prot · G10945 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag tror skärgårdsbefolkningen om mycket bättre. Man kan dock bedriva jaktpå sjöfågel pä året, och det är inte många grupper här ilandet som kan göra det. () kortgenmäle: Det är inte alls nödvändigt att man delar på del - man kan kombinerafrågor som skärgårdsbefolkningen känner är angelägna. Det är gott och väl medekonomiskt stöd, men det finns ju så myckel annat som är viktigt förskärgårdsbefolkningen. ÅKEWICTORSSON (s): Det är inte min avsikt att i onödan föriänga denna debatt. Enligt minuppfattning har inte frågan om en begränsad vårjakt på sjöfågel sådan storlek och betydelse att den motiverar det intresse ochkänsloengagemang som den har uppammat. Jaghar i ett särskilt yttrande motiverat varför jag har anslutit mig tillregeringens förslag. Eftersom jag vill öppna skärgårdsområdena för en bred ochsocialt inriktad rekreationspolitik, vilket förutsätter en positiv medverkanfrån en livskraftig skärgårdsbefolkning, är jag beredd att gå med påskärgårdsbornas krav på en begränsad vårjakl. Imånga sammanhang har jag haft orsak att möta skärgårdsborna i debatter om dessafrågor. Det har då ställ helt klart att frågan om vårjakt haren utomordentligtstor psykologisk betydelse förskärbårdsborna. När det därför inte längre finnsnågra biologiska skäl mot en sådan värjakt och bara den egentligaskärgårdsbefolkningen kan komma att utnyttja den har jag ansett mig kunna varamed om alt på del här sättet räcka handen till skärgårdsborna. Såvitt jag harkunnat förstå är detta en slutsals som delas av mina medmotionärer frän 1975,representerande fem partier. Att vi sedan har klart olika uppfattningar om demål vi vill uppnå med detta är tämligen självklart, i varje fall för alla demsom hört mig och diskutera skärgårdsfrågor. Idessa tider av allmänt förfall när det gäller politiska löften och ställningstagandenhar det självfallet glatt mig att fyra socialdemokratiska f d.jordbruksministrar och ett antal andra ledamöter av den tidigare regeringenstår fast vid de ställningstaganden i denna fråga som de gjorde iregeringsställning. Jagär övertygad om att kammaren har ett milt överseende med mig om jag avstår frånatt ge mig in i en polemik mot de synpunkter som utvecklats i motionen. På enpunkt vill jag dock anföra en mening som närmast har karaktären av enröstförklaring. Jaganser lika litet nu som när jag skrev under motionen 1975 och stod bakom detenhälliga utskottsbetänkande att detta är en stor partipolitisk fråga. Förmig är detta en förhållandevis liten, praktisk fråga, i vilken vi har möjlighetalt tillmötesgå skärgårdsbornas önskningar. Med dessa ord och med utgångspunkt i de synpunkter som besjälade detenhälliga utskottsbetänkande ber jag att få yrka bifall till utskottetshemställan. I detta anförandeinstämde Axel () och (s). Jag vill anmäla för kammaren att jag i denna fråga kommer att ställaett särskilt yrkande, som har delats ut till kammarens ledamöter. Jag kan intefinna alt vare sig propositionen, ulskotlsbetänkandet eller debatten här ikammaren har visat att den konvention som vi har godkänt kan ge utrymme för denvida tolkning som görs i propositionen när det gäller vem som skall fä rätttill denna jakt. Det måste här ske en bättre precisering. Jag anser att denprecisering som gör i sitt särskilda yttrande är mera riktig.Han skriver där att jakten endast skall tillkomma "de iskärgårdsnäringarna verksamma bofasta skärgårdborna". Med denpreciseringen kan konventionens anda bättre uppfyllas. Vidareär en försöksperiod en oklok åtgärd, även om denna dispens skalllämnas . En försöksperiod pä kommer nämligen att sträcka sigöver tidpunkten för konventionsarbetet i . Det måste därför klartsägas ifrån alt försöksverksamheten skall kunna avbrytas om detta ärnödvändigt för all vi i skall kunna nå det resultat vi önskarför att slå vakt om fågelfaunan