prot · G10954 · 1977-12-31 00:00:00 — rapporterade del amerikanskajordbruksdepartementet, att så myckel matjord försvinner att denskulle kunna fylla ell godståg av längden arton varv runt jorden. Matjordenförs ut i väridshaven av vindar och floder. I varma regioner upphettas Jordenså starkt sedan den berövats sitt växttäcke, att de mikroorganismer som hållerJorden levande förbränns och öknen tar över. Omvi försöker föreställa oss det samlade resultatet av befolkningsökning, ökandeväridssvält, ojämn fördelning mellan fattiga och rika länder och fortlöpandejordförstöring, är vi kanske alla färdiga alt utropa med : "Köpjord, min son, man har slutat all tillverka den." Detutropet skall självfallet inte uppfattas som en uppmaning lill markspekulation,del är snarare ett intensivt uttryck för övertygelsen, att det tunna skiktet avmatjord är själva grundförutsättningen för mänskligt liv på jorden och att vinu befinner oss i ell läge, då vi med yttersta omsorg och varsamhet måste tavara på denna tillgång. Ävenom det svenska Jordbruket är av ytterst liten betydelse för väridenslivsmedelsförsörjning i stort, måste del vara vår skyldighet att med störstauppmärksamhet iaktta och försöka bedöma den långsiktiga utvecklingen. Denstörsta skillnaden mellan jordbrukspoliliska beslut och del beslutriksdagen kommer att falla ligger just i den Jordbrukspolitiken, m. m. Jordbrukspolitiken,m. ändrade bedömningen av denlångsiktiga utvecklingen. Del är denna skillnad jag i första hand velat belysamed mitt anförande. År1967 ansågs det möjligt och lämpligt att skulle görasig av med en väsentlig del av de resurser vi har för livsmedelsproduktion. beslutar i full enighet att dessa resurser bör bibehiillas. Isitt remissutlåiande har hävdat, att målsättningarna för vårjordbrukspolitik borde kompletteras med ett folkhälsomål. Därmed gersocialstyrelsen sitt stöd lill de synpunkter jag anfört i mitt särskildayttrande i jordbruksutredningen. Vi bör försöka ändra svenska folkels kostvanorför del första i syfte att förbättra folkhälsan och för det andra av hänsyntill livsmedelssiiuationen i världen, som jag har beskrivit. Vetenskapligexpertis har föreslagit åtgärder för att ändra de svenskakostvanorna. påpekar i sitt yttrande, all statsmakterna aldrigtagit politisk ställning till dessa förslag. Jag skall inte här la upp endebatt om hur i hög grad dessa ställningstaganden hör hemma i deljordbrukspoliliska sammanhanget. Men jag är övertygad om all sådanaställningstaganden bör ske . Del är en viktig möjlighet attminska sjukdomar och vårdbehov. Viär alla överens om att ökad upplysning och information är viktiga medel för allfå folk att ändra matvanorna. Det bör naturligtvis inte vara så allprispoliiiken genom livsmedelssubvenlionernas utformning motverkar de mål manvill uppnå med hälsoupplysningen. Därför är det rimligt att vi vid framtidaändringar i subventionerna låter hälsosynpunkterna vara vägledande ochnaturiiglvis också eftersträvar att köpsvaga grupper har råd att få ennäringsriktig kost. Utskottetskriver att det är angelägel med ett samlat grepp på dessa frågor. Del vill jaggärna understryka. Jag hoppas all de överväganden som sägs pågå inomregeringskansliet verkligen skall leda till ett sådant samlat grepp. Jag vill yrka bifall till utskottets hemställan på samtliga punkter,dock med den ändring som senare kommer all föreslås beträffande skrivningen pås. () kortgenmäle: Jag vill börja med att tacka för hans säll alt skildra detsom verkligen hände 1967. Man är inte bortskämd med så korrekta skildringarfrån den dåvarande oppositionens sida på den punkten. Närdel sedan gäller frågan om de olika målen inom ramen för Jordbrukspolitikenmåste jag uttrycka min tillfredsställelse över att har sagt från folkpartiels sida ansluter sig till den uppfattningen all de olikamålen skall vara likvärdiga, dvs. när del gäller förhållandet mellanproducenter, konsumenter och samhälle. Del är om detta vi harstritt, och Jag vill be läsa vår re- servation på s. 43. Vitalar där om