prot · G109133 · 1977-12-31 00:00:00 — Lärarna är de som helt dominerar. Något medansvarförväntas inte av eleverna. All förändra del här kräver etl långsiktigt arbeie,men vissa åtgärder borde man redan ha kunnat vidta. I första hand bör elldemokratiskt elevinfiylande komma lill stånd i klassrumssituationen, så alleleverna stimuleras all ta ansvar för sitt eget och elevgruppens arbeie. ISIA-proposiiionen framhölls alt ell klassråd borde inräiiiis såsom enorganiserad form för planering och beslut inom klassens ram. Arbeieimed alt öka elevansvarel och elevdemokratin borde naturligtvis ha startatdirekl efter riksdagsbeslutet, men ännu har inget hänt. Vi krävde därför i vårmotion all klassrum skulle inrättas inför nästa läsår. 1 meddeladeulbildningsdeparlemenlel atl föreskrifter om klassråd kommer atl las in iskolförordningen. Men del räcker inle att nu lova all vidarebefordra ell två årgammalt riksdagsbeslut i förordningsform. Detarbete, som genast borde ha satts i gång för att stimulera skolorna lokall allinrätta klassråd och från centralt håll ge tips och råd om ökad klassrådsdemokraii,återstår fortfarande atl göra. Vår kritik mot regeringens senfärdighet i denhär frågan kvarstår. Jag vill meddessa ord yrka bifall till vår reservation. Men jag vill göraytterligare några reflexioner. Densvenska har fattat de skolpolitiska besluten i relativ enighet. Dellabrukar framställas som en stor tillgång för den svenska skolan. Dock bör man haklart för sig all enigheten främst rör de övergripande målen -honnörsorden, somvi alla kan instämma i när vi talar om det inre arbetet i skolan. När delkommer lill ett förverkligande av vad dessa begrepp slår för visar sigemellertid ofta oenigheten. "Grundskolaför alla" protesterar ingen emot. Men del är inle så få som talar om altlåta vissa elever slippa skolgången eller om att man kan sortera ul elever pådet ena eller det andra sättet. "Solidarileloch samverkan" är ord som få människor öppel lar avslånd från, men destofler i sak genom all inte vilja dra slutsatsen all betygen motverkardessa värdeord. Instämmandeti "behovet av baskunskaper" utan atl göra klart för sig innebörden ibegreppet har jag redan berört. Riksdagenhar i enighet fattat beslut om "behovsinriklad resursfördelning".Men vad är "behov"'' Ja, inte är det lika för alla, dvs. minskadeklasstorlekar, såsom den borgerliga regeringen utlovade i sin förslå regeringsförklaring. En"öppnare skola" får instämmanden överallt. Men när resurser skallavsättiis föran möjliggöra alt föreningsliv och arbetsliv kommer in i skolan,då backar många. Jagskulle kunna fortsätta med all räkna upp värdeord och skildra hurverkligheten ser ut. Del är de slutsatser man drar av värdeorden som visar hurmycket allvar man menar med dem. Jaganser att del är väsentligt alt klargöra och konkretisera värdeorden och attfölja upp dem i verklig handling, även om det blir lill priset av sprickor iden relativa enigheten här i . Hurstora förändringar i skolans vardag som SIA-reformen kommer all leda lill ärett beslut som främst ligger i händerna på lokala företrädare.Skolstyrelsens uppgift är utomordentligt viktig. De flesta av fördelningsfrågornaär av polilisk art och måsle hanteras av skolslyrelsen. Inte heller kommer debeslut som skall fattas ute i skolorna att kunna diskuteras värderingsfrilt. Nyttstatsbidrag till m. m. Nyttstatsbidrag till m. m. Jaghoppas därför all SIA:s lokala genomförande kommer alt debatteras. Det ärvidare viktigt atl debatten kring de förestående läroplansförändringarna blirintensiv. Jag är starkt kritisk till den korta remisslid som regeringen harutmäll. Den viitnar inte om något slörre intresse för en medvetandegörandedebatt. Jag menar alt vi borde ha lärt oss så mycket av SIA-debatten att vi vetatl frågorna behöver för atl hinna bli ordentligt genomdisku-lerade. SIAär en reform som bara kan genomföras stegvis. Den osäkerhet som skapats genomregeringens handläggning av SIA-reformens uppföljning gör all del finns riskför all slegen kommeratt bli