prot · G10928 · 1977-12-31 00:00:00 — Trotsalt vi nu efter ett långt utredningsarbete som började får en ny lag ärreformarbetet i vad det gäller lagstiftningen i arbetsmiljöfrågor långt ifrånavslutat. En hel del utredningsarbete pågår, och fler utredningar kommer attbeställas av här . Del finns heller ingen anledning alt slå sigtill ro med de åtgärder från lagstiftarnas sida som är aktuella. Dennya lagens karaktär av ramlagstiftning innebär att stora krav kommer attställas på samhället för att lagstiftningen skall kunna fyllas ut med dedetaljregler som krävs för alt reglera de olika problem som finns iarbetslivet. De föreskrifter som i vid mening skall ge lagstiftningen kött påbenen får inte försenas på grund av bristande resurser. 8 protokoll 1977/78:26-28 Arbetsmiljölag,m. Kravenpå en utbyggnad av arbelarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen tillhör därförde mest centrala avsnitten i del material vi behandlar. Bakgrundentill dagens arbetsmiljölag är den fackliga debatten från slutet av 1960-talel.Vid den tiden hade arbetarskyddsorganisalionen ett dåligt rykte.Skyddsombudenhade dåligt anseende beroende pä bristande möjligheter att ingripa. Den berömdasamarbelsandan hade på intet sätt kunnat ge den kraft som behövs för atl lösaarbetsmiljöproblemen. Skyddskommittéerna kunde av samma skäl inte vara detinstrument som är nödvändigt för att styra utvecklingen av arbetsmiljön iföretagen. Denförsta åtgärden blev därför att se till att vi fick en effektiv organisationför det lokala arbetarskyddet. Del framstod som fullkomligt klart altskyddsombudens auktoritet måste stärkas. 1973 lades också ett förslag fram somgav skyddsombuden sioppräii i vissa situationer; jag syftar på 40 b Sarbetarskyddslagen. Dennalagbestämmelse innebar i ett slag att skyddsombudens ställning heltförändrades. De fick maktbefogenheter som var så klart utkristalliserade alldet faktiskt chockade en del när del gick upp för dem. Skyddsombuden måsleefter detta respekteras inle bara för sina kunskaper och insatser ulan ocksåför att de med maktmedel direkt kunde ingripa i trängda situationer.Arbetsgivarna tvingades att ta hänsyn till skyddsombuden. De hamnadeoupphörligen i situationer där de måste göra som skyddsombuden krävde ellerriskera att dessa utnyttjade 40b>j. Idagens lagförslag föreslås en utvidgning av skyddsombudens möjligheter atlingripa, genom uppmjukningen av begreppet omedelbar, samt av möjligheten atlingripa vid ensamarbete. Beslutsordningen i skyddskommittéerna medverkar ocksåtill att stärka skyddsorganisationen. Genom beslutsordningen ges kommittéernamöjligheter att få en myn-dighelsprövning av de ärenden som faller inomyrkesinspektionens kompetensområde. Dehär åtgärderna har stärkt den lokala skyddsorganisationen. Kritikerna mot dehär reglerna målade upp en framlid där skyddsarbetet skulle komma att användaspå ett otillbörligt sätt för alt sabotera verksamheten i syfte all uppnå andraresultat än de som gäller arbetsmiljön. Detta har naturiigtvis inte inträffat.Däremot måste med lillfredslällelse noteras alla fall där de här reglernainneburit att skyddsombuden ingripit och uppenbarligen räddat liv, ibland idirekt strid med arbetsgivarens intentioner. Föralt arbetsmiljöarbetet skall bli effektivt är det nödvändigt att vi snabbi fårfram föreskrifter frän arbelarskyddsstyrelsen. Därför är det utomordentligtvärdefullt alt utskottet gör ett uttalande om underställningsförfarandet.Detta klargör, vilket inte framgår av propositionen, att en minoritet iarbelarskyddsstyrelsen inte kan driva en fråga lill prövning i regeringen. Delär utomordentligt värdefullt att propositionens skrivning här körs över; annarshade arbetsgivarrepresentanternas reservation i arbelsmiljöutredningen i sakgått igenom. Isammanhanget måsle jag också understryka vikten av att arbetarskyddsstyrelsensföreskrifter kan bli direkt slraffsanktionerade. haranvisningssysiemet fungerat så, atl de arbetsgivare - och de är många - somstruntar i bestämmelserna utan vidare går fria från straffhol, såvidaförsummelsen inte går in under regler. Delta är, som alla vel,utomordentligt ovanligt. Nej,i stället syndar man på nåden. Det värsta som kan hända arbetsgivaren är attyrkesinspektionen ingriper med ett förbud eller ett föreläggande eller meddelaren anvisning. Det är först vid brott mot det av myndigheten utfärdade förbudeteller föreläggandet som straffhol enligt arbelarskyddslagen uppkommer. Genomatl nu införa direkta straffsanktioner i vissa föreskrifter kan vi stoppaarbetsgivares spekulationer i yrkesinspektionens bristande resurser pålillsynsområdet. Del är angelägel atl arbelarskyddsstyrelsen nu verkligenutnyttjar sin möjlighet att kraftfullt använda denna rätt i föreskrifterna. Samtidigtär det nödvändigt atl möjligheten att använda straffavgifter mot juridiskapersoner klarläggs. Utredningen om ekonomiska sanktioner mot juridiska personerskall framlägga sina förslag. En snar komplettering avarbelsmiljölagen med sådana regler är utomordentligt angelägen. Skärpningeni lagstiftningen närdet gäller kemiska preparat och ämnen är direkt nödvändig.Vi har ju upplevt hur stora förelag fullständigt ansvarslöst lagt ut farligaarbeten såsom legoarbeten till mindre företag där det är ännu mindre möjlighetatt skydda de anställda. Föreskrifter om fariiga amen måste straffsanktioneras,så att chansningarna med de anställdas liv och hälsa upphör. Detär med stor tillfredsställelse som jag noterar atl lagstiftningen öppnarmöjligheter atl i vidare mån ingripa mot dylika missförhållanden. De nuvarandebestämmelserna är ju helt otillfredsställande. Hör bara hur man har formuleratpunkt 4 i asbestanvisningen (nr 1975): "Arbetsgivarebör till yrkesinspektionen anmäla arbete, som medför all arbetstagareregelmässigt utsätts för asbeslhaltigt damm. I anmälan bör anges antalarbetstagare, som är berörda av asbest. I fråga om tillfälligt arbete sommedför kraftig exposition, t. ex. rivning av asbestisolering, bör anmälanlikaledes göras och delta före arbetets igångsättning. Vid tveksamhet omanmälan bör göras eller ej rådfrågas yrkesinspektionen." Denhär anmälningsbesiämmelsen tillhör den typ av regler som arbetsgivarna mestbryter mot. Avsaknaden av ett allmängiltigt pliktbud inbjuder ju också tilldenna nonchalans. öppnas alltså möjligheten att med stor kraft rensa upp iden djungel som råder på det här området i arbetslivet. Men för att detta skallkunna ske måste tillräckliga resurser sällas in från samhällets sida. socialdemokratiska parlimotionen hemställs alt begär attregeringen upprättar en flerärsplan för utbyggnaden av produklkonlrollnämndenmed eget kansli. Den frågan kommer atl bli föremål för en särskild översyn.Jag finner detta ytterst angeläget och vill gärna Arbetsmiljölag,m. Arbetsmiljölag, m. m. understryka behovet av eneffektivt arbetande produktkonlrollorgani-sation. FackförbundetMetall avslöjade hur flygbensinen MC 77 skadade de medlemmar som arbetade medden. kopplar vi samman frågan om MC 77 med de lösningsmedelsskador som vihar haft anledning att intressera oss för. Det var med anledning av skandalenmed flygbensinen som vi började ställa frågor. Får man skador av allalösningsmedel? Hur många typer av lösningsmedel förekommer inom förbundelsverksamhetsområde? Dessafrågor ledde fram lill alt förbundet genomförde en enkät till alla skyddsombuddels för all få reda på förekomsten av lösningsmedel och de av lösningsmedlenorsakade symtomen, dels för atl skaffa underlag för all sätta in forskare påolika delproblem. Överraskande nog möttes inte det här förslaget omundersökning särskilt välvilligt. I stället stod många upp och pekade på allvetenskap och beprövad erfarenhet och förklarade det ovetenskapliga i denundersökning som Metall genomförde. Vi genomförde enkäten trots motståndet,och vi har redovisat resultat som styrker vårt anlagande om sambandet mellanlösningsmedel och kroniska hjärnskador. Vi efterlyser nu frän regeringen