prot · G109129 · 1977-12-31 00:00:00 — Det bör emellertid observeras atl de former av motstånd somdiskuterades under förhandlingarna uteslutande var väpnat motstånd.Civilmolsländ var icke föremål för något intresse, och några nya regler medanknytning till civilmolsländ har därför inte tillkommit. Enligtmin mening finns inte förutsättningar för ell utredningsarbete om inriktning avoch förberedelser för ett svenskt civilmolsländ. Det är inte sä ofta jag ger beröm lill den borgeriiga regeringensledamöter, men jag vill gärna ge försvarsministern en eloge för alt han kostatpå sig så mänga ord för all besvara min fråga, även om det var en negativslutsats han drog i svaret. Närjag tog del av de direktiv som den nya försvarskommiltén fick läste jag dem medmycket stort intresse. Jag fick också en liten förhoppning om atl den härfrågan skulle komma in i det arbetet. 1 del utdrag ur direktiven som finns iförsvarsutskottets belänkande nr 19, som vi skall behandla , anförs: "Isamband med försvarsbeslut underströks att totalförsvaret bör vara såuppbyggt att det är en hela folkels angelägenhet. Varje medborgare bör beredastillfälle atl efter sin förmåga bidra lill landets försvar. Denna grund förtotalförsvarets uppbyggnad bör gälla som utgångspunkt för kommitténsöverväganden." Föross som är intresserade av alt få lill stånd en fördjupad och mer allsidigdiskussion om värt försvar kan ordalydelsen i direktiven verka hoppingivande.Förra året lämnade vi socialdemokrater från försvarsutskottet en parlimotion, därvi tog upp frågan om civilmolsländ. Den blev, som försvarsministern sade,avslagen. Överallt där vi är ute och resonerar om försvarsfrågan ställermänniskor krav på att få engagera sig, men ofta stannar resonemanget vid fråganom del militära försvaret. Och vi vill gärna ha en breddning avförsvarsdiskussionen. Det är en punkt som de fiesta vill diskutera och vela merom, och del är just civilmotslåndel. Det är naturiigtvis böckeroch erfarenheter frän andra länder som väckt detta intresse atl medverka tillatt stärka försvarsviljan på fredlig väg. Civilmolsländkan inte ersätta del militära försvaret - det förstår vi. Men det är viktigtatl fä fram ett komplement till det militära försvaret i farotider. Därförärjag intresserad av atl fä reda på hur långt arbetet har kommit i denborgeriiga regeringen när det del gäller alt hitta de linjer, efter vilka vikan bedriva civilmotståndeller när det gäller atl hitta nya fredliga vägar att försvara det här landet. Jag vill bara säga att jag aldrig uteslutit civilmolständet somförsvarsform. och jag tycks vara helt överens om atl del inte ärnågot alternativ till del militära försvaret, men det kan,i likhet med vadtidigare utredare sagt, vara ell utomordentligt värdefullt komplement. Iavvaktan pä utredning har vi f n. inle utrett frågan ytteriigare. Dennyligen lillsatia tolalförsvarskommitlén har fält direktiv som ingalunda utesluteratl man titlar på det här. Jag vill bara ge tipset attmotsvarande utredning i , som publicerade resultatet av sill arbete förnågra månader sedan, också har tagit upp dessa problem. Den har gjort en mycketvärdefull analys av problematiken kring civilmotstånd. Jagvill betona att de folkrätlsliga aspekterna är mycket viktiga och myckelkomplicerade. Därför är detta en fråga som verkligen måste övervägas mycketnoga utifrån olika synpunkter. Jag vill bara betona atl jag inte på något sättvill strypa möjligheterna för etl civilmotstånd utan är beredd all på lämpligasätt analysera förutsättningarna. Omarbetet med att belysa olika aspekter på civilmotstånd Jag tackar försvarsministern för de orden. Vi förde fram denna frågaunder den socialdemokratiska regeringens tid. Sedan blev del sä tyst kringfrågan, och då blev vi oroade. ser jag atl försvarsministern ofta är ute ochtalar i försvarsfrågor. Jag undrar därför om inle också han möter frågan omcivilmolsländ bland sina åhörare eller om del bara är folkrörelsernas folk somlar upp den frågan. På denna direkta fråga vill jag bara svara