små. Detla trots all allt fler får klart för sigall skolan har många problem och brister och därmed också alt förändringar i SIA-reformensanda verkligen behövs. INGA (vpk): I propositionen 1977/78:85 har regeringen lagt fram ett förslag tillnytt statsbidrag för . Förslaget innebär en teknisk reform, somkommer alt medföra vissa administrativa förenklingar, men del är inte fråga omnågra mer djupgående förändringar. Omstatsbidragssystemet sägs i propositionen: "Det bör bidra till altupprätthålla etl enhetligt skolsystem och en likvärdig utbildningsslandard. Delbör beakta skillnaderna i föruisäilningar som finns mellan olika kommuner altbedriva skolverksamheten. Det bör vidare möjliggöra och stimulera lill en ökadlokal beslutanderätt i bl. a. ekonomiska och organisatoriska frågor. Det börockså stimulera till en effektiv verksamhet. Det bör slutligen garantera attutgående bidrag blir värdebesländiga på samma sätt som f n." Delfinns alltså inga uttalade progressiva drag i målsättningarna. Det öppnas ingamöjligheter lill ulvecklingsarbeie, till ökad flexibilitet när del gällerklassloriekar eller lill halvklassundervisning i större utsträckning iexempelvis leckning. Förslaget till nytt statsbidrag fyller inle ens de kravsom har anförts i den departementspromemoria som föregick proposilionen. Proposilionenlar inte ställning till frågan om sänkning av delningstalen, som bliren alltmerpåträngande krav. Man lar inte heller ställning lill frågan omkostnadsfördelningen mellan stal och kommun. Del innebär i praktiken atlregeringen inle tänker göra något åt den fortgående övervältringen avskolkostnaderna på kommunerna. Konmiunernas andel av dessa kostnader ökar frånår lill år. Den pågående försämringen av kommunernas ekonomi kommer därigenomall slå hårljust moi skolan, som rimligen borde vara en sektor i Siimhällelsladd under sländig ulveckling och förbättring, men som i stället hotas avförsämringar. Förslagetlill nytt statsbidragssystem kommer för vissa kommuner atl innebära ökadestatsbidrag, medan andra kommuner får vidkännas minskningar. 1 propositionengörs en myckel egendomlig koppling för att försvara att statsbidragen minskasför några. Del heler: "En viss omfördelning av nuvarande resurser mellankommunerna är del pris som får belalas för alt dels möjliggöra ell ökalkommunall och lokalt ansvar och inflytande, dels ge möjlighetlill lokal medbesiämmanderäll vid resursanvändningen och dels uppnå ett förkommunerna administrativt enkelt system." Den som i förtvivlan söker enlogik i delta resonemang kan lugnas med all del finns ingen logik i del. Delfinns inget samband mellan resursstorlek och "kommunalt och lokalt ansvaroch infiytande", del finns inget samband mellan resursstorlek och"lokal medbestämmanderätt vid resursanvändningen" och del finnsabsolut inget samband mellan resursstorlek och administrativ enkelhet. "Ansvar", "infiytande", "medbestämmanderätt" och"administrativi enkelt syslem" är den fasad som skall dölja deförsämringar som vissa kommuner drabbas av och dölja slagnationen inomskolområdet, samtidigi som regeringen på ell försålligl sätt lastar över, intebara en större del av kostnaderna, ulan också en större del av ansvaret fördenna slagnation på kommunerna. SIA-skolankommer av många anledningar atl bli en pappersreform - del har jag sagt mångagånger tidigare i denna kammare. Enligt regering och rikdag skall SIAgenomföras utan några extra medel och ulan någon kostnadsförändring mellan statoch kommun. Kommunerna kommer inte att klara atl genomföra SIA-skolan. Detbehövs nämligen medel lill det. Det räcker inle med fantasins hjälp, somstatsrådet tycks tro och har gett uttryck för. Staten tar inte sin delav ansvaret och kommunerna har inte råd. Vad händer då med den fina, socialaSIA-skolan? Att genomföra SIA-skolan är heller inte något tvång, vilket gör kan förmoda att de befolkningsrikaste och fattigaste kommunerna inlekommeratt ha råd. Det ärju likadant när del gäller utbyggnaden av barnomsorgen.Riksdagen fattar beslut som