prot · G10968 · 1977-12-31 00:00:00 — Idenna bedrövliga kalalog med alla negativa förtecken finns visserligen ett endaplus, men det gör inte precis situationen ljusare: vi har haft en allmänprisstegring på 13 96 och en prisstegring när det gäller dagligvarorna på 1796. Vi har ettbudgetunderskott på 33 miljarder , och budgetministern räknar isin prognos med att den utvecklingen kommer att fortsätta nästkommande år. Jaghar lagt märke till att både budgetministern och ekonomiministern isina inlägg har försökt reducera intrycket av denna oroande siffra genom att iresonemanget föra in något som de kallar förden konsoliderade sektorn. Mansäger: Vi harju ett kollektivt och kommunalt finansiellt överskott på ca 4miljarder, och vi har en uppsparing i AP-fonderna på 15-16 miljarder. Om mantar hänsyn till detta är del i själva verket riktigt bra ställt med statsfinanserna. Vivet alt del härs. k. kommunala finansiella överskottet aldrig i tiden kan fånågon beröring med herr budgetministerns under- eller överskott. Vi vet vidarealt de 15 miljarder som vi samlat upp i AP-fonderna i stor utsträckning gårtill atl finansiera vårt bostadsbyggande och till alt låna pengar tillkommunerna och lill industrin, ändamål som AP-fonderna får räkna med även ifortsättningen, så inle heller AP-fonderna har någonting med statens enormtsnabbt stigande underskott all göra. Heladenna diskussion om den s. k. konsoliderade sektorn är således elt försök altslå blå dunsler i ögonen på folk och resonera bort den verklighet som är likanaken och besvärande som den framstår. Jag försäkrar herr budgetminislern - närhan nu är den enda som varil vänlig nog atl stanna kvar och lyssna på mig - atlhan inle har slora utsikter att få låna sina 10 miljarder av väridensbankirer i , eller Ziirich genom all säga: I sista hand kan Jagju betala med ett villaområde här eller där i nationen, med någraflerfamiljshus här eller där eller med någon ishockeylada eller simbassäng somkommunerna rår om. Hålldelta ifrån den praktiska verkligheten! Överiåt, , som denpraktiska kart jag ändå hoppas och tror att är, denna höganationalekonomiska filosofi till den speciella vetenskap som exercerar medsådana ting. Tag inte in det här i ett allvariigt samtal om budgeiunderskou!Herr Mundebo flr skaffa dessa pengar till sista kronan alldeles oavsett vad somsker på övriga fronter inom samhällsekonomin. Delmest beklagliga och oroväckande i den här katalogen över problem är denkraftiga nedgången i industriinvesteringarna, en utveckling som enliglfinansplanen tyvärr forlsälter i samma takt . Var är, herr lalman,den initiativkraft, den förtröstan på framliden som så generöst utlovades baravi fick en borgeriig regering? Delär ovedersägligen på del sättet att under den socialdemokratiska regeringenstid, då ni så flitigt och energiskt kritiserade oss för likgiltighet gentemotnäringslivet och för byråkratisk klåfingrighet gentemot företagen, då troddeändå förelagen . Vi hade , med vissa variationer, stadigtökande investeringssiffror - en tro på framliden som man saknar. Detandra i särsklass bekymmersamma problemet är del stegrade underskottet i vårbytesbalans. Inte heller på den punkten redovisar regeringen något tecken påändring i den bedrövliga färdriktningen. Även visar regeringensprognos på elt fortsatt underskott av samma storlek eller snarare någol större.Vi behöver ta upp utlandslån av samma omfattning somunder det gångna året. Del är till yiteriighel oroväckande med hänsyn lill attnationen förr eller senare måste göra räll för sig och betala sina lån, förutomatt varje ny årsupplåning drar på oss en räntebetalning som ytterligareförsvårar situationen. Jag begär självfallet inte atl den här frågan skallordnas genast. Det är omöjligt. Regeringen har kört oss så långt ul i delekonomiska träsket att del kommer alt behövas åtskilliga år för atl vi skallkunna la oss upp igen. Men vad man kan fordra av regeringen är en ekonomiskpolitik som visar att färdriktningen ändras, så alt man kan se slutet på