atl visst möter jag frågoräven av denna art. Jag vill dock betona alt det kanske ändå inle ärcivilmolständet som människor ser som ett alternativ - man ser del som enmolständsform som man kan tvingas in i. Och del tar jag som någotutomordentligt positivt; del markerar all det finns en försvarsvilja. GUDRUNSUNDSTRÖM (s): Man kan komma att tvingas in i den situationen. Då är det angelägel altlandet redan har vissa regler och viss organisation som är anpassad till enfarofylld lid. Överiäggningenvar härmed slutad. §7 Om tillämpningen av abortlagstiftningen Statsrådet erhöll ordet för altbesvara () anmälda fråga, 1977/78:394, ochanförde: har frågat om jag anser alt del står i överensstämmelsemed intentionerna med beslut om ny abortlagstiftning atl gravidakvinnor som söker konlakl med sjukvården rutinmässigt tillfrågas om de ämnarfullfölja graviditeten eller önskar abort. Vidgynekologiska mottagningar och inom den förebyggande mödrahälsovården skallgivetvis alla gravida kvinnor, oavsett om de vill föda sitt barn elleröverväger abort, ges den hjälp och det stöd som de behöver. Det är kvinnansjälv som avgör om graviditeten skall fullföljas eller om den skall avbrytas.Kvinnans önskemål bör komma fram på ett naturiigl sätt under samtalet mellanhenne och läkaren eller barnmorskan. Jag är alliså överens med att den första frågan under samtalet inte bör vara om kvinnan ämnarfullfölja graviditeten eller önskar abort. Inle heller bör en sådan frågaframställas rutinmässigt. Jag vill här också nämna alt kvinnor som söker förall fä abort alltid skall, enligt cirkulär (MF 1974:100) medanvisningar om tillämpningen av abortlagen (1974:595) m. m., informeras ommöjligheterna alt fä abortrådgivning. ULLATILLÄNDER (c): Det finns särskilt stor anledning alt tacka statsrådet fördet här svaret, som förhoppningsvis kommer att påverka den praxis som föranlettmin fråga. Denväsentliga distinktion som abortlagen omnämner är inle någon subtil finess förfinsmakare ulan en kärnpunkt, som jag uppfattar det. Man kan inte bortse frånordens makt över tanken i ett sådant här fall. Man kan inle bortse från atl denrutinmässigt ställda fråga, som det här gäller suddar ul den gränssom det är väsentligt atl upprätthålla. Ett snävt, materialistiskt,nytlobetonal synsätt utan övertoner har en i längden utsuddande effekt pä denviktiga skillnaden mellan abort och preventivmedel. Delmåste vara statens uppgift alt slå vakt om den värdering som ligger förborgad ikänslan för att ett havandeskap är en genomgripande upplevelse. Det ger enantydan om vad en abort egentligen är. Jagvill betona atl min mening inle är atl skuldbelägga aborten. Den kan i vissafall vara en utväg som måste tillgripas. Vad jag vill är snarare attmedvetandegöra och aktualisera en, som sagt, väsentlig distinktion i lagen, denmellan abort och preventivmedel, som har sin motsvarighet i verkligheten:skillnaden mellan en operation vilken som helst och en abortoperation. vill jag uttrycka förhoppningen altstatsrådets positiva svar och själva motiveringen för det kommer sjukvårdentill del. Överiäggningen var härmedslutad. § 8 Om förbud motkostnadsfritt tillhandahållande av oregistrerade läkemedel Statsrådet erhöll ordet för attbesvara Hans Nyhages (m) anmälda fråga, 1977/78:413, och anförde: Hans Nyhage har frågat vilka åtgärder jag avser all vidta i syfte atthindra även kostnadsfritt tillhandahållande av oregistrerade läkemedel sominte är under klinisk prövning. Enligt3 § 3) allmänna läkarinslruklionen åligger det läkare som kliniskt prövar ettoregistrerat läkemedel all iaktta vad har föreskrivit. Närmarebestämmelser om sådan prövning finns i dåvarande medicinalstyrelsens cirkulär(MF 1963:129) angående klinisk prövning av oregistrerade läkemedel. Vidprövning av sådant läkemedel efter överenskommelse mellan tillverkare och vissläkare åligger det läkaren alt minst prövningen avses börjaanmäla delta lill . Till anmälan skallfogas en rad uppgifter om den planerade prövningen. Väsentliga ändringar iförsöksplaneringen