hur vi tolkar jordbruksministern och skriver: "Del börframhållas att utskottet därvid tolkat uttalandena i propositionen så alt någontyngdpunklsförskjutning mellan de primära jordbrukspolitiska målen inle äravsedd, ulan att produktionsmål, inkomstmål och effekiiviieismål alltjämtmåste komma att tillmätas i huvudsak lika vikt." Dethär försökte vi vinna gehör för i utskottet, men vi var tvungna att reserveraoss för att få fram den här ståndpunkten. Utskottet ville inte höra talas omdenna likvärdighet, utan man ville ha en skrivning där man markerade allhuvudsyftet skulle vara inkomsimålei och det övriga mera andrahandssyften. Jaghar ställt frågan till Jordbruksministern - han kommer säkeriigen upp här såsmåningom - om vi har tolkat hans proposition fel eller om del ärulskotlsmajoritelen som gjort det. Det här är en myckel avgörande fråga införde diskussioner som skall börja om avtalsförhandlingarna påjordbrukssidan. Står vi fast vid vad som tidigare gällt, nämligen alt det skallvara likvärdiga förhållanden, eller skall jordbrukarna efter dagens beslut haen mer favoriserad ställning när det gäller diskussionen kring dessa ting? Detär helt avgörande. EricEnlund har anslutit sig till den uppfattning som socialdemokraterna reserveratsig för, och jag hoppas all den anslutningen kommer all gälla för folkpartietsvidkommande. Jordbrukspolitiken,m. ERICENLUND (fp) kort genmäle: Jag vill först säga alt inte bara den här reservationen ulan flertaletsocialdemokratiska reservationer innehåller skrivningen att man bygger påutredningens förslag, som var enhälligt, och att man instämmer ijordbruksministerns bedömning i propositionen. Jag tror att den formuleringenåterkommer i nästan samtliga reservationer. När det gäller den här tolkningen menar jag att detinte finns någonting som hindrar alt man tolkar propositionen på del sättet,nämligen alt inkomstmål och konsumentintresset skall Jämställas. Det är delsvar Jag kan ge. Mitt intryck av de socialdemokratiska reservationerna är med ljus och lykta letat efter anledningar till reservationerna, eftersomman i reservationerna ofta har formuleringen: Vi instämmer i jordbruksministernsbedömning i propositionen. Del gäller enligt min uppfattning även den härreservationen. () kortgenmäle: Det är nog tvärtom, att vi Just i formuleringen kring inkomsimålei harletat med ljus och lykta för all kunna tolka in vad vi hoppades var avsiktenmed jordbruksministerns skrivning. Vi var överens om detta i utskottet vid etttillfälle. Vi fick en skrivning - exakt den skrivning vi har reserverat oss förpå basis av att vi var överens om denna likvärdighet. Men den accepterades inleav utskottets majoritet vid slutbehandlingen, utan man ville ha en annanskrivning för att mar- Jordbrukspolitiken,m. kera alt fr. o. m. nuskall inkomsimålei ha en annan dignitet i förhållande till de andra målen. Detär där vi skiljer oss. Det är därför vi har tvingats reservera oss, och del ärdärför jag har sagt att förutsättningarna för oss all kunna förajust den politik vi har varit så ense om är all vi även ifortsättningen kan påräkna ett förlroende hos konsumenterna. Jag är inte ettspår förvånad över att på den punkten har samma inställning somsocialdemokraterna. Jag tror att det helt enkelt är en förutsättning för enframgångsrik jordbrukspolitik att vi inte på det här sättet, som man försökertolka in från utskottets sida i Jordbruksministerns skrivning, säger att fr. o,m, nu skall Jordbrukarna i samband med förhandlingarna favoriseras. Jag är gladatt och jag fortfarande tycks vara överens, och jag emotseromröstningen med tillförsikt. ERICENLUND (fp) kort genmäle: Den polarisering som nämnde i sitt inledningsanförande,nämligen polariseringen mellan konsumentintressen och producenlinlressen, börman lill varje pris undvika. Jag ser inte något hinder att följa utskottetsskrivningar på de här punkterna, därför att syftet med och strävan efter attpolarisera står, såvitt jag förslår, reservanterna i huvudsak för. Att vi isak är eniga vill jag gärna understryka, men kvar står dock att om man nu gärnavill undvika en polarisering bör man kanske också undvika att, somreservanterna har gjort, till varje pris försöka få fram tolkningar som gör detmöjligt att få till stånd polarisering. kommer alltså att följautskotlets hemställan. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat alt haninle ägde rätt till ytteriigare replik. En svensk bonde som varit aktiv kan setillbaka på en lid av väldiga förändringar. Han har fått uppleva hur ny teknikhelt förändrat förutsättningarna för produktionen, hur mekanisering,odlingsteknik, utfodring, avels- och annat förädlingsarbete ökatproduktiviteten i näringen. Han har också upplevt hur böndernas fackliga ochekonomiska föreningsrörelse efter hand stärkt sin ställning. Ocksåjordbrukspolitiken har förändrat inriktning och metoder. Det skulle föra förlångt att här gå in på detaljer som i och för sig skulle vara intressanta, mendet finns några milstolpar som inle kan förbigås. Krisuppgörelsen i början av1930-lalet är en sådan milstolpe. Del var då som bönder och arbetare gemensamttog ett djärvt grepp för all lösa en djupgående ekonomisk kris. Namn som AxelPehrsson-Bramslorp och Per är för evigt knutna lill dennauppgörelse som i myckel utgjorde ett avstamp för den Jordbrukspolitik somdärefter förts. PerEdvin Skölds namn är också knutet lill nästa milstolpe, riksdagsbeslutom den framtida Jordbrukspolitiken, men här kommer även namn som GunnarSträng in i bilden. Del var den bekanta 27-mannakommittén, som tillsattes mittunder brinnande väridskrig, som gav underlaget för beslutet. Den stora nyhetenvar all en inkomstmålsättning för jordbruksbefolkningen utformades och all deprisreglerande åtgärderna knöts samman med rationaliseringen inom näringen.Kring denna grundläggande tanke rådde enighet. Senaredelen av 1940-talel och präglades avefier-krigskonjunkluren och Koreakrisen. Så kom 1960-lalet med de nya strömningarna,den ohämmade tillväxtens filosofi grep tag i de svenska socialdemokraterna.Sverige skulle med sin höga teknologi erövra världen. Vi skulle satsa påindustrin och låta andra syssla med så enkla ting som jordbruk. Våraförutsättningar för alt bedriva jordbruk var på grund av del geografiska lägeldåliga. Vi kunde inte konkurrera. Sockerbetsodlingen skulle läggas ner. Denjordbruksproduktion vi i övrigt behövde för att lill nöds klaralivsmedelsberedskapen skulle bedrivas i stora specialiserade enheter. Detindustrialiserade jordbruket manades fram, och svenska folkel lockades medmiljardvinsler om jordbruksproduktionen kraftigt skars ner. Detvar budskapet, och profeterna var många - ingen nämnd, men ingen glömd. Denya tankarna presenterades , och därmed markerades brytningen intebara med den politik som förts ulan också med näringens utövare och detpolitiska parti som stod dem nära. Socialdemokraterna bekände färg ijordbrukspolitiken. Menvalet gick inle bra för socialdemokraterna. I regeringsförslaget 1967suddades därför konturerna delvis bort, och formuleringarna blev rundare. Därefter har skett en ytterligare anpassning tillverkligheten, den verklighet som bl. a. karakteriseras av sväll ochundernäring bland miljontals människor och som kräver en bättre hushållning mednaturresurserna. Detär mot den här bakgrunden som det regeringsförslag som behandlas skall har gått sedan senast tog ett långsiktigt beslut omjordbrukspolitiken. Det är nu dags att med utgångspunkt i de erfarenheter somvunnits och de bedömningar om framtiden som kan göras dra upp nya riktlinjerför jordbrukspolitiken. I denna proposition markeras vår internationellasolidaritet och strävan all medverka lill en positiv lösning av väridensförsörjningsproblem. Där markeras tron på familjelanibruket som företagsformoch nödvändigheten av att låta jordbruket spela en aktiv roll i våraansträngningar att åstadkomma regional balans. 