prot · G109125 · 1977-12-31 00:00:00 — Detär möjligt, , att jag har sagt kritiska saker om hovrätten och omjustitiekanslern. Men i själva verket ärjag varken särskilt kritisk ellersärskilt vördnadsfull mot justitiekanslern, riksåklagaren, hovrätterna ellernågon annan. Det som intresserar mig är vilka sakskäl man anför i de olikafrågor som är under debatt. Jag hyser ingen extra vördnad för någon av dem ochingen sidovördnad heller. Jagkonstaterar att i detta fall ett antal remissinstanser, som har nära praktiskerfarenhet av rättsskipning, för sin del ändå inte ser något hinder för attgenomföra den princip som jag anser så naturiig, nämligen att varje röst i endomstol.väger lika tungt. Det konstaterandet kan i sin lilla mån vara tillnågot litet stöd för min tanke. Sedan,, argumentera inte på det dåliga planet att jag skulle tycka skulle kunna klara sig utan domare med juridisk utbildning och ha nämndemänsåsom ordförande. Jag har aldrig bestridit att juristdomaren i ordförandestolenhar en utomordentligt stor betydelse i rättsskipningen. Del måste jag väl vetagenom långvarig personlig erfarenhet från domstolarna. Men det vanliga sättetför en någoriunda klok och förnuftig jurist att göra sig gällande, när hansitter i domstolen, är att han talar med de andra ledamöterna, nämndemänneneller vad det är för några, och diskuterar i sak. På grund av sin överlägsnakännedom om målet, på grund av sina kunskaper i juridik och på grund av sinerfarenhet brukar juristdomarens mening ofla ha en särdeles förmåga att påverkade andra ledamöterna i domstolen. Självfalletbehöver vi dessa juristutbildade ordförande. Vem har förnekat det? Men det vinu avhandlar är någonting annat, nämligen hur man skall behandla de situationerdär efter ingående diskussioner domstolens ledamöter har stannat i olikameningar, t. ex. om en person skall frikännas eller inte, om bevisningenräckeneller inte. Då tycker jag att det inte finns något speciellt skäl atlsäga att man i situationen tre röster mot tre skall göra såsom juristen tycker,därför att han är så oerhört klok och utbildad i juridik. Jag tycker att vi kanfullfölja principen en ledamot en röst, alltså att varje röst är lika mycketvärd. Den principen tillämpas ju överallt i övrigt numera. Varför vågar vi ossinte på den också i tingsrätten? Det medför inga som helst komplikationer. Jagskall inte trötta kammaren med fortsatta utläggningar i detta trots allt mycketbegränsade ärende, bara än en gång, herr talman, beklaga att för de förhärdadeoch obotfärdiga är del tydligen alldeles omöjligt att ta intryck av vanligaenkla förnuftsskäl. Ökatlekmannainflytande vid allmän domstol säger att det är reservanternas strävan atl alla rösterskall väga lika tungt i alla fall. Men det kommer de ju inte att göra, av delskälet att i många fall kan det inte bli tal om någon lindrigare mening ännågon annan mening, och då kommer ju även med reservationens förslagordförandens utslagsröst att vara avgörande. Men vi kommer att få ett annatröstningssystem, som är betydligt mera komplicerat än det vi har. Sedanär det också så, , att det faktiskt finns några fall till, nämligennär det är tre meningar. Det finns där exempel på att det system som ni vill haoch som skulle vara till fördel förden tilltalade i stället kommer att varatill nackdel för denne. Låtmig slutligen, herr talman, göra en konkret analys av frågan. I nästan allafall, när man har överiäggning mellan domare och nämnd, blir det inte omröstning.Man enar sig om vilka skäl och vilka slut domen skall ha. Jag vill påstå attdet gäller , kanske av fallen. I de andra fallen går man tillomröstning. Defall som går till omröstning kan delas upp i två avdelningar: sådana fall därdet finns två meningar och sådana fall där det finns mer än två meningar. Jaghävdar bestämt att i de fall där det finns mer än två meningar talarutomordentligt starka skäl för att behålla det system vi har . Defall där det finns två