skall anmälas till läkemedelsavdelningen. Cirkuläretinnehåller också föreskrifter om atl läkemedelsförpackning skall vara förseddmed påskriften och att resterande kvantiteterav läkemedlet skall sändas tillbaka till tillverkaren då prövningen avslutaseller avbryts. Den för prövningen ansvarige läkaren är skyldig att föra journalöver patienter som omfattas av prövningen. Detkan ibland vara motiverat att patienter får tillgång lill oregislreradeläkemedel efter del att läkemedlet prövats kliniskt tills det hargodkänts och registrerats av . Om den kliniska prövningen harvisat alt ett läkemedel har en positiv effekt på den sjukdom som del är avsettför och ytteriigare kunskap kan vinnas genom fortsatta studier av preparatetoch dess verkningar kan prövningen föriängas. Enligt 13 § kungörelsen(1963:439) om tillämpningen av läkemedelsförordningen (1962:701) harsocialstyrelsen vidare rätt att medge s. k. licensförsäljning i bl. a. sådanafall. Jagvill i detta sammanhang också erinra om kungörelse (MF1969:20) om läkemedelsprover. I denna kungörelse föreskrivs atl endastregistrerade läkemedel eller läkemedel som får säljas utan att vara registreradeoch som inle utgör vissa narkotikavaror får utlämnas som läkemedelsprov. Andraoregistrerade läkemedel än sådana som får säljas utan atl vara registrerade fårsålunda inte utlämnas kostnadsfritt som läkemedelsprov. Trotsde bestämmelser som jag här har redogjort för kan det givetvis inträffa atlmisstag begås. För att bl. a. skapa ytteriigare garantier för patienterna vidkliniska prövningar tillsatte är 1975 en arbetsgrupp meduppdrag att se över hela regelsystemet för klinisk prövning av läkemedel.Enligt vad jag har inhämtat kommer arbetsgruppen atl redovisa resultatet avsitt arbete . Jag vill här också erinra om alt del ingår i direktivenför utredningen om läkemedelskontrollens mål, arbetsuppgifter och finansieringall överväga vilka åtgärder som kan bidra till alt allmänheten tillhandahållsendast säkra och effektiva läkemedel. Omförbud mot kostnadsfritt tillhandahållande av oregistrerade läkemedel Omförbud mot kostnadsfritt tillhandahållande av oregistrerade läkemedel ningen skall därvid ävenbehandla frågan om kliniska prövningar, bl. a. med avseende på krav. Jagkan försäkra Hans Nyhage alt regeringen kommer atl vidta erforderiiga åtgärdernär resultaten av dessa utredningar föreligger. HANSNYHAGE (m): Jag ber all fä tacka statsrådet för svaret och för denredovisning och de värdefulla besked som där ges. Minfråga är ställd uteslutande med hänsyn lill patienternas rättssäkerhet isjukvården. Det är alltså i och för sig inle min avsikt atl la upp någonsärskild läkemedelsfirma eller något speciellt sjukhus eller läkemedel tilldebatt. Men ofrånkomligt är atl jag fåll ögonen på problemet genom ettinträffat fall, över vilket en jurist i överordnad ämbetsbefattning uttrycktsin förvåning, just därför alt det fallet kunde inträffa ulan att innebäraregelbrott. Delinträffade är ell myckel långvarigt tillhandahållande av ett ej registreratläkemedel, något som jag finner vara mycket allvariigt. Man har från berörthåll uttalat att del hela är grundat på ett missförstånd och alt man alltsåhandlat i god tro. Oavsett vad som där sägs är del anmärkningsvärt altverksamheten kunnat pågå så länge som skett utan att uppmärksammas och därmedstoppas. Detta är ur patienternas rättssäkerhetssynpunkt hell oacceptabelt, ochsjälvfallet måste åtgärder vidtas som så långt möjligt förebygger en upprepningav fall av likartad karaktär. Såvitt jag förslår föreligger en brist i gällandelagstiftning, som bl. a. måste rättas till. Detfinns all anledning för mig atl påpeka att statsrådet och jag intehar delade meningar i ärendet, något som svaret med all tydlighet visar. Del ärmin förhoppning att det fall som inträffat och som föranlett mig att ställafrågan skall utgöra en tankeställare för den arbetsgrupp i somskall se över reglerna för klinisk forskning och därmed bidra lill ytteriigaregarantier mot atl misstag begås vid