prot · G10978 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:78 Förhandlingarna leddes avandre vice talmannen. § 1 Justerades protokolletför den 3 innevarande månad. Omundervisningen i angående alkohol, narkotika och tobak () § 2 Om undervisningen igrundskolan angående alkohol, narkotika och tobak () Statsrådet erhöll ordet för allbesvara () anmälda interpellation,1977/78:118, och anförde: har frågat mig vilka de samlade erfarenheterna är av des. k. ANT-kontaktpersonernas verksamhet från starten och intill innevarandeläsår samt vilka åtgärder jag avser vidta för att den resurs som dessa personerutgör inte skall försvinna. Med förkortningen avses i detta sammanhangalkohol, narkotika och tobak. Imin anmälan till propositionen om alkoholpolitiken betonade jagbl. a. den samlade skoldagens betydelse för del förebyggande barn- ochungdomsarbetet. Informationen om alkohol och narkotika syftar ytterst till allgrundlägga attityder, som förhindrar ett skadligt bruk av alkohol, narkotikaoch tobak, samt att ge eleverna insikt om orsakerna till missbruk. Dettaförutsätter all informationen om alkohol och narkotika och missbruk härav sättsin i sitt allmänna och sociala sammanhang. Enligtvad jag inhämtat från är erfarenheterna från de s. k.ANT-kontaktpersonernas verksamhet varierande. De gångna årens verksamhet haremellertid klart visat att positiva resultat är beroende av ett lokaltengagemang bland elever och inom skolans olika personalkategorier.Erfarenhetema visar också att organisationer och föreningar ofta förmår allskapa ett sådant engagemang. De förbättrade möjligheter som SI A-skolan ger detlokala föreningslivet då det gäller att på eget ansvar medverka i skolansverksamhet under och i anslutning till skoldagen kan och bör därför utnyttjasför alt sprida kunskaper om normer och attityder i frågor om alkohol, narkotikaoch tobak. Beträffandearvodering av de särskilda ANT-kontaklpersonerna vill jag framhålla alllänsskolnämnderna har möjlighet att inom ramen för sinaexpertismedel lämna ersättning. 1propositionen om nytt statsbidrag till gmndskolan föreslås att en särskildlänsskolnämndsresurs inrättas av slorieksordningen 65 milj. kr. Som framhålls i propositionen utgår en del av denna resurs för annanverksamhet än undervisning under den samlade skoldagen. Hur dessa medeldisponeras avgörs av den enskilda kommunen. För egen del finner jag Omundervisningen i angående alkohol, narkotika och tobak () det naluriigl, om manväljer att med dessa medel bl. a. stödja verksamhet, som syftar till attförebygga missbruk av alkohol och narkotika. Enligtvad jag erfarit avser chefen för att framlägga ensärskild proposition om narkotikafrågor. I denna proposition kan förslagförväntas av vilka en del kan komma all avse insatser inom skolans område. Detfinns således anledning att återkomma till förebyggande åtgärder inom dettaområde med beaktande av den allmänna inriktning för verksamheten som jag härgivit uttryck ål. BÖRJESTENSSON (fp): Först ber jag att fåtacka statsrådet för svaret på mininterpellation. Jag kan dock inte förklara mig vara nöjd med innehållet isvaret. Delväsentliga för mig är i del här sammanhanget all fö svar på frågan om vilkaåtgärder statsrådet avser vidta för att inte länsskolnämnderna och därmedskolväsendet i länen skall gå miste om den resurs som de s. k.ANT-konlakipersonerna utgör. Den frågan svarar inte statsrådet på, anser jag.Men det förhållandet att man från petiia stryker exakt detbelopp som lämnats som medelsförstärkning för utvidgning av denverksamhet som bedrivs av de nämnda ANT-konlaktpersonerna kan naturiigtvisbetraktas som ett indirekt svar på frågan om vad man anser om den härverksamheten. Isvaret säger statsrådet all enligt vad som inhämtats från ärerfarenheterna från ANT-kontaktpersonernas verksamhet varierande. I nästansamma andetag sägs all där positiva resultat visals är dessa beroende av ettlokall engagemang bland elever och skolans olika personalkategorier. Här bordenog ha tillagts alt erfarenheterna är varierande