prot · G10963 · 1977-12-31 00:00:00 — Del betyder alltvad som i tidigare sammanhang har anförts: ökat vägslitage och olycksrisker.Att inte maximalt använda en befintlig järnväg är samhällsekonomiskt slöseri. Blandjärnvägsmännen råder oro och förbittring. Vid en stor konferens med samtligapersonalgrupper i tog man omläggningen avsiyckegodstrafiken som ett ytieriigare tecken på all landets trafikpolitikhåller på att lotalhaverera. I Norrbollen blir i stort sett bara kvar, omförslaget går igenom. Därifrån skall allt styckegods gå med lastbil. Personalenprotesterar, men SJ-ledningen lyssnar inte utan går vidare med sitt inkröktalönsamhetsresonemang, som ju bygger trafikpolitiska beslut. Iuttalandet från den fackliga konferens somjag åberopat heter del bl. a.:"Det kan inle få vara så att statliga verk av förelagsekonomiska ochkortsiktiga skäl ställer stora samhällsekonomiska och funktionella frågor istrykklass. Vi tänker då på det riskabla all frakta slora mängder malm och påSJ:s förslag om siyckegodstrafiken som drabbar glesbygd och enskilda med betydligthögre fraktkostnader." Det är bara alt instämma, och om statsrådet menarallvar med sin principiella inställning bör han också göra någol för attpåverka SJ-ledningen, så atl förslaget stannar på papperet och läggs i någonlåda för förflugna idéer. Jaghar slutligen i min interpellation tagit upp frågan om flottningen. Atlavskaffa den är enligl min mening ett precis lika stort vanvett som all köramalm med lastbil. Här handlar det verkligen om långa transporter och tungtgods, som kommunikationsministern har talat om.- Jagtog upp frågan i en motion och krävde en samhällsekonomiskutvärdering av vad del betyder att flottningen slopas, men någon sådan blevaldrig gjord. De som har fått bestämma är skogsbolagens direktioner, och detänker ju inle längre än ti|l det kortsiktiga vinstintresset. När min motionbehandlades, avvisades den med hänvisning till alt Norrbottensdelegationenskulle behandla frågan. Del har Noubottens-delegationen gjort, och den lyckeratt man skall ha kvar flottningen, framför allt ur samhällsekonomisk synvinkel.Men det struntar bolagen i, och det gör tydligen också regeringen. Jagär uppväxt vid en flottningsälv, älv. flottades där 10 miljonertimmer per säsong. Del är många lastbilslass, . flottade mandrygt 3 miljoner stockar. Det är också bra många lasibilslass. Men skall delbli helt slut, om inle någol ingripande sker. Förmodligen slopas flottningenockså i Piie älv. Upp på vägarna med timret! Avinterpellationssvaret kan jag bara konstatera att kommunikationsministern heltaccepterar skogsbolagens kortsynta profitlänkande. Flottningen är ell farligtarbete, säger . Jaha, men är det inte farligt då med alla demiljoner timmer som skall tranporteras efter landsväg? Alla som har mött dejättelika timmerlassen som kommer svajande efter landsvägarna har väl känt ensugning i maggropen. Åtskilliga olyckor har hänt just med timmerbilar, ochskall man ta med den aspekten i ell större sammanhang så torde den typen avtrafiklösning vara betydligt fariigare. Flottningenger inle sysselsättning året om, säger . Nej, del gör den inte,men den har i älvdalarna varit en värdefull komplelteringssys-selsältning somvid sidan av skogs- och jordbruk har givit många människor en chans tillexistens. försvinner de möjlighelerna. Idagens läge talas del mycket om nödvändigheten av atl spara energi. Delströmmande vattnet i Norriandsälvarna aren befintlig inhemsk energiresurs somkan användas för timmertransporl i stället för dyr importerad olja och bensin.I övriga länder försöker man så mycket som möjligl använda vallenvägar,men i går man ål rakt motsatt håll: Upp med allting på landsvägarna! Ärdella en samhällsekonomiskl förnuftig trafikpolitik? Jag har lagit tre exempelsom på sitt sätt hör ihop för alt påvisa all så inle är fallet.Kommunikationsministem redovisaren principiell inställning au tungt gods ochlånga transporter inte skall vräkas över på landsvägarna, men han stöder i sinargumentation den