prövningen. Änen gäng vill jag tacka för svaret, som jag finner utomordentligt positivt. Ytteriigare etl par ord om den kliniska prövningen. Som jag nämnde reglerasden genom särskilda bestämmelser. Utan att föregripa vad som kommer attföresläs av den av tillsatta arbetsgruppen, som har i uppdragatt se över hela regelsystemet för klinisk prövning av läkemedel, och av den avregeringen tillsatta utredningen om läkemedels-kontrollen vågar jag redan nupåstå att utredningarna kommer atl föreslå atl reglerna för klinisk prövningavsevärt skärps. Jag räknar alltså med alt de luckor i lagstiftningen som kanfinnas pä detta område kommer atl vara helt igentäppta inom en inte alltförlång lid. Överiäggningenvar härmed slutad. Utbildningsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1977/78:412,och anförde: har frågat mig när regeringen kommer att besluta attSolviks folkhögskola ges en självständig ställning. Iregeringens propo.silion 1976/77:55 (UbU 1976/77:30, rskr 1976/77:318)biträddes folkhögskoleutredningens förslag att nu existerande filialfolkhögskolorantingen skulle bli självständiga folkhögskolor eller få ställning som externakurser. hade inget att erinra mot detta. Iproposition 1977/78:100 bil. 12 (s. 584) förordade jag, att de nuvarandefilialfolkhögskolorna Bosön och Västanvik skulle få bli självständiga fr. o. m.den 1 juli 1978. Däremot var jag inte beredd att tillstyrka skolöverstyrelsensförslag att också och den del av folkhögskolasom bedriver fritidsledarutbildning skulle få bli självständiga skolor frånnämnda datum. beslutade i enlighet med mitt förslag. Etttiotal folkhögskolors filialer har hos ansökt om ställningsom självständig folkhögskola. i , som formelltinte aren filial men där folkhögskoleverksamhet bedrivits , har ocksåansökt om att få bli självständig folkhögskola. I vilken ordning och i vilkentakt självständighet skall ges åt nya skolor har prövats isamband med regeringens budgetarbete. Sä bör enligt min mening vara fallet äveni fortsättningen. Jag tackar utbildningsministern för svaret. Somockså framgår av svaret är inte någon ny skola.Verksamheten där har bedrivits . Det är högst otillfredsställande attdenna folkhögskola inte har fått status som självständig folkhögskola. Deningår nu i Strömbäcks folkhögskolas verksamhet. Detta medför flera nackdelar.Framför allt får det negativa ekonomiska konsekvenser av ganska besvärandeomfattning. Det har sagts mig alt de här båda skolorna. Strömbäck och ,tillsammans går miste om ca . i statsbidrag på grund av den nuvarandekonstruktionen. Jagmotionerade i fjof tillsammans med några kolleger på Västerbottensbänken idenna fråga. Utskotlei ville då inte tillstyrka vårt förslag om att göra Solviklill självständig folkhögskola. I samband därmed hänvisade utskottet emellertidtill statsrådet uttalande om atl nu existerande filialfolkhögskolorskulle göras självständiga, vilket också har angivits i dagens svar. Taklen fördenna utveckling angavs inte av utskottel, och den anges inte heller i dagenssvar. Fören tid sedan noterade jag med glädje att vid ett möte iLycksele offentligt sade att han personligen anser atl folkhögskolaskall få självständig ställning. Jag hoppades därför att ,såsom ansvarig i regeringen för sådana här frågor, här i Nr 129 skulle ge ett mera konkret besked. Tisdaeenden är som bekant en folkrörelseskola. Det medför att ett ökat 25 aoril 1978 ekonomisktstöd är ytterst angeläget. Jag vore därför mycket tacksam om Jan-ErikWikström kunde stärka de förhoppningar som trots allt finns på Omreglerna för om att skolan senast i samband medbehandlingen av nästa tillträdetill högsko- budgetproposition blir klassad som självständigfolkhögskola. Jag är medveten om att har arbetat underutomordentligt . Under många decennier ansökte man inte om statsbidragav olika anledningar. En skola skall självfallet inte belastas för atl denunder mänga decennier inte ansöker om statsbidrag, tvärtom. Idealiteten skallgivetvis gynnas även på detta område. Av mänga olika skäl är det