prot · G10996 · 1977-12-31 00:00:00 — Del började för elttiotal årsedan med Taiv/an, och har etl 50-tal konservativa u-länderföljt exemplet. Frizonerär sannerligen inte något förebud om en ny och rättvisare världsordning.Däremot är de uttryck för att råvaruexploateringen av de faltiga länderna är påväg att ersättas a v en hänsynslös industriell exploatering till förmån förvästeriändska kapitalintressen. De multinationella förelagens missbruk avvärldshandelns regler och deras sätt atl utnyttja för sina egnasyften är ett hot både mot ulvecklingsansträngningar och motsträvandena till fortsatt frigörelse av handeln. Tyvärr saknas denödvändiga instrumenten fören effektiv internationell kontroll av del privatakapitalel och de multinationella företagens verksamhet. På det området finnselt starkt behov av nya initiativ i och i andra internationellaorganisationer. borde här kunna göra en insats i samverkan med övriganoidiska länder. Frågan om skall kunna förbli elt framgångsrikt industriland medbevarad frihandelstradition är oupplösligt förbunden med slagkraften i vårekonomi. Deändrade konkurrensförutsättningarna har redan kraftigt försvagat den svenskaekonomin. Vi har emellertid unika möjligheter all återvinna vår styrka ochklara 1980-talels påfrestningar, om vi förstår att utnyttja våra resurser, omvi satsar på teknik och forskning och om vi slår vakt om utvecklingsbaraförelag och branscher. Vårtextremt höga beroende av importerad olja är både en ekonomisk belastningoch etl hot mot den framtida energiförsörjningen. Vi har emellertid merän 80 %av kända urantillgångar, och vi förfogar över en inhemskkärnkraftsteknologi som är i toppklass. I avbidan på atl alternativa,förnyelsebara energikällor hinner utvecklas kan kärnkraften lösa en slor del avvåra energiproblem som den kan bidra till en kraftig förbättring avbytesbalansen. Få industriländer har ett lika gynnsamt utgångsläge. Depå sikt besvärligaste problemen i svensk ekonomi är bristen på balans iutrikesaffärerna, det minskade sparandet och industrins svaga investeringsvilja.SparEindet i landet har sjunkit från 25 till 15 96 av vår samladeproduktion och industriinvesteringarna rasar med 15 96 . Vi konsumerarför betydligt mer än vi producerar, och t. v. håller vi nödtorftigt standardenuppe genom att låna pengar i schweiziska, tyska och amerikanska banker. Bristenpå kapital i näringslivet är så mycket allvariigare som svensk industri iovanligt hög grad bygger på avancerad teknik med en slor kapitalinsats bakom varjeanställd. Men även när det gälleralt lösa problemen*med sparandel och kapitalbild- ningen i näringslivet harvi i ett gott utgångsläge. Vi har ansvarskännande arbetare ochtjänstemän som förstår silualionens allvar och som är beredda alt ställa uppför industrisamhället. LO och TCO är inställda på atl under kommande årbegränsa löneanspråken, så att näringslivet kan få det kapital det behöver föratt förbättra produktionsapparaten och utveckla ny teknik. I gengäld vill deatt löntagarna skall få vara med och bestämma över förelagens investeringar ochfå del i framtida vinster. Därför vill de ha sparandet organiserat i kollektivaformer. Därför kräver de löntagarfonder. Minslutsats, herr talman, av dessa enkla synpunkter blir att det finns tvåhuvuduppgifter för en regering som vill hålla frihandelns idé levande iSverige. Båda är av avgörande betydelse för det svenska näringslivelskonkurrenskraft. Fördet första: Regeringen måsle se till att vi klarar vår energiförsörjning rimlig kostnad som oljeberoendet minskas. Fördelandra: Regeringen måste ta vara på löntagarorganisationernas vilja att medverkatill den kapitalbildning som måste till för de nödvändiga industriella satsningarna. Förutsätlningarnaföratl lösa dessa uppgifter på elt tillfredsställande sätt är sakligt settgoda. Det som gör att vi ändå har anledning att se med viss oro påSveriges framtid som frihandelsnalion är att vi här en regering som på grund avsin egen splittring förefaller oförmögen