rakt motsatta linjen och tänker ingenting göra för all hejdadenna i mitt och mångas tycke helt destmkliva utveckling. Det är beklagligt,därför att allt talar för alt vi måste få en trafikpolitik som grundar sig påden totala samhällsnyttans intresse. Enbartde tre exempel som jag har tagit upp i interpellationen borde vara skäl nog förregeringen att ingripa. Från annal håll har det som bekant sagts all man skalllyssna på rörelsen. Jag lycker nog alt kommunikationsministern åtminstone bordelyssna på folkopinionen, och därifrån växer kraven på en annan trafikpolitik. Ommalmtransporterna i , m. m. TORSTENSTRIDSMAN (c): Jag ber atl få lacka statsrådet för svaret. Delär bra alt statsrådet klart säger ifrån all malmtransporier normall bör ske medjärnväg och inte med lastbil. Till viss del kap Jag dela kommunikationsministernsuppfattning alt man inte bör dra några långtgående trafikpolitiska slutsatserav de begränsade lastbilstransporter som går från lill . Men åandra sidan är del här inte vilken järnväg som helst som gått miste omtransporten av malm. Här är del fråga om en järnväg som i Omma I intransporterna i , m. m. första hand byggts justför malmtransporter. Statsrådetsäger i svaret atl SJ:s förhållande lill kunderna skulle bli omöjligt om delvisade sig att del fanns en möjlighet alt få särskilda fraktlättnader genom altvända sig till regeringen i de enskilda fallen. principiella frågeställningen kan jag instämma med kommunikationsministern.Det vore orimligt med regeringsingripande i SJ:s mellanha-vanden med enskildaföretags transporter. Men när del gäller den s. k. är förhållandenaannoriunda och speciella. Fördet första är det här fråga om en järnväg byggd för malmfrakter och avsedd atti första hand användas för det ändamålet. Fördet andra är del inte fråga om en massa okända kunder som spontant dyker upp.Här är det fråga om två företag, och , som är kända kunder. Fråganär nu: Hur skall kommunikationsministern agera för att kunna förena ettsamhällsekonomiskt handlande med ett företagsekonomiskt synsätt. I det härfallet företräder SJ det företagsekonomiska intresset. Det samhällsekonomiskaintresset företräds av hela länets befolkning, som vill alt utnyttjasför avsett ändamål. Meddetta som bakgrund tror jag ingen skulle klandra för ministerstyreom han i den här speciella frågan tog initiativet till att försöka förena detförelagsekonomiska intresset med det samhällekonomiska. Något måste nu göras iden här frågan. Miltförslag är därför att kommunikationsministern tar initiativet t. ex. till altfå SJ att redovisa som en särskild resultatenhet. Jag ser detförslaget som en god utväg att kunna komma lill rätta med SJ:s frakltaxor påmalmbanan. har bättre förslag har jag ingenting emot detta, huvudsaken är alldet blir positivt resultat. Denna fråga har inte plötsligt uppståU med den nuaktuella transporten av 10 000 eller malm på landsväg. Nej,SJ:smalmfrakltaxor har varil en irriterande fråga för oss norrbottningar.Den förutvarande regeringen förblev passiv trots att frakltaxanflera gånger togs upp i rikdagen. Nuvill Jag vädja till kommunikationsministern att han visar sig mer konstruktiv iden här frågan än vad den socialdemokratiska regeringen var. Sånågra ord om flottningen, som berörs i svaret. Statsrådet säger "alt detvid en samhällsekonomisk kalkyl finns flera skäl som talar för alt övergå tillandra transportsätt". Jag vill inte hålla med om det. En uiredning somgjordes på uppdrag av Norrbotlensdelegationen visar bl. a. alt flottningen somupphör i älv hade varil lönsam all fortsätta ur samhällsekonomisksynvinkel. (vpk): Även jag villtacka kommunikationsministern för svaret och ställa mig i raden avnorrbottningar som försöker att kommentera del. Omdömena i pressen - särskilt ilänspressen - efter beslutet all föra över malmlransporterna mellanKimna och från järnväg till landsväg har varit hårda. Det har talats om"det nya årets vansinnigaste beslut" och "idioti i kubik"omväxlande med mildare uttryck som "ett ovanligt kortsynt beslut".