prot · G10928 · 1977-12-31 00:00:00 — De skyddsombud jag träffade har ingenting emot attarbetarskyddsstyrelsens verksstyrelse genom majoritetsbeslut kan hänskjuta enfråga till regeringen, men de var starkt oroade över alt departementschefen ipropositionstexten tolkade delta så atl en minoritet i verksstyrelsen skullekunna få till stånd all en fråga underställdes regeringen. Där menade defackliga företrädarna - enligt min mening med rätta - all formuleringen ipropositionen inte gav någon riktig garanti mot atl en minoritet skulle kunnaanvända underställningsförfarandet för all förhindra eller fördröjatillkomsten av angelägna förbättringar av arbetsmiljön. Nusägs i utskottsbetänkandet klart ifrån att oenighet inom verksstyrelsen inleautomatiskt får leda till att frågan underställs regeringen. Vidareunderstryker utskottet atl underslällningsförfarandet inte får leda till allangelägna föreskrifter försenas. Enligt min mening innebär utskottetsuttalande ett tillräckligt klargörande av att beslut i verksstyrelsen omeventuell underställning, liksom beslut i andra frågor, skall fattas med enkelmajoritet. Ävenpå ett flertal andra områden har utskottet tagit lill vara de synpunkter somframförts i den socialdemokratiska parlimotionen. Det gäller t. ex. altersättningen för den regionala skyddsombudsverksamheten skall byggas ut tillfull kostnadstäckning, vilket är bra, atl arbetsgivare som gör ansökan elleranmälan i miljöskyddsärende skall bli skyldig alt underrätta skyddsombud ellerfacklig organisation, vilket också är bra, samt att en utredning tillsätts föratt samordna arbetsmiljö- och arbetstidslagarna och att denna utredning ocksåfår lill uppgift att utreda frågan om dygnsmaximering av arbetstiden, vilket ärbra. Detär också viktigt all utskottet uttalar att arbetarskyddsverket har enskyldighet atl i sill arbete med gränsvärden och andra föreskrifter utgå frånden i vår parlimolion formulerade principen att alla arbetstagare - oavsett kön- skall ha tillgång lill alla arbeten i arbetslivet. För jämlikheten mellankvinnor och män är detta av avgörande betydelse. Arbetsmiljölag,m. Arbetsmiljölag,m. Vikan naturiigtvis aldrig godta att man försöker lösa arbelsmiljöproblem genomnågot slags sortering av arbetstagarna efter kön eller efter andra grunder. Ettsådant urval av arbetstagare kan i likhet med personlig skyddsutrustning på sinhöjd accepteras som en nödlösning på kort sikt medan man arbetar intensivt medalt förbättra arbetsmiljön. Underde har det emellertid på olika håll i väriden framkommitoroväckande tendenser till att vilja lösa arbetsmiljöproblemen genom en sådansortering av människor. Under mitt besök i uppdagades del atlett ämne - DBCP - som används i ett kemiskt industri förelag bevisligen gerupphov till sterilitet hos män. Men en företrädare för företaget somintervjuades i TV var inte särskilt bekymrad. Han tyckte att problemet kundelösas tillfredsställande genom alt man anställde äldre män eller sådana män sominle var intresserade av att skaffa sig barn! Kommentarer är helt överflödiga. Delvästtyska fabriksarbelareförbundel har avslöjat att en stor västtyskkemikoncern har två särskilda avdelningar där endast personer som är äldre än45 år blir placerade. På dessa avdelningar arbetar man med starktcancerframkallande ämnen under bristfälliga arbetshygieniska förhållanden.45-årsgränsen skall ses mot bakgrund av att det i regel lar frånden första kontakten med ett cancerframkallande ämne lill dess all cancernbryter ut. Med 45-årsgränsen har man alltså åstadkommit ett ganska gott skyddmot risken alt någon av arbetarna på dessa avdelningar skulle få cancer innande går i pension. Såcyniska urvalsmetoder som dessa skulle nog ingen våga föreslå i , men vibör vara pä vår vakt så att dessa tankegångar inte ens i uttunnad form fårpåverka vårt arbete med arbetsmiljöfrågorna. Det är angeläget att utskottetsuttalande i denna fråga följs upp i arbetar-skyddsverkels arbete medföreskrifter och gränsvärden och även i dess allmänna information