att ta itu med frågorna på ettkonstruktivt sätt. Ienergifrågan är det statsministern och hans parti som blockerar varje förnuftiglösning med sin orealistiska inställning till kärnkraften. I frågan omnäringslivels kapitalförsörjning är del handelsministerns eget parti som utgörhindret. På grund av sin ovilja mot kollekliva lösningar och sin blinda tro påde ohämmade marknadskrafternas välsignelser avvisar löntagarorganisationernaserbjudande om medverkan och säger blankt nej till sparande i kollektiva formeroch till löntagarfonder. Det är bra att handelsministern talar väl om frihandeln. Det är bra atthan för frihandelns talan i och . Det är också bra att han villförbättra de svenska företagens exportkreditmöjligheter och på annat sättstödja deras exportansträngningar. Menom handelsministern verkligen vill göra en insats för del svenska näringslivetskonkurrenskraft och för frihandeln, då finns det andra uppgifter för honom somär ännu viktigare. Då bör han försöka få statsministern atl nyktra till ienergifrågan. Då bör han och hans partivänner ompröva sin inställning tillkapitalbildningen i näringslivet och överge sina illusioner om att industrinsproblem kan enbart genom privat sparande och höjda företagsvinster. Omhan går bet på detta, då är det stor risk att skräckskildringen i av svenskt näringsliv och svensk ekonomi under borgeriigi styrekommer att överträffas av verkligheten. Då riskerar bli handelsministern i den regering som slog in den första spiken i densvenska frihandelspolilikens likkista. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt (vpk): 1965 avrättades - lågt räknat - en halv miljon människor i Indonesien.Lika många logs lill fånga och spärrades in i koncentrationsläger. Trots dennamasslakt och klappjakt på män, kvinnor och barn teg den dåvarandesocialdemokratiska regeringen, liksom de borgeriiga, still. finns fortfarande omkring 100 000 politiska fångar inspärrade där ulan domoch under omänskliga förhållanden. Utrikesminister och denborgerliga regeringen tiger också still om dessa ohyggliga förhållanden, trotsdet myckna talel om alt slå vakt om de mänskliga fri- och rättighelerna. Detärjust i karnpen för dessa rättigheter som hundratusentals indonesier fåttsätta livet till. Vadhar och den borgerliga regeringen alt säga till generalerna som harmakten i och som har ansvaret för ohyggligheterna? Vad har den borgeriiga regeringen att säga till de inspärrade kvinnornas, männensoch barnens förtvivlan och ångest? Jagtar upp förhållandena i för att sätta tummen på en öm punkt i denofficiella svenska utrikespolitiken, utgör exempel på de länder iden s, k, tredje världen där svensk storfinans bygger ul sina relationer och påså vis direkt understödjer brutala militärdiktaturer. Andra exempel i den delenav världen är och . I samtliga dessa länder håvar svenska kapitalisterin slora förtjänster genom att utnyttja underbetald arbetskraft.Diklaturregimernas mäktiga polis- och militärapparat ser till att garantera densvenska storfinansen lugn och ro, med sill brutala underkuvande av allpolitisk opposition. Låtmig gå vidare och nämna . I detta land härskar terror, tortyr och förtryck.Till shahens - härskaren av - förfogande finns en mäktig hemlig polis,SAVAK. Denna organisation och dess aktivitet har vi fått informationer om desenaste månaderna. Den har bmtalt slagit lill mot människor som krävt rättentill människovärde, rätten att yttra sig mot omänskliga förhållanden. Shahenssvar på dessa människors självklara krav blev en massaker. Vadhar fm Söder eller sagt om detta? Ja, den som harlyssnat vet atl de har tigit som muren. Varför tiger man om så uppenbara brottmot de mänskliga fri- och rättigheterna? Svaret kan bara bli ett; även här harsvensk storfinans etablerat goda ekonomiska förbindelser. Dessa godaförbindelser har aktivt medverkat till genom sittbesök hos shahen i . Mitttredje exempel är en kontinent där imperialismen har åsamkat miljontalsmänniskor etl lidande som är nära