Ändå är detta milda västanfläktar jämfört med vad människor som av och till haranledning all trafikera den aktuella vägsträckan säger. Talmannentillåter nog inle atl jag återger de grövsta omdömena, så jag skall nöja migmed atl säga att Jag som riksdagsledamot av många fått frågan: "Gör interiksdagen någonting åt sådana här tokigheter?" Den frågan kan jag alltsånu vid hemkomsten lill besvara med all kommuniklionsmi-nistern inte anserall man kan ingripa i enskilda bolags transporter. Svaretkommer säkeriigen att förvåna dem där uppe lika mycket som det har förvånatmig. Det talasju ändå så myckel om all trafiksäkerheten måste tryggas så långtdet är möjligl. Skall man då stillatigande låta ell statligt företag fatta ettbeslut som måste vara betänkligt inte minst från irafiksä-kerhetssynpunkt? Desamhällsekonomiska följderna av den nu gällande ordningen är givetvis en annanlung bit. Här har redan redovisats det orimliga i att SJ har ell stort antalmalmvagnar ur drift, all personal där ställs utan jobb osv. av länstidningarna finns ett reportage där irafikfarorna med det nyasystemet mer eller mindre viftas bort. Men Jag måste säga att jag tror mer påde taxichaufförer i som uppger alt de vid transporter exempelvis tillsjukvårdsinrättningar i och nu väljer inlandsvägen över -en längre och sämre väg-just för att slippa göra omkörningar av de här24-melersekipagen, som åstadkommer en kraftig snörök. 80 ännu framstod som ett realistiskt projekt och inte som en formelöver planlöshet, diskuterades också hur malm skulle transporteras från Luleåtill del nya verket. Då bedömdes nedsmutsningsproblemel vara så stort att mandiskuterade helt andra transportmöjligheter än lastbil. fraktas malmen iöppna vagnar även genom samhällen. Givelvis måste delta åstadkommanedsmutsning. Det har också varit föremål för resonemang i hälsovårdsnämnden iLuleå. Lika givet är att bränslekostnaderna för den här transportformen måstebli större än för jämvägstransportema. Men jag skall inle ta upp liden med allupprepa tidigare till protokollet inlästa citat om trafikpolitikens inriktningfrån energisynpunkt - som bl. a. tagit upp i den tidigareinterpellationsdebalten. Kommunikationsministernbetonar starkt atl fraktavtal måste bygga på frivilliga överenskommelser mellanSJ och SJ:s kunder och att man inte kan lägga sig i del statliga NJA:s eller -som del nu heter - iransportme-loder. Visst kan man acceptera synsättetatt statliga verk och företag skall ha rätt till självstyrelse. Men det får juinle leda till hur tokiga konsekvenser som helst. SJ:sprispolilik när del gäller malmtransportema har länge diskuterats -frågan har tagilsupp också i den här debatten - men alla försök alt komma till rätta medproblemet har mötts med samma dövhet för opinioner som när del gällernedläggningar av Järnvägar. Det orimliga malmfraklavialel, som mina bådaföreträdare i talarstolen också varil inne på, har på detta säll spelat en roll Ommalmtransporterna i , m. m. 5 protokoll 1977/78:62-64 Ommalm transporterna I , m. m. som kraftigt medverkattill nuvarande läge. Men del skall alltså få fortsätta. Ochden märkliga överflyttningen av tunga transporter från rena och ändå relativtolycksfria tåg lill bullrande, nedsmutsande och trafikfarliga lastbilar skallman också fortsätta att se genom fingrarna med. Nog förslår jag frågorna: Harvi någon regering? Vad gör ni i ? Och nog finns det anledning atl - ilikhet med , tror jag det var, i den tidigareinterpellationsdebalten här - tala om förtroendekris. Eftersomdel av kommunikationsministerns svar så klart framgår att man inte harmöjlighet att ingripa kommer vi från vpk-gmppens sida atl motionsvägen begäraett uttalande av mol transporter på landsväg av malm, timmer ochannat tungt och i vissa fall förorenande gods, liksom vi givetvis kommer atl taupp det sneda i att kostnaderna enligt lastbilslaxorna i sådana här fall kanvara lägre än kostnaderna på järnväg. Det handlar Ju i frågor av det härslaget, , inte bara om pengar utan i hög grad om människors säkerheti trafiken och om vår miljö. Herrialman!