prot · G109127 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag tycker det var ett mycket bra och riktigt inlägg, som bidrog till altytterligare avslöja den inställning som ekonomiministern i själva verket intartill dessa frågor. Nuupprepar ekonomiministern att skattebetalarna inte alls drabbades av vad somhände. Han tror fortfarande att de vinster som obestridligen gjordes av vissakapitalstarka grupper och företag i del svenska samhället betalas av ingen. Meni själva verket måste ju de vinsterna liksom alla vinster i samhället betalasav några grupper. De kommer inte från himlen, , inte ens i denborgerliga nationalekonomin. Sedansäger att han allmänt tycker illa om att del ställs nya frågor i eninterpellationsdebalt. Han menar att detta är ett oskick. Enligt min mening kandet mycket väl få förekomma. Syftet med en interpellationsdebalt är ju attklargöra regeringens ståndpunkt, och för att uppnå det är det frän allmänsynpunkt angeläget att fä full klarhet om innebörden i de uttalanden som finnsi ett interpellationssvar. Jag tror alltså inte att man, som , kan avvisa nya frågor som något slags oskick i debatten. HerrBohman säger att han redan har svarat på de tre frågor jag har ställt.Tolkningen av vad han sade som svar pä frågorna visar ytterligare vilkeninställning regeringen har till dessa spörsmål och den utveckling som harvarit. Minförsta fråga gällde varför var så obenägen att medge all vissagjorde vinster som andra måste betala genom det stora förväntningsstyrdavalutautflödet . Ekonomiministern vill över huvud taget icke medgeall några grupper gjorde vinster som måste betalas av andra i det svenskasamhället. En sådan inställning kan jag inte karakterisera på annat sätt än somett försök all försvara valutaspekulationen och spekulanternas åtgärder. Isjälva verket gick denna inställning som en röd tråd genom ekonomiministernsinlägg, då han gjorde den oerhört fåniga jämförelsen med vad jag skulle göra ompriserna steg på kaffet, eller vilken vara han nu avsåg. Den jämförelsen har juinte ett dugg med saken att göra. Vad har sagt här i debatten kanicke tolkas på annat sätt än som ett försvar för valutaspekulationen ochvalutaspekulanternas vinster. Denandra frågan jag ställde var om ekonomiministern är anhängare av eller motståndare till en ökad samhällskontroll över allmänhetens och företagens ullandslransaktioner. Den frågan har besvarat bara med en allmän formulering som gick ut på ungefär följande: Som vill ha det i samhället, så går det naturligtvis att ingripa mot valutaspekulation. Ekonomiministern hänvisade därvid till att jag är 20 anhängare av planhushållning och ville ge intryckav att det är bara i en genomfördplanhushållning som det är möjligt att göra mera mot valulaspe-kulanter ochandra dylika element. Det finns naturiigtvis en kärna av sanning i , därför att i en planhushållning är det möjligt att ingripa på ellhelt annat sätt, men jag vill förneka alt det skulle vara totalt omöjligt altockså under nuvarande förhållanden göra mera för att komma lill rätta medvalutaspekulation och med utnyttjande av möjligheterna till valutavinster-frågor som ekonomiministern själv har berört i direktiven till den tillsattautredningen. Detgår alltså inte att schasa bort de här frågeställningarna som jag har fört frambara med en hänvisning till min allmänna samhällssyn, även om jag naturiigtvistar det som sade i repliken som en komplimang. Beträffandemin tredje fråga, som gällde vilka övriga åtgärder som regeringen förberederför att motverka och stoppa valutaflykl, hänvisar endast till dentillsatta utredningen. Jag vill bara göra den korta kommentaren att om herrBohman skulle vara intresserad av vpk:s synpunkter pä de här frågorna och vilkamöjligheter vi menar att man borde använda sig av för att redan under nuvarandeförhållanden ingripa härdare mot valutaflykl och valutaspekulation, så har viingenting emot att utser en ledamot också frän värt parti tilldenna utredning. Vi är nämligen icke representerde där. Det är