kommunerna inte kan genomföra av ekonomiska skäl. Vänsterpartietkommunisterna menar alt regering och riksdag måste ställa medel lillkommunernas förfogande, och vi menar alt staten hell skall ta över kostnadernaför del allmänna skolväsendet. Vpkkan trots de invändningar jag här har anfört ansluta sig lill propositionensförslagom nyll statsbidragssystem för , men bara under förutsättningdels all ingen kommun skall drabbas av resursminskningar, dels att riksdagenuttalar att del nya statsbidragssystemet bara skall beiraklas som ellprovisorium. Vadgäller resursminskningen har föredraganden i propositionen sagt sig vara"beredd att inom ramen för de föreslagna principerna göra sådanaförändringar an bällre kostnadstäckning uppnås för sådana kommuner därbidragsförlusier eventuellt skulle kunna uppkomma". Vänsterpartietkommunisterna menar all statsrådets oklarhet på den här punkten gör attriksdagen måste klart uttala att ingen kommun får drabbas av resursminskningargenom del nya slalsbidragssyslemel. Mankan konstatera atl det nya statsbidraget inte uppfyller de begränsade krav påslalsbidragsgivningen som formulerats i departementspromemorian, trots allkraven bara avser alt bevara nuvarande standard, uppnå likställighet mellan skildakommuner och öka kommunernas ansvar för verksamheten. Statsbidraget tar inlehänsyn till exempelvis de skillnader i förutsättningar för skolverksamheten somfinns i olika kommuner. Nyttstatsbidrag till m. m. 7 protokoll 1977/78:132-133 Nr 133 Vpk har länge krävt en ändrad kostnadsfördelning mellan stat och den kommun,och del kravel gäller inle minst skolområdet. ""J'"te fulli hälften av driftkostnaderna och 20 "o avinvesteringskosina- Bidragsandelarna har sjunkit successivt sedan början Nytt statsbidrag P1960-ialei, och vi vet att skolväsendet utgör en mycket tung del av till kommunernas budget. Kommunernas dåliga ekonomiskaläge har under j fyj senare år lett till att kostnadsjakten också flyllat in i skolorna ochdrabbat tillgången på läromedel,övrig utrustning och även skolmåltiderna . Del finns mycketstora skillnader i vad varje skolmåltid får kosta i olika kommuner. Vissakommuner har inte klarat av lokalförsörjningen,och det har på sina hållförekommit diskussioner om att stoppa skolarbetet på grund av hälsovådligalokaler. Dessa missförhållanden förekommer inte allmänt på skolområdet, menexemplen visar hurden kommunalekonomiska krisen har kunnat slå och är en signalom atl staten inte kan frånhända sig ansvaret för skolans utveckling.Risken är uppenbar för att missförhållandena blir allmänna. Staten måste istället påta sig en avsevärt slörre andel av kostnaderna för skolväsendel. Detskulle på ett påtagligt sätt komma all förbättra kommunernas ekonomi i gynnsamriktning. Enligtdepartementspromemorian är etl av syftena med statsbidraget alt "siimuleralill en effektiv verksamhet". Det kravet uppfylls inle vare sig i detnuvarande eller i det föreslagna statsbidragssystemet. Vänsterpartietkommunisterna menar att delningstalen bör siinkas. Detta var ju en borgerligkampfråga fram lill valet . Därefter har lystnaden från borgerligt håll iden frågan varit bedövande. Vpkanser atl statsbidragssystemet borde ge utrymme för en större fiexibiliiei närdel gäller klasstorlek, bl. a. för att motverka utslagningen i , somtar alll allvarligare proportioner. hänvisas elever som inie förmår följaundervisningen i de normala klasserna lill specialundervisning, som oftainnebären bekräftelse på ulslagningsprocessen. Placeringen ispecialundervisning sker i allmänhet när del har uppstått en krissituation.Många av dessa placeringar skulle med stor sannolikhet kunna undvikas, omundervisningen bedrevs i mindre grupper. Iproposilionen säger statsrådet bl. a. följande: "Denna utveckling ger påsikt förutsättningar för en prövning av en sänkning av delningslalen ulan denkostnadsökning som f n. omöjliggör en reform av della slag. Jag avser allyllerligare sludera denna fråga." Delär, förmodar jag, med utgångspunkt i de sjunkande elevkullarna som