prot · G10945 · 1977-12-31 00:00:00 — Det är alldeles riktigt som säger att utskottet /76hemställde att skulle göra framställning till regeringen om enproposition grundad på SVUX förslag, en hemställan som bifölls. Detstår också både i betänkandet och i propositionen. Men det är faktiskt på detsättet - och det har väl inte heller kunnat undgå att märka - attförutsättningarna på det ekonomiska planet är annoriunda än för ett parår sedan. Vi måste ta hänsyn till detta, och det är med beklagande som jagnoterar att man inte har kunnat uppfylla de förväntningar som jag tillsammansmed och andra hyste då. Jag har emellertid den förhoppningen attdetta skall rättas till , när de ekonomiska förhållandena blirannoriunda. Sedan noterar jag med tillfredsställelse att IngaLantz erkänner att det finns fördelar med den etappindelning som utskottettillstyrker -en etappindelning som kan medverka till att man bättre utnyttjarde olika utbud som finns. Jag erinrar återigen om det av fastlagdabeslutet om att olika delar av vuxenutbildningen bör stödja och kompletteravarandra. INGA (vpk) kortgenmäle: säger att vi inte har resurser för detta. Det är dengamla vanliga visan här i kammaren. När man föreslår någonting som skullekunna förbättra situationen för vissa kategorier finns det inte resurser - detfattas pengar. Vpk har en helt annan ekonomisk målsättning. Det fick vi beläggför i den ekonomiska debatten . Vi har en annanekonomisk politik, där man utgår frän en samhällsplanering som är total, enplanhushållning där man har möjlighet att prioritera resurser till det som vianser vara nödvändiga områden. Det må gälla vuxenutbildning, studielön, barnomsorgeller bostadsbyggande - jag skulle kunna nämna en hel del förslag. Vihar också i detta sammanhang lagt fram förslag till hur vi vill finansiera dereformer vi har föreslagit. Sedansäger att jag håller med om att etappindelningen kan hafördelar. Ja, jag säger att den har fördelar - men nackdelarna överväger förbåde lärare och de studerande vid den kommunala vuxenutbildningen. Därför gårvi emot etappindelningen. GÖSTAKARLSSON (c) kort genmäle: Det är precis som säger. Det är den gamla vanliga visan. Menvi måste finna i oss de omständigheter som råder. Sedan har vi, det noterar jagockså, olika uppfattningar om vad som är nackdelar och vad som inte är det. Förmin del är jag övertygad om att nackdelarna med det ekonomiska system som IngaLantz pläderar för är större än de nackdelar som följer av det förhållandet attvi måste anpassa stödet till olika delar av samhällsverksamheten efter de förutsättningarvi har. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet fä antecknat att hon inte ägde rätt till ytteriigare replik. Till behandling i samband med propositionen om kommunalvuxenutbildning har hänvisats en motion av bl. a. mig, som väcktes redan underallmänna motionstiden vid /76, alltså . Jagmåste något aktualisera den. Motionenyrkade att hos regeringen skulle begära att arvodestjänster somhuvudlärare och institutionsföreståndare eller - beroende på beslut ianledning av propositionen om skolans inre arbete - motsvarande tjänster skulleinrättas vid de särskilda skolenheterna för vuxenutbildning. Imotionen framhöll vi att först då sådana tjänster inrättats blir tjänsteorganisationenfullt verkningskraftig. Inom ungdomsskolan existerar, som alla vet, sedan längesådana arvodesbefattningar, vilkas reella värde för skolarbetet knappast - ävenom andra tjänstekonstruktioner och tjänstebeteckningar kan tänkas - bestridsav någon. Det finns ingen anledning att behandla en skolform som den kommunalavuxenutbildningen med dess omfattning och samhällsbetydelse i pedagogiskt ochorganisatoriskt avseende annorlunda än ungdomsskolan. Erfarenhetenvisar klart att det i synnerhet vid de särskilda skolenheterna för kommunalvuxenundervisning finns behov av den pedagogiska