meningar kan i sin tur delas upp i två grupper: där enav två meningar är atl anse som lindrigast och där ingen av två meningar är attanse som lindrigast. Idet senare fallet, där ingen av två meningar är att anse som lindrigast, måsteockså med reservanternas förslag ordföranden ha utslagsröst. Kvar är då dengrupp där en av två meningar är lindrigast. I läget tre mot tre röstarordföranden antingen för den lindrigare regeln eller för den svårare regeln.Röstar ordföranden förden lindrigare regeln blir det ingen som helst skillnad iförhållande till nuläget. Deenda fall där en skillnad kan uppkomma är där ordföranden röstar för densvårare regeln. Den gruppen utgör, herr talman, en utomordentligt liten del avalla de brottmål som avgörs. Jag vill också påstå av personlig Övergångstidenför höjning av aktiekapital erfarenhet, även om jaginle kan belägga det, atl ordföranden oftare röstar för den lindrigare regelnän för den svårare. Om jag sammanfattar reservationens fördelar, som jag egentligen inteser några alls, och dess nackdelar som är många så finner jag inga som helslskäl för att införa den ordning som reservanterna föreslår. Övertäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandet nr33 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertaletav kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: §16 Övergångstiden for höjning av aktiekapital Föredrogs lagutskottets betänkande 1977/78:20 medanledning av motioner om en ny aktiebolagslag m. m. Idetta betänkande behandlades motionerna 1977/78:422 av OlleWästberg i (fp) och 1977/78:522av m. fl. (s), vari yrkats att beslutade attövergångstiden för bolag, vars aktiekapital inte uppgick till ,bestämdes till utgången av . 1. beträflande en ny aktiebolagslag att skulleavslå motionen 1977/78:422, 2. beträflande övergångstiden för höjningav aktiekapitalet att skulle avslå motionen 1977/78:522. Reservationhade avgivits beträffande övergångstiden för höjning av aktiekapitalet avLennart , , , , , och (samtliga s) som ansett attutskottet under 2 bort hemställa allriksdagen med anledning av moiionen 1977/78:522 skulle anta av reservanternaupprättade 1. förslag till lag om ändring i lagen (1973:303) omändring i lagen (1944:705) om aktiebolag, 2. förslag till lag om ändring i lagen (1974:990) omden skattemässiga behandlingen med anledning av övergång från aktiebolag tillannan företagsform, m. m., vilka lagförslag i huvudsak innebar, att den år1977 förlängda övergångstiden i samband med de antagna bestämmelsernaom lägsta tillåtna aktiekapital skulle avkortas så att övergångstidens slutbestämdes till utgången av . Övergångstidenför höjning av aktiekapital Aktiebolagslagen har diskuterats i två gånger ,beroende på de ändringar som den nuvarande regeringen har föreslagit i enrelativt ny lag. Den fråga som vi från socialdemokratiskt håll framför alltvänder oss mot är att övergångstiden för bolag, vars aktiekapital inte uppgårtill , har föriängts till utgången av år I98I. Vikan för vår del inte acceptera att den tidigare beslutade övergångstiden på femår ytterligare förtängs med . Därför har vi genom vår motion på nyttaktualiserat frågan i . Vårt förslag äralt avkorta den föriängdaövergångstiden med , från utgången av 1981 till utgången av 1979. Jagvill på nyu påminna kammarens ledamöter om att antalet aktiebolag kraftigtökade under såväl som . fanns ca66 000 aktiebolag, och , I970-I97I, hade antaletökat till 100 000. Vid utgången av var antalet ca 133 000. Motdenna bakgrund var det helt naturiigt att det i beslut omvissa förändringar i aktiebolagslagen ingick att aktiekapitalet för nya bolagskulle höjas från . Reglerna om ett aktiekapital på . hade då varit oförändrade . Deredan existerande bolagen fick en övergångstid för att höjaaktiekapitalet till . Den övergångstiden får sägas vara väl avvägd ochkan med sakliga skäl ej påstås vara för kort. Närriksdagen 1975 beslutade om en helt ny aktiebolagslag, fanns