naturiigvis inle jag som skall tala om för kammaren hur manskall tillämpa interpellationsinstitutet. Del skall jag gärna medge. Jagställer mig bara fundersam inför vad det är för mening med att i eninterpellation ställa ett antal konkreta frågor för att sedan, när man har fåttsvar pä dem, i debatten ställa ytterligare frågor. Interpellationsinstitutetsyftar ju också till att på förhand göra det möjligt för andra intresseradeledamöter alt komma in i debatten, och när det gäller helt nya frågor får deinte tillfälle till detta. Men jag skall, som sagt, gärna erkänna att det inteär min sak att ha synpunkter pä uppläggningen av kammarens arbete. tyckte att det var en "fånig" jämförelse, när jag frågadeherr om inte han i ett läge då han väntar prishöjningar vidtar vissadispositioner för att inte få betala alltför mycket för sina egna inköp. Och omherr hamnar i en sådan situation och gör en vinst på detta, är detdå skattebetalarna som betalar den vinsten? Jagmenar alt det är en tillspetsad jämförelse men att den är fullt tilläten. All kalladen för fånig tycker jag däremot är besynnerligt. Sedanupprepar all vinsterna är kapitalismens signatur.Några gör stora vinster på det fatliga folkets bekostnad, påslår han. Delta ärrent ut sagt nonsens. De företag som gör dessa dispositioner vidtar dem för allinte förorsakas förluster i samband med en väntad valutanedskrivning. De somföriorar pä alt en exportör, som sålt i svenska kronor, tidigareläggerhemtagningen av valuta är den utländske importören. Den som föriorar pä att ensvensk importör tidigarelägger sin betalning i svenska Nr är den utländske exportören. Fredaeen den '" sammanhanget kan man möjligen tala om förluster. 21 anril 1978 '"' " " skattebetalare står för dessa. De pengar som finns i clearingfonden- jag använder fortfarande detta begrepp - valutareserven Om åtgärder mot rnotsvaras av uteblivna förluster och vinster för folkhushållet i övrigt, vilkavalutaspekulationer ''""" folkhushållet skatteinkomster,möjliggör tidigare investeringar, prissänkningar och en mängd annat, som allaskattebetalare har nytta av. Om försöker räkna in det ikalkylen, tror jag att han kommer fram till andra resultat än de han härredovisat. Anledningenlill att jag talar om en statisk artikel är alt författarna till den aktuellaartikeln inte brytt sig om att göra sådana analyser, vilket de om de ärekonomer borde ha kostat pä sig att göra. Sedanhoppar upp som gubben i lådan till hjälp för i vårdebatt. Vi vet ju all har varit emot devalveringarna hela tiden.Herr har opponerat sig mot de åtgärder som vi vidtagit. haropponerat sig mot all vi har lämnat valutaormen, men debatten om huruvidaSverige skulle devalvera eller inte eller huruvida skulle lämnavalutaormen eller inle hör inte hemma i denna diskussion utan i andrasammanhang. Vi får fortsätta att föra den där, och jag är mycket intresserad avdet - for skall väl ändå ekonomen komma på bättre tankaroch kosta på sig att erkänna att det var en riktig åtgärd som vi vidtog. Jagskall emellertid ge ett erkännande. Del är smärtsamt alt genomföra ensådan här operation. Det är ingen lustig situation att landets ekonomi harmisskötts så att man tvingas justera kronan för att få balans i ekonomin. Delär inget som man längtar efter. Men man längtar inle heller efter att opererablindtarmen, , eller efter andra operationer som är nödvändiga föratt återvinna hälsan. Vi får ta på oss sådana smärtor och lidanden somuppkommer då man genomgår en operation för att på del sättetskapa sundhet och möjliggöra ett tillfrisknande . När jag talar omkonsekvenserna för samhällsekonomin av operationen syftar jag självfallet påatt operationen var nödvändig för att återge ekonomi den hälsa som vialla - inkl. , hoppas jag - är intresserade av att vårt samhälleskall ha. Alternativet - om vi inte vidtagit åtgärderna i fråga - skulle halett till att vi skulle ha i runt tal högre kostnader i , ochdå skulle situationen verkligen vara katastrofal. Jag bara längtar efter dendag då öppet vågar tala om