förstärkning som huvudlärareoch institutionsföreståndare utgör. De särskilda enheterna för kommunalvuxenutbildning har arbetsformer som inte är identiska med , ochderas inre problem är annorlunda. Behovet av ämnespedagogiska förstärkningarär om möjligt ännu större. Det upprepade kravet påhuvudlärare och institutionsföreståndare inom den kommunalavuxenutbildningen, som enligt mitt bedömande otvivelaktigt skulle kunna hakvalitetshöjande effekter på undervisningen, uppmärksammades äntligen avskolöverstyrelsen i dess anslagsäskande för /79. Underhänvisning till nya bestämmelser rörande arvodestjänster i denkommunala högskoleutbildningen säger att motsvarande rätt attfä inräkna tjänstgöring för erhållande av arvodestjänst sominstitutionsföreståndare bör tillkomma lärare som tjänstgör i kommunalvuxenutbildning som är föriagd till skolenhet med grundskola ellergymnasieskola. Dessutom bör enligt arvodestjänster sominstitutionsföreståndare inrättas vid de särskilda skolenheterna för kommunalvuxenutbildning. blev behandlingen av motionen när det gäller frågan ominstitutionsföreståndare utomordentligt lätt. Utskottet konstaterar -jag harinte i och för sig någonting att invända mot det - att i sinanslagsframställning /79 anser att arvodestjänster sominstitutionsföreståndare bör inrättas vid de särskilda enheterna för kommunalvuxenutbildning. Utskottet föreslär att avslå motionen dä"frågan om arvodestjänster till viss del numera är under prövning inomregeringskansliet". Jag utgår ifrån att utbildningsministern i den klokaregeringen i sin prövning följer behjärtade förslag. - Dettaalltså om institutionsföreståndare inom den kommunala vuxenutbildningen. Återstårså huvudlärare vid samma utbildning. Om det har inget kloktförslag. Den föredrar att tiga, liksom utskottet. Huvudlärareär emellertid lika betydelsefulla som institutionsföreståndare. Minförhoppning är nu att utbildningsministern skall vara klokare änskolöverstyrelsen - något som kanske inte är omöjligt. Det är med intresse manavvaktar budgetpropositionen, ty utbildningsministern tänker väl inte skyfflaöver de här frågorna till den av honom åstundade särskildavuxenutbildningsutredningen? I de här frågorna behöver ingenting ytterligareutredas. Jag har inget yrkande. Egentligen finns kanske inte sä mycket att tillägga omutbildningsutskottets betänkande gällande den kommunala vuxenutbildningen. Detär generande att ett utskott skall behöva behandla en proposition med såmagert innehåll som nr 36. Om inte rubriceringen funnes skulle den väl närmastkunna betraktas som en pressrelease med förhandsmeddelande om att regeringentänker lämna förslag på några punkter gällande Komvux . Vadinnehållet skall bli avslöjas dock inte. Propositioneninnehåller egentligen inget som fordrar beslut. Man kan därförfråga sig varför propositionen skrevs. Jag kan bara finna ett skäl. Riksdagenbeställde en proposition pä grundval av SVUX förslag. läggsalltså en proposition - men utan Denverkliga orsaken är väl dels det statsfinansiella läget, dels folkbildningsutredningen.Kanske litet snopet för föredragande statsråd, som väl var en avhuvudmotionärerna i syfte att få SVUX förslag genomfört. Propositionen är ettavskräckande exempel på hur man yrkar på en sak i opposition, men sedan görmotsatsen i regeringsställning. Nuskall Komvux utredas pä nytt. På sä sätt får vi ett nytt reformstopp - kanskefram till 1980, vilket är beklagligt. Förslageni övrigt kan förbigås med tystad - utom ett som innebär direkta försämringarjämfört med nuvarande praxis. På s. 44 sägs att timtalet skall reduceras med 2096 om antalet stadigvarande deltagare minskar från 12 till lägst 8. Detta är enskärpning jämfört med praxis i många länsskolnämnder. är det ofta möjligtatt diskutera om kursen skall få behålla fullt timtal. Vad värre är: Närdeltagarantalet sjunker under 8 bör länsskolnämnderna vara