på grund av att det givitsskilda fömlsättningar i skilda län av den anledningen alt särskilda medel ejanvisats förrän innevarande budgetår. Verksamheten med ANT-konlaklpersoner vidlänsskolnämnderna har dock pågått , men tyvärr som ettprovisorium. De som varit engagerade i verksamheten har upplevt dettaförhållande som otillfredsställande. Trots detta har i många fall ettutomordentligt fint arbete utförts. Skalljag tyda statsrådets svar så, att hädanefter kan lokalt engagemang bland eleveroch personal samt insatser från organisationer och föreningar ersätta delövergripande planerings- och stimulansarbeie som de särskilda kontaktpersonernautför? Jag vill inte gärna tro det. Men vad har hänt mellan ochliden för bearbetningen av inför /79?I februari 1977 anslöt sig statsrådet till beredningsgruppens tillstyrkan avskolöverstyrelsens förslag om särskild medelstilldelning för att understödjaoch utvidga den verksamhet som bedrivs av ANT-konlaktpersoner vidlänsskolnämnderna. Statsrådet har alltså i ett skede gåttANT-kontaktpersonernas önskemål till mötes. Även om beloppet, , ärlitet i förhållande till de satsningar ANT-kontaktpersonerna föreslagitskolöverstyrelsen , innebär det ändå ett framsteg. Att det enaåret medverka till en utvidgning och viss stabilisering av en verksamhet för att delandra året stryka anvisade belopp och konstatera alt verksamheten varitvarierande ger enligt min mening inte intryck av planmässighet i handlandet. Viärsäkeriigen medvetna om allvaret och riskerna med dagens alkohol-, narkotika-och tobaksvanor. Det finns en verklig önskan alt åstadkomma en förbättradsituation, och insatser görs på bred front. Skolans betydelse framhålls i snartsagt alla sammanhang. Det är många informations-, samordnings- ochkontaktuppgifter som hänger ihop med problematiken kring alkohol, narkotika ochtobak. De kontaktpersoner jag här talat om har vid upprepadetillfällen föreslagit en anslagssatsning med sikte på att ställa en resurs,motsvarande en tjänst som forlbildningskonsu-lent, till länsskolnämndernasförfogande. Del har inte gått all genomföra, men en intensifieradlärarfortbildning, som alla tycks vara överens om, är erforderlig och tordekräva att länsskolnämnderna om möjligt håller kvar den resurs som ANT-kontaktpersonernautgör. Redan1971 gjorde en sammanställning av uppgifter förANT-kontaktpersonerna på länsskolnämnderna. Dessa uppgifter är säkert aktuellafortfarande. Ett antal ANT-kontaklpersoner påminde om dem i en skrivelse 1975till , och jag vill här läsa upp några exempel på sådanaangelägna uppgifter för ANT-koniaktpersoner på länsskolnämnderna: 1. attinom länet samordna skolans aktiviteter på ANT-områdel med hjälp av lokala ANT-kontaktpersoner, 2. alt samarbeta med andraregionala organ, som har ansvar för förebyggande hälsoupplysning; i förstahand då , 3. alt i samarbete medfortbildningskonsulenler och länsskolpsykolog ge hjälp till berörda lärare medplanering av undervisningen inom ANT-områdel, 4. att informera om nya läromedeloch andra hjälpmedel för ANT-undervisningen samt därvid samarbeta medAV-centralerna i länet, 5. att ta initiativ till olikaslags fortbildning, som del finns behov av, 6. att verka för en samordningmellan lärare och särskild elevvårdspersonal - det kan vara önskvärt t. ex. iplaneringen av undervisningen eller vid insatser för elever med alkoholproblem-, 7. att förmedla information fråncentrala myndigheter till lärare och från lärare till myndigheter, 8. alt följa utvecklingen avungdomars vanor beträffande beroendefram-kallande medel och föreslåerforderiiga insatser, 9. all stimulera tillförsöksverksamhet inom länet. Isamma skrivelse föreslogs, som en konsekvens av utbyggd regionalANT-kontaktverksamhet, en skolkonsulent inom med enda uppgiftalt arbeta med alkohol-narkotika-lobaksfrågor i syfte att hålla kontinuerligdirektkontakt med länens ANT-konsulenter. Lokalt skulle utvecklas ettkoniakllärarsystem inom varje rektorsområde. Man kan här erinra om godaerfarenheter från systemet med konlaktlärare