ochrådgivning om hur arbetsmiljöproblemen bör lösas. Vimåste med all kraft angripa de kemiska arbetsmiljöriskerna. För att kunna göradelta måsle vi åstadkomma en bättre produktkontroll. I vår parlimolion har vikrävt en översyn av produklkonlrollens organisation, och det gör vi trots attvi själva har föreslagit inrättandet av nämnden. Men tanken var atl den skulleses över när den hade varit i funktion . måste fåen sådan ställning och sädana resurser atl vi får till stånd en avgörandeförbättring av kontrollen av hälso- och miljöfariiga ämnen. Delär med tillfredsställelse jag noterar att utskottet tillstyrker värt krav på ensådan översyn av produktkontrollens organisation. Jag hoppas all denna översynkommer atl ske snabbt. Målet måste vara att få till stånd den produktkontrollsom motsvarar de berättigade krav från fackligt håll på en långt utbyggdverksamhet som bl. a. innefattar förhandskontroll av nya kemiska ämnen. Närriksdagen har antagit förslaget lill ny arbetsmiljölag har vi tagit ett viktigtsteg i arbetet för en bättre arbetsmiljö. Men vårt ansvar för den reformeradelagstiftningen är därigenom inte avslutat. Det gäller nu all se till att dennya lagen fungerar i praktiken. Ökade krav ställs i den nya lagstiftningen påyrkesinspektionen. Inspektionsverksamheten därifrån måste utvidgas ochintensifieras. Arbetarskyddsstyrelsen måste få resurser bl. a. till att i raskttempo få fram de föreskrifter som behövs på olika områden i arbetslivet.Särskilt angeläget är det att flertalet av de nuvarande anvisningarna utandröjsmål omarbetas till föreskrifter. Annars flnns det risk atl regler påområden som är reglerade får lägre status än de nya föreskriftersom utarbetas. Resurserna för förhandsgranskning måsle byggas ut, sä atllagens intentioner på detta område kan fullföljas. Den arbelsmedicinskaavdelningen vid arbelarskyddsstyrelsen behöver också förslärkas. Föralla dessa och andra angelägna uppgifter på arbetarskyddsomrädet måste resurserställas till förfogande trots det kärva budgetläget. Vi har fåll ett braförslag lill arbetsmiljölag - nu gäller det atl se lill att vi får de resursersom behövs för att avsikterna bakom denna lag skall kunna förverkligas ipraktiken. Jag hoppas att arbetsmarknadsministern kommer med förslag lill upprustningav sådan omfattning att dagens enighet kan vara bestående, även när vi får sedet förslaget. Att i tider som kräver slatsfinansiell äterhållsamhel göranedskärningar i samhällets åtaganden på arbetarskyddets område vore ett av demest utpräglade sätten all lägga bördorna på dem som redan har det sämstställt. Jag ber också att fä yrka bifall till det enhälliga utskottetsbetänkande. Arbelsmiljölag,m. Det är med anledning av motionen 359 om förbättrad arbetsmiljö förkyrkogårdsarbetare som jag har begärt ordet. Vi motionärer vill i den motionenhävda allas rätt lill en bra arbetsmiljö, och även och LO menar att också mindre grupper inom det storakollektivet skall ha samma rätt som andra till en bra arbetsmiljö. Vivill inte att någon arbetare skall behöva sakna tillgång till dricksvatten,ivättmöjligheter och toalett. Det är enligt vår mening helt oacceptabelt.Kommunalarbetareförbundets representanter har diskuterat dessa missförhållandenmed arbetsgivaren, i detta fall församlingarnas representanter, och har fåttlill svar att det finns alldeles för få skattebetalare i församlingen ochdärmed för små ekonomiska resurser för att man skall kunna klara kraven på engod arbetsmiljö för de anställda. Inomden privata företagsamheten har del skapats möjligheter för företag som inteavsatt medel till arbetsmiljöfonder att uppta förmånliga lån tillarbetsmiljöfdrbättrande åtgärder. I motionen anvisade vi en lösning i sammariktning när det gäller kyrkogårdsarbelarna, nämligen lån ur kyrkofonden, förall man därmed skulle kunna ge denna grupp arbetare en bättre arbetsmiljö. har inom sina avdelningar utsett Arbelsmiljölag,m. regionala skyddsombud förall bevaka miljön på arbetsplatserna inom församlingarna. Vid de