restriktiva i sinbedömning om kursen skall få fortsätta eller ej. Därvid erinras om att destuderande kan slutföra utbildningen vid statens skolor för vuxna i ochHärnösand. Det kommer att innebära att många kurser i mindre och medelstorakommuner inte kan fullföljas. Detta är ett oskick och ett återfall i gammaldagscentraliseringsbyråkrati. Vi har som princip i övrigt i utbildningsväsendetatt studerande som antas till utbildning skall få fullfölja den. Del bör gällaockså för Komvux med större undervisningsgrupper än någon annanutbildningsanordnare på vuxenutbildningens område. får de studerande brytaupp från studiemiljön och eventuellt åka till eller föratt t. ex. göra laborationer i No-ämnen. Förslagetborde kanske inte godtas. I stället skulle departementet ges i uppdrag attgranska länsskolnämndernas praxis och - om nu förslaget har statsfinansiellbetydelse - kostnadsberäkna denna. Somtur är finns dock en del viktiga motioner i anslutning till propositionen. Detär ganska betecknande att två tredjedelar av dem kom . I motionen 1976/77:1152 tar vi upp statsbidragsfrågan. Det ärförståeligt om det statsfinansiella läget nu hindrar insatser gällandestatsbidrag för lokaler och utrustning. Motionärerna har på den punkten pekatpå de resultat SCB redovisat i Levnadsnivåundersökningarna beträffandeutbildning, där det klart visas att stora regionala skillnader förekommer. Inorra glesbygden och i små kommuner är deltagandet i vuxenundervisningenavsevärt lägre än i övriga landet. Det är också i glesbygden och i små kommunersom man har sämsta tillgången på lokaler för vuxenutbildning, som ju givitsrekommendationen att nyttja ungdomsskolans lokaler. Ett statsbidrag kundealltså förbättra situationen och en insats bör göras om inte förr så när denföreslagna utredningen om Komvux är klar. Mera bråttom har den borgerligaregeringen inte att rätta till regionala orättvisor. Närdel gäller den andra punkten motionärerna pekar på är situationen allvarligare.Det gäller särbehandlingen av alfabetiseringsundervisningen, dvs.specialundervisningen av vissa handikappade vuxna. Detta kan inte vara en kostnadsfrågaav nämnvärda mått för staten men däremot en 2 protokoll 1977/78:45 All annan undervisning för vuxna räknas in i skolenhetenspoängunderiag men inte denna alfabetiseringsundervisning. Det finns ändåskolenheter, där denna utbildning kan omfatta mellan 20 och 40 96 av den totalaverksamheten. Trots SÖ:s påpekande redan inför budgetpropositionen i januari1977 så behövs det tydligen ytteriigare för departementet att föreslå enförändring. Det återstår att se om det räcker, men eftersomutbildningsutskottet nöjer sig med detta besked så måste det väl finnas vissaförhandsbesked om innehållet på den här punkten i kommande budgetproposition.Jag har därför inget yrkande, möjligen en uppmaning till budgetmakarna att meddet snaraste utplåna den här "skönhetsfläcken" i den kommunalavuxenutbildningen. HANSNYHAGE (m): tillsattes folkbildningsutredningen med uppgift att bl.a. utreda gränsdragningsfrågor mellan statsbidragsberät-tigadstudiecirkelverksamhet och annan verksamhet inom vuxenutbildningen. Idirektiven anges att utredningen bör undersöka hur i skilda sammanhang givnariktlinjer pä hithörande område har tolkats och till-lämpats i praktiken ochmed utgångspunkt i målen för folkbildningsarbete pröva om de bör förändraseller förtydligas. Att detta i mycket hög grad måste gälla gränsdragningsfrågormellan studieförbundens verksamhet och den kommunala vuxenutbildningen äralldeles självklart och detta framhålls också särskilt i direktiven. Detär helt naturiigt att folkbildningsutredningen, som jag själv tillhör och somnumera tillförts en ledamot med förankring i den kommunala vuxenutbildningen,för att fullgöra sin uppgift måste behandla sådana frågor som dels röromfattningen och innehållet i den av Komvux bedrivna