i trafik. Undervisningen om riskernavid bruk av alkohol, narkotika och tobak skall Omundervisnirigen i angående alkohol, narkotika och tobak () Omundervisningen i angående alkohol, narkotika och tobak () enligt läroplanernaomfatta kunskaper, men också attityder och värderingar. Detär vidare väsentligt alt hälsoupplysningen om de beroendeskapande medlenalkohol, narkotika och tobak blir mångsidig. Medicinska, sociala, psykologiskaoch etiska aspekter bör tillgodoses men integreras till en helhetssynpå människan. Denövergripande målsättningen med kontaktpersonernas arbete både regionalt ochlokalt borde därför vara att samordna ANT-verksamheten så att denna helhetssynblir förhärskande i förhållande till eleverna. Hurdet nu kommer all ske lokalt avgörs av den enskilda kommunen. Detkonstaterandet gör statsrådet beträffande den särskilda länskolnämndsre-surseni nya statsbidraget till i kommunerna. Statsrådet finner delnaluriigl om man i kommunerna väljer att med dessa medel bl. a. stödjaverksamhet som syftar till all förebygga missbruk av alkohol och narkotika. Jagnoterar den viljeyttringen med tacksamhet. Jag hade dock varit ännu mer tacksamom där stått skrivet i klartext all verksamheten syftar till all förebygga bmkav nämnda beroendeskapande medel. Om nu kommunerna har del ansvaret kvarstårdock all regering och riksdag kunde ha medverkat till en ökad regionalverksamhet på det myckel viktiga område, som undervisningen om alkohol,narkotika och tobak utgör, genom all fullfölja den ansats till särskilt anslagsom finns i innevarande års budget. Jagmåste slutligen fråga statsrådet : Kommer det att vidtagas några åtgärderför all vidmakthålla den resurs som ANT-kontaktpersonerna vid länsskolnämndernautgör? Jag observerade all i sin interpellation och i sittanförande nu ansåg all de skilda erfarenheterna av ANT-kontaktpersonernasverksamhet är beroende av att verksamheten getts skilda ekonomiskaförutsättningar. Jag har inte sådana informationer att jag kan framhäva ettsådant enkelt orsakssammanhang. frågar vad som har hänt . Jag ber all situationen det kommande budgetåret är en annan än under detinnevarande. Då tillkommer nämligen SlA-reformen med bl. a. del nyastatsbidraget och länsskolnämndsresurserna. Konsekvenserna av den nyasituationen nämnde jag i mitt interpellationssvar. Jag fömlsätler att man, där man har haft positivaerfarenheter av ANT-kontaklpersoner vid länsskolnämnderna, tillvaralar denresurs som dessa personer kan utgöra i samverkan med det lokalaorganisationslivet. Jag vill gärna understryka att jag inte ser någon anledningatt tro alt så inte skulle bli fallet. Jag tycker ändå att det är ganska anmärkningsvärt att man -när delefter många påstötningar från ANT-kontaktpersonerna slutligen blir ett särskiltanslag till deras verksamhet just för att stödja, förslärka och utvidga verksamheten,säkerställa den och för ytteriigare lid framöver knyta upp de personer som hararbetat med verksamheten - finner anledning att stryka ett belopp på 240 000kr., ett belopp som är ganska oansenligt i och för sig men som ändå kanuppfattas symboliskt och vars bortfall därför kan ge anledning till en negativreaktion hos dem som bedriver verksamheten så att de finner anledning att inteåtaga sig den i fortsättningen. Undermånga år, , har del inte funnits något särskilt anslag tillverksamheten, men plötsligt beviljades del . Jag tror ändå all om manhade behandlat denna fråga riktigt noga, hade man funnit anledning att sökafullfölja denna verksamhet ytterligare , så att man föll någon som helstmöjlighet att utvärdera den. En viss förbättring och en viss stabilitet hadedel kunnat bli i verksamheten om ett belopp hade anvisats just för del härifrågavarande ändamålet. Enligt min bestämda uppfattning måste man -oavsett om detekonomiska läget är gott eller ej - granska situationen totalt och utformabudgeten därefter. Överiäggningenvar härmed slutad. §3 Om det statliga stödet till allmänna samlingslokaler Bostadsministem erhöll ordet för attbesvara () anmälda