nog obeskrivligt. Det är också en kontinentdär svensk kapitalism är mycket väl förankrad. I ett fiertal av länderna iLatinamerika har, som fattigdomen fördjupals, skett en kraftigekonomisk tillväxt. Men denna tillväxt har alltså inte på något sätt kommitbefolkningsmajoriteten i dessa länder lill godo. Latinamerikaär en av de kontinenter dit svensk storfinans har merparten av sinautlandsinvesteringar föriagd. Den är direkt medansvarig för det enorma eländesom miljoner och åter miljoner människor befinner sig i på denna kontinent. SaoPaulo i är fjärde industriområde. Hur är då situationen förBrasiliens befolkningsmajorilel? Enligten vitbok som biskopsämbetet i gav ut harinkomstskillnaderna stadigt ökat under del . Så t. ex.erfordrades det för en familjeförsörjare medminimi-inkomst att tjäna ihop till familjens månatliga levebröd. 1968 gick detål . Och , under de s. k. rekordårens snabba tillväxt,krävdes 155 limmar för att upprätthålla familjens näringsstandard. Eltav resultaten av detla har blivit att spädbarnsdödligheten har ökat underperioden från 1964 till 1970, och den lär enligtinofficiella uppgifter vara så hög som . Det finns ocksåuppgifter på att föräldrar med många barn för att undvika att barnen dör avsvält tvingas skicka ut sina småflickor i åldern som prostituerade.Jag skulle kunna fortsätta att räkna upp exempel efter exempel på hur förhållandenai , , , osv. är ännu brutalare. Tilldetta säger och andra borgeriiga företrädare: måsteöka våra investeringar i dessa länder, vi måste underiätta för våra svenska kapitalisterattlyckliggöra generalerna i och föratl på så vis kunnalyckliggöra sig själva. Representanter för det 70-tal svenska storföretag somflnns i - , , , , osv. -uttrycker sig så här om den organiserade människoutrotningen i : Enskev inkomstfördelning är elt nödvändigt ont under den första fasen av en snabbindustrialisering." Vi minns AGA:s agerande i lill försvar förfascisternas krossande av demokratin. Vi minns SAS gratulationsannons tilljuntan på eltårsdagen av kuppen och vi minns också de svenska direktörernasglädjeslrålande uttalanden i , 1976 eftermilitärkuppen i . Jagpåslår inte atl svenska företagsledare personligen är för militärdiktaturer.Men så snart det kapitalistiska systemet på något sätt hotas griper de in ochstöder alla åtgärder som försvarar detla system. Visst beklagar deblodsutgjutelserna i och , visst beklagar de den högabarnadödligheten och svälten i - men, som sagt, del ärju det pris manmåste betala! Mordet på tusentals arbetare, upphävandet av alla elementärarättigheter och svält är del pris de svenska imperialisterna -liksomimperialister av andra nationaliteter - låter de latinamerikanska arbetarnabetala föratt skydda sina egna intressen. Men de svenska företagen visar sig iall sin imperialistiska nakenhet. Också i s. k. lugna situationer kan vi sedet. Framför allt gäller det deras förhållande till arbetarna och derasorganisationer. Vadsäger och gör nu den borgerliga regeringen? Vi vet att har sökt ochfått medlemskap i , den interamerikanska . Det är etl organsom väridsimperialismen använder för att effektivare kunna kontrollera och utsugaLatinamerika. Den borgeriiga regeringen förbereder ännu mer generösa bidragförsvensk kapitalisms verksamhet i den s. k. iredje världen genom den omtaladeindustribiståndsutredningen som snart läggs på Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt och militärdiktaturen där förskönar man genom alt skicka ditkungen och drottningen. För att få en konsekvent politik lill gagn för länderna i tredjevärlden krävs en total samhällelig kontroll över utrikeshandeln, kapitalöverföringarosv. Detta i sin tur kräver att bryter sig ur de ramar som denkapitalistiska väridsekonomin har angivit. Trots delta anser vi inom vpk attdel finns en viss rörelsefrihet för inom systemets ramar. börlämna de imperialistiska organen Väridsbanken, IDB och oljeklubben, som direktär riktade mot . Vi anser vidare att kraven på solidaritet med