skyddsrondersom dessa skyddsombud har gjort har det visat sig alt del finns stora brister ivad gäller au följa arbetarskyddslagen. Utskottetsäger sig vilja slå fast alt de krav på en god arbetsmiljö som arbetstagarnaäger ställa med stöd av den nya arbelsmiljölagsliftningen självfallet kommerall kunna ställas av den här angivna arbets-tagargruppen med samma rätt som avandra grupper. När det gäller vårt konkreta yrkande vill utskottet framhållaatt frågan behandlas i stal-kyr-ka-utredningen, där man diskuterar den och de framtida förhållandena stat-kyrka. Enligt vad ulskotlet inhämtatkommer utredningens förslag alt läggas fram i början av nästa är. Medanledning av de uppgifter som utskottet inhämtat kommer jag därför inte attställa något yrkande med anledning av motionen, ulan jag vill lacka utskottetför alt motionen har fått en positiv behandling. Men blir det närslat-kyrka-utredningens förslag kommer trots allt ingen snar lösning av fråganom kyrkogårdsarbetarnas arbetsmiljö, så får vi anledning all återkommamotionsvägen, för det skall väl inle behöva gå så långt innan åtgärder vidtasalt de regionala skyddsombuden får överväga att uteslänga berörda arbetare frånderas arbetsplatser. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. (vpk): Från kommunisternas sida har dels , delsLars-Ove framfört det mesta vad gäller de huvudkrav som vänsterpartietkommunisterna har rest i anledning av förslaget lill arbetsmiljölag. Jagkommer all beröra tre frågor som inle har tagits upp i tidigare resonemang ochsom redovisats i motionerna 706 och 986 samt i yrkande 12 i motionen 1676. Jagskall börja med all behandla motionen 706, där kommunisterna pånytt tar upp kravet alt förbud mot enmansarbele och en-mansbetjäning på godstågoch expressgodslåg skall tas in redan från början i kommandearbelsmiljölagstiftning. Lokförarnaär en arbetarkategori som utsätts både för fysisk och psykisk press. Lokförarenhar ansvaret för lokels drift, för all säkerhetsbestämmelserna följs och föratt del gods som fraktas kommer fram på ett riktigt säll. Godstågen framförsoftast oavsett väderleksförhållandena. Om något skulle hända medlasten eller loket är del lokförarens uppgift att försöka klara uppsituationen. Först måsle han söka rätt pä eventuella fel och sedan försökaavhjälpa dem. Del för med sig stora olycksfallsrisker. All på en isig banvallavhjälpa eventuella fel, att rätta till last som förskjutit sig e. d. ärförknippat med stora risker i arbetet. Lokförarens möjlighet tillkontakt med SJ eller annan myndighet är Föraren kan få gå för all nå en telefon. Omhan skadar sig och blir liggande upptäcks det inte förrän man märker alt tågetinte kommer i rätt lid. Först då börjar sökandel efter tåget och lokföraren.Men då kan det vara , om föraren t. ex. skadat sig allvarligt ellerdrabbats av sjukdom som kräver omedelbar läkarvård. Delär därför befogal alt enmansbeijäningen förbjuds med del snaraste. Utskottetförutsätter att denna fråga kommer atl följas upp med eventuella föreskrifter.Men del är en nackdel med alt man inte redan nu fört in bestämmelser härom iarbetsmiljölagen. Det föreligger nu stor risk för alt det dröjer ytterligare årinnan denna olägenhet för lokpersonalen kan elimineras. Imotionen nämner vi också andra likvärdiga arbetargrupper som utsätts för storarisker i arbetet just på grund av att man arbetar ensam. Det förhållandel råderexempelvis inom skogs- och jordbruket och när del gäller vissa transporter,speciellt av farligt gods. Där krävs det naturiigtvis minst två personer föralt man skall kunna ordna undsättning i händelse av att det inträffar någotallvarligt. Ensamarbete vid lossning och lastning av fartyg är också helt jämförbart.Det förekommer ofta all en sluveriarbetare beordras att arbeta ensam på enkajplats eller i ett lastrum. Det är en förändring som den hårdarationaliseringen drivit fram. Stuveriarbetet är riskfyllt i sig, och det ärbefogat att man inte arbetar ensam i händelse av att del inträffar allvarligaolyckor där undsättning