att denna operation varnödvändig, angelägen och lill gagn för löntagare, pensionärer och hela svenskafolket. Det är alldeles riktigt, , att debatten om devalveringaroch valutaorm inte skall föras . Det gjorde jag inte heller. Jag vill barapeka på vad jag tycker var antingen väl demagogiskt eller väl slarvigt avekonomiministern, nämligen att försöka blanda bort korten i en debatt om vadsom hände - vilka som dä tjänade pengar på allde med nästan 100 procents säkerhet kunde räkna med alt kronan skulledevalveras - genom att i den debatten tala om en devalvering som en såytteriigl lönsam affär. säger i sitt interpellationssvar att mankan fråga sig om man i ett samhällsekonomiskt perspektiv kan tala om föriusteröver huvud taget. Det var bara det påpekandet jag ville göra. Sedanmå det föriåtas mig, kanske också andra, att man inte begriper att pä folkets lidanden när han talarom all den välsignelse som hansekonomiska politik kommer att medföra. Näroch hur vi skall kunna avgöra huruvida den Bohmanska ekonomiska politiken varen framgång eller inte, lämnar jag i denna debatt därhän. Jag vill barakonstatera att det besked som kom frän regeringen , om att ytteriigareåtgärder är nödvändiga för att säkerställa sysselsättning och välfärd och vaddel nu är i vårt land, icke tyder pä all devalveringspolitik ens iherr egen kammare betraktas som en framgång. Mitt inlägg här blir i stort sett av samma innehåll som det jag gjordehäromdagen, då jag i kammaren kunde konstatera att den uppsats som åberopats idebatten är minst sagt bristfällig. Författarna säger att de för egen del slårför uppgifterna i den och menar därmed alt inga andra har ansvaret. Det är gottdet. Som jag då framhöll har riksbanksfullmäktige icke ställt sig bakomuppsatsen, ej heller valutastyrelsen. Uppsatsenär klen som dokumentation och underiig till sitt innehåll. Det finns t. ex. päett ställe en antydan om alt spekulanter och företagare - ordet spekulanteranvänds visseriigen icke men är underförstått - skulle underlåta att investerapå grund av att de gör större vinster pä spekulationer i valutor. Detta är enunderiig uppfattning om hur investeringar går lill i ett land. Företagarnaspelar inte bingo för att se vad de kan vinna mest på -investeringar ellerspekulation i valutor. Det är alltså inle alls överenstäm-mande medverkligheten. Likabefängd är naturiigtvis slutsatsen, som emellertid framförs pä mänga håll, altskattebetalarna skulle betala de vinster som några valutaköpare har gjort viddetta tillfälle. Det vore i så fall naturligtvis lika riktigt att säga altskaltebetalarna drar fördel av de förluster som spekulanter i många sammanhanggör vid sådana här tillfällen. Den slutsatsen drar inle författarna tilluppsatsen. Jagär övertygad om alt många av dem som räknade med en devalvering i 1977också gjorde stora föriuster, därför att devalveringen inte kom vid denlidpunkt och inte fick den omfattning som de kanske hade räknat med. Fråganom vem som har ansvaret för ryktena om devalvering har tidigare behandlats ikammaren ganska utföriigt. Jag vill bara tillägga att de som säger sig havarnat för en devalvering, t. ex. under ekonomiska debatt den 2 junieller i andra sammanhang - kanske rent av utomlands -naturligtvis har bidragittill att sprida psykosen. Efter att så ihärdigt och Nr 127 utföriigt ha talat om devalvering har de alltså sin del av ansvaret.Del går nog Fredagenden '"* " ''"'' 21 aoril 1978 Sedanskulle jag bara vilja tillägga att det vore ganska värdefullt, om man kunde fåfram ytteriigare någon åtgärd som skulle kunna hindra spekulatio- Omåtgärder mot ' ' ' uppgift alt fundera på den saken. Men i stortvalutaspekulationer '' ärdet omöjligt att undvika all förväntningaromkursrörelser uppstår i ett samhälle med något så när fri ekonomi och att dessaförväntningar utnyttjas. Vem som drar vinst av eller gör föriust på grund avdetta är en betydligt mer mödosam uppgift att klara ut än att schematiskt gå såenkelt fram som författarna lill den ifrågavarande artikeln gjorde. Den