Även jag skall sälla mig till raden av frågeställare som tackar för svaret. Bakgrundentill frågorna har ju redan redovisats. Del har gjorts en rad kommentarer, ochJag kan nog inle komma med särskilt många nya. Men jag vill lägga fram min synpå den här frågan, som Ju gäller atl del började mlla malmbilar i stället förmalmtåg mellan malmfälten och . Jagtror atl det här var droppen som fick bägaren att rinna över för mångamänniskor, och Jag tror alt man i hela landet har funderat över dentrafikpolitik vi har, eller rättare sagt över bristen på en genomtänkttrafikpolitik. Nusäger kommunikationsministern i svaret atl normalt bör malmtransporterna skemed och inte med lastbil, och statsrådets principiella inställning äratt långa landtransporter av tungt gods bör ske på järnväg i så storutsträckning som möjligt. Det är bra att vi är överens om del. Statsrådetsäger att det är speciella förhållanden bakom den här situationen. Mängden malmär liten, bara ca . Hur stor mängd det egentligen gäller är svårt altfå begrepp om. Jag har uppgifter om 10 000, 20 000 och , ochsanningen ligger kanske mellan 10 000 och . Men del är egentligenbetydelselöst, eftersom det är principen del gäller: lunga transporter på vägeller på . Så skulle det då enligt statsrådels svar ligga andra mycketspeciella förhållanden bakom NJA:s beslut att köra malmen med lastbil. Ja, despeciella förhållandena är naturiiglvis atl tågtransport blev för dyrt. Samtidigtsom malmbilarna går kör SJ tomma tågsätt från Kimna till föruppställning. Mer än tio tågsäli har körts ner lomma . Del ärjuverkligen inte att använda de resurser vi har på bästa sätt. Tungamalmtransporter på landsväg -ja, det finns en positiv sida av della. Jag troratt statsrådet har framfört det , och det är alt de hårt drabbade åkarna iNorrbotten får en chans till körningar. Detla iir naturiiglvis bra, men detbidrar - som sagts tidigare här - till atl öka irafikriskerna: långa fordon göratl det blir svårt att köra om, omkörningssträckorna blir långa. Hur myckeldamm och stoft ryker det inte från malmlastbilarna? Som sadenyss håller man på att undersöka den saken i . Man vill ta reda på vilkaproblem som uppstår med malmstoftet i de centrala delarna av , ,och . Deåtgärder som jag efteriyser i min fråga skulle ju kunna påverka SJ alt föra enannan taxepolitik. I sitt svar säger då statsrådet följande: "SJ:sförhållande till kunderna skulle snabbi bli helt omöjligt om det visade sig attdet fanns en möjlighet att få särskilda fraktlättnader genom all vända sig lillregeringen i de enskilda fallen." Detta är säkert helt riktigt, men detärju inte del som det är fråga om. Del gäller att påverka SJ:s taxepolitik så,all SJ:s tjänster blir attraktiva för förelagen och människorna. Jag hartidigare här i kammaren med statsrådet debatterat fraktavtal med SJ ochdärvid konstaterat hur snett det slår. Del är alltså fråga om att påverka SJ,så atl man kan använda sig av SJ:s tjänster, och det gäller att påverka SJ så,atl SJ lar regionalpolitiska hänsyn vid taxesättningen. Ommalmlransporterna i , m. m. ställde ett par frågor och gjorde elt par påståendensomjag utgår ifrån att han vill att jag skall säga min mening om. Del skall jaggöra. Jag skall svara rakt och mycket lättfattligt. Denförsta frågan lydde: Är del klokt alt ge sig ut och köra malm på landsväg? Mittsvar är nej. Denandra frågan lydde: Innebär detla en trafikpolitisk nyordning? Mitt svar ärnej. Påslåendetlöd ungefär så här: SJ:s avveckling av siyckegodstrafiken skall få fortsätta.Min motfråga är denna: Vem har sagt detta? AlfLövenborg sade att Jag i interpellationssvaret har redovisat en principiellinställning. Det är riktigt, men den strider inte mot min uppfattning att vi måste följa den trafikpolitik som gäller. I stället har Jag sagl alt denprincipiella inställningen all tungt gods i så stor utsträckning som möjliglbör gå på spår skall ses som en viktig utgångspunkt för det fortsattatrafikpolitiska reformarbetet. Det