i materialet enhel del mycket belysande statistik över antalet bolag och huruvida dessa bolagfaktiskt bedrev verksamhet eller inte. I propositionen fanns då uppgifter somvisade att det var inte mindre än 65 000 aktiebolag som inte drev rörelse medanställd arbetskraft. Ungefär hade företagsskatteutredningen gjort enrad stickprovsundersökningar i syfte att få en mera detaljerad bild av dessa 65000 aktiebolag. Undersökningarna visar att omkring 20 000 av dessa bolagbedriver någon form av rörelse, att 15 000 är vilande bolag och att 30 000 ärskrivbordsbolag. Heltföljdriktigt hade vi då - och även - debatt om i vilken utsträckningaktiebolagsformen utnyttjades för skattefusk och skatteflykt. Vi kan konstateraatt har metoderna att undgå att betala skatt Övergångstidenför höjning av aktiekapital Det är inte att undra på att samhället har tvingats vidta en radmotåtgärder. Jag konstaterar med tillfredsställelse att alla partigrupper här iriksdagen vid flera tillföllen har sagt sig arbeta för att stävja ett sådantmissbruk. Men det skulle vara ännu mer stimulerande att fö uppleva att manockså hade visat prov på denna vilja när det nu gäller frågan om övergångstidenför höjning av aktiekapitalet i bolagen. Vikan också konstatera att det låga aktiekapitalet har medfört att en radmänniskor har kunnal starta bolag. har vifått inregistrera många konkurser inom den gruppen av bolag, ofta med svårakon.sekvenser för de anställda. kan man konstatera en ny konsekvens av att övergångstiden har föriängts medytterligare . De tidigare bolagen med ett aktiekapital på . är numycket begärtiga objekt; en del människor och firmor vill gärna köpa upp dem.Man kan fråga sig: I vilket syfte har dessa bolag blivit så attraktiva?Jag tror inte att jag behöver upplysa kammarens ledamöter om motivet - det kanmånga räkna ut själva. Jag ber attfö yrka bifall till reservalionen. Det är inte så länge sedan prövade de här frågorna som pånytt har aktualiserats i den motion som har argumenterat för,eller rättare sagt den reservation som är en följd av motionen - han harnämligen funnit att man inte kan tillstyrka motionen i dess ursprungliga form. har argumenterat förden ståndpunkt som kommer till uttryck ireservationen, men det har inte, enligt min bedömning, tillfört den debatt vihade för mindre än något särskilt nytt. Jagvill framhålla att när vi behandlade den här frågan i medanledning av en proposition, vari föreslogs att övergångstiden för höjning avminimikapitalet i aktiebolag som var bildade före den nya lagens tillkomstskulle föriängas från utgången av till utgången av , så varmotiven för en förlängning av två olika slag. För det första var det uppenbartatt många mindre företag i aktiebolagsform på grund av de rådandekonjunkturerna och den besvärliga kreditmarknaden skulle fö svårigheter attsnabbt höja siU aktiekapital till . För det andra hade 1974 årsbolagskommitté i en skrivelse till regeringen anmält att man inte skulle hinnaslutföra siu uppdrag inom den ursprungligen beräknade tiden. Vid det tillfälletaccepterade dock icke socialdemokraterna något av dessa argument utan röstademot den föreslagna föriängningen av övergångstiden. Närman har återkommit i en motion, där man har krävt att den ursprungligafristen till utgången av 1978 skulle gälla, har man tvingats - som jag sadeförut - att i reservationen göra en förkortning till i stället. Dettaställningstagande är intressant, för enligt min bedömning är det betecknandeför hur pass litet man tar hänsyn till de mindre företagen och dessa företagsvillkor. Det borde vara ganska självklart att man inväntar resultatet från ettpågående utredningsarbete. Detta omfattar ju såväl frågan om en ny handelsbolagslagsom frågan om en ny företagsform särskilt anpassad för de mindre företagen.Innan man begär att de företag som inte lyckas uppnå ett aktiekapital på 50 000kr. skall tvingas välja ny företagsform, bör såväl utredning föreligga sombeslut