är ickenågon tillfredsställande dokumentation; jag upprepar del. Jagvill tillägga - och jag vänder mig till - alt det inle bara går attdra ett kritstreck och tala om "den Bohmanska politiken" och dessutfall. för sin politik, liksom också regeringen, på grundval avdet underiag som den föregående regeringen - med som icke minstdelaktig - skapade för de ekonomiska åtgärderna i och den svenskaekonomin. Det är mot den bakgrunden man får se den nuvarande regeringenspolitik i syfte att komma till rätta med de skador som dä hade vållats och isyfte alt få landets ekonomi in på en annan kurs. Delta bör integlömma bort! CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk): Får jag först säga att jag är lika förvånad över inlägghär som jag blev när jag i protokollet läste det inlägg som han gjorde iriksdagens granskningsdeball. är ju inte vilken riksdagsledamotsom helst, utan han är vice ordförande i riksbanksfullmäktige, och han talaralltså även i denna egenskap när han talar om valutafrågorna. Jagtycker att vad en vice ordförande i riksbanksfullmäktige snarare skulle ha gjort borde ha varit alt beklaga att tvingats till marknadsope rationer, som medfört att dess vinst blivit 600-850 milj. kr. mindre än vad den faktiskt skulle ha blivit, om del inte hade ägt rum en omfattande valutaspe kulation . Men kritiserar i stället två tjänstemän i som i en, visseriigen privat, artikel sökt utreda vad som verkligen förekommit . Det fanns ett argument som han anförde men icke upprepade , nämligen alt man inte, eftersom uppgift inle är att få vinst, kan tala om alt egentligen har gjort någon föriust. Jag har, måste jag säga, svårt att förståden argumenteringen. De vinster eller de föriusier som gjordes har ju ingenting att göra med vad som är huvuduppgift i det här fallet. Även om huvuduppgiften inte är att fä en vinst, är det ett faktum - som även medgav i sitt interpellationssvar - all del skedde en omfördelning av vinster och föriuster mellan företag och kommuner å ena sidan och å den andra. DeUa sägs uttryckligen i ekonomiministerns interpellationssvar, och det är en, som jag tycker, realistisk värdering av vad 24 som verkligen förekom . Det är särskilt mot den bakgrunden som jag blivitså förvånad över att i debatter i övrigt sä bestämt vill sökaförneka att några grupper gjorde vinster över huvud taget på devalveringen ochatt andra, främst , i stället gjorde föriusier. Jag vill alltså tafasta pä den satsen i ekonomiministerns interpellationssvar och säga att därhar vi en realistisk värdering av vad som verkligen förekom pä -en värdering som jag tycker är riktig och som ju styrks av den artikel som debägge riksbanksekonomerna har publicerat. Denavgörande frågan är naturiigtvis vad man gör i fortsättningen. Det blir säkerttillfälle alt utveckla delta mera i kammaren när en rad motioner omvalutaregleringen och ett belänkande från finansutskottet kommer upp. Jagmedger att man där måste gå vidare för all få ett ökat samhälleligt inflytandeöver allmänhetens och förelagens ullandslransaktioner. Och jag menar del ärmöjligt all på en rad områden komma fram lill ett sådant ökat inflytande,vilket också medger på något ställe i interpellationssvaret och somäven antyds i direktiven lill den sittande utredningen. Detär alltså dessa punkter man skall ta fasta på. Det är där man måste utvecklakritiken och utveckla de positiva insatserna för att samhället skall få bättreinstrument för att ingripa mot valutaspekulation och valutaflykl. Omåtgärder mot valutaspekula tioner Jag har en känsla av all den här debatten kanske snart bör avbrytas,men jag vill säga några ord lill. Kjell-OlofFeldt påstår att jag försöker blanda bort korten genom det resonemang som jagför genom att påvisa vad det verkligen är fråga om. Jag blundar för att en delmänniskor tjänade väldigt myckel pengar, säger . Men jag säger:Det är inte fråga om det, utan att man undvek föriuster genom att tidigareläggaeller senarelägga vissa betalningar - de människorna undvek förluster. De sominte