denbedrövliga väg som vi nu är inne på. Tillallt delta kommer den rekordinfialion som regeringen har ansvaret för och somföranlett ett läge med en långt gående avmattning i vår interna aktivitet inomlandet. En ökad arbetslöshet, hur bedrövlig en sådan än är, framstår som eltganska sannolikl perspektiv. Jag har all respekt för vårt energiskaarbetsmarknadsverk, som försöker göra det bästa möjliga av situationen. På denpunkten vill jag inle heller anklaga regeringen, men alla de olika slagen av arbelsmarknadspolitiskaaktiviteter i form av utbildningsbidrag, äldrestöd och sysselsättningsbidragtill kommunerna får inle, även om de är nödvändiga , bli permanentainslag i vårt klimat på den svenska arbetsmarknaden. HerrÅsling inflikade i sitt senaste inlägg med den finuriiga debatteknik som hanhar-jag tycker inte atl den passar riktigt här i kammaren - en fråga: Vill intesocialdemokratin skapa ny sysselsättning? Frågan hängde i luften. Jag tyckteden var för primitiv för all jag skulle förbruka de falliga minuter jag hartill förfogande genom att svara på den. Mankan fråga sig hur dagens debatt skulle ha varit om en socialdemokratiskregering skulle ha gjort sig skyldig lill den långa rad av missgrepp somresulterat i den negativa redovisning somjag inledde mitt inlägg med. Jag äralldeles övertygad om att i elt sådant fall den borgeriiga oppositionen,bestående av såväl partiledare och riksdagsmän som olika slag av språkrör,skulle ha varit fylld av indignation. En våldsam kritik skulle vi ha fåttuppleva . Vi har från vår sida velat begränsa kritiken till vad som ärabsolut nödvändigt. Jag erkänner vår underiägsenhei i propagandaresurserna, mendet är en orättvisa som vi utanför det här huset-och föralldel för dagen äveninne i det - får försöka vänja oss vid. Iförsöken atl försvara del misskötta fögderier talar man om den internationellalågkonjunkturen. Del är felaktigt all göra det, när del gäller fjolåret.Nedgången i internationell konjunkturutveckling hade vi 1974 och 1975, och dåklarade vi oss bra här hemma i . har man i denindustrialiserade väriden haft en tillväxt på 3,5 96, och prognosen för 1978-utanför våra gränser - innebär en tillväxt på 4 96. I vårt land hade vi underfjolåret en tillbakagång på 2,5 96, och vi tvingas - om vi skall tro herrBohmans finansplan -atl finna oss i den nedpressade standarden även . här serien av bortförklaringar av sitt misslyckande på den ekonomiskapolitikens område talar man gärna om del höga lönelägel. Del har varit inslagockså i dagens deball av den innebörden. felaktig.Del löneläge vi har är ett resultat av den fria arbetsmarknadens friaförhandlingar. Om jämförelsen är till de svenska företagens nackdel under 1975och 1976 så är den lill svenska företagens fördel på1970-talet. Utvecklingen för dagen på lönesidan kan inte betraktas sominternationellt oroande. Man glömmer dessutom bort de speciella fördelar somsvensk industri har vid en relativ Jämförelse med omvärlden -bl. a. i denliberala företagsbeskattning som vi tillämpar och i del förhållandevis lågaenergipris som vi ännu så länge har i det här landet. Viskulle inte ha sålt mer järn, mer stål, mer malm, mer tekovaror eller mer massaom vi skulle ha uteslutit lönehöjningarna . Jag tror attherr Åsling ger mig rätt i deUa. Om vi slaviskt skulle ha följt utvecklingen iVästtyskland, eller hade situationen på dessa ansträngdaområden inte varit annoriunda. låter man de här besväriigaområdena bli representativa för hela del svenska näringslivet. Dess bättre ärde inle det. Men ser man sig omkring i den svenska företagsamheten på övrigaavsnitt av näringslivet får man inle intrycket all det är löneutvecklingen iSverige som håller på all göra det besväriigl för de svenska förelagen. HerrBohman nämnde i ell inlägg alt om man jämför löneläge med vårt får mansälta siffran 42 för . Jag utgår från all man då skulle ha siffran 100för . Är det någon som kan erinra sig att man inom de här jämförbarabesväriiga näringsgrenarna - lål mig säga järn- och siålområdei - leversynneriigen lysande i på grund av della dåliga löneläge? I delstörsta engelska stålföretaget har man enorma förluster f n. Det är andra skälsom ligger bakom delta, och jag har tyvärr inte lid atl i sedvanlig ordningberätta om det. Jag tillåter mig bara att göra delta konstaterande. Molbakgrund av alt vi nu har ett underskott på i vårbalans vill jag säga några ord om den valutakostnad på ungefär samma belopp somvi har atl dras med för att importera vår olja, i allt väsentligt frånarabländerna. Inför perspektivet alt vi har atl räkna med troligaprisstegringar och vittgående miljöförstöringar genom oljeimporten är dagenskärnkrafts-och energidebatt absolut omöjlig alt förståndsmässigt begripa.Regeringen har blivit helt handlingsföriamad - del ordet har använts tidigare idebatten, och jag vill understryka detla. På grund av alt centerpariiledaren iden senaste valrörelsen gick ut med en religiös trosvisshet som förmodligen gör honom hell blockerad för argument befinner vi oss i den situation somIngvar beskrev i sitt inlägg. Och det accepterar det moderata partietoch ! Även om man av och lill försöker pipa till, händer delingenting. Det är en väldig kapitalförstöring, månatligen och för framtiden,som äger rum på grund av handlingsföriamningen i denna för svensk industri ochsvenskt näringsliv enormt viktiga fråga. Mycket av nedgången i industriinvesteringarnahärieder sig bl. a. från den saken. säger att det är en hopplös uppgift att försvara dengamla regeringen . Vi har naturiiglvis all förståelse för del. Närdet gäller den ekonomiska utvecklingen vill Jag be atl analyseravad som ligger bakom nedgången i industriproduktionen med 4,5 96. inte göra någon som helst analys av della, med undantag för en polemikmot föregivna yttranden beiräffande löneutvecklingen. Det är ingen här, antarJag, som angivit löneutvecklingen som del avgörande i sammanhanget. Det är dentotala kostnadsutvecklingen här i landet som är avgörande - lönerna är bara enkomponent i den. Kostnadsutvecklingen påverkas av ett antal faktorer. Detär ändå ofrånkomligt atl konstalera all kostnadsutvecklingen här i landetpåverkat vår svenska industris konkurrensförmåga. Del är likaledes ofrånkomligtatl konstalera att denna kostnadsutveckling har sin rot i en bristandeekonomisk-politisk vaksamhet . För den har också del av ansvaret. Moldenna bakgrund av föriusler i marknadsandelar och bristande konkurrensförmågafår man också se nedgången i industriinvesteringarna. Det finns här elt sambandsom är otvetydigt och ofrånkomligt. Jag tror inle atl lar påallvar den kommentar han själv här gjorde, nämligen alt företagen trodde mer påframliden under den gamla regeringens tid. Slutsatsen skulle alltså vara: Underden gamla regeringens lid bemästrade man den internationellakonjunkturutvecklingen på ett säll som inle den nya regeringen gjort. Fullt såmäktig var sannolikt inle den gamla regeringen all den hade någol avgörandeinflytande på den internationella konjunkturutvecklingen, som ändå varitavgörande för utvecklingen här. GunnarSträng talade om atl vi sannolikl inte hade sålt mera stål eller massa om vihaft en annan kostnadsnivå. Men varför undviker alt lala ombearbetade varor, som är ett växande inslag i vår export, och omverkstadsindustrins konkurrensförmåga? De kalkyler vi gjort i finansplanenvisar all bytesbalansen skulle vara 8 miljarder bättre om vi hade haft enkostnadsnivå som var jämförlig med den i vår omvärid. Betvivlar siffran och i så fall på vilka grunder? Det är en central fråga i dettasammanhang. GunnarSträng reagerade mol min debatteknik och ville alltså inte ta upp frågan om denlångsiktiga målsättningen för näringspolitiken och arbetsmarknadspolitiken -400 000 nya jobb och arbele åt alla. Jag beklagar detla men jag vill samtidigtpåpeka att det inte är jag som har fört in den frågan i debatten. GunnarSträngs partiledare och partivänner har talat om detta, och detär kanske från den synpunkten förklariigt omjag vill ha ett klariäggande av varsocialdemokratin slår