vara fattat med anledning av utredningen. Det är dessutom ibland förföretagarna ganska svåra överväganden som måste göras innan det är möjligt attavgöra vilken företagsform som är bäst lämpad för en viss verksamhet. Denseriöse företagaren är också mån om, när han väl har valt företagsform, att haninte skall vara tvungen att ompröva sitt beslut alltför snart. Omman alltså vill uppmuntra seriös företagsamhet och stimulera nyföretagandegrundat på en angelägen innovationsverksamhet, bör man vara intresserad av attge näringslivet rimligt rådrum, att utforma regelsystemet på ett hanteriigtsätt även för de mindre företagarna. Dessa har inte alltid tillgång till egetjuridiskt kunnande, och då är det av största vikt att frågan om hur den nyahandelsbolagslagen skall se ut och beslut om vi skall införa en ny företagsformhär i landet är avklarade, innan de företag som anser sig ha svårt att uppfyllaen hög minimikapitalgräns tvingas ta ställning till vilken företagsform deskall välja . Vihar inom utskottsmajoritelen mot denna bakgrund varit förvånade över attsocialdemokraterna motsatte sig ett uppskjutande av övergångstiden.Ännu egendomligare tycker vi att det är att de kommer tillbaka och kräveratt skall ändra sitt tidigare fattade beslut och förkortaövergångstiden. Den krympning av övergångstiden som föreslås i motionen har,som jag sagt förut, ej kunnat uppföljas i reservalionen. Därmed har ocksåavståndet mellan oppositionens och majoritetens förslag krympt. För två årstidsvinst är man här beredd att gå ifrån den goda parlamentariska principen attåtgärder inte bör vidtagas när ett i sammanhanget betydelsefulltutvecklingsarbete pågår. Jagbeklagar att vi ej kunnat bli eniga om denna fråga i utskottei. I reservalionenhävdas liksom även nu gör i sitt anförande att del är för attbekämpa den ekonomiska brottsligheten som övergångstiden bör avkortas. LiksomLennart vill jag uttala att vi alla i är eniga om attbrottslighet och då inte minsl den organiserade ekonomiska brottsligheten skallbekämpas på alla sätt. Den borgerliga regeringen har föreslagit konkreta åtgärderi detta sammanhang. Attemellertid som föreslås i reservationen utforma civilrättsliga regler så attseriös näringsverksamhet försvåras måste vara ett orimligt sätt att bekämpaekonomisk brottslighet. Är det f ö. någon ledamot av kammaren som tror att grovekonomisk brottslighet kan hindras genom en höjning av minimikapitalet iaktiebolag till ? Nej, de skattefifflare som opererar i den branschenrör sig nog i allmänhet med mycket större belopp. Effektivare sätt alt beivraalla - observera alla - former av undanhållande av skatter och avgifter finnssäkeriigen. Jag vill hålla med om att formerna i delsammanhanget blir mer och mer raffinerade. Men det är uppenbart att den formsom kan förekomma i detta fall, och onekligen också gör det, till sin relativaomfattning är tämligen begränsad. Övergångstidenför höjning av aktiekapital 6 protokoll 1977/78:125-126 Övergångstidenför höjning av aktiekapital Att genom på nytt ändrade regler krångla till delför företagare på ett sätt som gör att det är svårt att vela vad som ärgällande rätt och hur man skal I bete sig för att handla lagligt ärnaturligtvis inte ägnat att minska den ekonomiska brottsligheten. Inte hellerär det ägnat att stimulera småföretagsamheten. Reservationen kan sägas ligga ilinje med det motstånd som tyvärr har förekommit när den borgerliga majoritetenvelat genomdriva olika förbättringar just för de mindre företagen. Medhänvisning till det anförda, herr talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan i dess helhet. LENNARTANDERSSON (s) kort genmäle: säger nu att han är beredd att medverka till attskattefusk och skatteflykt på olika sätt skall bekämpas. Men när vi kommer inpå en diskussion om varför aktiebolagsformen i så stor utsträckning kommer tillanvändning vill inte längre bidra till dessa strävanden. Det kanväl ändå inte vara obekant