gjorde detta fick föriuster. Men man kan inte påstå att de som undvekföriuster gjorde det genom att andra, som inte handlade på samma sätt, fickföriuster. Det finns inget samband mellan de två slagen av transaktioner. Detavgörande för mig är att man skall bedöma den här frågan i hela dess vidd. Ochdå påstår jag fortfarande att det är fel all säga alt del var skattebetalarnasom fick betala. Däremotvill jag gärna förtydliga - eftersom jag kanske inte sagt det tidigare, vilketberor på hur ställt frågorna - att om del är fråga om renaspekulationer, där man alltså i rent spekulativt syfte försöker förvärva pengari ett visst ögonblick för att sedan sälja dem, så är det klart att vi har alltintresse av att komma åt detta. Men det är inte klarlagt att sådant förekommit,och jag tror det är mycket svårt att göra det. De här författarna har inteheller försökt klariägga i vad män spekulationer och skentransaktioner avdetta slag förekommit. Dettaär något som den sittande valutautredningen får studera för att försöka kommaåt det om det kan förekomma. Men vår valutareglering är så hård attmöjligheterna alt hålla på med spekulationer av del slag som vi här antyder,såvitt jag förslår, är utomordentligt begränsade. Nr 127 kommer måste det, såvitt jag kan bedöma, vara fråga om rena lagbrott.Men Fredagenden P punkten behövs ytterligare klariägganden. 21 aoril 1978 " '''' förvånande är att den här debatten förs med sådan intensitetbeträffande vad som hände . Varför är man inte lika Om åtmrder motintresserad, , att diskutera vad som hände ?valutaspekulationer "" " tredjedel av den svenskavalutareserven ut under augustiseptember. Vi hade en mindre valutareserv iaugusti 1976 än vi hade . Motsvarande företeelser måste haförekommit . Vad gjorde då den sittande regeringen ochriksbanksfullmäktiges socialdemokratiska majoritet för all komma med deingripanden som - tydligen - anser alt man skall göra?Kjell-Olof har inte sagt det explicit, men så myckel mer talatom det. Det vore intressant all vela detta - samma företeelser förekom dä som1977. Sedanärdet klart, , att vi inte med 100-procentig säkerhet kan sägaalt den politik som vi fört kommer alt lyckas , men vi vet att den framtill nu har fått avsedd verkan. Och vad vi vet är att, om vi inte hade vidtagitde åtgärder som både och i varje fallindirekt kritiserade, hade ekonomiska läge varit katastrofall.Del är också mot den bakgrunden man skall bedöma de frågor som tagits upp här . KJELL-OLOFFELDT (s): Ekonomiministern önskar att debatten kunde avbrytas. kan det ickeske i riksdag, så jag tillåter mig att fortsätta. Jagfortsätter debatten egentligen för att säga till att visst kan mansäga att det är mindre allvariigt om man vidtar dispositioner för att undgåföriuster än om man vidtar dispositioner för att göra sig en direkt vinst. Menskillnaden är verkligen hårfin, och från de synpunkter som jag finner anledningatt diskutera den här frågan existerar den inte. Låtmig ändå acceptera utgångspunkt, när han påslår attdispositionerna gjordes i stort sett bara för att undgå förluster. Stämmer det?Enligt vad C.-H. berättade hårde både riksbankstjänstemännen tycktsig kunna konstalera all det skedde onormala inköp för ca 200milj. av s. k. resevaluta. Vi vet alla som sitter här att människornasprang omkring mellan bankerna och köpte resevaluta, somde sade. Och enligt vår lagstiftning betalade bankerna ut . per person.Dessa valutainköp gjorde man naturiigtvis inte för all undgå föriusier utan föralt tjäna pengar. Om det rörde sig om 200 miljoner så tjänade man 20 miljoner.Det är möjligt att det är så små belopp atl det i ekonomiministernsmiljardvärid inte är intressant, men jag vill påstå att det faktiskt var frågaom en ren och skär spekulation i syfte att tjäna pengar. Och de pengarnaåterspeglas i en motsvarande utebliven vinst för . Detta att man inte tar hemsina fordringar utomlands har inte till syfte att man skall undgå enföriust, utan man handlar så i den uppenbara avsikten att se till au när man tar hemdem så är de mera värda i svenska kronor än de 26 pengar man lånade ut. Del kan jag inle heller se som ett försök attundgå Nog om detta. Närherr kallar sig själv till ekonomiministerns hjälp -jag vill dockicke likna vid gubben i lådan, han passar liksom inte in i ensådan förpackning - blir jag liksom C.