står Jag fast vid. Jagskall inte la upp liden med ytterligare kommentarer utan bara rätta till ensak. talade om trafikfarligheten vid, omjag nu uppfattade hennerätt, de fordonen. Enligt uppgifter Jag har fått från officiellthåll är fordonslängderna 18-20 m. Därmed har Jag, herr lalman, svarat på deföljdfrågor som Jag för tillfället kan svara på. (apk): Beiräffande spörsmålet om styckegodstrafiken, som kommunikationsministerntog upp i sin replik, vill Jag fråga om jag möjligen får tolka del så, atl denomläggning som SJ nu planerar inle skall få fortsätta. Ommalmtrans-porterna i Norr-bollen, m. m. Återigenredovisar kommunikationsministern sin principiella inställning, som enligtkommunikationsministern inle strider mol vad som sker och som inte är någotbevis på ambivalens. Jag har verkligen inte kunnat undgå att tala om deljaguppfattar som en tvekluvenhet, som i delta sammanhang är kännetecknande förkommunikationsministern. Detär märkligt att han å ena sidan stolt deklarerar inställningen att tungt godsskall transporteras per järnväg långa sträckor men å andra sidan ändå ger eltgodkännande av den ordningen - fördel är vad som sker i praktiken, även omkommunikationsministern säger nej. Det är - utan alla jämförelser i övrigt -alt uppträda med två ansikten, ungefär som och Mr. Man kan intetala om atl man vill genomföra en bättre trafikpolitik och godkännadrastiska försämringar, men det är vad som håller på att ske. Kommunikationsministernhar i sitt svar framhållit att han inle kan ingripa och all SJ måste få agerasjälvständigt. Stridsman ansluter sig också till denna inställning. Jag haraldrig kunnat acceptera denna grumliga filosofi. Den har fått mycket betydandekonsekvenser bl. a. i Noubotten, där man har fått bevittna hur de statligaföretagen har agerat som korpar, som försökt hacka ut ögonen på varandra. Vartoch ell har dragit åt sitt håll, på elt säll som har saboterat alla möjligheterlill en förnuftig samordning. Det är också det som ligger i botten på den frågasom vi nu diskuterar, bl. a. det upprörande faktum att malmen transporteras pålandsväg medan malmvagnarna står lomma och rostar. Alla vi som deltagit i dennadebatt har framhållit att delta är ett argument mot ordningen att de statligaföretagen skall agera efter eget huvud och efter egna kortsynta vinstintressen. Ministrarnabrukar säga alt man inte får etablera någol ministerstyre. Men om Bo Turessonsade ifrån att malmtrafiken banne mig skall gå efter järnväg och också gjordenågot för atl förhindra en motsatt utveckling, vet Jag inte vem - utom någracenlralbyråkrater i SJ:s högsta ledning eller i - som skulle anklaga honomför ministerstyre. Tvärtom tror jag att skulle få sympati från demest oväntade håll för ell resolut uppträdande, som verkligen rimmar med denprincipiella inställning han i ord ger uttryck för, nämligen att tungt gods pålånga sträckor skall transporteras med järnväg. Engammal tant i Gällivarelrakten ringde mig just när denna fråga blev aktuell.Hon bor vid den väg där malmen skall transporteras, med risk lill liv och lemför människorna, och hon undrade litet försiktigt om del kunde ha någon verkanom hon skickade en kagge hjortron till kommunikationsministern och samtidigtbad honom avstyra detla elände. Jag svarade att del inle går, eftersomkommunikationsministern då kan fällas för all ha lagit mutor, och Jag är inteså hämndlysten alt Jag önskar honom något sådant. Men vi kan väl ändå hoppasatt det sunda förnuftet ger honom anledning all ingripa, sade jag. Det hoppetsveks tyvärr för mig, för tanten i Gällivarelrakten och för många andra. Kvantitetenslyckegodslrafik är naturligtvis inle helt avgörande, men varje överförande avtrafik från järnväg till landsväg strider enligl min mening mol ensamhällsekonomiskt förnuftig och samhällsnyttig trafikpolitik. formella beslutet omomorganisationen är ännu inte klart, och kommunikationsministern harfortfarande möjlighet alt påverka utvecklingen och leva upp till sin filosofi.SJ ärju ute efter att kapa