för att det just nu pågår en rättomfattande handel med de gamla bolagen, som f n. bara har ett aktiekapital på . Jagskall inte här närmare gå in på vilka misstankar man kan hysa om syftena bakomdet förhållandet att handeln med dessa gamla bolag har blivit så omfattande somden är. Man kan dock inte frigöra sig från misstanken att det här också finnsekonomiska aspekter med i bilden. Sedansäger att det är vi som ändrar besluten och att det nu börjarbli krångligt. Får jag då påminna om att det inte är den socialdemokratiskagruppen som påbörjat arbetet med att ompröva tidigare beslut. Densocialdemokratiska majoriteten beslutade förändringar i aktiebolagslagensom innebar att aktiekapitalet skulle höjas till . för nya bolag. Detidigare bolagen fick hela fem är på sig att räkna upp aktiekapitalet eller gåöver till en annan företagsform. När vi fatlat detta beslut kan man inte somIvan nu gör hävda att vi frångick principen om atl man inle börompröva företagsformerna alltför snart, ty som jag tidigare framhållit hadeaktiekapitalet ståu stilla ända . Sedan den nuvarande regeringen tillträtt blev en avde första åtgärderna att upphäva det tidigare beslutet att föriängaövergångstiden . Man bör hålla detta i minnet,för det är orsaken till att vi återkommer till den här frågan så ofta som vigör. Man kan alltså inte beskylla oss för att ha startat omprövningen avtidigare riksdagsbeslut. () kortgenmäle: Om förkortningen av tiden förde äldre bolagen att uppfylla de nuvarandereglerna om . som minimibelopp för aktiekapital uteslutande vore etlväsentligt skatteflyktsintresse, så kunde man tala om att vara med i kampen.Men enligt den bedömning vi har skulle man genom att fullfölja denna saksnabbare än förutsatt och innan utredningarna är färdiga kasta ut barnet medbadvattnet. Som jag anförde har jag den uppfattningen att man i förstahand måste se till de seriöst arbetande småföretagarnasmöjligheter att fortsätta och vidareutveckla sitt arbete. OtnLennart läser på s. 12 i vårt utskottsbetänkande,finner han att utskottet där erinrar om att vi i samband med 1974 årsbehandling begärde införande av en särskild bolagsform för mindre företag. sammanhanget underströk vi vikten av att den begärda utredningen arbetadeså skyndsamt att utredningsresultatet kunde leda till lagstiftning i god tidföre utgången av . Bolagskommitténhar nu i riktig ordning meddelat, att den inte kommer att bli färdig med dettaarbete inom den tid man från början hade tänkt sig. Detta har givit regeringenanledning atl i samband med det småföretagarpaket, som presenterades och somvar avsett att i olika sammanhang stimulera denna näringsverksamhet-framför allti de mindre företagens form-erinra om att däri ingick som en del förlängningenav tiden för de gamla bolagens höjande av aktiekapitalet till . Dennadel är ganska väsentlig, eftersom de som har denna företagsform rimligen börha möjlighet att överväga om de vill utnyttja någon annan företagsform, t. ex.den som bolagskommittén kan komma att föreslå. Därför trorjag att det ärangeläget att man inväntar denna och andra utredningar. Övergångstidenför höjning av aktiekapital LENNARTANDERSSON (s) kort genmäle: Jag skall avstå från att gå tillbaka till historiken och redogöra förhurdet var när bolagskommittén utökades och sedan anmälde att den inte hann fåarbetet färdigt. Jag vill i stället konstatera atl svarar någonting på min fråga om den omfattande handel som pågår medbolag som bara har ett aktiekapital på . Jag hade trott att denomständigheten skulle oroa en hel del, men jag fick inga somhelst kommentarer lill denna företeelse. Om denna handel skall få pågå t. o. m.utgången av 1981 eller ändå längre, är det svårt alt överblicka vilkakonsekvenser det kan föra med sig, varför vi på vårt håll anser det angelägetatl avkorta den förlängda övergångstiden. Vi hävdar att den femårigaövergångstid som från början beslutade om är fullt tillräcklig. () kortgenmäle: Om det är så, , vilket jag inte känner till, att enbetydande illegal handel med sådana här bolag förekommer, har jag naluriigtvisingen anledning att säga att detta skulle vara en önskvärd företeelse -tvärtom. Beträffandeden ursprungliga övergångstiden var vi, såvitt jag minns, ense ilagutskottet om att kunde anses vara väl avpassad. Vad som sedan harhänt - jag behöver inte gå in på det historiska sammanhanget - är ju attbolagskommittén, i likhet med många andra utredningar, efter att ha trängtnärmare in i problemen funnit att den behöver ta på sig än vad manfrån början hade räknat med. Detta måste väl då, , rimligenresultera i att kommittén får denna vidgade möjlighet och att företagarna undertiden ges en chans att ytteriigare vänta Övergångstidenför höjning av aktiekapital med att ompröva sinsituation, så att man kan undersöka om de skulle kunna begagna sig av de nyaföretagsformer som med belydande säkerhetsgrad kommer att föreslås avkommittén. BIRGITTAJOHANSSON (s): Till lagutskottets betänkande nr 20 finns en reservation fogad, somLennart har redogjort för. Jag vill här inledningsvis passa på attyrka bifall till denna reservation. Fråganom höjningen av aktiekapitalet frän 5 000 till . är ingalunda någotnytt ärende för kammaren. beslutade att aktiekapitaletskulle höjas . Genom övergångsbestämmelser skulle 5000-kronorsbolagen fö på sig att anskaffa kapital. När beslutfattades räknade man med att det efter utgången av 1978 inte skulle finnasnågra 5 000-kronorsbolag kvar. Vi som arbetar fackligt tyckte all det var eubra beslut. Vi har pä nära håll sett hur bolag med aktiekapital på 5 000 kr.ofta utgör ett hot mot anställningstryggheten. Del är inte bara ett hot motvåra kamraters anställningstrygghet, utan det är också ell sätt för bolagen attbedriva skumraskaffärer. Iremis;5varen, som lämnades med anledning av propositionen 1973:93, var detmånga av instanserna som hyste farhågor för skatteflykt. Länsåklagaren iHallands län framhöll att det fanns åtskilliga bolagsbildningar som inte varmotiverade av sunda företagsekonomiska skäl - ibland används bolagsformen baraför att genomföra olika icke önskvärda manipulationer, särskilt avskatterättslig karaktär. Riksskatteverketpåpekar också att de små aktiebolagen vållar taxerings-myndightiterna betydandeproblem. Stora svårigheter föreligger att uppmärksamma och ta ställning tilltransaktioner av olika slag som förekommer mellan fömansbolag och derashuvudaktieägare och som ofta har till syfte att kringgå giillandeskattebeslämmelser. Granskningen av de små bolagen och deras huvudaktieägare ärdärför besväriig och tar en betydande del av skatte-och taxeringskontrollensresurser i anspråk. Påfackligt håll ser vi det som ett hot att övergångstiden har blivit förlängd.Möjligheterna att köpa upp 5 000-kronorsbolag och därmed utnyttja bolagetsystematiskt, för att försvåra skattekontrollen och undkomma skatteindrivning,ökar. TCOsäger att den låga gränsen i fråga om aktiekapitalets storiek har möjliggjoittillkomsten av åtskilliga icke önskvärda bolagsbildningar. Vid de konkursei somi många fall har blivit följden har arbetstagarna mist sina arbeten, medåtföljande svårigheter att fö nya anställningar. Enligt TCO:s mening skullemånga sådana bolag aldrig komma till stånd, om det minsta tillåtnaaktiekapitalet snabbt övergår till . Med hänsyn till arbetslagarnasrätt till trygghet i anställningen bör kammaren därför stödja densocialdemokratiska reservationen. Den borgertiga regeringen har genompropositionen 1976/77; 109 nonchalerat de fackliga kraven och tillåter därmedskatteflykt. I propositionen1976/77:109 härden borgerliga regeringen rivit upp tidigare a. pä grund av en skrivelse från SHIO. De fackliga organisationernahade inte vid del tillfället möjlighet atl yttra sig. Men jag kan försäkrakammarens ledamöter, att den fackliga rörelsen bestämt motsätter sig enförlängning av övergångstiden för höjning av aktiekapitalet.