i den frågan. Socialdemokratins kritik mot framför alltcenterpartiet kan ju komma att tolkas så atl man ifrågasätter de långsiktigasysselsältningspolitiska målen. Onsdagenden 1 febmari 1978 Nej, , det är ingalunda så att del i själva verket ärriktigt bra ställt med statsfinanserna. Det finns tvärtom betydande problem,och de redovisas också klart och uppriktigt i budgetförslaget och i de olikakommentarer som vi har gjort om del. Del finns ingenting av blå dunsler i denredovisningen - den präglas av stramhet. Detfinns ändå skäl alt inle bara redovisa budgeten på ell traditionellt säll medinkomster av skatter och avgifter och annat och utgifter på ett antalhuvudtitlar utan atl också redovisa socialförsäkringssektorn och få en bild avhela den konsoliderade sektorn och av det finansiella sparandel i nationen. Vigörocksåden redovisningen, och vi följerdärmed de rekommendationer somexempelvis och Valutafonden har gjort. Vi gör alltså en redovisning av detslag som sker i andra länder, och därigenom får man en klarare och mernyanserad bild av den offentliga ekonomin. Men också den bilden inger bekymmer,och det säger vi också klart ul. Budgetunderskottetsäger alltså inte att allt är bra ställt. Men Jag menar atl budgetunderskottetär försvariigl och acceptabelt i det konjunkturiäge som vi nu befinner oss i.Ett mindre budgetunderskott skulle varit möjligl alt uppnå, men då hade vi fåttha lägre ambitioner närdet gäller sysselsättningen och den sociala tryggheten.Arbetet är inriktat på alt nå mer balanserade statsfinanser, och på fleraställen i budgetförslaget sägs också atl det finns behov av en statsfinansiellrestriktivitet och all behov därav också torde finnas . Skullejag låna pengar, skulle jag kanske inte heller göra del på villaområden utanpå vad näringslivet och samhällsekonomin ger oss och på att förbättrakonkurrenskraften i det svenska näringslivet. I budgetförslaget och i denekonomiska politiken ligger också en rad åtgärder just för atl förbättrakonkurrenskraften i svenskt näringsliv. I det socialdemokratiska förslagetligger en rad konkreta förslag som skulle riskera all minska konkurrenskraftenoch äventyra sysselsättningen. Tillsist vill jag notera att budgetunderskottet enligl del socialdemokratiskaalternativet inte skulle bli väsentligt annorlunda än enligt vårt alternativ.Visserligen försöker man ge intryck av atl man har uppnått ett bättre resultat,men granskar vi närmare de olika förslagen finner vi att det är ingen nämnvärdskillnad mellan de båda alternativen. Vi nödgas alltså för det kommandebudgetåret atl arbeta med en budget som har väsentligt större utgifter äninkomster, vilket av de två alternativen vi än skulle välja. Skillnaden är denatl om vi följde det socialdemokratiska receptet så skulle vi ta väsentligtstörre risker för sysselsättningen under del kommande året. () kortgenmäle: Mitt svar till är atl lidsnöden av kända skäl är sådan attjag inle kan stå här och presentera analyser, även om det skulle tilltala migmyckel - det vet var och en som haft möjligheter all följa mitt arbete ikammaren . Jag får nöja mig med alt servera slutsatserna avanalyserna. Jag kan tala om för atl den på allastrategiska ekonomiska avsnitt nedåtgående trend som Jag redovisade är ettresultat av den politik regeringen fört . Naturiiglvis är denrekordstora infiationen med vad den inneburit för den renl interna köpkraftenen av orsakerna i delta. Såmäktig var inle regeringen, säger , alt den kunde påverka deninternationella konjukluren. Del kan Jag väl hålla med honom om. Men jag harjutalat om för honom atl den internationella lågkonjunkturen hade vi närsocialdemokratin med stor framgång svarade för regerandet här i landet och dålyckades särskilja oss från den internationella lågkonjunkturen. och1978 har vi inte haft någon internationell lågkonjunktur, om vi skall tro på desiffror som ni redovisar i er egen finansplan. Men skiljer vi ut oss med enbottenkänning på varje strategisk ekonomisk sektor. Det är del som är deluppseendeväckande. Tillherr