defattiga länderna och vår uppslutning bakom krav på en ny ekonomiskväridsordning nödvändigt atl regeringen genom lagstiftning ocksåfastställer vissa riktlinjer för svenska företags direklinvesleringarutomlands. Vpk har framför allt trekrav för privata svenska u-landsinvesleringar: Investeringar bör ske enbart i progressiva u-ländersom begär detta. De fackliga organisationerna i skall hörasoch även ha vetorätt -delta för att företagen inte skall kunna användakapitalexport som medel mol de arbetande i . Företaget skall visa att dess investeringar icke ärtill men för del mottagande landet och snedvrider dess ekonomiska struktur. i (fp): Vi har haft som mål atl uppnå balans i den svenska utrikeshandeln framlill . Del har varil del slora huvudmålet. Men framstår det somalldeles klart att vi inte kan nå det målet, utan vi får i stället inrikta osspå att nå en total balans i vår utrikeshandel . Det innebär attalll större krav måste ställas på den svenska varuexporten . Vi fårsjälvfallet räkna med att utlandslurismen och biståndet ökar, och kostnaden förden slora oljenotan kan förväntas stiga starkt. Idelta perspektiv har den svenska industrin och dess exportansträngningar ennyckelroll. Vi som arbeiar i näringsutskott är väl medvetna om deproblem som svensk industri har att möta på världsmarknaden. Efteralt ha lyssnat lill anförande harjag litet svårt atl förstå hurhan anser all vi skall kunna uppnå full balans i vår utrikeshandel. Om vienbart skall handla med länder som har samma demokratiska system som vi häriSverige, finns det endast 16 eller 17 länder som vi kan göra affärer med. Delär tyvärr bara atl konstalera att svensk industri, svensk välfärd och den högalevnadsstandard vi har inte skulle klara en sådan åtstramning av den svenskaexporten. Jag skall i huvudsak beröra frågor som sammanhänger med den mindre ochmedelstora industrins exportproblem. Jag skall därvid ta upp några frågor, somberördes i proposition 1977/78:40 om de mindre och medelstora företagen, somregeringen lade fram . Regeringen föreslog i denna proposition på ettberömvärt sätt en serie åtgärder för att främja derma företagsgrupp. Huvuddelenav propositionen ägnades helt naluriigl åtföretagarföreningarnas omvandling till regionala utvecklingsfonder. Jag hartidigare tacksamt noterat de kraftiga resursförstärkningar som genom detekonomiska tillskottet möjliggörs inom alla regionala utvecklingsfonder. Huvuddelenav propositionens textmassa och föreslagna belopp föll på industridepartementetoch på åtgärder så att säga på hemmaplan. Relativt lilet utrymme ägnades ålföretagens marknadsföring, framför allt på den internationella marknaden.Handelsdepartementet svarar för 4 miljoner av de totalt 600 i propositionen.Detta speglar mycket väl det någol gammalmodiga tänkande som fortfarande ärrådande, nämligen att produktionen och utvecklingen av produktionsapparaten ärdet väsentligaste för företagen. Hursedan produkterna marknadsförs fäster marelativt sett litet avseende vid. Mendet skall också konstateras att del tillskott, som handelsdepartementetföreslagit till åtgärder för de mindre företagen, har helt andra proportionerän tidigare. Självklart är jag glad för detla tillskott. Exportrådethade tidigare lagt fram ett väl genomarbetat och genomtänkt förslag om en radaktiviteter för uppsökande, undersökande och genomförande arbete för de mindreföretagen, som totalt skulle kosta ca 7 milj. kr. Efter prutning blev siffran 4miljoner, och frågan inställer sig : Varför behöver vi pruta på etlsådant belopp, handelsministern? Finns det inte alla skäl a;i salsa hårdare påföretagens marknadsföring utanför , när vi befinner oss i en såbesvärande lågkonjunktur? Det finns också psykologiska skäl for alt manylteriigare skall stimulera företagen atl gå ut på den internationellamarknaden . Det är lättare att få förståelse för exportens problem och möjligheteri en svår konjunktur än i en konjunktur då hemmamarknaden tar hand om det meslasom produceras. DåSveriges