ochfrån myndigheterna kraftfulla insatser för atl följa upp del som har avslöjatsgenom undersökningen. Viär missnöjda också med hur frågan om det centrala produklregislret harhandlagts. Uppgörandet av registret har pågålt , och det är etttydligt bevis för att organisationen på området måste effektiviseras. De turersom har varit i den här frågan påminner om sju sorger och älta bedrövelser, ochinom fackföreningsrörelsen, det kan jag försäkra, är vi starkt missnöjda medhur frågan har skötts. Vi anser att arbets-givarintresset all begränsaregistrets omfattning fält otillbörligt stor påverkan i de arbetsgrupper somarbetat med frågorna. finns del facklig representation iarbetsgrupperna, men vi har en bestämd känsla av att bransch- ochföretagarintressen kommer att bli alltför väl tillgodosedda när registretbyggs upp. Produklregislretmåste vara ett medel atl skydda de anställda från påverkan av kemiskaprodukter. För att få kontroll över den kemiska arbetsmiljön måste ulandröjsmål ett centralt produklkonlrollregister inrättas över innehållet i allakemiska produkter som förekommer i landet. Vi är allvarligt oroade av altutvecklandet av registret, som påbörjades , ännu inte kunnat genomföras. Detär med starkt understrykande av vad såväl jordbruksutskottel somsocialutskottet anfört beträffande nödvändigheten av atl arbetet med produktregistretbedrivs skyndsamt, så att det kommer till praktisk användning, som jagyrkar bifall lill vad socialutskottet har hemställt. Den omedelbara reaktionen vid genomläsningen av propositionen ochutskottsbetänkandel om den nya arbetsmiljölagen är, vill jag säga, enbart positiv.Det är ett oerhört genomgripande förslag som presenteras, och jag tycker inteman kan ha någon invändning av större betydelse mot lagens innehåll ochutformning. Den är utformad, som har sagts här, som en ramlag, och närvi upplever att de här målsättningarna infrias, då har vi sannerligen kommitlångt på vägen mot en bra arbetsmiljö. Atljag kände behov av atl göra något mer än alt bara tyst trycka på ja-knappen , beror pä alt jag har praktisk erfarenhet av. Jag harsjälv känt något av eftertankens kränka blekhet inför våra möjligheter allarbeta i lagens anda och också fått del bekräftat av kolleger ute på fältet. Målsättningenär alltså klar och redig - allt kommer atl hänga på tillämpningen.Arbelarskyddsstyrelsen, yrkesinspektionen, yrkesmedicinska klinikerna,företagshälsovården, skyddsombuden etc. får var för sig ett betydligt störrearbetsområde och delvis också nya vägar att angripa de problem som dyker upp.Det kommer alltså att ställas stora krav på alla dessa olika instanser, och minfråga blir: Finns det tillräcklig underbyggnad i utbildning och resurser föratt tillfredsställa de kraven? Avarbelarskyddsstyrelsen kommer den nya lagen alt kräva betydande insatser på den ledande och organisatoriska sidan. För att citera ur be tänkandet: "Utskottet förutsätter att arbelarskyddsstyrelsen liksom hit tills verkar för atl en tillfredsställande arbetsmiljö åstadkommes genom all vid sidan av föreskrifterna utfärda rekommendationer, råd och upp lysningar. Det är också viktigt att arbelarskyddsstyrelsen även fortsätt ningsvis ger ut norm- och standardsamlingar ." arbetarskyddsstyrelsenskall utge författningssamlingar, något som konstateras bli mycket omfattande.På grund av detta - men också för att det är viktigt för del praktiska arbetet- måste man lägga ner stor möda på att få en total omarbetning också isystematiskt avseende. har t. ex. modernisering av vissa anvisningartagit . Detta beror på rent praktiska omständigheter i förfarandet, ochnu skall man alltså genomarbeta föreskrifter inom alla tillämpliga områden avvårt arbetsliv. Vi inser då klart alt del ställer stora krav på både ekonomiskaoch personella resurser, om vi skall nå ett gott resultat inom rimlig tid. Nupåpekar utskottet i betänkandet atl en kraftig utbyggnad av arbetarskyddsverkethar skett , och ulskotlet redovisar en plan som