prot · G109115 · 1977-12-31 00:00:00 — I det ekonomiska läge som råder för skogsindustrin kan jag inte i dagsäga att man är beredd att ta den kostnaden. Men jag tycker att man skall sepositivt på den överenskommelse som träffats mellan ochskogsindustrin,därskogsindustrin har förklarat sig beredd att minskaanvändningen av fenoxisyror så långt det över huvud taget är möjligt. Jag villgärna säga att den flygbesprutning som skedde berörde ett område på29 . Man kanske får dimensionerna på det hela om man gör följandejämförelse: Om vi lade ut all den skogsmark vi har i landet och började i Skåneför ovanlighetens skull och gick norrut skulle hela landet från upp tillett stycke i vara helt täckt av skog. Av det områdetflygbesprutades ett område som var lika stort som eller Hjo kommun,en kvadrat på . Del värdet område som besprutades underfiolåret. Med den jämförelsen kanske man får litet rimligare proportioner i denhär debatten. (apk): Jag hade hoppats att jordbruksministern skulle säga att man i varjefall har anledning att överväga all så att säga återuppliva förbudet motflygbesprutning, men det är tydligen inte hans mening. Ettav problemen med flygbesprutning äratt det ofta har befunnits mycket svårt attfå bekämpningsmedlen inom de gränser man från början har bestämt. Jagtror inle heller all flygbesprutningen har några jättedimensioner totalt sett.Men vi har ju sett den reaktion den har väckt. På sina håll i landet har detutkämpats veritabla inbördeskrig. Någon hänsyn bör man nog ta till detta. Dethär är ingen kvantitetsfråga, men det är ett problem för många människor. Fråganom gallring är självfallet en politisk fråga. Med detarbetsmarknadsläge vi har - massor av ungdomar går arbetslösa - finns detverkligen all anledning att överväga på vilket sätt man kan främja en ökadanvändning av den metoden. När det gäller denforskning som bedrivs för att fö fram alternativa Nr 115 metoder vill jag säga att jag hoppas att man kommer någon vart på den vägen. TjsHanpn Hpn Det finns en stark oro bland människorna. Man funderar över vart den ohämmade användningenav gifter på alla områden - det gäller inte bara i skogsbruket utan även i jordbruket - kommer all leda. q ri,-f]hp,-y,r,ijii Attkommunernas möjligheter att öva inflytande över besprutningen, vnliit/rinpknförbjuda hanteringen om man så vill, är en fråga som också måste resas ilationpr sammanhanget är helt klart. De kommunala hälsovårdsmyndigheterna hartill uppgift alt övervaka hanteringen av miljö- och hälsofariiga varor ochskydda människor från negativ påverkan. Om en hälsovårdsnämnd eller enkommunfullmäktigeförsamling gör den bedömningen att flygbesprutningen är farligför människor och miljöer, bör den också ha rimliga möjligheter att hävda sinabeslut. Jag hoppas verkligen att också den synpunkten kommer att flnnas med idel skogspolitiska program som jordbruksministern talar om. Vi närmar oss det här problemet från två håll. Idet förslagomskogspolitiken som kommer att föreläggas har vi anledningatt ta ställning till vilket skogsvårdsprogram vi skall ha här i landet,naturligtvis baserat på skogsindustrins råvarubehov. Regeringenhar i direktiven givit utredningen om naturresurs- och miljöpolitiken i uppdragatt se över lagstiftningen på naturresurs- och miljöområdet och finna formerför vidgat inflytande för allmänheten över beslut som rör dess miljö. Detinnebär att kommittén är oförhindrad att -ja, bör - ta upp exempelvis frågan omdel kommunala inflytandet i sådana här frågor. Överiäggningen varhärmed slutad. § 7 Om orsakerna tillvissa valutaspekulationer Statsministern erhöll ordetföratt besvara () anmälda interpellation,1977/78:150, och anförde: har frågat mig dels om jag delar hans uppfattning attregeringens företrädare genom oförsiktiga uttalanden underlättat omfattandevalutaspekulationer inför devalveringen , dels vilka åtgärder jagämnar vidta för att förhindra ett återupprepande. Miltsvar på den första frågan är nej. Några åtgärder från min sida behövs därförinte. Nr 115 (): Tisdagenden ''' talman! Jag ber att få tacka statsministern försvaret på min interpellationomvissa förhållanden beträffande devalveringen förra Omorsakerna till Statsministerns sätt att handskas med interpellationer och frågor i vissa valutasoeku- riksdagenhar behandlats av . Diskussionen härom för lationer anstå till dechargedebatten . Jagvill emellertid ändå i detta sammanhang peka på något som jag vill rubricerasom en trist utveckling i svensk politik, nämligen att det blir allt vanligareatt statsråden håller sig med två uppfattningar i samma fråga: en uppfattningsom politiker, som passar det parti man företräder, och en som statsråd, sompassar den regering man är medlem av. HerrFälldins första nej i svaret tyder på all han nu har ändrat ståndpunkt.Möjligen har ekonomiministern personligen tagit honom i örat. Vid ett tidigaretillfälle, i en av godkänd intervju i av den 8september 1977, underiät att stödja . Statsministerngav då det välgörande svaret: "Men det är fullt klart att varje uttalande,var det än kommer ifrån, om att en devalvering står för dörren, föderytterligare spekulationer." Vemuttalade detta, partiledaren eller statsministern ? Frågan ärbefogad just därför alt vi under den borgerliga regeringens lid fått en, somjag ser det, uppseendeväckande utveckling där enskilda statsråd ofta görpartiuttalanden av olika slag föratt sedan närde här i ställs införsina uttalanden redovisa en rakt motsatt uppfattning. Med anledning härav villjag fråga statsministern: Vadhar hänt , som gör att statsministern anser att herrBohmans oförsiktiga uttalanden icke ledde till valutaspekulation? Dethar talats mycket både i och utomlands om följderna avekonomiministerns lösmynthet och om varför inte den ingrep. Fråganom regeringens säll all sköta devalveringen har ur konstitutionell synpunktvarit föremål för granskning, och det blir debatt häromnästa vecka. Jagskall inte föregripa den debatten, men vill ändå ge motivettill min interpellation. Jagingav min interpellation sedan två riksbanksekonomer redovisat storleken avspekulationseffekterna och statskassans föriust lill följd av spekulationernamot den svenska valutan. Dessa föriusier beräknas har uppgått till 600-850milj. Och det är i anslutning till detta jag vill säga ett par saker. Statsministernsandra nej vill jag tolka dels som en ovilja att förebygga liknandespekulationer, dels som en respektlöshet mot de väldiga belopp - i detta falluppemot 850 milj. kr. -som statskassan gått miste om. Denrespekllöshel som här och var visas gentemot de ekonomiska konsekvenserna av valutaspekulationerna tycker jag är upprö rande. [ ]Q En summa på närmare en miljard som undandragitsstatskassan skall man tydligen inte fästaavseende vid. Statsministern anser inte heller att det inträffade erfordrarförebyggande åtgärder, så att inte liknande spekulationer senare upprepas. Detär befogat att fråga: Vad har den borgerliga regeringen fått tor vanor ikanslihuset? Här nonchalerar man en skadeverkan på valutan och statskassan somom ingenting hade hänt. Jag tycker att det är befogat att rikta en följdfråga,som människor naturiigtvis ställer sig i en sådan här stund: Vad tänker t. ex.de anställda och deras familjer vid AB Eiser och vid fabriker? Det ärmänniskornas trygghet som hotas, därför att regeringen inte anser sig hapengar att rädda sysselsättningen eller göra insatser för all skapaersättningsindustrier i de hårt drabbade Norrlandsorterna. Vad säger deanställda vid varven,som hotas av arbetslöshet, när regeringen inte vill ge pengarför att hålla varven i gång? De här pengarna som kom i spekulanternas fickortill följd av regeringens sätt att sköta devalveringen hade väl varit bra attha för t. ex. näringspolitiska insatser för att rädda jobben i utsattabranscher och regioner. Vihar nu i vårt land en regering, vars energipolitik innebär betydandeförluster för folkhushållet. Vi har en regering som sköter devalveringen på såsätt att skattebetalarna indirekt får betala spekulations-förluster . De som försitta emellan och betala är som vanligtlöntagarna. Åttaoch en halv miljard i förlorad valutareserv och 850 miljoner ispekulationsföriuster för statskassan är myckel pengar. Jagförstår om regeringen, och då främst ekonomiministern och den moderata pressen,gör allt för att tona ned ekonomiministerns för vårt land mycket olyckligalösmynthet. Jag beklagar också att landets statsminister här i inlevill deklarera att det är klart olämpligt alt göra uttalanden som möjliggörvalutaspekulationer. Omorsakerna till vissa valutaspekulationer frågar vad som hänt sedan jag svarade pådess frågor. Det som har hänt är att jag liksom många andra gått igenom detmaterial som legat till grund för påståendena. Efter att ha gått igenommaterialet är mitt svar på fråga enstavigt nej. Där är beskedeti den frågan. SomThage ställt sin andra fråga är svaret också helt korrekt. Eftersomdet enligt min bestämda uppfattning inte finns någon grund för påståendena, kandet inte finns något skäl att av den orsaken vidta några åtgärder. Bättrekontroll över valutatransaktioner över huvud taget är jag öppen för, och ettarbete härmed pågår. Men den frågan hade inte ställt. Fårjag sedan säga att det inte råder något tvivel om att devalveringen haft enklart positiv effekt för utsatta branscher, eftersom det förbättrat deraskonkurrensläge. Debatten i övrigt om denfråga som ställt i sin interpellation Otnåtgärder för att tiygga sysselsättningen vid vissa industriföretag kommer säkerligen allfullföljas av ledamöter vid den behandling som självpåminde om. THAGEPETERSON (s): Bara en mycket kort replik till statsministern med hänsyn till hanssvar att han nu läst in detta ärende och att han därvid funnit sig kunna fritasin ekonomiminister från beskyllningarna för lösmynthet. Över hela världen harman gjort den bedömningen all en betydande orsak till den storavalutaspekulationen var just intervjun med den svenska ekonomiministern. Vi ärpå socialdemokratiskt håll inte ensamma om alt ha gjort den bedömningen. har gjort bedömningen all del i intervjun medekonomiministern förekom olyckliga uttalanden, som ledde till denna spekulation. Mendessa frågor skall alltså diskuteras i dechargedebatten. Överläggningen varhärmed slutad. § 8 Om åtgärder för atttrygga sysselsättningen vid vissa industriföretag. Industriministern erhöll ordet för atti ett sammanhang besvara dels Hans Alséns (s) anmälda fråga,1977/78:353, dels () anmälda fråga, 1977/78:367,och anförde: har frågat mig dels hur jag, efter kontakt med AB Volvoskoncernledning, bedömer förutsättningarna för fortsatt verksamhet vid AB ,Bergslagsverken i , dels om jag vid behov är beredd att vidta särskildaåtgärder för att trygga sysselsättningen vid företaget i . har frågat mig, dels om jag anser att har något ansvar förNordverk AB:s framtid, dels om jag är beredd att medverka till att skapa enalternativ produktion vid . Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Varjeföretag har ett självklart ansvar för sysselsättningen såväl i det egnaföretaget som i dess dotterbolag. Jag anser att del är rimligt att motsvarandesynpunkter anförs beträffande ansvar för sysselsättningen i företag somhuvudsakligen är beroende av en köpare. AB haren ansvar försysselsättningen vid AB , men kan sägas ha ell visst ansvar försysselsättningen även vid . Enligtvad jag erfarit ser ingen möjlighet att fortsätta nuvarande produktionvid i . Jag har informerats om att intensifieratansträngningarna all finna alternativ sysselsättning för personalen vid VolvoPenta. Det har också nämnts att ansträngningarna att finna annan sysselsättningnärmar sig ett definitivt avgörande. har aviseratNordverk att orderna till företaget kommer att upphöra. Föratt minskapåfrestningarna kommer minskningen av antalet order att ske i etapper , vilket bör underlätta för företaget att söka ersättningsproduktion.Betydande ansträngningar föratt söka nya produkter till förelaget görs f. n. lågkonjunktur med vikande eller stagnerande marknader kan svensk