i . Somnaturvårdare anser jag del vara principiellt oriktigt med vårjakt. Jag harsuttit i sedan detta startade, och jag har i praktiken somnaturvårdare arbetat mot vårjaklen. Debofasta i skärgården, som har det besväriigt, bidrar genom att de håller uttill att upprätthålla en levande skärgård, och de ger därigenom ungdomen enchans att stanna kvar. Jag tycker att del är riktigt att den befolkningen skallfå bedriva denna begränsade vårjakt enligt de förutsättningar som finns medhänsyn till våra internationella förpliktelser för den gemensamma fågelfaunan.Vem kan bättre än skärgårdsborna själva försvara och arbeta för naturvården?Vi måste ha dem med oss, om naturvårdsarbetet här skall kunna lyckas. Kan eneftergift på detta plan medverka till detta, då kan jag av praktiska skäl geavkall på principiella ståndpunktstaganden. Jaghar i hela mitt verksamma liv hållit på med naturvård, men skall man lyckas kanman inte bygga på förbud överallt - det är en absolut nödvändighet alt varapraktisk. Vi kan inte bara vara miljö- och naturvårdare - vi är ocksåpolitiker. Vi måste ta hänsyn till önskemål från en liten, ganska hårl trängdskärgårdsbefolkning. Jaghar försökt att här förklara min ståndpunkt: Man kan vara naturvårdare, men viär också politiker och har alt la ställning till andra människors synpunkter. Jag ber att få framställaföljande yrkande: "altriksdagen med avslag på motionerna 1977/78:33 av m. fl. och1977/78:59 av m. fl. och med anledning av propositionen1977/78:37 1. ger regeringen tillkänna dels att rätten tillvårjakt efter sjöfågel bör avse endast i skärgårds- 6 protokoll 1977/78:45 näringarna verksammabofasta skärgårdsbor, delsatt försöksverksamheten bör fortlöpande utvärderas och - om bl. a. erfarenheternafrån det internationella konventionsarbetet ger anledning härtill - avbrytas, 2.lämnar propositionen utan erinran i de delar som ej omfattas av detovanstående." () kortgenmäle: Jag skall inte föriänga debatten. Jag skall bara fästa kammarensuppmärksamhet på att det här är ingenting annat än elt bifall tillpropositionen, som i alla de avseenden jag har anfört motiveringarmot slår fast, även efter det yrkande som nu har framställt. CARL-WILHELMLOTHIGIUS (m) kort genmäle: Herr talman! Del är inte bifall till propositionen- del är ett bifall till de förändringar som skulle göras. Och bakgrunden ärnärmast den, all om vi har en försöksverksamhet , så blir del enperiod med försöksverksamhet som passerar den tidpunkt när ett ställningstagandeom en ny konvention skall göras. Då måste det vara riktigt all man kan brytaförsöksperioden. Det ger också större möjlighet att ta upp frågan med vårainternationella kontakter. HANSWACHTMEISTER (m): Jag måste börja med en bekännelse. Den vårjakt som del här är fråga omskall alltså vara en tidig värjakt, så nära islossningen som möjligt. Den tarjust de friska eller föga parasitangripna fåglarna. Jag måste erkänna all jagär komplett oförmögen att förstå hur ett borl-skjutande av de allra bästafåglarna skulle kunna undanröja underlaget för vidare parasilutveckling. Detkan jag inte begripa. Lätmig, på tal om just parasiterna, läsa in i kammarens protokoll ett litetavsnitt av lantbruksuniversitetels yttrande: "Undersökningar har visat attejdern ofta är hårt belastad av parasiter. Man har antagit att dessaparasitproblem skulle vara tecken på för täta populationer ('överbefolkning').Det har dock ej visats att parasitfrekvensen ökat vid populationstillväxten,och ej heller att det är skillnad i parasitfrekvens mellan täta och glesapopulationer. Studier av näringsval och födotillgång har dessutom visat all deli häckningsområden med de största popu-lationsläthelerna inte råder någonnäringsbrist." Detär litet väl äventyriigl att bygga upp en decimering av ejderstammen genominförande av vårjakt just på parasit frågan. Jag har i sysslat med skyddet av flyttfåglar och vaddärtill hör och rätt hårt engagerat mig i den saken. Jagvill bara upplysa om att jag finner mig kunna stödja propositionen i det härärendet. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall till I:o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen av m. fl. samt 3:o) del avCari-Wilhelm under överiäggningen framställda yrkandet, ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. DåSvante begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionenånyo de båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedan begärtvotering beträffande kontrapropositionen, upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendejordbruksutskottets hemställan i betänkandet nr 9 antar reservationen avSvante m. fl. röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit det av överiäggningen framställda yrkandet. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. begärde rösträkning verkställdes votering medomröslningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller jordbruksutskottets hemställan i betänkandet nr9 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m.fl. Bidragtill kommuner och landstingskommuner Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: 1977/78:6 med anledning avpropositionen 1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /78 såvitt avser budgetdepartemenletsverksamhetsområde 1977/78:7 med anledning av propositionen 1977/78:25 medförslag om tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /78 såvitt avser statensallmänna fastighetsfond jämte motion 1977/78:8 med anledning av propositionen1977/78:33 om fortsatt giU lighet av lagen (1974:922)om kreditpolitiska medel. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. §14 Bidrag till kommuner och landstingskommuner Föredrogs finansutskottets betänkande 1977/78:11med anledning av propositionen 1977/78:39 om ett generellt statligt bidrag tillkommuner och landstingskommuner , m. m., jämte motion. I propositionen 1977/78:39 hade regeringen(budgetdepartementet) föreslagit all 1. godkänna vad som förordats i propositionen omfortsatt utbetalning av det särskilda bidrag till landstingskommuner ochkommuner som betalades ut med anledning av skatteomläggningen , 2. till Generellt statligt bidrag tillkommuner och landstingskommuner pä tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /78 under åttonde huvudtiteln anvisa ettanslag av . Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionen redovisas enöverenskommelse mellan regeringen å ena sidan och ochLandstingsförbundet å andra sidan om att staten för att begränsa behovet avkommunala utdebiteringshöjningar för tillskjuter ett belopp av 720milj. som elt generellt bidrag till kommunerna. Beloppet fördelas medhälften vardera till landstingskommunerna och kommunerna och utgår friståendefrån andra transaktioner mellan stat och kommun. I propositionen föresläs attett anslag för detta ändamål av 360 milj. anvisas påtilläggsbudget till statsbudgeten för /78. I propositionenföreslås vidare att det särskilda bidrag som utgår till landstingskommuner ochkommuner med anledning av skatteomläggningen utbetalas ävenfortsättningsvis i avvaktan på att ställning tas till kommande förslag från1976 års kommunalekonomiska utredning. I detta sammanhang hade behandlats motionen1977/78:36 av m. fl. (vpk), vari hemställts att skulleuttala sig för att ytterligare 1 000 milj. kr. ställdes till förfogande förkommuner och landsting att användas i första hand för utbyggnadenoch driften av barnomsorgen samt hos regeringen begära att förslag häromsnarast förelades . 