interpellation, 1977/78:122,och anförde: har frågat mig om jag vill redovisa när ett förslag omförlängning av stödformen Upprustningsbidrag till allmänna samlingslokaler kanframläggas. Statenhar lämnat ekonomiska stöd för alt främja tillkomsten ochbevarandet av samlingslokaler. Stödverksamheten har varit inriktad på lokalersom tillgodoser främst föreningslivets behov av utrymmen för möten,studieverksamhet, förströelse, fritidssysselsättning och liknande verksamhet. År1973 gjordes betydande förändringar i stödsystemet. I fråga om stöd tillbefintliga lokaler innebar ändringarna att tidigare stödformer ersattes medupprustningsbidrag och särskild eftergift av statslån. Möjligheten att fåuppruslningsbidrag och särskild eftergift tidsbegränsades; den skulle finnas . Begränsningen motiverades i huvudsak av intresset alt fö till stånd ensnabb upprustning av lokalerna. Närstödformen infördes uppskattades upprustningsbehovet till sammanlagt 30 milj.kr. En stor del av behovet har kunnat tillgodoses. Underperioden Ijuli 1973-31 december 1977 beviljades bidrag med 40,1 milj. kr.Eftersom bidrag i regel utgår med högst 50 96 av kostnaden för upprustningenhar det äldre samlingslokalbeslåndet rustats upp för över 80 milj. kr. Behovet av upprustningar har dock visat sig Omdet statliga stödet till allmänna samlingslokaler Omdet statliga stödet till allmänna samlingslokaler vara större än beräknat. Trotsdessa insatser behöver många äldre samlingslokaler rustas upp. Det kvarståendebehovet är så stort att det med den nuvarande upprustningstakten inte ärmöjligt att tillgodose behovet inom de som stödformen skulle användas.Att avsevärt höja upprustningstakten torde inte varamöjligt med hänsyn till bl. a. kommunernas ekonomiska situation. Tiden förstödet bör därför förlängas. Jagavser att föreslå regeringen all till lämna förslag om en förlängningav den tid under vilken stödet skall få utgå. Ärendet bereds f n. iregeringskansliet, och jag är därför inte beredd att närmare preciserahur lång förlängningen kan bli. Jag lackarbostadsministern för interpellationssvaret. Jag noterar med tillfredsställelsebostadsministerns besked att hon har för avsikt alt föreslå en förlängning avdet statliga stödet till upprustning av allmänna samlingslokaler att gälla ävenefter . Mindre tillfredsställande är all bostadsministern intevill redovisa hur lång denna förlängning blir. Desamlingslokaler som finns i landet är viktiga förutsättningar för godaarbetsmöjligheter åt vårt föreningsliv, vilket är en av hörnpelarna i denfolkliga demokratin. De samlingslokaler som finns i landet visarbetydande standardskillnader beroende på samlingslokalernauppförts. Generellt kan man säga att möjligheterna att höja standarden påsamlingslokalerna till önskvärd nivå bäst kan tillvaratas i samband mednybyggnad. Tendensen är klar: sedan samlingslokalerna väl är uppförda harföreningslivet betydande svårigheter att klara både underhåll ochstandardförbättringar. Genomatt vårt samlingslokalbeslånd i stor utsträckning utgörs av lokaler uppfördalångt tillbaka i tiden, finns stora skillnader i lokalernas standard och därmedockså i förutsättningarna för föreningslivets verksamhet. Motdenna bakgrund är det ganska självklart att möjligheterna alt erhålla statligaupprustningsbidrag hälsades med stor tillfredsställelse när delta stöd infördes1973. Det ligger i föreningslivets karaktär, med stor självständighet för delokala organisationerna, att det då var svårt all uppskatta erforderligtupprustningsbehov. Trots detta måste det erkännas att även vi, som är verksammainom samlingslokalrörelsen, har överraskats av alt viljan till och intressetför upprustningar varit så stort som det snabbi visade sig vara. kan vikonstatera - trots alt upprustningar genomförts för ca 80 milj. kr. -alt detkända upprustningsbehovet enbart inom samlingslokalorganisationerna motsvarar140-150 milj. kr. Beloppet fördelar sig med 60 milj. kr. på nykterhetsrörelsensVåra gårdar, 30-40 milj. kr. på bonderörelsens bygdegårdar och 