exportråd bildades fastslogs i propositionen att "de mindreföretagens problem skulle speciellt uppmärksammas men detta skulle inte återspeglasi den organisatoriska uppbyggnaden". Delta var troligen elt riktigtbeslut. Del gällde alt fö en organisation, som skulle hjälpa alla typer avföretag med alla slag av exportproblem. Effektenhar emellertid blivit den av mig i en motion befarade, aU många mindre företagskulle få en dålig kontakt med . Med andra ord, man skulle intekänna samma identifikation inom den nya organisationen som i den gamla. Enlösning på delta problem vore kanske att ha en speciell funktion eller mottagargruppjust för mindre företag påexporlområdet. Men jag kan väl förstå Exportrådetssvårigheter att möta sådana krav, då man redan nu kan konstatera aU desskostnader för servicen till de mindre företagen är större än vad statsbidragoch abonnemangsavgifter ger. Riksdagenbeviljar drygt 21 milj. kr. lill exportfrämjande åtgärder för innevarandeverksamhetsår. Dessa projektmedel används i en lång rad olika aktiviteter,såväl branschinriktade som länderinrikiade. Förutsättningen för att dessa medelskall kunna användas är aU fiera foretag tillsammans deltar i aktiviteter, ochdet är inte möjligt för enskilda företag att för sinamarknads-föringsakliviteier utnyttja projektmedel. Detla har av de svenskaföretagen uppfattats som en orättvisa och en diskriminering i jämförelse medandra Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,h andels-och valutapolitisk debatt Svenskaförelag, som både tillverkar och säljer andra företags produkter, noterar altnär man själv skall gå ut på marknaden kan man inte få någol som helst bidragför att la fram nödvändiga trycksaker på utländska språk, delta på utländskamässor vid sidan av allmän information, eller göra andra marknadsinvesteringar.Svenska företag däremot, som samarbetar med finska kolleger, anför att när deskall göra en trycksak på svenska för den svenska marknaden, så är det möjligtatt få 50 96 bidrag till detta. Skall de ställa ul på en mässa, t. ex. iMoskva, så kan de få monterkoslnaden betald, resa och uppehälle för en personoch frakten i ena riktningen för utställningsgodset. Det svenska företagel fåringenting, utan får stå för hela kostnaden själv. Detta uppfattas som ettojämnt konkurrensläge och svenska företag, som har framfört den här kritiken,har menat aU svenska företag bör få chansen aU konkurrera på lika villkor medsina utländska kolleger eller konkurrenter. Vidareutbildningeni internationell marknadsföring uppmärksammades , och som enföljd av en utredning beslöt att en delegation för vidareutbildning iinternationell marknadsföring skulle tillsältas inorn Exportrådels ram.Delegationen har börjat sitt arbete. Den har delat ut stimulansbidrag till ettantal nya kurser och även givit bidrag för att föra ut kurserna lill platseroch regioner utanför storstadsområdena, alltså där de mindre företagen har sinpraktiska verksamhet. Delegationensarbete har pågått , och redan nu kan skönjas vissa positiva tecken.Det är dock inte möjligt atl ge bidrag till de deltagande företagen för atltäcka de relativt dryga kurskostnaderna, och mindre företag har därför vidflera tillfällen framfört kritik mot de höga kursavgifterna, vartill ocksåkommer kostnaden för alt vara borta från arbetet plus uppehället. Mångaföreträdare för gmppen mindre företag har frågat varför inte vidareulbildningenskall jämföras med annan vuxenulbildning och kunna förmedlas lill meracceptabla belopp. Eftersomde mindre företagen är sämre lottade beträffande utbildad personal, vore detnationalekonomiskt försvarbart all göra betydande insatser för utbildning avpersonal, som skall syssla med marknadsföring i de mindre företagen. .