1. att godkände vad som förordats ipropositionen 1977/78:39 om fortsatt utbetalning av det särskilda bidrag tilllandstingskommuner och kommuner som betalades ut med anledning av skatteomläggningenden , 2. att till Generellt statligt bidrag tillkommuner och landstingskommuner på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /78 under åttonde huvudtiteln anvisade ellanslag av , 3. alt skulle avslå motionen 1977/78:36. Bidragtill kommuner och landstingskommuner (vpk): I debatten om skattepolitiken har vi kommunisternanyligen här i starkt betonat nödvändigheten av att kommuner ochlandsting får ökade resurser för att fullgöra sina uppgifter utan kraftigaskattehöjningar. Det ärende vi nu behandlar, nämligen frågan om ett generelltstatligt bidrag till kommuner och landsting , har direkt anknytninghärtill, och jag skall därför helt kort motivera vpk-motionens yrkande omytterligare I miljard kronor. Detföreslagna beloppet på 720 miljoner är helt otillräckligt för att"begränsa behovet av utdebileringshöjningar", som det heter i motiveringarna.Detta framgår tydligt av de genomförda budgetsammanträdena i kommuneroch landsting. Man har fått höja skallen med . Mångakommuner har passerat 30-kro-norsgränsen. Förutomatt de stigande kommunalskatterna drabbar låg- och medelinkomsttagarna hårdastinnebär den allvariiga ekonomiska situationen ett hot mot utbyggnaden avangelägen service. Inte minst i fråga om barnomsorgen råder allvariigaeftersläpningar. Därför har vi i vårt motionsyrkande om ytterligare 1 miljardtill den kommunala sektorn angett alt resurserna i första handborde användas för utbyggnaden och driften av barnomsorgen. Bidragtill kommuner och landstingskommuner Finansutskottetanför att det är nödvändigt med en myckel restriktiv prövning av utgifterna ikommunerna liksom med en översyn av fler-årsplanerna. Dessa signaler, som vi möteri en rad olika sammanhang, måste verkligen ses som oroande. De innebär tillsina konsekvenser reformstopp på vissa områden. De planer som kommuner ochlandsting utarbetat gäller nödvändiga uppgifter och ger inte utrymme förprutningar utan att detta fär besväriiga följder. Närsedan finansutskottet talar om konsekvenserna för den statliga budgeten av attge kommunerna ytteriigare I miljard kronor, skorrar detta särskilt illa i dag.Sä sent som i går beslöt om en indexreglering av slatsskalleskalanoch en sänkning av allmänna arbetsgivaravgiften, som tillsammans innebär attstatskassan avhänds ell belopp som är tio gånger större än vad vi föreslår tillkommunerna. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till motionen 1977/78:36 om att riksdagenuttalar sig för att ytteriigare I 000 milj. kr. ställs till förfogande förkommuner och landsting , att användas i första hand fär utbyggnadenoch driften av barnomsorgen. Vi har ju tidigare haft en läng diskussion om vårt landsekonomiska situation. I den debatten uttrycktes det från olika häll bekymmeröver finansieringen av den offentliga sektorn, och frän finansutskottets sidauttalade vi oss för nödvändigheten att hålla igen de offentliga utgifterna. Vihade också en särskild diskussion om storieken av del statligabudgetunderskottet. Det är mot den bakgrunden vi skall bedöma detta ärende omell direkt statligt bidrag till kommunerna. Lät mig då påminna omnågra saker. Fördet första beräknas kommunalskatten stiga med . och det ledertill en medelsuidebitering pä hela . Det är alltså en mycket storhöjning av kommunalskatten. Fördet andra beslöt i går att halvera den allmänna arbetsgivaravgiften.Del betyder en utebliven utgift för kommunernas del på närmare 900milj. Fördel tredje finns del vissa andra planerade eller föreslagna skatteändringar,som kommer all påverka kommunernas ekonomi i gynnsam riktning. ex. nämna den föreslagna ändringen i villaskalteschablonen. Nuföreslås i propositionen all staten skall ge kommunerna ett direktbidrag på 720 milj. kr. Det innebär alltså ett ökat tillskott i förhållandetill vad jag här har nämnt. Vi anser i likhet med konjunkturinstitutetatt detta bör leda till ell ökat finansiellt sparande hos kommunerna under1978. Det vore mot den bakgrunden självfallet mycket oklokt att bifalla