bort de minst lönsamma delarna av sin fraklhanlering,men nog bör man se på vad det i övrigt får för konsekvenser både vad gällerstyckegodstrafiken och på andra punkter. Gör för en gångs skull ensamhällsekonomisk totalkalkyl! Para denna, , med den tidigareuttryckta principiella grundinställningen, så kanske ni påkommunikationsdepartementet kommer fram till all det är dags alt slå tillbromsarna! Jagskall inle la upp en ny debaltomgång om flottningen. Jag vill bara uttrycka mininställning att det måste vara nationalekonomiskt slöseri när det gäller sådanakvantiteter som det här är fråga om att inte använda vattenvägarna för atldärmed avlasta landsvägarna. Det är minst lika tokigt som atl transportera malmpå landsväg och fjärran från en förnuftig trafikpolitik. Ommal intransporterna i , m. m. TORSTENSTRIDSMAN (c): Jagkan först säga alt jag respekterar vad kommunikationsministern sade i sillsvar, atl del är svårt all i det enskilda fallet gripa in i den fraktlaxefrågamellan SJ och NJA som är aktuell och som har föranlett våra frågor här iriksdagen. Men jag vill säga att det här är inte ett bra förhållande.Man måste givelvis hitta på metoder för alt kunna angripa del och det vardärför jag kom med förslaget. Jag hade kanske väntal allkommunikationsministern på någol sätt skulle beröra del. Jag föreslog att mangör lill en speciell resultatenhet. Man anvisar som enenhet, lar fram de intäkter man har och lar fram de kostnader som finns på denhär speciella . Skulle man få någol slags bokföring på del skulle delvara mycket lättare all angripa den problematik som vi från norrboliensbänkenhar lagit upp. Jagvill be kommunikationsministern alt han nu försöker övergå från ett passivthandlande lill elt mera konslmklivt länkande i den här frågan, och försökerhitta på förslag som gör all vi kommer från irritationen som, vilket harpåpekats tidigare, ingen norrbottning tycker om. har i flera omgångar i kammaren sagt atl enligt gällande regler skallman på SJ-planet bara lägga företagsekonomiska principer lill grund för sinaframställningar och beslut. Jag vill då bara framföra en stilla undran: Ingårdet inte i företagsekonomiskt synsätt atl det går att sälja mer om man sänkerpriset? Man måste väl försöka fundera över hur man skall få fler kunder ochförsöka behålla de kunder man har. LKABförsökte få en ändring av fraktkostnaderna för att få en jämnarefördelning av transporterna 1977-1978 mellan och , vilketskulle ha varil bra både för de SJ-anslällda och för de LKAB-anslällda. Detsade SJ nej till. Därför kör man nu med lomma tågsäli på SJ mellan ochLuleå, som jag talade om tidigare - del har man råd med. Ommalmtransporterna i Norr-botlen, m. m. Man har också råd atl lålamalmen transporteras på landsvägen. Slutligen hoppas jag alt del är både förstaoch sista gången vi ser malmbilar mellan och . Närdel gäller den modell för prissättning- och transportorganisation som SJplanerar och arbetar med för styckegodset säger statsrådet i sill svar lill AlfLövenborg atl förändringen om den genomförs skulle innebära myckel små ökningarav lastbilstrafiken. Jag tror inle all de SJ-anslällda i håller medom det. Om man gör som trafikchefen i Norrbollen har föreslagit, och behållerbl. a. som terminal för slyckegodshantering, skulle ungefär 30 tongods köras med bil lill från - en sträcka -eller också skulle de köras med tåg lill Kimna förbi , och med bil 12mil tilibaka. Del kommer att bli hell orimliga följder på olika håll i landet.ERU har i sina undersökningar påvisat alt det finns elt samband mellanföretagsetablering och goda kommunikalioner, speciellt möjlighet lilljärnvägstransport. Del här kan slå fruktansvärt illa för . Beslutet fårinte las innan vi får en samlad bedömning av en ny trafikpolitik. Enannan fråga som är viktig i den här förändringen när det gällerslyckegodshantering är nu också hur många av SJ:s anslällda som kommer atldrabbas. Del har nämnts siffror på 500-1 500. Slutligennågra ord om flottningen, eftersom den också berör mig som norrbottning.