industribehålla sin konkurrenskraft endast genom fortlöpande rationaliseringar. Desysselsättningskonsekvenser rationaliseringarna får kan då inte hellermotverkas genom en ökning av produktionsvolymen. Det som komplicerar bilden idet aktuella fallet är att de produkter som köper från Nordverktillverkas även vid AB , Dalslandsverken. Alltoftare väcks här i kammaren frågor om ersättningsindustrier till orter somdrabbas av nedläggningar eller omfattande neddragningar. Redan antalet sådanafrågor visar att det i nuvarande konjunkturläge tyvärr inte är möjligt att påkort sikt lösa de akuta sysselsättningsproblemen överallt i landet. Mångagånger står vi tyvärr i den situationen att vi måste fråga oss var det ärviktigast att behålla ett visst sysselsättningstillfälle. Liksomtidigare kommer jag att arbeta för att gängse medel, t. ex. deregionalpolitiska stödformerna, används på ett sådant sätt att de orter somdrabbas får rimliga förutsättningar att lösa uppkomna problem. Vi måste dockkomma ihåg att det ofta tar tid innan man kan se resultaten av sådana åtgärder. Omåtgärder för att tiygga sysselsättningen vid vissa industriföretag HANS (): Jag tackarindustriministern för svaret. Mångaanställda i svenskt näringsliv vilkas arbete är hotat vänder sig i -som jagvill kalla det - sin nöd till regeringens företrädare. Så gjorde ocksårepresentanter för de anställda vid och AB ,Bergslagsverken i . Tillsammans med representanterför län och kommun förde de fram sin oro till industriministern, och iUpsala fanns dagen därpå följande att läsa: "IndustriministerNils G Åsling (c) kommer att kontakta Volvochefen för att informera sig om koncernledningens syn på problemen vidVolvos Uppsalafabrik. Detlöftet gav industriministern när han uppvaktades av representanterfrån län, kommun och fackklubbarna vid VolvoPenta/Bergslagsverken i . Industriministernsade att han hoppades att regeringen skulle slippa ingripa och att företagetsjälvt skulle klara upp situationen. -Ett företag av Volvos karaktär bör inge förhoppningar om att företaget ocksåkan få fram alternativ produktion om utbordartillverkningen avvecklas, sadehan. -Menom man inte gör det får vi överväga vilka åtgärder som man då måste vidta, sadehan utan att närmare vilja gå in på vilka åtgärder regeringen kunde tänka sig. Bådefrån kommunen och fackklubbarna såg man positivt på industriministerns löfteatt kontakta ." protokoll 1977/78:113-115 Omåtgärder för att tiygga sysselsättningen vid vissa industriföretag Jagtyckte att det var värdefullt om det besked som de närmast berörda heltnaturligt fann så viktigt också skulle kunna nå allmänheten, och därför ställdejag min ftåga. Verkstadsklubbenvid i har i sin klubbtidning nr 7 av gjort följandekonstaterande: "Efter att fackklubbarna besökte industriministern den 10mars, har vi inte hört någonting från denne. Vi förväntar oss dock att han tarkontakt, som han lovade." Ja,herr industriminister, många dagar av orolig väntan har gått ,så det är väl naturligt att man gått och vänlat på svaret. Det svar jag harfått på min fråga bidrar ju inte på något sätt till att skingra oron,utan snarare förstärks den, och det gör säkert dem som är direkt berördaytterst besvikna, självfallet inte i första hand på industriministern utan påVolvo och ledningen och på , som också industriministern, omjag förstår rätt, i det här referatet ställde vissa förhoppningar till. Jagskall inte be om industriministerns reaktion på Volvos besked. Det äregentligen viktigare om industriministern ville svara på frågan: Vilka åtgärderutöver den generellt uttalade i frågesvaret kan industriministern säga kommer ifråga för att i någon form rädda sysselsättningen vid det berörda företaget? Jag vore tacksam för att ivarje fall få några konkreta antydningar. Även jag ber att få tacka industriministern för svaret på min fråga. Bakgrundenkänner industriministern naturligtvis till. Alla i och norraBohuslän är oroliga förde bekymmer som vi upplever. Även om man utgår från attkonjunkturerna kommer