behövs. Det finns också andraarbetargrupper som har helt likartade förhållanden;jag tänker på sådana som hartungt kroppsarbete jämförbart med skogs- och stuveriarbete. De grupperna harhelt ställts utanför resonemanget huruvida man skall få jobba ensam eller inte.Del borde redan från början ha tagils in i den nya lagen alt del alltid börfinnas tvä man på ett arbetsställe när del gäller sådana jobb. Imotionen 986 tar vi upp kravet på att arbetarskyddsbestämmelser ochförteckningar över skadliga ämnen skall översattas till invandrarspråken. Delär en stor brist att arbetarskyddsstyrelsens anvisningar för olika branscherinle översätts lill de vanligaste invandrarspråken. Lika viktigt är del attlokala skyddsanvisningar, som i vissa fall förekommer på större arbetsplatser,översätts till förekommande invandrarspråk. Det är ett rättmätigl krav sommåsle tillgodoses . Utskottethänvisar lill vissa uttalanden i propositionen och anser atl dessa uttalandenär tillräckliga. Vad sägs nu om detta i propositionen? Ulskotlet hänvisar bl.a. lill att "Varningsskyltar och liknande måste vara begripliga även förutländska arbetstagare, och bruksanvisningar för användning av tekniskaanordningar och hantering av farliga ämnen måsle vid behov finnas påinvandrarspråken." Vianser alt del alltid föreligger behov av alt alla skyddsföreskrifter finnsöversatta till de för arbetsplatsen aktuella invandrarspråken. Invandrarnamåste ha samma möjligheter alt skydda sig mot olycksfall och ohälsa påarbetsplatserna som vi själva. Arbetsmiljölag,m. Arbetsmiljölag,m. ha samma möjlighet som vihar all hävda sin rätt enligt skyddsanvisningar och skyddsföreskrifter somfinns på det lokala planet. Del är en fråga som inte får dribblas bort medsvepande uttalanden som "om behov föreligger" eller liknande. Mångaarbetsköpare hävdar att del skulle bli för kostsamt att översättaskyddsanvisningar och lokala skyddsföreskrifter till invandrarspråken. Menenligt vår uppfattning är sådana avväganden helt förkastliga och bordenaturiigtvis inte fä förekomma. Varje företag måste helt enkelt ha skyldighetatl framställa skyddsföreskrifter på invandrarspråken. Arbetarskyddsstyrelsenborde ges i uppdrag atl översätta alla anvisningar som ges ut lill devanligaste invandrarspråken. Kostnaderna härför, både förarbetarskyddsstyrelsen och för förelag, borde i sådana här ärenden kunnabestridas med medel ur arbetsmiljöfonden. Delär rättmätiga krav, som inte kan förbises eller viftas bort. De måsle heltenkelt tillgodoses med det snaraste. Imotionen 1676, yrkande 12, tar kommunisterna upp frågan om ickekollektivavtalsslutande facklig organisations rätt att utse skyddsombud ochrätt till representation i skyddskommittéer. Kraven innebär atl fackligorganisation som inte är kolleklivavtalsslulande men ändå företräder enbetydande del av de anställda pä en arbetsplats skall ha laglig rätt all påsamma villkor som den kpllektivavtalsslulande organisationen i skyddshänseende. Med andra ord: kravet gäller likhet inför lagen. anser vi alt den kolleklivavtalsslulande fackliga organisationenskall representera de anställda i skyddsfrågor. Men vi har ansett alt det måsteställas krav också på sådana organisationer. En sådan organisation bör enligtvår mening åtminstone företräda en tredjedel av de anställda. Och vi anser attorganisation som inte är kolleklivavtalsslulande skall företräda tvåtredjedelar av de anställda för atl kunna hävda all den uppfyller lagensföreskrifter när det gäller tillsättande av skyddsombud. Utskottetpåpekar att "det är naturligt atl kolleklivavtalsslulande organisation,som lagil på sig ansvaret för utvecklingen i olika avseenden, även har ansvaretför arbelarskyddsfrågor". Ja, andemeningen i denna skrivning kan maninstämma i. Del är bara del att förhållandena i många fall inte alls är sådana.I de svenska hamnarna är förhällandet atl del är de ickekollektivavtalsslutande organisationerna som helt står för den fackligaverksamheten. Det enda som dessa organisationer inte slår för ärundertecknandet