statsrådetgör del uttalandet. Och just med utgångspunkt i de sjunkande elevkulliirna påmellan- och högstadiet bör redan nu begära en tidsplan för ensuccessiv sänkning av delningslalen på dessa stadier, exempelvis under entioårsperiod. Förslagsvis skulle man kunna sänka delningslalen med en elev perår . Men det räcker inle medminskade undervisningsgrupper för atl kunna stoppa utslagningen iskolan eller föratt garantera en bällre skola. behövs en hell annanpedagogisk satsning, både vad gäller innehållet i 98 undervisningen och beträffande uppläggningen av undervisningen med s.k. varvad undervisning, därteori och praktik ingår som två naturliga komponenter. Det behövs givetvisockså större lärartäthet och en hel del andra reformer. Frånvpk har vi under en följd av år ställt förslag om statsbidrag lill denkommunala . Den kommunala har en mycket ojämn utbyggnadi olika kommuner, och del finns också myckel stora skillnader i elevavgiftersom leder lill social snedrekrytering. Del beslut som för en tidsedan fattade om en utbyggnad av den högre musikutbildningen ställersjälvfallet också krav på den förberedande utbildningen, och där utgör denkommunala en mycket viktig del. Vpk anser atl statsbidrag till denkommunala bör inarbetas i etl nytt statsbidragssystem tillgrundskolan. För /79 anser vi alt bör medge ett anslagpå 50 milj. kr. till den kommunala och hemställa hos regeringen omförslag lill bestämmelser för hur anslaget skall fördelas. Regeringensförslag atl slopa statsbidraget till den allmänna fritidsverksamheten, den s.k. 25-kronan, redan året efter dess införande kommeratt få förödande effekterför SIA-reformen. 25-kronan har på många skolor gett en öppning för ett bättresamarbete med föreningslivet. Om bidraget stoppas kommer del mesia av denSIA-verksamhel som startats i kommunerna atl upphöra. Många föreningar saknarjudå ekonomiska möjligheter all engagera sig i SIA-skolan. beslut omen öppnare SIA-skola med föreningslivels medverkan menar vi från vpk att maninte får förfuska. Därför behövs ett speciellt anslag för detta. Delär i de ekonomiskt svagaste kommunerna i bl. a. som de flestaskolbarnen finns. Del är också där behovet är störst av en organiseradfritidsaktivitet i anslutning lill skoldagen. Följden av regeringens beslutiden här frågan är atl den sociala nedrustningen skyndas på iiven inom skolan. 1 vpk-motionen 1732 tas det mesta av det som jag talat om här upp.Ulskottet avstyrker med, tycker jag, ganska krystade motiveringar vpk:smotionsyrkanden. Ifråga om vpk:s välgrundade farhågor för att vissa kommuner skall få enförsämrad resurstilldelning hänvisar utskottet till SÖ:s utvärdering. Manavvisar motionskravet på att alla kommuner skall garanteras kompensation förresursminskningen trots att del i utskottsbetänkandel heter: "Bl. a. vissakommuner har uppgivit att det nya statsbidragssystemet kommer att leda tillminskade statsbidragsbelopp. Utskottet har inte haft möjlighet alt granskaunderiaget för uppgifterna." Hur vågar då utskottet på så lösa grundertillstyrka regeringens proposition? Del är den fråga jag ställer tillutskottets talesman. Belräffandemöjligheterna att få mindre undervisningsgrupper säger utskottet alt detla gåratt ordna redan med nuvarande system. Då är det ju märkligt att så mångalärare, elever och skoladministratörer ute i kommunerna ändå för fram delkravel så engagerat. Vi i vpk är inte till freds med propositionens skrivningpå s. 49, där det anförs all elevutvecklingen i som en följd av deminskade årskullarna "ger förulsätt- Nyttstatsbidrag till m. m. Nyttstatsbidrag till m. m. ningar för en prövning aven sänkning av delningslalen ". beslut om en sänkning börfallas , så atl man kan få en planmässig nedskärning av elevantalet. Allanslå speciella medel lill barnens musikundervisning kan utskottet intetillstyrka med hänsyn lill del s. k. stalsfinansiella lägel. Men myckel annatanser man sig ha råd med. Del hörde vi bl. a. i försvarsdebatlen i onsdags.Men, herr talman, vi menar all del i del svenska samhällel