att vända, kan vi inle som industriministern uttryckt detfånga upp dem i andra näringar, eftersom de näringar som finns i dessa delar avlandet är så pass känsliga och har så stora problem. Vi vet att inle minstvarven brottas med problem. Vi har ett par företag inom tekobranschen, vi haren del andra företag som är direkt beroende av varvsnäringen osv. Dethär innebär att om problem uppstår vid exempelvis ett sådant företag somNordverk AB, innebär det att man ser dystert när det gäller att fåtag i någon annan verksamhet. Samhällethar stöttat upp med olika lokaliseringslån för att detta företag skallkunna utveckla sin verksamhet i olika delar av landet. När det gäller Nordverkkan man konstatera att samhällets stöd uppgått till 12,5 milj. kr. Motivet för att stötta upp var att göra kommunenmindre sårbar i en region där vi har ett ensidigt näringsliv; till är manberoende av Uddevallavarvet. Iblandfunderar man över hur de olika storbolagen agerar. 1 går fick vi höra att viinom arbetarrörelsen betraktades som något slags maffia. Jag skall här inteuttrycka vad man känner för de människor som egentligen bestämmer över detekonomiska livet i landet, men när det gäller exempelvis har man enkänsla av det inte enbart handlar om rationaliseringar från Volvos Vissa antydningarhar gjorts. Om man pressade priserna och sålde klädseln till bilar billigare,funnes vissa möjligheter till fortsatt diskussion. Industriministernsäger i sill svar att betydande ansträngningar görs f. n. för att söka nyaprodukter lill företaget. Då är del bara att hoppas alt industriministern ärinkopplad på dessa ansträngningar. Med den situation som f n. finns iUddevallaregionen är det kanske inte så underligt om man frågar omersättningsindustrier. Tillsist vill jag fråga industriministern om han är beredd att medverka till att isamarbete med lösa problemen i samband med framtida verksamhet. Om åtgärder för att trygga sysselsättningen vid vissa industriföretag Får jag först till säga att jag förstår att fackklubbenväntar svar, men jag har inte kunnat ge något meningsfullt svar ännu, för jagväntar på Volvos reaktion. Jag har, som jag lovade fackklubben, vid fleratillfällen haft direktkontakt med Volvos koncernledning, med Volvochefen . Han har avdelat en av sina närmaste medarbetare i koncernledningen,direktör , att som specialuppdrag ägna sig åt problemen vidUppsalafabriken. Så länge jag inte fått en redovisning från är det intemycket mer att tillägga än som framgick av mitt huvudsvar. Jagförväntar mig - och har skäl alt göra det - att verkligen gör sittyttersta för att hålla sysselsättningen uppe vid Uppsalafabriken. Man har i sinredovisning till mig visat att den nuvarande produktionen tyvärr inte kanfortsätta. Eftersom lagt ner betydande kostnader och betydande möda påproduktutveckling, av en art som vi ibland saknar i svensk industri, hade jagoch fackklubben hoppats att produktionen skulle kunna upprätthållas, men dethar tyvärr inte varit möjligt. Till vill jag säga att när jagtalar om att speciella ansträngningar är vidtagna för alt försöka klaraproblemen i tänker jag framför allt på det speciella uppdrag somStatsföretag fått att söka nya produkter lill orter som t. ex. . Detär ett arbete som även innefattar . Jag hoppas alt vi den vägenskall kunna kompensera det bortfall av sysselsättning som tydligen bliren följd av att drar ner sina beställningar till . HANS ALSEN (s): Jag är självfallet på de närmast berördas vägnar tacksam för attindustriministern fortsätter sin bearbetning av Volvokoncernen, Det är ändockfråga om en koncern med mångmiljonvinster, en koncern som rimligen bör ha ettalldeles speciellt ansvar och även speciella möjligheter. När industriministernknyter särskilda förhoppningar till deras möjligheter alt skaffa fram annansysselsättning, om nu utbordartillverkningen inte är lönsam och därför omöjligatt bedriva och åstadkomma något som ger rimlig sysselsättning, tror jag det ärlika bra att inse att de förhoppningarna inte är särskilt väl