presenteratsfrån verkets sida. Jag menar alt man har all anledning att bedömagenomförandet av den planen positivt , om det skall blimöjligt att tillämpa lagen på området. Denbästa metoden i arbetet på att skapa goda arbetsmiljöer är naturligtvis denförebyggande. Därför är del bra att man i propositionen förordarförhandsbedömning, förplanering och samråd, framför allt när det skall byggasnya fabriker men över huvud taget när nya arbetsplatser skapas. Deltaförplanerande och samråd skall gälla ned lill minsta detalj, dvs. även i frågaom utrustning, belysning och bullernivåer. Arbetsmiljölag,m. Arbetsmiljölag,m. att kräva mycket merautbildning och kunskap hos våra arkitekter och våra meiodingenjörer liksom hosanställda - framför allt hos huvudskyddsombuden och skyddsombuden pä resp.arbetsplats. Delär alltså många som kommer atl vara engagerade i ett angeläget arbete, ochförutsättningen för alt resultatet skall bli gott är att man tillgodoser deskärpta kraven på utbildning. Redan verksam personal av alla kategorier samtalla nyrekryterade måste få kunskap om den nya lagstiftningen och dess krav påinsatser på arbetsmiljöns område samt möjligheter att följa upp det i praktisktarbete. Undersökningsmetodersom innefattar mätning och kartläggning kräver också resurser på mänga olikanivåer. För det första behövs resurser för forskning och testning, för detandra märkningsföreskrifter, anvisningar och undersökningsmetodik, för dettredje uppföljning av medicinsk och teknisk personal ute på de enskildaarbetsställena och därefter en utvärdering av mätresultat eller iakttagelser pädet arbetshygieniska området. Detta gäller speciellt de kemiska hälsoriskerna,som jag tycker är särskilt angelägna , då frågetecknen hopar sig kringalla de ämnen som vi kommer i beröring med. Här krävs återigen utbildning ochresurser. Ävenden psykosociala miljön, dvs. hur arbetssituationen påverkar den enskildamänniskan, är en viktig faktor att räkna med. Vi vet alt t. ex. stress ochmonotoni'kan ge sjukdom; vi vet också att omväxling och känsla av egeninsatsger en större tillfredsställelse. Den psykosociala miljöns skadliga sidasaknar vi ännu tillräcklig erfarenhet av hur vi skall angripa. Vi vel inleexakt vilka metoder och vilken personal som behövs. Även här är det alltså långväg atl gå för arbelarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen, men framför alltför företagshälsovården. En uppföljning av nuvarande läge inom forskningensamt försöksmodeller för psykosociala åtgärder är motiverade men kräver ånyomer kunskap och mer personal. utgör den nya lagen ett ytteriigare utvidgat område. Medutgångspunkten att lagen skall vara allmängiltig och omfatta så gott som alltarbete är det naturligt alt den utvidgningen görs. Man inser lätt all kravet påutbildning och personal måste resas även pä detta område, då det med dagensresurser inte ens är möjligt att täcka den kommunala tillsynen, ulanhälsovårdsinspektören i kommunen får vikariera som yrkesinspektör för de småföretagen. Detär naturiigtvis alldeles riktigt alt man äntligen slopar systemet med ett A-och ett B-lag, dvs. de stora företagens tillgång till expertis och möjlighettill uppföljning av yrkeshygieniska frågor å ena sidan och de minsta företagensavsaknad av denna service å den andra. Vi måste här la konsekvenserna ochförsöka åstadkomma en snabb utveckling till bättre balans. Tillsist vill jag bara knyta en förhoppning till utredningen ochyrkesmedicin, som har så goda möjligheter atl komma med initiativ i anslutningtill lagens genomförande. Man har ju i uppdrag alt studera bl. a.personalutbildningsbehov och resursfördelning inom området; ute på fältet finnsdet en naturlig förväntan när det gäller slutresultatet. Vi behöver nu överhela landet få i gång t. ex. yrkesmedicinska kliniker vid regionsjukhusen. F.n. saknar vi tillräckligt mänga läkare och sjuksköterskor med utbildning pådetta område. Dessutom saknas tillräcklig utbildning för de viktiga kategoriernatekniker