40-50 milj. kr.på arbetarrörelsens Folkets hus. Förmodligen kommer del alt visa sig attytteriigare behov finns. Del nu redovisade behovet klargör dock en sak: skeringen väsentlig ökning av de anslag som anvisats för verksamheten harvi kända behov som motsvarar den närmaste tioårsperiodens anslag. Detborde mot bakgrund av detta vara en naturlig slutsats att upprustningsbidragetinte får tidsbegränsas ulan att möjligheten måste finnas t. v. Då verksamheteni en framtid visar en avmattning bör del inte vara någon större svårighet altbesluta när bidragen skall upphöra. Jag vill därför fråga bostadsministem omhon i den prövning som pågår är beredd alt ta upp den frågan till särskiltövervägande. Detnu redovisade upprustningsbehovet tar med nuvarande medelstilldelning sju åratt avarbeta. Detta är naturligtvis helt otillfredsställande. Jag berbostadsministem tänka sig in i den situation som en samlingslokalförening sättsi när den märker att den upprustning som upplevs som nödvändig ochangelägen kan genomföras först . Därför måste ovillkorligen mer pengaranvisas till denna verksamhet. För detta talar även andra skäl än enbartföreningslivels behov. Dessasamlingslokaler är vitt spridda över landet, med en viss betoning på mindretätorter och glesbygder. De kan där erbjuda sysselsättningsmöjligheter förbyggnadsarbetare och torde lämpa sig särskilt väl för äldre, kunnigarbetskraft. En upprustning innebär också som regel en förbättrad isolering,vilket medverkar till alt spara energi. Därtill kommer den regionalpolitiskabetydelse del har för en ort att del finns trevliga, attraktiva samlingslokaleroch ett aktivt föreningsliv. Därför är min fråga: Vill bostadsministem medverkatill ökning av anslagen till upprustning av samlingslokaler? Sammanfattningsvis,fru bostadsminisler: Låt oss inte bara föriänga uppmslningsbidraget att gällaunder en begränsad tidsperiod, utan låt möjligheten finnas t. v., och låt ossge upprustningsverksamhelen betydligt förhöjda anslag! Omdet statliga stödet till allmänna samlingslokaler Jag kan skriva under på allt vad säger om nödvändighetenoch önskvärdheten av bra samlingslokaler ute i landet. Jag tror jag kännerproblemet ganska väl. Del är bra att vi är överens om detta. Vi är ocksåöverens om all vi måste föriänga tiden för det här speciellaupprustningsbidraget. Somjag sade i svaret sker det f. n. en beredning. I det arbete som pågår idepartementet tänker vi också ta de kontakter som vi anser vara angelägna medjust dem som äger och driver de här samlingslokalerna så att vi gemensamt kandiskutera frågan. Efter detta skall vi förelägga förslag. Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Föredrogs och hänvisades 1977/78:17 tillkonstitutionsutskottet §5 Föredrogs och hänvisades 1977/78:1748-1750 tillförsvarsutskottet §6 Föredrogs men bordlades åter betänkanden /78:13 och14 betänkande 1977/78:13 §7 Anmäldes och bordlades Proposition 1977/78:96 om medelstillskoll tillLuossavaara-Kiirunavaara AB för alt upprätthålla viss sysselsättning §8 Anmälan av interpellation Anmäldes och bordlades följande interpellation somingivils till kammarkansliet 1977/78:133 av IngvarCarlsson (s) till ekonomiministern om energipolitiken: Den borgeriiga regeringens energipolitik har varitföremål för debatt i under det senaste året.Därvid har belysts bl. a. hushållning med energi, effekter förkärnkraflsinduslrin samt vårt framlida behov av energi och hur detta kanläckas. Däremothar de samhällsekonomiska effekterna av handlingsföriam-ningen på energiområdetinte redovisats på ett tillfredsställande sätt. Förvirringen på energiområdetinträffar med all vår ekonomi går kraftigt tillbaka. Vår utrikes-balans är allvariigt störd.Utlandsupplåningen ökar. Investeringarna faller tillbaka.Sysselsättningen hotas. Delär i detta läge viktigt all politiken nu inriktas mot all fullt utnyttja vårasamlade resurser. Ansvaret för all detta skall ske faller på den borgerligaregeringen och inom denna på ekonomiministern. Vårtlands tidigare utveckling till en modern