\ltuppmuntra förelagen atl exportera mera eller all gå med i olika projekt ochsäljarbeten blir något av ett slag i luften om inte företagen har personal somär utbildad för att ta hand om affärerna och det löpande arbetet. Det egentligaexportfrämande arbetet bör alltså börja med utbildningen av mindre företag iinternationell marknadsföring. En översyn av kursavgifter och tillgängligkapacitet skulle ge etl bättre underiag för ett fortsalt arbete. Jag har på mig. Därför skall jag ge etl par exempel påvad det kostar för elt mindre förelag alt delta i en kurs på Exporlskolan.Kursavgiften fören vecka i är3 . för lunch ochkaffe. Härtill kommer kostnaden för att vara borta från arbetet pluskostnaden för holellmm. Om chefen och hans närmaste man vill åka på denna kurs,innebär det en kostnad på . Därför kan man med allrätt ställa frågan: Varför är inte denna undervisning kostnadsfri åtminstonevad beträffar kursavgifterna? Enannan fråga, som jag har tagit upp, gäller möjligheten för ett företagatl få ekonomiskt stöd för all slälla ut på internationella mässor. Det ärmånga år sedan jag först tog upp denna fråga i . Det var påhandelsminister tid. Utländska förelag fåren stöd genom aU de kan köpaett paket. Statsmakterna borde kunna subventionera åtminstone under förstaåret. Beträffande kursavgifterna och etl system med någon form av paketlösningför mindre företag vill jag därför fråga handelsministern: det inte allanledning, när vi nu och framgent måste vara intresserade av atl sälja mer ochmer av svenska produkter, att ta ett sådant initiativ för att stimulera till enbättre svensk marknadsföring och förbättra möjligheterna för svenska mindreföretag att komma ut på internationella mässor? Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt började sill inlägg med en recension av attacker som en delländer har gjort mol den politik som förts i i syfte alt underiättastrukturomvandlingen i vissa branscher. Vad gäller de norska synpunkterna ärdet på del viset att i den proposition som regeringen förelade fannsdet icke något förslag som gick ul på atl utländska beställare skulle kunnaanvända sig av det föreslagna varvsstödet. Del skedde emellertid en ändring närpropositionen behandlades i , och den ändringen har sedermeraföranlett protester från norsk sida, som påminner om. Regeringenhar därför vidtagit åtgärder för att se lill alt den kritik som norrmännenriktade mot oss fortsättningsvis icke skall behöva framföras. Delär dock allvarligt, herr talman, när på ett litet glidande visnärmast försökle - om jag förstod honom rält - ge näring åt funderingar om attdet skulle finnas något skäl för de attacker som gjorts från andra länder, t.ex. , mol de insatser som vi har gjorl i . Det är utomordentligtallvariigt om i den svenska i sin lust alt kritiseraregeringen försöker frammana en känsla av att anklagelserna mol oss skulle varaberättigade. De är verkligen inte alls berättigade. Påståendetfrån dansk sida all vi skulle ha givit subventioner lill spånskiveproduklion iSverige är felaktigt, vilket bör vela. Jag vill verkligenunderstryka detta, så att inte inlägg startar en förnyad debatt iinternationella sammanhang på denna punkt. Somjag sade i den handelspolitiska deklarationen har del förekommit en omfattandeinternationell debatt som har gått ut på att stater bör engagera sig för atthjälpa till med strukturomvandling så att inte de påfrestningar som därviduppstår skall behöva leda till att det skapas etl protektionistiskt tryck.Sverige har här alltså givit, som vi ser del, eU konstruktivt bidrag. Vi kan,vilket senare i sitt inlägg var glad över och gav regeringen erkännandeför, i andra avseenden undvika en serie gränshinder av olika slag. Närregeringen har utformat sina åtgärder för att underlätta strukturomvandlingenså har det varit inom ramen för internationella förpliktelser att åtgärdernainte skall innebära en ny form av protekiionism med väl så dåliga verkningarsom rena gränshinder. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Jag uppskattar alt fiera gånger i sittinlägg gav stöd åt de grundläggande strävandena att slå vakt om frihandeln,vilket är etl starkt intresse fö rett land som , och respekten förinternationella regler och ingångna avtal.