och yrkeshygieniker. Som framgått av mitt anförande har jag inte några åsikter som avvikerfrån dem som återfinns i den proposition som behandlas . Jag tycker altpropositionen är ett stort steg i rätt riktning, men jag har velat peka på attföljdbeslul väntar kommande år. Del kommer att krävas något av oss, nämligenprioritering av forskning, utbildning och organisation, för att vi skall kunnafullfölja de utmärkta ambitioner som här har kommit till uttryck. Arbetsmiljölag,m. Begreppet arbetsmiljö har efter hand blivit alltmera om-fallande,vilket den här debatten redan har visat. Arbetsmiljön betraktas numera somresultatet av en ömsesidig påverkan då det gäller individens personligautveckling och förhållandena i vid mening på arbetsplatsen. Med arbetsmiljöavses således de faktorer som påverkar människan i arbetslivet fysiskt,psykiskt och socialt. Detär därför angelägel atl anlägga en helhetssyn, där inte enbart utformningen avden tekniska miljön - maskiner, lokaler, utrustning och inredning - ulan ävenfaktorer som företagshälsovård, lönesystem, arbetstid, personalvård ochmöjligheterna till insyn och medinflytande beaktas, eller med andra ord, alltsom påverkar människan pä arbetsplatsen, innefattande såväl de tekniska som demedicinska och psykosociala faktorerna. Del förefaller som om depsykiska frågorna skulle vara viktigast alt uppmärksamma. Densnabba tekniska utvecklingen har som vi alla vet medfört en allmän höjning avden materiella levnadsstandarden, vilket glädjeross alla. Till de negativaföljderna hör emellertid många yrkeshygieniska problem, t. ex.luftföroreningar, bullerstörningar och ökad användning av kemiska ämnen. Åandra sidan har den tekniska utvecklingen inneburit mycket som är positivt förarbetsmiljön. Man har fått resurser att satsa på en lösning av de härproblemen. Många har därigenom kunnat av, men mycket återstår atl göra.Vi får hoppas att den ekonomiska utvecklingen framöver blir sådan att delskapas ytterligare utrymme för angelägna insatser på arbetsmiljöns område. Denfortgående realionaliseringen har för många dess värre inneburit fler stressfaktoreroch mindre engagemang i arbetet. Delta leder ofta till problem av psykisk ochsocialpsykisk karaktär. Individens rätt och möjlighet all uppleva egenvärde,mening och stimulans i sitt arbete och individens möjlighet till delaktighet ibeslutsfattandet i det egna arbetet måste alltmer uppmärksammas. Arbetsmiljölag,m. Stortintresse har ägnats arbetsmiljön i de yrkena. Det ärmyckel viktigt. Men även pä andra arbetsplatser förekommer det fränarbetsmiljösynpunkt besväriiga problem. Stress i arbetet har blivit alltvanligare inom kontor och förvaltning - med arbetsrutiner exempelvis anpassadeefter datateknikens nya krav. En stressande arbetsmiljö - var den änförekommer - kan ofta ge upphov till psykosomatiska sjukdomar. En betydandedel av sjukfrånvaron torde ha sin grund just i slressjukdomar. Del finnsdärför, herr talman, starka skäl för att fortsättningsvis mera uppmärksammaäven tjänstemännens arbetsmiljöproblem. Denormer och värderingar som ligger till grund för del synsätt pä arbetsmiljönsom jag här kortfattat gett uttryck för återspeglas i det lagförslag somsocialutskotlet har framlagt för ställningstagande. Från moderatautgångspunkter kan därför förslaget hälsas med stor tillfredsställelse. Det ärglädjande atl konstatera alt utskottet dessutom redovisar ett fullständigtenhälligt betänkande. För den fortsatta utvecklingen är det emellertid viktigtalt lagstiftningen nu följs upp, så att dess intentioner resulterar i attkonkreta åtgärder för en förbättrad arbetsmiljö i dess allra vidastebemärkelse genomförs vid varje enskild arbetsplats. Fråndenna utgångspunkt är del viktigt att åtgärderna kan anpassas till de lokalaförutsättningar och förhållanden som råder på varje enskild arbetsplats. Jaghade för min del gärna sett alt lagen i större utsträckning kunnat görasdisposiliv, vilket hade givit parterna ökat spelrum för