grundade. Omåtgärder för att tiygga sysselsättningen vid vissa industriföretag 1klubbtidningen, som jag citerade tidigare, daterad sägs följande: "Efterfem omgångar i MBL-förhandlingarna står det klart alt inte är villiga attgarantera jobben kvar i . Man kan i bästa fall länka sig att omutbordartillverkningen försvinner, behålla en liten verkstad där ca 100 mansysslar med lego- och underieverantörsjobb ål . Detre fackklubbarna slår fast vid kravet att ska garantera att samtliga nuanställda får behålla sina jobb här. Om utbordartillverkningen läggs ner, så ärkravet att annan produktion ska tas hem." Detsom nu tydligen är möjligt att åstadkomma är 100 arbeten. Industriministern ärväl bekant med problemen i , där man haren industriell nivå på ochstor ungdomsarbetslöshet. Det är en region som är hårt drabbad, i synnerhetNorduppland där Forsmark kommit med i bilden på ett alldeles speciellt sätt. Ärindustriministern mot den här bakgrunden beredd att förutskicka speciella ochriktade åtgärder för att reda upp den situation som upplevs som prekär förmänniskorna vid men som för hela län är ytterst besvärande? Det sista industriministern nämnde i sitt anförande hoppas jag kanbetraktas som ett löfte, om de nämnda bitarna avvecklas. Industriministernmeddelade att Statsföretag håller på att undersöka möjligheten att klara denverksamhet som bortfaller vid . Industriministernsade "". Jag funderar bara över om industriministern harennågorlunda klar uppfattning om vad som menas med "". Är det isamband med att plockar bort sin bilklädseltillverkning från Uddevallaoch lägger den på andra orter? Man skall ju försöka åstadkomma en förändringoch ersätta den verksamheten med annan tillverkning. Vi får hoppas det. Somjag vid andra tillfällen har sagt upplever vi bekymmer i , och det harvi gjort , beroende på de olika strukturproblem som harförekommit i samhället. Vi har saknat möjligheter att få olika former aversättningsindustrier, vi har en hög medelålder när det gäller befolkningssammansättningen,vi har landets högsta kommunalskatt i osv. Eftersomindustriministern har varit nere i på besök och känner problemen utgårjag ifrån - inte minst mot bakgrund av de löften som har gett iolika sammanhang - att man aktivt medverkar till att klara problemen i ett länoch en region som har bland landels största bekymmer, inte enbart i en allmäntbesvärlig ekonomisk situation utan även i andra sammanhang, med tanke på detensidiga näringsliv som där finns. Hans AIsénn kompletterar sin tidigare fråga med att undra om jag ärberedd att medverka till, som han säger, speciella och riktade åtgärder förUppsala. Jag har ju redovisat mina speciella och riktade åtgärder till koncernledningenföratt få till stånd en dialog och en information om dess planering beträffandeUppsala. Om Hans AIsénn tänker på övriga speciella insatser inomregionalpolitikens ram är mitt svar nej. Vimåste ändå, för att få effekt i regionalpolitiken, ta hänsyn tillsysselsättningsgraden på orten, till alternativa möjligheter, över huvud tagettill den miljö som arbetsmarknaden har på en ort. Jag erkänner villigt attUppsala har en låg andel industrisysselsatta, men har ju andraobestridliga förtjänster. Jämför man med situationen i vissa orter i Norduppland,kan man alltså inte i gå in med regionalpolitiska åtgärder. Däremot ärjag naturligtvis beredd att medverka till industripolitiska åtgärder. FörLennart vill jag upprepa vad jag sade , nämligen att vi har ettuppdrag till Statsföretag att söka nya produkter för orter som drabbas framförallt av tekokrisen men i det här sammanhanget också av situationen vidNordverk. lyckas få fram nya produkter, som ger underlagför att kompensera bortfallet av sysselsättningen vid , kan jag självfalletinle svara på. Det får det fortsatta arbetet i Statsföretags regi visa.Det finns inga realistiska möjligheter att svara på de frågor som jag får här ikammaren i mycket stort antal om alternativ sysselsättning, om hur den skallutformas, när den kan presenteras etc.