finns pengar all getill barnens musikundervisning - det är bara all prioritera barns ochmänniskors behov i stället för att slösa bort pengarna på sådani som är hellonyttigt och onödigt. Med detlayrkar jag bifall lill moiionen 1732. Till skillnad från tänker jag också säga någraallmänna ord; jag nödgas atl göra del. Jag ber om tillgift, herr talman, om jagdärigenom möjligen kommer atl överskrida den anmälda liden med . Jagtror atl det är nödvändigt atl vi vid del här tillfället understrykerhuvudinnehållet i , och det gör man inte genom att frammana en bild avoenighet och oengagemang för genomförandet. Proposilionenom ett nytt statsbidrag lill betyder ell fullföljande avsirävandena alt genom en friare resursanvändning ge bättre förutsättningar förarbeiei i skolan och därmed få lill stånd en bällre skola. Del är ell led i detarbete som påbörjades genom begäran 1970 lill den dåvaranderegeringen om åtgärder för att komma till rätta med arbetsmiljöproblemen iskolan. Problemen torde inte ha blivit mindre . finns uppgifter om alt problemen har spritt sig frånhögstadiet via mellanstadiet lill lågstadiet, där de på vissa håll i vårt landiir mycket svåra. Förändringarna i samhället, de snabba omställningarna i ochtill arbetslivet, boendeproblemen. främst i de nya områdena, förändringarna iattityder, nya auklorileter, hårdare konfrontationer alll närmare oss - allldelta bidrar lill del. mognad, hårdare tryck i förening med en ökandeensamhet mitt i myllret ökar osäkerheten för de unga. Inomdel parti jag tillhör har vi slutit upp kring skolreformerna och kring kravenpå all skapa en sådan miljö för arbeiei inom skolan atl syftel med reformernakan uppnås. Vi tror atl del är nödvändigt all bygga på de mindre enheierna. alllåta ansvaret i högre grad ligga nära dem som berörs, all pröva olika lösningarav problemen, all göra undervisningen i skolan så verklig-helsnära som möjligt- för alt på del sättet göra den meningsfull. Del betyder en kraftigaresatsning på förankringen i närsamhällei och på praktiska arbetsuppgifter. Vitror inle all problemen i skolan är lösta, vare sig genom en friare användningav resurserna eller genom nya former för beslutsfattande. Vi kommeratt få levamed skolproblem liksom med andra problem. Men vi tror att vi genom reformer avdetla slag kan skapa förutsättningar för verklig- Vi önskar all vi hade hafl slörre loruisäilningar rentekonomiskt för dessa reformer. Skolan måsle få kosta pengar. Men del är minsllika nödvändigt att vi får genomföra reformerna i den takt vi orkar med; annarsblir det inga reformer. Vi är medvetna om att några kommer att siiga även iforlsätlningen all del är brislande ekonomiska resurser som är orsaken, närproblemen forisätler att dyka upp. Andra kommer all säga alt de aldrig trott påreformerna. I stort är vi ense inom utskollel-eftersom vi också istora drag var ense vid principbeslutet, när vi kom så långt 1976. Det finnsbara en reservalion. Alt döma av Inga Lanlz anförande hade del varitflera, om vpk:s styrka hade räckt till representation i utskottet. Jagåterkommer till reservalionen, genom vilken den socialdemokraliska delen iuiskoltei manifesterat sig. Men lål mig först erinra om några ting. Ulskottet har enatsig om en viss förskjutning i fråga om fördelningen av den kommunalaförsiärkningsresursen mellan undervisning och övrig verksamhet. Denförskjutningen slår i samklang med SlA-förslagei. För mig innebär den också enmarkering av överlappningen mellan undervisning och annan verksamhei och enyllerligare möjlighel till inriktning mot samlad skoldag i skolor, där övergångenlill en sådan av olika anledningar kan dröja. Jag vill också erinra om attutskottet efter en motion av och pekat på denmöjlighet som finns - men som tydligen inie har utnyttjats överallt - atl geförstärkning åt kommuner med många fosterbarn. Utskollel är vidare också enigt om att sådana pengar somfinns kvar på anslaget för särskilda åtgärder inom skolområdet - de s. k.SÅS-pengarna -när del nya bidragssystemei införs, kan