av det kollektiva riksavtal som gäller. Men tolkningen ochtillämpningen av detta avtal sköts av den icke kollektivavtalsslutandeorganisationen. Detär egendomligt att ha lagar som reglerar förhållandet mellan arbetsköpare ocharbetare men som i den praktiska tillämpningen måste åsidosättas. Så är det medden gällande arbetarskyddslagen, som skall ersättas avarbetsmiljölagen. I de flesta svenska hamnar måste man ta avstånd frånlagbestämmelserna och ge den ickeavialsslulande fackföreningen rätt attutse skyddsombud, huvudskyddsombud och också representanter iskyddskommittéerna, därför att den kollektivavlalsslu-tande fackföreningen intehar vare sig kraft eller tillräckligt med medlemmar för atl drivaskyddsarbetet. Jagvill bara ställa frågan: Hur skall då arbetsmiljölagens målsättning kunnauppfyllas? I 3 kap. 1 i stadgas nämligen: "Arbetsgivare och arbetstagareskall samverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö." Om lagen i en annanparagraf utestänger representanter förde anställda, därför att denöverväldigande majoriteten eller-som i många fall-alla anställda tillhör enicke avtalsslulande fackförening, vem skall man då samverka med? Vem skallföreträda arbetarsidan i skyddskommittéerna, om det inle finns någon påarbetsplatsen som tillhör den kolleklivavtalsslulande fackföreningen eller omde få medlemmar som är anslutna till den kollektivavtalsslutandefackföreningen inte kan eller vill åta sig arbetarskyddsuppdrag? Mankan bara konstalera att utskottei inle har satt sig in i dessa förhållanden.Det som kommer all beslutas av innebär - om lagen inle skallåsidosättas - all de svenska hamnarna helt kommer atl sakna lokal skyddsverksamhetoch organiserat skyddsarbete. Det är enligt vår mening både oklokt ochoansvarigt. Därför borde vpk:s yrkande tillgodoses. Vadsom i annat fall återstår för hamnarbetarna är att på egen hand och i egnaformer bedriva skyddsarbetet. Något stöd i den nya lagen beträffandeorganiserandet och bedrivandet av skyddsverksamheten i hamnarna finns inte.Både de borgeriiga representanterna och socialdemokraterna måste väl inse alldet är en allvarlig brist i denna lagstiftning, som berömts av både borgare ochsocialdemokrater. Arbetsmiljölag,m. skall om besluta om en ny arbetsmiljölag.Utskottels förslag är ambitiöst och väl underbyggt. Bestämmelserna skärps ochnya arbetsplatser förs in under lagens tillämpningsområde. Den nyalagstiftningen är att hälsa med största tillfredsställelse. Delkommer alt ställas ännu större krav på bl. a. yrkesinspektionen och dess olikadistrikt, när lagstiftarnas intentioner skall omsättas i det praktiska livet.Inspektion, rådgivning och information måsle förbättras, kontakterna medarbetsplatserna, skyddsombuden, skyddskommittéerna och arbetsgivarna måstebyggas ut. Ipropositionen uttalades att varje inspektionsdistrikt i princip bör omfattaett län. Så är som bekant inte fallet. I några fall är distrikten fortfarandestörre än länet. Imotionen 1976/77:1672 har mina medmotionärer och jag föreslagit att Jämtlandslän fr. o. m. /79 skall utgöra ett eget distrikt inomyrkesinspektionen. Bakom motionen står en rnyckei bred opinion - en enigfackföreningsrörelse i länet understödd av LO-distriktei i Mel-lannorrland, enenig folkopinion och, som jag hoppas, även de borgerliga Arbelsmiljölag,m. partierna i länet. Ändasedan 1971 har vi med den fackliga rörelsen i spetsen tryckt på genom olaligauppvaktningar, skrivelser och motioner i denna fråga. Motiveringen har varitnäringsstrukturen och de långa avstånden inom Härnösandsdislriklel. Jämtlandsoch utgör nu tillsammans ett inspektionsdistrikt med sätei . har ett lokalkontor i mellan och är enkel resa. En stor del avinspektionens arbetsuppgifter och reseverksamhet i sköts frånHärnösand. Lokalkontoreti är starkt underbemannal och har svårt atl hinna med denödvändigaste arbetsuppgifterna. Efter den nya lagens ikraftträdande blir detgivetvis ännu svårare, eftersom ökade arbetsuppgifter läggs påyrkesinspektionen. I vissa fall kan det röra