industri- och välfärdsnation harburits upp genom inte minst en trygg försörining med billig energi. Denförvirring som inträtt i planering och utbyggnad av vår energiför-sörininghotar direkt produktion och sysselsättning inom bl. a. byggnads- ochverkstadsindustrin. Osäkerheten om den framtida energiförsöriningen störnäringslivets framlidsplanering och hämmar investeringsviljan. Förriksdagen skulle det därför vara av stort värde alt fö la del avekonomiministerns bedömning av hur svensk ekonomi skulle påverkas av attreaktorerna 7-12 färdigställs men ej får tillstånd alt producera elektriskkraft. Del råder delade meningar om hur stor kapitalförstöringen skulle bli,men givetvis rör det sig om . Försökhar tidigare gjorts alt genom interpellation få till stånd en debatt iriksdagen med det ansvariga statsrådet. Under den allmänpolitiska debatten ställdes vidare en direktfråga till ekonomiministern: "Fråganär helt enkelt om ekonomi är så stark att vi kan lägga ner 17 000milj. i kärnkraftverk som inte skall användas." Inteheller lämnades något svar av ekonomiministern. Från skildahåll har beklagats att något meningsutbyte därmed inte kom till stånd mellanföreträdare för regering och opposition. Mot denna bakgmnd finner jag detangeläget att bereda ekonomiministern ett nytt tillfälle all redovisa sin synpå denna fråga inför . Medstöd av del anförda vill jag till ekonomiministern rikta följande frågor: Harekonomiministern, som underiag för regeringens ekonomiska ställningstaganden, låtit närmare studera de samhällsekonomiska konse kvenserna av den nuvarande regeringens energipolitik? Vilkaär i så fall erfektema av den nuvarande regeringens energipolitik i fråga om a) utrymmet för övrigainvesteringar? b) utrymmet för reformer? c) bytesbalansens utveckling? Har regeringens ekonomiskapolitik utformats med hänsyn till under punkten 1 diskuterade effekter? Anser ekonomiministern altsvensk ekonomi tål alt vi bygger fyra-sex kärnkraftverk som sedan inte användsför alt producera elektrisk kraft? § 9 Meddelande om fråga Meddeladesall följande fråga framställts 1977/78:295av () till industriministern om de privatdrivna varvenskonkurrensförhållanden: Del råder oro för den framtida sysselsättningen vidde små och medelstora privatägda varven. Beställareav fartyg vid de statsägda varven anses nu få så förmånliga kontrakt alt manvid andra svenska varv har svårt alt teckna nybeslällningar och t. o. m.befarar avbeställningar. Sammaförhållande anses råda i slalsvarvens reparenlverksamhet. Offerter påreparationer ligger under självkostnadspris. Därför vill jag fråga: Ärindustriministern beredd medverka till att statens engagemang i svenskvarvsrörelse sker på så sätt, att de mindre och medelstora privatdrivna varvenskonkurrensförhållanden ej försämras? Påhemställan av andre vice talmannen beslöt kammaren att ajournera sinaförhandlingar till , då de till dagens bordläggning anmäldautskottsbetänkandena väntades föreligga. §10 Då förhandlingarna återupptogs anmäldes och bordlades 1977/78:20 med anledning av propositionen1977/78:79 om ändrade beskattningsregler för koncernbidrag m. m. jämtemotioner 1977/78:21 med anledning av propositionen1977/78:78 om försäljningsskatt på motorfordon m. m. jämte motion 1977/78:22 med anledning av propositionen1977/78:18 om protokoll mellan och om ersättning för bortfallav kommunalskatt i vissa fall 1977/78:23 med anledning av propositionen1977/78:101 med förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret1977/78 i vad avser förvärv av aktier i och spritcentralen 1977/78:18 med anledningav propositionen 1977/78:100 såvitt avser anslag tilljustitiedepartementet m. m. 1977/78:19 med anledning av propositionen1977/78:100 såvitt gäller anslag tillersättning för personskador på grund av brott m. m. 1977/78:20 med anledning avpropositionen 1977/78:101 med förslag om tilläggsbudget II tillstatsbudgeten för /78 såvitt avser 1977/78:10 med anledning av propositionen 1977/78:1om ändring i patentlagen (1967:837), m. m. jämte motioner