-H. förvånad, därför att omriksbanksfullmäktige anser atl denna undersökning av vad som hände sommaren1977 är så utomordentligt bristfällig, om man här i talarstol gängpä gång vill underkänna resultaten, tycker jag all det börjar bli enanständighetsfråga för atl göra en ordentlig undersökning. Om nianser att de här båda ekonomerna inte på ett rikligt sätt har analyseratverkligheten, att deras slutsatser är felaktiga och att de har felaktigtmaterial, då tycker jag atl det har gått så långt i diskussionen om vad somhände före augustidevalveringen 1977 alt det som sagt är en anständighetsfrågaför riksbanksfullmäktige att se lill att en undersökning blir gjord och att mansakligt och objektivt prövar den analys och den utredning som har publicerats iEkonomisk Debatt. Vi kan, herr talman, inte hålla på på det här viset: detpubliceras seriösa undersökningar som sedan ekonomiministern och viceordföranden i riksbanksfullmäktige utan egen analys bara står och underkänner.Vi måste få ett underiag för alt kunna avgöra hur det verkligen förhåller sig. GöstaBohman är förvånad över att vi är intresserade av vad som hände 1977 men inte1976. Låt mig då lägga till: Undersök också vad som hände ! Det voreutomordentligt intressant alt göra det på den grunden alt man kunde se efter omdet var några skillnader i dispositionerna jämfört med sommaren1977. Det var dock en viss skillnad i slutresultatet av dispositionerna hösten1976 och dispositionerna , eftersom man 1976 inte kunde avslutamed vinster som gjordes på grund av en devalvering av den svenska kronan. Detär alltså min uppmaning till att ta det initiativet iriksbanksfullmäktige att försöker klariägga den här frågan. Jag trornämligen atl debatten kommer att fortsätta ett tag till på de grunder som jaghar nämnt. Slutligentill : Om nu politik är sä framgångsrik - varförmåste den då gång på gång urskuldas med hänvisningar till tidigare regeringarspolitik? Jag vill till säga atl han citerar mig felaktigt. Jag harinte sagt att riksbanksfullmäktige ogillar uppsatsen. Jag har sagt attriksbanksfullmäktige inte står bakom uppsatsen. Den är inte behandlad ifullmäktige ur den synpunkten. Den är anmäld där och föranledde en kortdiskussion en gång, men något övrigt förekom inte, om jag nu skall röja vad somförevarit i - det som andra sä gärna har gjort. Det är alltså enviss skillnad mellan att ogilla och att inte behandla. _ Jag instämmer i herrFeldis önskemål om att man - gärna i samband med den Wickmanska kommitténsarbete - borde ha en ordentlig utredning av hur förväntningar påverkar inflödeoch utflöde i samband med devalveringar; inte bara devalveringen iaugusti utan också devalveringar tidigare, inte minst hösten 1976.Riksbanksfullmäktige har också redan uttalat sig för en sådan analys. Jaghoppas atl den vidtas i lugn och ro. Den skulle kunna ge ett gott material förutredningens arbete. Detär inte så enkelt som gjorde det till att man sätter fingret påen viss dag och sedan säger: har föriorat så och sä mycket ivinst. Så enkelt går del inle lill. bedriver ju inte sinpenningvårdande politik för att få största möjliga vinst vid varje givettillfälle - det vet väl ingen bättre än förre ordföranden i riksbanksfullmäktigeKjell-Olof . Den tanken är, herr talman, med föriov sagt horribel, ochingen har klandrat den kraftigare än i . Såbedrivs inle riksbankspolitiken. Omherr är förvånad över att jag inte godkänner uppsatsen och deangivna siffrorna 600-800 miljoner får han väl bli kvar i sin förvåning. Jag ärminst sagt lika förvånad över att en person som så ofta deltar i den ekonomiskadebatten som okritiskt sväljer uppgifterna och glömmer bort attdet finns både en export- och en importsida i del här sammanhanget.