vpk:sförslag om att överföra ytteriigare en miljard till kommunerna. Del bör väl ocksåtilläggas att en sådan överföring skulle innebära att man ytterligare ökadeunderskottet i den statliga budgeten. Jagyrkar därför bifall till utskottets hemställan och avslag pä vpk-motionen. NILSBERNDTSON (vpk): Redan de sin"ror som här redovisade om den aktuellakommunalskatteutvecklingen tycker jag motsäger hans slutsats att det skullevara oklokt att bifalla vpk-motionen. Del är väl alldeles uppenbart att denkommunala sektorn behöver tillföras ökade ekonomiska resurser, om vi skallkunna dämpa kommunalskattehöjningarna och möjliggöra en utbyggnad av nödvändigservice. Denkommunalekonomiska utredningen, som i går avlämnade sitt material, harframräknat att vi om inga särskilda åtgärder vidtas kommer all få en kommunalutdebitering på . Del räcker inte att möta denna situation medatt mana kommunerna till återhållsamhet och tala om nödvändigheten av åtstramning,för då drabbar det angelägen service. Den omedelbara åtgärd som vi harförordat vore väldigt värdefull, om kommunerna i fortsättningen skall kunnafullfölja sina planer bl. a. när det gäller barnomsorgen. Bidragtill kommii-ner och landstingskommuner BJÖRNMOLIN (fp): Som jag nämnde i mitt förra anförande vidtas flera olika åtgärder förall hjälpa kommunerna i en brydsam ekonomisk situation. Vi tar bort en del avarbetsgivaravgiftskostnaden. Del är en hjälp med ca 900 milj. kr. nästa år.Enligt det förslag vi nu har all behandla skall det utgå ett bidrag på 720milj. Här sker alltså en överföring från staten utöver redan utgående myckelstora statsbidrag pä . Utskottetförklarar också all de extra bidrag som kommunerna nu får av staten skall göradet möjligt för kommunerna alt fortsätta en expansion inom sektorernabarnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård. Men just det faktum att kommunernaunder 1978 får ett relativt starkt inkomsttillskott gör det föga befogat attnu lägga på ytteriigare . Sedan skall tilläggas att vpk ju inte har anvisatnågon finansieringskälla ät staten för denna miljard. Vpk:s förslag innebärbara att man dränerar statskassan på ytterligare I miljard kronor och skaparännu större budgetunderskott. Det vore som sagt oklokt. (vpk): När det gäller frågan om arbetsgivaravgifterna och kommunerna anfördesredan i går från vpk att vi tycker att det hade varit rimligare att helt befriakommuner och landsting från allmän arbetsgivaravgift än att sänka den överhela fältet. Där finns redan en resursanvisning. När i vpk-motionensaknar en finansieringskälla, vill jag än en gång påminna om all det fanns enhygglig källa att ösa ur ända tills fattade sina beslut i går. Bidragtill kommuner och landstingskommuner dexreglering avskatteskalorna och en sänkning av arbetsgivaravgiften tog man då bort resursersom hade kunnat användas för den kommunala sektorn. BJÖRNMOLIN (fp): rörde till det för sig. Indexregleringen avskatteskalorna får effekt pä statens inkomster först och kan alltså inteanvändas för att finansiera ett bidrag frän staten till kommunerna pä 1 miljardkronor . Nuskall det väl tilläggas all de förslag som vpk har lagt fram om ökade utgifteroch sänkta inkomster för staten skulle innebära ett budgetunderskott, somskulle vara mer än större än det som vi nu har att räknamed. Vpk:s förslag skulle alltså innebära en väsentlig dränering av statskassani förhållande till de förslag som har godtagits. NILSBERNDTSON (vpk): resonemang tyder på att han försöker framställa det somom statens inkomster och utgifter nästan gick jämnt upp, eftersom han talar omall en indexreglering kommer att minska statens inkomster först längre fram.Men del är väl ändå uppenbart att den miljard som vi vill ge till den kommunalasektorn är en väldigt liten del av det totala budgetunderskott som vara på det klara med kommer att uppstå . Överiäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels utskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes avbifall till motionen nr 36 av m. fl., och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt voteringupplästes och godkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller finansutskottets hemställan i belänkandet nr 11röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit utskottets hemställan med den ändring däri som föranleds av bifalltill motionen nr 36 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertaletav kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 261 Nej - 9 1977/78:12 med anledning av propositionen1977/78:35 om godkännande av en statskredit till §16 Erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1977/78:2med anledning av motion om erkännande av Demokratiska sahariska arabrepublikenm. Idetta betänkande behandlades motionen 1976/77:674 av m. fl. (vpk),vari yrkats bl. 1. att hos regeringen skulle anhåUa a. altSverige fördömde och angreppskrig och deras brott mot de mänskliga rättigheterna, b. att erkände Demokratiskasahariska arabrepubliken, c. attSverige i FN verkade för organisationens erkännande av De mokratiska sahariska arabrepubliken. att skulle avslå motionen 1976/77:674 ivad avsäg yrkandet I. (vpk): är invaderat av marockanska och mauretanskastyrkor. Det finns inga folkrättsliga bestämmelser som säger att en nation somangripits utifrån därigenom föriorar sin självständiga status. Befolkningen i har fört en lång och framgångsrik kamp mot den spanska kolonialmaktenunder men bestals på den slutliga segern som den varvunnen. När inte längre kunde stå emot befrielserörelsen och var på vägatt helt föriora kontrollen över området, vilket inträffade under senare delenav 1975, så gjorde man upp med de nuvarande ockupanterna, ochMauretanien, om att de skulle överta kontrollen. Detta skedde i etttrepartsavtal , i strid med FN:s principer förav-kolonialisering men med de västliga stormakternas goda minne. Därav de tväkonkurrerande FN-resolutionerna som utskottet talar om. Beträffandeprinciperna för ett erkännande och vem som i realiteten har kontroll överlandet så kan följande fakta framhållas: Befrielserörelsen hade i stort sett kontroll över hela området, den spanskakononialmaklen var på reträtt och kunde inte längre sägas upprätthålla någonadministration. I delta läge utropades den nya staten sahariskaarabrepubliken av POLISARIO. Någon annan inhemsk konkurrerande organisation harinte funnits varför man Erkännandeav Demokratiska sahariska arabrepubliken kan påslå att delsahariska folket står enigt bakom den nya statsbildningen. därefterinvaderades landei av och . Landet har således varitbefriat, men genom angrepp utifrån pä nytt ockuperats. Det är sant attockupationsmakten kontrollerar städerna, eller vad man vill kalla debefolkningscentra som finns. Men det Provisoriska Nationalrådet kontrollerargenom POLISARIO hela territoriet i övrigt. Del är således fråga om vilkenkontroll som skall tillmätas störst betydelse: en inhemsk folkunderstödd istörre delen av landet, eller en ockupationsmakt i de större orterna. Detär positivt att den uttalat alt befolkningen i måste få rätt att bestämma i sitt eget land och att ockupanterna bäransvaret för de nuvarande orättfärdiga förhållandena. Men det är intetillräckligt. Vi har också en viss förståelse för utskottets inställning men vianser alt ell erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken ligger helt ilinje med FN:s principer och skulle vara ett synbart bevis för oftadeklarerade inställning alt varje land självt måste fä bestämma över sina egnaangelägenheter. Herr talman, med dettavill jag yrka bifall till motionen 1976/77:674. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Hårt har det utländska oket lagts pä människorna i . Spanskakolonialherrar våldgästar dem och försökte på alla sätt attplundra dem.