inte lämpligtall annat än i samband med budgetpropositionen la ställning lill den konkretafrågan om en enskild filial skall få bli självständig folkhögskola, men jag hartyckt att just närdet gäller är skälen härför sä starka att det kan varamotiverat atl ge en antydan om i vilken riktning regeringens ställningstagandekommer att gå pä denna punkt. Det främsta skälet är naturligtvis denutomordentligt länga tid, under vilken man framgångsrikt har bedrivitfolkhögskoleverksamhet i Skelleflebygden. Jag vill tackaför det här tillägget. Det ger mig anledning att konstatera att Jan-ErikWikström strävar efter att inte uppträda kluven, i två roller, utan sträckersig mycket långt när det gäller att här i bekräfta det han för en tidsedan sade i . Då sade han att han gav uttryck för sin personligamening, och jag tolkar det så att uttalandet i har en ganska god förankringi regeringen. Det ger mig anledning att hysa den starka förhoppningen attSolviks folkhögskola skall få självständig ställning i samband med behandlingenav nästa budgetproposition. Därmed skulle en mångårig kamp i denna fråga krönasmed framgång, och jag hoppas verkligen atl så blir fallet. Överiäggningenvar härmed slutad. §10 Om reglerna för tillträde till högskolestudier Utbildningsministern erhöll ordetför atl i etl sammanhang besvara dels (ypk) dsn anmäldafråga, 1977/78:386, dels () anmälda fråga, 1977/78:402, och anförde: EvaHjelmström har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förändranuvarande antagningsbestämmelser till högskolan. har frågatmig om jag mot bakgrund av universitets- och 58 högskoleämbetets rapport om tillträde till högskolan (UHÄ-rapport1978:6) avser att vidta någramodifieringar av reglerna för lilllräde till högskolestudier. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Jaghar vid tidigare frågestunder i kammaren framhållit att det uppföljningsarbetekring högskolereformen som pågår inom universitets- och högskoleämbetet (UHÄ)kan ge underlag för överväganden och åtgärder beträffande effekterna av del nyaantagningssystemet. Jag nämnde bl. a. frågan om den höjda medelåldern bland deantagna till längre spärrade utbildningar. Enförsta rapport från UHÄ föreligger . Den behandlar urvalsreglernas effekterpå rekryteringen till spärrade allmänna utbildningslinjer inom högskolan hösten1977. Den berör således förhållandena för endast en del av högskolan och vid enenda antagning, även om i vissa fall jämförelser görs med . Antagningen var den första som genomfördes enligtde nya reglerna. Igångsättningssvårigheter, brister i informationen, uppdämdautbildningsbehov etc. kan således medverka till att göra denna antagning unik iflera avseenden. Några bestämda slutsatser av de resultat som kommit fram börman därför inte dra. Vadbeträffar den sociala snedrekryteringen till högskoleutbildning synes dennainte ha påverkats i någon bestämd riktning vid detta antagningstillfälle. Påen annan punkt visar dock utredningen en oroande tendens. När tillgodoräknandeav föreningsarbete som merit vid antagning lill högskolan infördes förbisågsuppenbariigen att de förtroendeuppdrag som främst borde komma i fråga förmeriteringen i betydande utsträckning innehas av män. Tillgodoräknandet avföreningserfarenhet tycks också ha gynnat manliga sökande pä bekostnad avkvinnliga. Fler män kan åberopa den typ av relativt kvalificeradeföreningsuppdrag som enligt reglerna merilvärderas. Syftetmed de nya reglema för antagning till högskoleutbildning är bl. a. attunderlätta för nya grupper att vinna tillträde. Erfarenheterna från antagningenhösten 1977 visar att bestämmelserna om föreningsmeriter tycks haförsvårat för kvinnorna atl vinna tillträde till spärtade utbildningar. Även omerfarenhet från ell förhållandevis omfattande arbete inom föreningslivet kanvara av värde för högskolestudier får detta, enligt min mening, inte ges sådantyngd att effekten blir den jag har antytt. Omockså erfarenheterna från antagningen visar alt tillgodoräknande avföreningsmeriter missgynnar