sig om in-speklionsresor på mellan90 och lur och retur. En av yrkesinspektörerna i berättadeför mig atl när han gör sina inspek-lionsresor upp lill och återkommertill slår bilens vägmätare ofta . Var och en kanbegripa att det inle kan vara bra alt yrkesinspeklörerna skall sitta i bilarnastörre delen av den lid som de skall ägna ål viktiga arbetsuppgifter. Utskotteimotiverar sitt avstyrkande med atl den nya dislriktsindel-ningen bör utvärderasoch resultatet därav avvaktas innan beslut fallas. Jagvill bara påminna om att när voterade i denna fråga i mars 1976ställde sig både och bakom ett tillkännagivande sominnebar all redan dä ulan ytterligare utredningar skulle bli etteget yrkesinspeklionsdistrikt. Några av dem som röstade för denna motion sitteri dag i regeringen. De har kunnat påverka propositionsskrivandet och hartydligen ändrat uppfattning på denna punkt. Men jag hoppas verkligen alt övrigacenterpartister och folkpartister liksom 1976 ställer sig bakom den härmotionen. Delhar nu gått vi senast voterade i denna fråga. Vimotionärer anser atl behovet av ett eget inspektionsdistrikt för länär så väl dokumenterat atl beslut kan fallas . Jag yrkarbifall lill motionen 1976/77:1672. i Hållsla(c): Miljöfrågorna är väl numera så genomdiskuterade alt del för allmänhetenblivit klarlagt all grunden för god hälsa är en god miljö. Detta gäller inleminst vår arbetsmiljö. Jag avser all i mitt anförande beröra tobaksröken iarbetsmiljön. I socialutskottets betänkande 1977/78:1 lägger man inle ned såvärst mycket arbete på den här problematiken. För ett problem av högstadignitet anser i alla fall jag att det är. Dethar konstaterats all tobaksröken i sig själv är hälsovådlig. Dessutom är detju sä, att då en person konfronteras med två eller fiera kemiska föroreningarsom kanske anses relativt ofarliga var och en för sig, kan de tillsammansutgöra en hälsorisk, en s. k. synergism. I detta sammanhang får tobaksröken denhär förstärkande negativa effekten. Omdet nu var så enkelt att denna effekt drabbade endast de rökande, kunde man vällitet rätt säga, att del i så fall är deras ensak - detta trots atticke-rökaren över skattsedeln får vara med och betala sjukvärds-kostnader,extra städningskostnader m. m., som uppkommer på grund av rökning. är delemellertid inte bara rökaren som drabbas, och därför måste rökaren solidarisktmedverka till att icke-rökaren skyddas mot s. k. passiv rökning. Vi måste inseatt det finns människor i vårt samhälle som av olika anledningar blirillamående eller rent av sjuka av tobaksrök, exempelvis personer som lider avallergier av olika slag, astmatiker eller migränkänsliga personer. Enundersökning som gjordes av för hälsoupplysning visarockså atl majoriteten bland de tillfrågade önskar en rökfri arbetsmiljö. Mankan alltså konstatera att förståelsen för en rökfri arbetsmiljö finns. Detkommer an på lagstiftarna all besluta om lämpliga åtgärder i frågan. Vi sominte röker skall inte hoppas på någon snabb förändring till ett rökfritt samhälle,men vi bör utnyttja den goda vilja som finns hos tobaksrökarna atl påarbetsplatserna skapa möjligheter för icke-rökarna att slippa den passivarökning de f. n. utsätts för, inte bara direkt under arbetet utan också påmatraster, i hobbyrum osv. Menar vi allvar med att en god hälsa beror på en godmiljö, måste vi, därest inle helt rökfria arbetsplatser kan skapas, se till atttobaksrökningen inom arbetslivet endast får förekomma i särskilda, avgränsadeutrymmen. Jagär besviken över all både utredning och utskott tagit så lätt pä den härfrågan. Jag har, herr talman, inget yrkande men hoppas ändå att jag genom mittinlägg fört frågan en bit framåt. Arbetsmiljölag,m. I och med dagens behandling av förslaget lill ny arbetsmiljölag kommervi att få en ny lag som innebär väsentliga förändringar i förhållande lill dennuvarande arbelarskyddslagen. Jag vill personligen uttrycka tillfredsställelseöver att denna lagstiftning kunnat ske med ett så stort mått av enighet somframgår av utskollsbelänkandet.