Mundebo vill jag säga att det budgetunderskott han serverat enligl minmening icke är försvariigl; Vi har redovisat ell alternativ som innebär ett 6miljarder kronor lägre underskott. Naturligtvis skulle man kunna önska ell merradikalt ingripande, men vårt förslag innebär en klar anvisning om en förändradfärdriktning. Sedan får man fortsätta på den vägen för att kommafram lill en veUig finanspolitik. Omjag har någon halvminut kvar vill Jag fortsätta där jag slutade mitt förstaanförande, nämligen med frågan om energiförsörjningen. Vi använder storadelar av den importerade oljan för alt värma upp våra bostäder. Del råder välinget tvivel om alt den oljan kan ersättas med elenergi. De 16 miljarder kronorvi betalar för oljeimporten kan bringas ned avsevärt, lill båtnad förbytesbalansen och för atl komma till rätta med den bedrövliga utlandsupplåningsom vi håller på med, om man får ett starkare inslag av egna försörjningskällornär det gäller energiproduktionen. Vi skulle därigenom dessutom komma dithän -jag är alldeles övertygad om det - att ett fullföljande av del energiprogramsom antogs av en så stor majoritet i denna riksdag 1975 skulle bli en impulslill atl förbättra den så genant låga investeringsaktiviteten i svenskindustri. () kongenmäle: hade oförsiktigheten att nämna mig vid namn och uppkallademig därför till replik. Jagförslår all på något sätt rides av maran när han hör talas om de400 000 nya jobben. Jag misstänker nämligen att det var han som hittade på detdär. Liksom har sin kvarnslen om all avskaffa kärnkraften till1985, har sin kvarnslen om de 400 000 nya jobben. I braskandeannonser, affischer och valtal kunde vi se och höra att det skulle bli 400 000nya jobb bara fick regeringsmakten. Men ni hade inga medel föratt talaom hur det skulle gå lill, utan del var bara en allmän beräkning. Och så blevdet inga 400 000 nya jobb, varav 270 000 i industrin, ulan antalet industrijobbhar i stället minskat med 70 000. Därför står med sin kvarnsten ochhar inga medel. Han står mot oss som säger: Ja, vi vill jobb åt alla -och viföreslår medel. Men vi preciserar inga siffror som kan tolkas som Onsdagenden 1 febmari 1978 löften.Man vet nämligen inle hur det kan gå i en föränderiig värld och vi vill vararaka och hederiiga mot medborgarna. Däri ligger skillnaden. Vårtalternativa budgetförslag innebär att produktionen och investeringarna ökar,vilket skapar många nya jobb. Men vi nämner inga siffror, därför alt det gårinte atl göra några preciseringar. Däremot redovisar vi medlen, och sedan flrverkligheten ge siffrorna. Ni producerar vackra siffror som inle svarar motverkligheten och inte ger de arbetslösa någol. Det är skillnaden. NärJag nu ändå har uppkallats lill replik vill jag passa på atl ställa två frågorlill , som ju ändå är landets industriminister: Stöder herr industriministernfortfarande herr statsministern och herr jordbruksministern i deras krav på allskrota den svenska kärnkraftsinduslrin? I industridepartementet dväljesju även herr energiministern, eftersom ni sitter i rum bredvid varandra. Ge migbesked om flr pengar för att fortsätta färdigställandet av Forsmark3! Det skall en industriminister verkligen kunna ge besked om. När säger atl den förra regeringen lyckades särskiljaSverige från omväriden när del gäller konsekvenserna av konjunkturutvecklingen,så är del någol karakteristiskt för vad också vi har lyckats med, eftersom vihar hållit sysselsättningen uppe på en för västväriden unik nivå. Det vetGunnar Sträng mycket väl. Han vet också vilka påfrestningar del har skapat påvår ekonomi och vilka konsekvenser det flr induslripoliliskl ocharbetsmarknadspoliliskt. Men kom inle, , och förneka del faktumatt vi med arbelsmarknadspolitiska och industripolitiska insalser har lyckatshålla sysselsättningen uppe. GunnarSträng säger någonting myckel förbluffande, atl del f n. inte finns någoninternationell lågkonjunktur. Det är ett yttrande som i och för sig inle tarvarnågon ytieriigare kommentar eftersom del är