1ett inledande avsnitt i propositionen har regeringen angett de allmännautgångspunkterna för den framtida jordbrukspolitiken. Där har markerats denviktiga roll som jordbruket spelar i vårt land från en rad olika synpunkter.Det har bl. a. framhållits att jordbruket direkt och indirekt sysselsätter eninte oväsentlig del av arbetskraften. Siffran brukar nämnas isammanhanget. Jordbruket är av särskild betydelse från regional- Jordbrukspolitiken,m. Jordbrukspolitiken, m. m. politisk synpunkt,eftersom det tillsammans med skogsbruket dominerar näringslivet i våraglesbygder. Vikligl är också att jordbruket och livsmedelsindustrin är enstabil sektor i samhällsekonomin, eftersom denna sektor nästan helt är inriktadpå hemmamarknaden och avser primära mänskliga behov. Utöverfunktionen att trygga livsmedelsförsörjningen har alltså jordbruket storbetydelse för vårt land från en rad andra utgångspunkter. Del är klart att detinte är möjligt alt i en kort propositionstext få med alla aspekter. Men jagtror ändå att den objektive läsaren finner en helt annan inställning tilljordbruksnäringen i den proposition som behandlas av än vad sompräglade proposition och riksdagsbeslut. Då ville man så långtmöjligt begränsa jordbruksproduktionen. vill vi aktivt salsa på dennanäring. Många har tydligen inte förstått alt det är just denna ändradeinställning som ligger lill grund när del i propositionen sägs att den markeraren ny syn på jordbrukspolitiken och att det är nya riktlinjer som dragilsupp. Denframtida jordbrukspolitiken bör främja ett rationellt utnyttjande av landelsnaturliga resurser för jordbruksproduktion. Det innefattar inle bara våraåkrar, betesmarker och kreatursstammar utan också det gedigna yrkeskunnande somfinns inom jordbruket. Den åkerareal som utnyttjas kan med dennamålsättning bibehållas i stort sett oförändrad. Ettutnyttjande av våra åkerarealer ger oss nämligen under normala år ett överskottav spannmål på åtminstone 1 miljon lon. Vi har mot den bakgrunden bl. a. kunnatteckna avtal med , och om leveranser av spannmål. Våraöverskott ger oss också möjligheter att låta spannmål ingå som en viktig del avvår biståndsverksamhet. Jag vill poängtera all de köp av svenskt vete ochvetemjöl som SIDA regelbundet gör för användning i biståndsverksamheten alllidhar skett till världsmarknadspris. Denglobala livsmedelssiiuationen är ett av skälen till att vi bör utnyttja våraproduktionsresurser på Jordbruksområdet. I internationella sammanhang har delallt klarare utsagts, att livsmedelsbristen i världen inte kan hävas om inteockså i-länderna utnyttjar sina resurser. Vidsill besök här betecknade också FAO:s generaldirektör det som kortsyntatt vidta åtgärder för att begränsa produktionen på grund av denlageruppbyggnad som skett . Det förhållandel all lagren avspannmål ökat innebär inle att världens livsmedelsproblem lösts ens temporärt.Han sade också alt skillnaden mellan brist och överskott förfarande bestämdesav den enda inle kontrollerbara faktorn, nämligen vädret. Jag skulle viljatillägga att årets skördesilualion i är en god illustration lill dennatidlösa sanning. Blandskälen för att vi bör utnyttja våra produktionsresurser har i regeringsförslagetockså anförts jordbruksnäringens roll från samhällsekonomisk ochregionalpolilisk synpunkt. En omfattande nedläggning av åker skulle få mycketallvarliga konsekvenser för berörda bygder. Vid remissbehandlingen avJordbruksutredningens förslag framfördes från vissa håll denuppfattningen alt jordbrukspolitiken bör inriktas så alt en krympning avåkerarealen kommer till stånd. Jag kan inle hindra någon att ha ensådan uppfattning, men Jag anser mig ha rätt alt kräva besked om varnedläggningen i så fall skall ske och vilka åtgärder som skall vidtas för attbegränsa de negativa effekterna för människorna och berörda bygder. Del finnsockså skäl framhålla att en stor åkerareal ger ökad handlingsfrihet för denhändelse det blir aktuellt att begränsa användningen av handelsgödsel ochytterligare skärpa reglerna i fråga om kemiska bekämpningsmedel. Vihar blivit alltmer medvetna om alt höjningen av vår materiella standard tillstor del kunnat ske lack vare en