en smidigare anpassningtill de varierande förutsättningar som dock finns inom arbetslivet. Enväsentlig uppgift för arbetslivets parter är att utveckla företagshälsovårdenså alt denna alltmer får karaktär av arbetsmiljövård. Tyngdpunkten måsteläggas på förebyggande åtgärder. Miljöutredningar, planering, rådgivning ochutbildning skall vara hörnstenar i verksamheten. Vården av arbetsmiljön skallbörja redan på planeringsstadiet. Utskotteiunderstryker särskilt starkt värdet av samverkan på arbetsplatsen. Detta ärmycket välbetänkt, och vi moderater vill gärna instämma i den syn som redantidigare redovisats här i debatten av , och . De har gjort mycket värdefulla uttalanden. Vidare framhåller utskottetatt lagen om medbestämmande i arbetslivet "kan ses som ett ytterligareinstrument för att förverkliga de krav som slås fast iarbelsmiljölagsliftningen". Även detta uttalande måste enligt min meninginnebära, att tillämpningen av den nya arbetsmiljölagen skall bygga påarbetslivels erfarenheter och vara anpassad till de former som utvecklas avarbetsmarknadens parter i samverkan. Idagens arbetsmiljöer måste man - mera än tidigare - tillvarata allas kunskaperoch erfarenheter samt i större utsträckning även arbeta i grupper. Behovet avdetaljstyrning bortfaller då gruppmedlemmarna fått en bättre utbildning,som de genom samverkan i arbetsgrupper kan kompensera varandras svagasidor. Av dessa skäl måsle man pä alla arbetsplatser byggaupp en systematisk och målrelalerad inlernul-bildning, som grundar sig påinträngande realbedömningar av de faktiska utbildningsbehoven. Iförsta hand måste man därvid inrikta sig på atl förbättra den enskildemedarbetarens möjligheter att påverka sin egen arbetssituation. Härigenomskapas förhoppningsvis bättre förutsättningar för ett ökat engagemang ochdärmed också förbättrade möjligheter att ta lill vara alla personligatillgångar. Metoder för att skapa en sådan individuell påverkan är t. ex.arbetsutformning, arbetsinnehåll, arbetsplanering, produktionsgrupper med egetansvarsområde, projektorganisation etc. Skallman inom arbetslivet kunna ge ett mera konkret och meningsfullt innehåll åtbegreppet bättre arbetsmiljö - en arbetsmiljö som båda parter, anställda ocharbetsgivare, är nöjda med - måste man börja med att satsa på informations- ochutbildningsåtgärder samt pä personal- och organisationsutvecklingsfrågorna. BrittaHammarbacken var inne på de här tankegångarna, och jag vill ytteriigareunderstryka vikten av en satsning på utbildningsfrågorna, inte minst när detgäller att skaffa sig rejäla kunskaper om alla de förebyggande åtgärder somföretagshälsovården - eller arbelsmiljövården, som jag hellre vill kalla det -skall ägna sig åt. Utgångspunkterför detta utvecklingsarbete måste emellertid utgöras av personalpolitiskaprogram, som skall utformas gemensamt av parterna på varje enskild arbetsplats. Tillsist: Eftersom arbetstagarna och deras organisationer är minst lika beroende avväl fungerande företag som arbetsgivarna, bör del vara en självklarhet altparterna lokalt och centralt, liksom den enskilde medarbetaren, tar sittansvar för att den nya arbelsmiljölagen skall bli en framgång för alla parter,då inkluderande samhället. En sådan grundsyn måste nu också avspegla sig i denkommande tillämpningen av arbelsmiljölagsliftningen. Jag ber att få yrka bifall lill utskottets hemställan på samtligapunkter. Arbelsmiljölag,m. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels det av under överiäggningen framställdayrkandet, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandejabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill atl kammarenbifaller socialutskottels hemställan i betänkandet nr 1 mom. 1 röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit det av under överläggningen framställda yrkandet. Arbelsmiljölag,m. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 290 Nej - 12 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1676 av LarsWerner m. fl.