orimligt. Om man ser lill desvenska företagens problem på marknaderna och till den internationellautvecklingen, så lyder alla tecken på ett signifikant sätt på en lågkonjunkturav myckel genomgripande och svårartad karaktär, den svåraste underefterkrigstiden. Den diskussionen är alltså ganska meningslös. TillOlof , som glädjande nog log till orda i den här debatten, vill jag sägaall Jag inle upplever del som en kvarnslen atl ha elt långsiktigt mål förnäringspolitiken och arbetsmarknadspolitiken. Det är anmärkningsvärt avoppositionsledaren, som ju ändå har tillfört svensk deball mycket avprincipiellt intresse och visioner, alt förneka att man också skall kunna haett mera långsiktigt mål för näringspolitiken. Omdel skall vara meningsfullt mot bakgrund av del planeringssystem som den gamlaregeringen initierade med länsramar och sysselsätlningstal, skulle det irimlighetens namn kunna konkretiseras i en summa av de planer som man arbetarfram i länsplaneringen. Del är genant atl oppositionsledaren förnekar dennaenkla konsekvens av del poliliska planeringssystem för vilket dengamla regeringen egentligen har ansvaret. Dessutom, , när IngemundBengtsson såsom arbetsmarknadsminister skrev sina direktiv tillsysselsätlningsutredningen angavs 380 000 å 400 000 nya jobb som det målsysselsätlningsutredningen skulle ha för sill arbete. Låtoss konstalera att det är anmärkningsvärt att socialdemokratin ochoppositionsledaren lägger ned så mycken möda på att förklara atl man inte villha en konkretisering av det övergripande mål - arbete ål alla - som man ändåhar vunnit politisk enighet om. Även må förstå all min fråga frånden synpunkten är berättigad. Närdel gäller frågorna om energipolitiken vill jag påpeka att energiministernkommer alt ta till orda här . Del kan vara lämpligt att ta diskussionenbeiräffande då. FörAsea-Alom och kärnkraftsinduslrin gäller de industripolitiska målsättningarsom gäller för annan verkstadsindustri här i landet, dvs. om man inte harmarknad för sin produktion flr man lov atl anpassa sig därefter. Del ärinnebörden i milt yttrande. Min uppfattning är alltjämt att de principer somgäller för industrin i övrigt måste gälla även för denna speciella del av vårverkstadsindustri. ord lill om budgetunderskottet. Det har sagts atl regeringensförslag skulle vara icke försvariigl men det socialdemokratiska alternativetförsvariigl. Numenade alt del socialdemokratiska alternativet skulle vara 6miljarder kronor lägre än regeringens. Enligt den socialdemokratiskapartiordföranden för några limmar sedan skulle alternativet vara 5 miljarderkronor lägre. Själv anser jag att skillnaden för det kommande budgetåret rörsig om ungefär I miljard kronor. Då bygger jag på gällande skatteregler.Eftersom torde vara tämligen väl bevandrad i de lagarna, kan hannog inte komma lill ett särskilt annoriunda resultat. Jag har svårt all se atl gränsen mellan försvarligtoch icke försvariigl i en budget på går vid enenda miljard. Problemet med alternativet ligger nog inte i att skillnaden är Imiljard eller ens , utan del ligger i de effekter pånäringslivets konkurrenskraft och på sysselsättningen som de alternativaförslagen kan få. Enligt min bedömning skulle det innebära betydande risker förkonkurrenskraft och sysselsättning atl följa alternativet. () kortgenmäle: Tårarna rinner utmed mina kinder när jag hör herr induslriminislernsäga alt jag kan anföra synpunkter av principiellt intresse i den svenskadebatten. Menav mera praktiskt intresse ärju huruvida slår fast vid sittvallöfte atl skaffa 400 000 nya jobb lill 1980. Så började ni. säger herrÅsling: Får man inte ha en långsiktig målsättning i politiken? Jo, visst fårman det. Men här var del fråga om en sifferprecisering inom en begränsad tidsperiod,och del slår icke alls någon sifferbeslämning i direktiven lill sysselsätlningsutredningen- del har redan förre arbetsmarknadsministern påpekat för . Delär tredje gången som ställs inför frågan: Slår ni fast vid ertvallöfte om de 400 000 nya jobben till 1980?