lä användas för åtgärderför elever i gymnasieskolan. Jag kan inle underlåta atl erinra om värdet avdella anslag. Principerna i del, med fiexibiliiei och eu friare ulnytljande,har gjori all det kunnat sällas in där åtgärder behövts, och del har kunnatsättas in på en snabbi och smidigt säll. Del anslaget tillkom efter ideér frändem som är verksamma ute på lalieUoch-låt mig säga del -del var inte hell länatl tadel accepterat. Så lill den socialdemokratiska reservationen, som jagförmodar an både och kommer all la upp. menar all del finns skillnader i synsättet när det gäller varförstärkningsresurserna skall sättas in. Jag menar atl utskottel nu liksom1976 slår bakom uiialandei alt försiärkningsanordningar i huvudsak bör användasför att hjälpa elever med skolsvårigheter. Dessa svårigheter beror i hög gradpå brister i baskunskaper och basfärdigheler, men självfallet finns det ocksåandra orsaker. An innebörden i begreppet baskunskaper-basfärdigheler inie baraär all kunna läsa, skriva och räkna, ulan också möjlighel all leva i ochpåverka del samhälle där man måste existera, del ärjag fulll ense med om. Jag kan inle lolkadei på annal sätt än att också regeringen Lål mig citera ur propositionen: " ell praktiskt förverkligandeav skolans ansvar för elevernas hela personlighelsuiveck-ling." Nytt statsbidrag till m. m. Nyttstatsbidrag till m. m. Jag vill också erinra om att haruttalat all medel ur förstärknings resursen bör garanteras för handledare vidanpassad studiegång. Jag har inhämtat att åtgärder redan har vidtagits för altdella skall kunna genomföras. har också uttalat att åtgärder skallvidtas för atl förbättra kontakten mellan hem och skola och för inrättande avklassråd. Enligt min mening finns det ingenting som tyder på alt medel inteskulle lä användiis för dessa ändamål. Jaghar, herr lalman, den uppfattningen-och jag kan inte hjälpa det -allreservationen mera verkar vara en markering av etl oppositionsförhållande änell tecken på skiljaktighet i sak. Jag yrkarbifall lill ulskollets hemsliillan i dess helhet. () kort genmäle: sägeratt viärense i sak,även närdet gäller desocialdemokratiska yrkandena. I del läget ärdet litet bekymmersamt alt denenigheten inle kunde klargöras i ulskottet. Där hade man kunnat göra klart attsynen på baskunskaper och basfärdigheter iir densamma som vi gav uttryck för ivår motion och som skiljer sig från propositionens syn. Propositionen har sammaskolsnäva syn på vad baskunskaper och basfärdigheler är. Vi vill på ett heltannat sätt relatera dem till vad livet utanför skolan kräver. Om varit ense med oss om del under utskottsbehandlingen, hade del varitlämpligt att inskriva della i utskoiisbeiänkandet. Då hade vi inte behövtreservera oss. Delsamma gäller de övrigayrkandena. Denhär metoden att man först när vi kommer lill kammardebatien talar om hur enigavi är i stället för att under utskottsbehandlingen försöka gå oss lill mötestycker jag är etl ganska dåligt sätt atl driva debatten. GÖSTAKARLSSON (c) kort genmäle: Alldeles återgav jag från talarstolen ett citat ur propositionen, som finns intaget på s. 17 i utskottsbetänkandel. Men i det aktuella avsnittet i statsrådsproiokollet sägs del också att del bl. a. gälleratl ge "den motivation för fortsatt arbete i skolan som behövs för såvälkunskaps- inhämtande------------------ som för social träning". Sedan kan vi ha olika uppfattningar om hur ofta manbehöver upprepa uttalanden. Jag har inte ansett det nödvändigt - och del harheller inle majoriteten i utskottet gjort-att upprepa uttalanden, gentemotvilka det inte framförts någon invändning sedan dessa gjordes 1976. Jag anserfortfarande alt även reservanterna borde ha gett uttryck för önskan alt uppnåenighet. () kortgenmäle: VadGösta nu gör är alt han blandar ihop ett allmänt tal om kunskaper ochfärdigheter med vad som skall läggas in i begreppen baskunskaper ochbasfärdigheter. Jag utgår från all inle har en så snäv syn atlskolan bara skall ge kunskaper och färdigheter och utelämnapersonligheisutvecklingen.