verksamheten, dels ocksågäller deltagarantalet i hithörande kurser. Trotsatt dessa frågor således nu är föremål för utredning och trots att dennautrednings debattpromemoria - helt i enlighet med direktiven - f n. är föremålför vad vi kan kalla ett remissförfarande, så skall likvälfatta beslut i just sådana frågor, vilket jag finner vara någotanmärkningsvärt. Vad är det för mening med att begära in synpunkter från enrad skilda organisationer och intressenter och sedan inte invänta dessasynpunkter förrän beslut skall fattas? SÖ-förslagetom linje- och ämneskonstruktion inom vuxenutbildning har kritiseratshårt just mot bakgrund av det arbete som bedrivs inom folkbildningsutredningen.Sålunda har t. ex. uttalat att den föreslagnaindelningen i etapper innebär att den kommunala vuxenutbildningen kommer ettstort steg närmare studieförbundens arbetsformer. Man varnar t. o. m. för attfältet kan bli helt upprivet. Liknande tongångar hörs fullt naturiigt frånstudieförbunden, och frän folkbildningsutredningen har vi anfört att SÖ:sförslag initierar förändringar som skulle skapa en rad ytterligare problem igränsdragningen mellan studieförbunden och den kommunala vuxenutbild- Även omdepartementschefen ej biträder förslaget om de s. k. O-etapperna, vilket är enklar förbättring, så kvarstår dock mycket av kritiken - i all synnerhet ibeaktande av folkbildningsutredningens arbete. Pämotsvarande sätt som ovan anförts beträffande linje- och ämneskonstruktionenverkar förslaget om en sänkning av deltagarantalet i de av Komvux anordnadekurserna. Även här borde rimligen resultatet av folkbildningsutredningensarbete inväntas innan man fastställer nya bestämmelser. Slutligenföreligger också förslag om en ny utredning med uppgift att se över denkommunala vuxenutbildningen. Eftersom folkbildningsutredningen mednödvändighet måste arbeta med frågor som direkt rör den kommunalavuxenutbildningen, så torde det ofrånkomligen bli på det sättet, att vissafrågor kommer att dubbel utredas. Att tillsätta en utredning för att utreda vaden annan utredning redan utreder förefaller inte höra till det mest angelägnaoch meningsfulla i den här tillvaron. Med fördel bör därför tillsättandet avdenna utredning anstå - i varje fall till dess folkbildningsutredningensslutbetänkande föreligger. Självfallet anser jag att mitt förslag i den motion som jag väckt idetta sammanhang borde bli beslut. I beaktande avutbildningsutskottets enhälliga betänkande avstår jag dock från att ställanågot yrkande. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen 1977/78:105 avLars m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller utbildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 10 mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 105 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen 1976/77:951 avLars m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. dan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller utbildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 10 mom. 4-6röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 951 av m. fl. i motsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen 1976/77:951 avLars m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller utbildningsutskottets hemställan i betänkandet nr 10 mom.11-13 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 951 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. §4 Studiesociala åtgärder inom vuxenutbildningen betänkande 1977/78:11 med anledning av motion omstudiesociala åtgärder inom vuxenutbildningen. Idetta betänkande behandlades den under allmänna motionstiden vid 1976/77 årsriksmöte väckta motionen 1976/77:952 av m. fl. (vpk), varihemställts att skulle anta riktlinjer för vuxenutbildningen, vilkabyggde på följande principer: 1. rätten till en bra ekonomi; studielön infördesfrån , 2. studiesociala åtgärder i form av fria läromedel ochfri kost, förbättrad hälso- och sjukvård för de vuxenstuderande, 3. rätttill en bra barnstugeplats för alla barn. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1976/77:952. INGALANTZ (vpk): Jag skall börja med att citera en artikel från tidningen sombehandlar just de vuxenstuderandes situation: "-Nog visste en att en måste skära ned pä standarden, men inte trodde jag detskulle bli så här dåligt. Fastän man drar in så räcker det knappt. Jag har jufru och barn också, säger . Denkommunala vuxenutbildningen infördes . Den skulle ge chansentill alla dem som bara hade fått gå i skola eller mindre - det gällerännu närmare hälften av den vuxna svenska befolkningen. en av dem som tagit chansen. tog han ledigt från jobbet på pappersfabrikenpå Gruvön och läser nu högstadiekursen pä kommunala vuxenskolan i . Därgår sammanlagt ett 50-tal elever och de flesta är i samma situation - de är i30-årsåldern, de har barn och familj, de har svårt att få ekonomin att gå ihopmed de små studiebidragen. Studiestödetär mellan I 859 och . Det högre beloppet fär den som ärmedlem i arbetslöshetskassan. På detta dras skatt. För de som har det lägrebidraget blir det 1 500 kvar att leva på... - Såfick vi veta att vi skulle förlora halva bidraget för december. Rektorn hade planerat terminen så att den blev för kort. Bi draget mäts i 15-dagarsperioder och det fattades , därför skulle vi inte få något alls. Nästa bidrag får vi inte ! Det här kunde vi inte finna oss i, säger ." Efteren del mellanhavanden fick eleverna besked om att myndigheterna skulle försökaordna så att de fick pengarna. "-Det låter så fint när man ska börja studera, säger . Men jag ärbesviken på att det fungerar så dåligt. Jag ville lära mig mer, nu när jag varmotiverad på ett annat sätt än när jag var pojke. Men jag trodde inte detskulle bli så här. - Jagvisste inte heller att jag skulle klassas som hemmamake av sjuk kassan och förlora min sjukpenning. får jag bara - ingen har möjlighet att vara hemma från skolan på en sådan ersättning. Själv jobbar jag på alla lov när vi inte får några bidrag alls, men det är inte alla vuxenstuderande som har något jobb de kan gå tillbaka tillfälligt till. De har ingenting alls att leva på." Det finns stora hinder att överbrygga för de vuxna som vill studera,både praktiska och ekonomiska. Det största hindret är kanske det ekonomiska.Dels är studiestödet inte tillräckligt stort, dels är äter-betalningsplikienalltför betungande för en vuxenstuderande, som ofta har familj ochförsörjningsplikt. För de allra flesta finns det ingen möj- lighet alt ekonomisktfrigöra sig för studier. Med en måttlig inkomst kan man inte heller lägga undanpengar för att använda vid senare studietillfällen. Delär nödvändigt att studiestödet höjs om det skall bli möjligt att ökarekryteringen till vuxenutbildningen - särskilt om man vill nä de grupper avkortutbildade med svag studiemotivation som är klart underrepresenteradeinom den kommunala vuxenutbildningen. Bara 2 96 inom vuxenutbildningen kommerfrån arbetarklassen. Den sociala snedrekryteringen är stor både inom denkommunala vuxenutbildningen och inom annan högre utbildning. Denstudiesociala politiken måste läggas om. Och det enda sättet att radikalt kommatill rätta med studiefinansieringsproblemet är att införa studielön för allasom studerar - det är ett gammalt välkänt vpk-krav. Införande av studielönskulle pä ett aktivt sätt både bryta den sociala snedrekryteringen till denhögre utbildningen och verka stimulerande för rekryteringen tillvuxenutbildningen. Genom att införa studielön skulle man nå de grupper avungdomar och vuxna som man säger sig helst vilja salsa på, nämligen de som iutbildningshänseende är mest eftersatta i vårt samhälle. Det borde nu vara att frångå ett utbildningssystem, därutbildning fortfarande ses som en förmån för ett av statsmakterna