hänsynslös exploatering av naturresurserna. Vimåste öka ansträngningarna all finna en produktionsteknik som långsiktigtbevarar markens avkastningsförmåga och inte innebär risker för miljön.Ekologisk balans måste vara målet för dessa strävanden. Vi måste också följasjälvklara etiska normer även om vi därmed får ge avkall påeffektivitetskraven. Vibor i ett land där förutsättningarna för jordbruksproduktionen är ganskaskiftande. Vid en internationell jämförelse är dock betingelserna över laggoda. I delar av uppnås skördar, som ligger högt på världslistan.Tekniskt sett står också svenskt Jordbruk mycket högt. Vi bedriver jordbruk medmyckel liten insats av arbetskraft. av befolkningenklarar en produktion, som i stort sett tillgodoser behovet av livsmedel.Produktivitetsutvecklingen har varit myckel hög. Vid prissättningen av produkternahar man utgått ifrån en årlig rationaliseringsvinst på 4,5 96. På andra områdeninom näringslivet får vi vara glada om man över huvud laget kan uppvisaett positivt resultat. Delfaller sig naturiigt alt här anknyta till en viktig grundtanke i regeringsförslaget.Där markeras att jordbrukspolitiken bör ges en sådan inriktning att Jordbruketoch därtill knutna verksamheter kan medverka i en aktiv regionalpolitik. Ensådan medverkan grundläggs genom utformningen av produktionsmålet, som gerjordbruket också i svagare bygder goda framtidsmöjligheter. Men del är främstgenom utformningen av ralionaliseringsstödet som statsmakterna kan knyta anlill regionalpolitiken och ansträngningarna att uppnå regional balans. Iregeringsförslaget framhålls att de statliga insatserna främst bör inriktas påatt främja Jordbrukels utveckling i de bygder och vid de förelag där insatsernakan väntas få störst effekt. Det är lätt att räkna ut att den största effekteninte kan uppnås vid förelag som redan är välutvecklade och rationella. jordbrukspoliliska debatten brukar man Ju tala om tre olika mål förjordbrukspolitiken: produktions-, inkomst- och rationaliseringsmålen. I 1947års beslut saltes inkomstmålet - principen om inkomstlikställighel - i förstarummet. Gårman lill jordbruksulskollels utlåtande återfinner man begreppenproduktionsmål och rationaliseringsmål i rubrikerna till resp. avsnitt. Det somskulle handla om inkomsimålei har rubriken Jordbrukspolitiken, m. m. Jordbrukspolitiken,m. ning för prispoliiiken. I1967 års beslut sköts inkomstmålet i bakgrunden till förmån för övriga mål.Regeringen har ansett det angeläget att nu skjuta inkomsimålei i förgrunden. Mankan då säga alt inkomstmålet återfått den centrala position som del hade i 1947års beslut. Det finns en klar motivering till att så har skett. Vi har sagt ossatt om samhället bestämt sig för att del skall bedrivas jordbruksproduktion idet här landet av en viss omfattning och om beslutar att vi skallutnyttja de naturiiga resurser vi har för Jordbruksproduktion, då är del föross självklart att samhället måste utforma jordbrukspolitiken så, alt de somarbetar i näringen får rimliga villkor. Vi vill ha ell samhälle där allagrupper känner trygghet och där det sker en rättvis fördelning av välståndet.Samhället har genom en aktiv och medveten reformpolitik arbetat för delta. Detär en välfärdspolitik som bygger på solidaritet mellan människorna och somhar, vågar jag säga, en stark förankring hos det svenska folkel. Mot denbakgrunden har vi formulerat inkomstmålet. Vi säger alt det bör vara etthuvudsyfte med jordbrukspolitiken att tillförsäkra dem som är sysselsatta inomjordbruket i alla delar av landet en ekonomisk och social standard som ärlikvärdig med den som jämförbara grupper uppnår. Jagvill gärna understryka vad som sägs i regeringsförslaget om att det också ifortsättningen blir nödvändigt med särskilda låginkomslsatsningar och medsärskilt prisstöd i norra . Del är en förutsättning för att inkomstmåletskall kunna uppnås för så stora grupper jordbrukare som möjligt. Genomjordbrukspolitiken, miljöpolitiken och en rad andra lagstiftningsåtgärderanger statsmakterna de villkor som