kvinnliga sökande avser jag därför att föreslåregeringen alt förelägga förslag om att avskaffa reglerna om attföreningsmeriter skall tillgodoräknas vid antagning till högskoleutbildning.Ett sådant förslag kommer i sä fall att lämnas i sådan tid att förändringen kanträda i kraft . UHÄ:srapport uppmärksammar också en annan punkt där det är angelägel alt noga följakonsekvenserna av de nya antagningsreglerna. Rapporten visar alt den som varbehörig både genom gy mnasieulbildning och genom den s.k. 25:4-regeln i vissmån gynnades vid antagningen 1977 genom atl han eller hon prövades i tväkvotgrupper. Uppföljningsresullalet kanockså på denna punkt vara i viss mening unikt. Omreglerna för tillträde till högskolestudier Omreglerna för tillträde till högskolestudier eftersom man även här kanräkna med ett visst uppdämt behov av utbildning. Man måsle dock förutsätta atlpersoner med kortare eller längre högskoleutbildning även kankomma att vilja byta yrke eller inriktning och därför söker sig lill en"andra" högskoleutbildning. Att förhindra detta genom administrativaåtgärder ligger knappast i linje med vår allmänna utbildningspolitik. Förhållandetmåste dock uppmärksammas. Om man finner atl de dubbelbehöriga även ifortsättningen gynnas på etl otillböriigt sätt på bekostnad av andra gruppermed berättigade anspråk pä utbildning, bör man självfallet kunna övervägaförändrade regler i syfte att uppnå en i någon mening rättvisare fördelning avutbildningsplatser mellan olika grupper av sökande. Jagförutsätter att UHÄ kommer atl följa och studera utvecklingen i dessaavseenden. Jag vill också framhålla atl frågan har en studieorganisaloriskaspekt. Om man i framliden får en ökad flexibilitet i högskolan, bl. a. störremöjligheter att kombinera kurser från olika linjer och ell ökat utbud avenstaka kurser även inom nu starkt sammanhållna utbildningar, bör behovet atlkombinera två fullständiga utbildningslinjer i viss utsträckning kunnabortfalla. (vpk): Jag tackarutbildningsministern för svaret. Närriksdagen för nästan exakt mot vpk:s röster fattade beslut om dennya högskolan, framhöll särskilt alt ett av de främsta målenmed reformen var alt åstadkomma en bredare rekrytering till högre studier. Delupprepade han här . Men , , ser vi resultatet av reformen.De farhågor jag uttryckte bekräftas av den rapport som utarbetats på UHÄ. Attgå in på rapporten i dess helhet skulle ta alltför mycken lid -jag skall nöjamig med atl peka på några av de konstateranden som görs. Fördet första, säger utredarna, missgynnas kvinnorna av de nya reglerna, främstvid tillträdet till längre utbildningar som läkarutbildning, och de tekniskalinjerna. Detta strider helt mot strävan lill ökad jämställdhet. Fördet andra, säger man, har systemet gynnat redan välutbildade personer, vilketrimmar illa med strävandena efter en jämnare social rekrytering. Den socialasnedrekryteringen till högre utbildning har totalt sett skärpts. Redandessa två konstateranden är i sig tillräckliga för att man skall kunna påstå,alt de vackra mål som utbildningsministern skisserade har kommit på skam.Därtill kommer en rad övriga fakta i rapporten, exempelvis attfolkhögskoiestuderande har fått svårare att göra sig gällande. Helasystemet är konstruerat så, att dubbelbehöriga sökande får företräde, vilketinnebär att det är studerande med skolmeriter som kommer i främsta rummet. De rena25:4-orna missgynnas däremot. Utredarnakonstaterar i slutet av sin rapport atl del nya tillträdessystemet är etllappverk och att varje enskild åtgärd inte har granskals utifrån sina effekter pä systemet somhelhet. Vikrävde i samband med beslutet om högskolereformen ett i grunden förändratantagningssystem, ett system där huvudsyftet är att söka åstadkomma en jämnaresocial rekrytering. Utbildningsministern är inte beredd all gå med på detta. Fördet första, konstaterar utbildningsministern i sitt svar, är det bara en litendel av högskolan som berörs av de här förhållandena. Det är inte riktigt.Större delen av högskolan är spärrad.