fastställtlitet fätal vuxenstuderande, och i stället göra utbildningen till en rättighetför alla. Med detta yrkar jag bifalltill motionen 952. I socialförsäkringsutskottets betänkande nr 11 har utskottet avstyrktbifall till motionen 952. Den är väckt av vpk och innehåller yrkande om attriksdagen skall anta riktlinjer för vuxenutbildningen som bygger på treprinciper: Rätten till en bra ekonomi. Studiesociala åtgärder i form av fria läromedel ochfri kost samt förbättrad hälso- och sjukvård för de vuxenstuderande. Rätt till en bra barnstugeplats för alla barn. Vidförra vårsession beslöt utskottet skjuta upp behandlingen avmotionen 952 . Medanledning av den av utbildningsutskottet behandlade propositionen 1977/78:36om vuxenutbildning väcktes en ny vpk-motion, nämligen motionen 105.Den motionen innehöll, förutom yrkande om avslag pä propositionen 36, ettyrkande om att ny proposition skulle föreläggas . Denna proposition föreslogsvara baserad på det förslag som avgetts av SVUX och utformad i enlighet medvissa särskilt angivna riktlinjer. Bland dessa riktlinjer återfinns exakt desom också återfanns i den till socialförsäkringsutskottet hänvisade motionen952, dvs. studielön, fria läromedel, fri kost, förbättrad hälso- och sjukvårdför vuxenstuderande samt rätt till en bra barnstugeplats. Utbildningsutskottethar avstyrkt bifall till motionen 105 i sitt betänkande nr 10. Med anledninghärav ansåg sig socialförsäkringsutskottet inte ha anledning att gå in pä enprövning av motionen 952. Jag yrkar bifall till socialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet II. INGALANTZ (vpk): Inte bara i samband med behandlingen av frågan om den kommunalavuxenutbildningen i annat sammanhang utan också vid andratillfällen har det talats mycket vackert om hur viktigt det är att stödja devuxenstuderande, framför allt dem som har kort utbildning bakom sig. Som jagsade i den förra debatten är dessa väldigt många. av den yrkesverksammabefolkningen har bara en sjuårig folkskola bakom sig. Omman skall komma till rätta med de elementära problem som uppstår i samband medsnedrekryteringen och när det gäller att underlätta för de vuxenstuderande attstudera i praktiken och inte bara på papperet genom reformer som inte har någonverkan, då måste man ta itu med en hel rad praktiska frågor, bl. Problem i samband med studiefinansieringen utgörnämligen det största hindret för de vuxna att delta i studier. Enligtmin mening kännetecknas reformeringen av vuxenutbildningen av en mängd vackraord som inte har följts upp med realiteter. De vuxna har inte kunnat dra nyttaav reformen så som avsikten var, eftersom många problem återstår att lösa - bl.a. den studiesociala delen. Skallmänniskor kunna få ekonomiska möjligheter att utnyttja vuxenutbildningen, såmåste det genomföras reformer på det studiesociala området. Där har då vpkkrävt att studiemedel skall utgå till alla studerande som har fyllt 16 är.Detta ger alltså inte bara möjligheter att studera, utan hela systemet blirockså mindre krångligt. Hela studiefinansieringssystemet är svårt attöverblicka, med en mängd olika prognoser och klausuler. Det är också enanledning för att uttala att studielön skall införas för destuderande. Det skulle på elt verkningsfullt sätt bidra till att rekryterajust de människor som man säger sig vilja satsa på inom den kommunalavuxenutbildningen, nämligen de som går på kurs. Jag tror, , att kammaren håller oss räkning för om vi skjuterlitet på denna debatt. Det är väl bekant för att frågan om studielönhar behandlats av socialförsäkringsutskottet under en lång följd av är, senasti våras i utskottets betänkande 1977/78:18. Utskottet avstyrkte då envpk-motion i ämnet med hänvisning till studiestödsutredningens arbete. Dessutomkan äter få diskutera frågan om studielönen, däsocialförsäkringsutskottets betänkande nr 14 behand- las i kammaren.