget har någonframlid kvar.