jordbruksnäringen har att arbeta under.Eftersom jordbruksproduktionen ytterst syftar lill att producera livsmedel, ärdel självklart att konsumentintressena kommer in i bilden vid utformningen avjordbrukspolitiken. Konsumenterna har intresse av att produktionen drivsrationellt, alt produkterna håller hög kvalitet och att försörjningen avlivsmedel är tryggad även om vi skulle drabbas av en avspärrning. Iregeringsförslaget sägs därför att jordbrukspolitiken också bör ha lill målalt tillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång lill livsmedelav hög kvalitet till rimliga priser. Rationaliseringskravetgäller självfallet inte enbart jordbruksproduktionen. Innan produkten nårkonsumenten passerar den industri och handel. Råvaruprisels - ellerproducentprisets - andel i konsumentpriset varierar kraftigt mellan olikaprodukter. För matbröd är den ca 10 96 och i genomsnitt omkring en tredjedel.När man diskuterar jordbrukspolitiken och dess betydelse för konsumenterna, börman därför ha i minne att förädling och distribution tar merparten av varanspris. Tendensen är också att den andelen ökar. Detproduktionsmål som ställs upp i propositionen betyder att vi vid normal skördfår ett överskott på spannmål med minst 1 miljon lon. Därmed får också statenanses ha godtagit all det blir ett sådant överskott. Regeringen anser att dettamotiverar att staten tar ett övergripande ansvar för prissättningen ochöverskotten på spannmål. Statens särskilda ansvar bör främst la sikte på attneutralisera effekten av låga världsmarknadspriser. Det stämmer väl överensmed vår uppfattning att näringen skall skyddas mot låga väridsmarknadsprisermen all den inte heller skall kunna dra särskild fördel av om priserna blirmyckel höga. Jaghar varit inne på den snabba tekniska utvecklingen. Också ifortsättningen måste samhället stödja rationaliseringen i Jordbruket. Någragenomgripande förändringar sker inte i fråga om stödformerna. Inriktningenanpassas dock lill de målsättningar som ställs upp. Eu huvudsyfte med denstatliga rationaliseringspolitiken blir därmed all främja uppbyggandet ochvidmakthållandet av effektiva familjeföretag. Regeringsförslagetinnebär alltså en satsning på familjelanibruket. Det sägs klart ut attrationaliseringen bör ha som utgångspunkt all familjelantbruket skall vara dendominerande företagsformen. Jag vill betona all detta är något hell annat ändel konstaterande som görs i reservationen 1 om alt familjejordbruket under denlid vi kan överblicka kommer alt vara den dominerande företagsformen. Det är Juen markering av att del långsiktiga målet är något annat. Regeringens uttalandeom familjelanibruket görs inte bara därför att vi anser att den företagsiypenpassar mycket bra i vårt land ulan också därför alt familjelantbruken hävdarsig myckel väl om de får arbeta på lika villkor med andra typer av företag. Satsningenpå familjelanibruket kommer också lill uttryck i förslaget angåendedifferentierade slaktdjursavgifter och produktionsavgifler på ägg. Det syftarlill att tillförsäkra den gruppen det marknadsutrymme som efter hand uppkommeroch effektivt begränsa de större animalie-föreiagens utbyggnad. 1vissa remissyttranden, i motioner till och i den allmänna debattenhar begärts all Jordbrukspolitiken skulle innefatta ett folkhälsomål. Jagkänner stor synpati för tanken pä att samhället borde ställa upp ett mål förarbetet med att förbättra människornas hälsa och välbefinnande. Men Jag ansernog att perspektivet på denna uppgift blir alldeles för snävt om målet knytstill jordbrukspolitiken. Visserligen kommer huvuddelen av våra livsmedel frånsvenskt jordbruk, men Jag har en känsla av alt folkhälsa inte barahar med maten att göra. Felaktiga eller olämpliga kostvanor lär nog ocksåmindre bero på brister hos råvarorna än på hanteringen av dem. Vi kan t. ex.med jordbrukspoliliska medel medverka till att få fram bra potatis, men vi kaninte den vägen hindra folk att äta pommes friles, som väl alla är överens om ärmindre lämplig från näringssynpunkt.