prot · G109130 · 1977-12-31 00:00:00 — En sådan motsvarande uträkning medytterligare ett par Jaklviggendivisioner och låt oss säga fem divisioner Saab105:12 skulle ge en totalkostnad under livslängden på . Menockså med detta socialdemokratiska alternativ blir B3LA-alternativet mer ändubbelt så dyrt. Ytterligareen väg att pressa kostnaderna är att helt enkelt livstidsföriänga tvåattackdivisioner av i kombination med ett lätt attackskolflygplan.Samtliga dessa alternativ har socialdemokraterna pekat på i sin partimotion. F.n. ser man också på en del av dessa frågor inom flygindustrikommitlén. Självfalletfinns det inle heller anledning alt vara bunden till , om desstillverkare inte kan lämna offerter till konkurrenskraftiga priser iförhållande till annan flygindustri. Det finns nog skäl för inte bararegeringen och flygindustrikommitlén att tänka pä detta. Del finns också skälför direktörerna på att fundera på samma frågor. Det resonemang jag fört visar alltså att regeringenvill bibehålla en handlingsfrihet genom att binda alltmer pengar lill B3LA -inom parentes sagt ett ganska underiigt säll all skapa sig handlingsfrihet. Menvad vi måste fråga oss är: handlingsfrihet för vad? Svaretpå frågan är: handlingsfrihet för att kasta ul i vart fall totalt mer än 7 000milj. mer till försvaret än vad socialdemokraterna kan acceptera. Och komockså i håg att varje siffra som jag redovisat här är angiven i penningvärdetförsta kvartalet 1977. är kostnaden högre, änhögre osv. Redani dag vet vi atl de pengar sorn regeringen vill använda inte får rum inom denförsvarsram tidigare beslutat om. Men denna ram är regeringen medöppna ögon beredd att spränga. Det är inte bara en tveksam utan en direkt oklokpolitik. Till och med från militärt håll har tveksamhet redovisats, som vi hörti dag refererat från denna talarstol. Minuppfattning är att regeringen utan tvivel blir alltmer isolerad i denna fråga.Värt försvar måsle vara ett folkförsvar. Vi har inte råd med en massakostnadskrävande tekniska utsvävningar, vi har inte råd att leka stormakt. Dåfår vi i stället koncentrera oss pä folkförsvaret. Den allmänna värnplikten somgrund för sådant försvar har berörts tidigare och del måste, inte minst frånideologiska synpunkter, väga mycket tungt. Detta är väsentligt. En på lång siktbibehållen avancerad militär flygindustri ställer ständigt ökande krav påkapital, och då tvingas man in i resonemang om ett yrkesförsvar, eller i varjefall en kategoriklyvning, så att bara en del av åldersklassen blir inkallad.Den utvecklingen kan vi aldrig från socialdemokratiskt håll acceptera. Nuhävdar man från - del understryks också av regeringen - att byggandet avB3LA är en förulsätlriing för att bibehålla en kvalificerad flygindustri inomlandet. Del är riktigt att byggandet av B3LA är nödvändigt, men byggandet avB3LA är ändå otillräckligt för att kunna säkerställa möjligheten för enframtida utveckling av jaktplan i det här landet. Inte ens med B3LA kommer manalt klara detta. Iutredningsuppdrag som den förra f jrsvarsutredningen lade ut ifrågasattesmyckel av del som många trott varit självklart vad gäller flygindustrinss. k. spinn off-effekter till andra områden. Man fann dem inlehellerfrånsamhällsekonomisk synpunkt lönsamma. Detsamma blev fallet från stalsfi-nansiellsynpunkt. Möjligen är del dessa problem som bidragit till en del av regeringensbeslutsvända. Men problemen blir ju inle mindre av att man skjuter demytteriigare etl år framför sig och binder upp sig än härdare. Då är det bättreoch artigare alt lämna besked och på allvarmålmedvetet jobba fram en alternativ produktion, något som för resten riksdagengav regeringen i uppdrag att titta på . Det skulle varaintressant att veta hur myckel som har hänt inom regeringen sedan riksdagenfattade beslutet att regeringen skulle studera möjligheterna till enalternativproduklion inom fiygindustrin. Mig veteriigt har inte särskilt myckethänt. hade vi idenna karrimare en ny diskussion i denna fråga. Försvarspolitiken,m. 3 protokoll 1977/78:130-131 Försvarspolitiken,m. Manfår hoppas att regeringen nu verkligen tar sig an dessa problem. Det ärnaturiigl alt de anställda inom flygindustrin frågar sig hur del blir iframtiden. Staten måste tillsammans med facket och förelagsledningen få enordentlig genomlysning av detta, men just nu är del viktiga all kunna gebesked. Del kan inte landets regering göra. Jag yrkar bifall tillden socialdemokratiska reservationen. PERPETERSSON (m) kort genmäle: Med anledning av vad sade i sin inledning vill jagerinra om alt all information i försvarsfrågor inte kan vara öppen. Jagkan dock omvittna alt vi i försvarsutskottet både under den föregåenderegeringens tid och under den nuvarande regeringens tid har fått allinformation som vi har begärt från regeringarna. Så har också varit fallet ifråga om utveckling och utvecklingskostnader för B3LA. Jag tycker nog att ÅkeGustavsson, som själv är ledamot av flygindustrikommitlén, borde ha hafttålamod och kunnat vänta med sina mycket säkra påståenden tills den utredningenhar slutfört sitt arbete. Del är mycket möjligt atl utredningen kommer framtill att det inte är kostnadsfritt att avveckla svensk flygindustri. Och vemvet - kanske vi också kan sälja B3LA lill andra länder? () kortgenmäle: Försök till försäljning av flygplan till andra länder har vi mångaerfarenheter av, inte minst när det gäller , men vi vet ju också hur delhar gått med den försäljningen. Minreplik lill Per gällde informationen till utskottet och de hemligahandlingar som finns. Från regeringens sida har inte något initiativ tagits föratt vi skall fä se det underiag som har levererat insom underiag för regeringsbeslutet, utan det materialet har vi -enskildaledamöter i utskottet - själva fått ta fram. Det allvariiga i den här frågan äralt hela debatten hämmas på grund av atl uppgifter är hemligstämplade. Jag harsålunda ingen möjlighet - och det har ingen annan i utskottet heller - altöppet diskutera de siffror del handlar om, och det är också därför som jag imitt huvudanförande polemiserar mot regeringen på den punkten. Omman i regeringen talar om att B3LA bara kostar 150 milj. kr. i stället förungefär det dubbla, tycker jag atl man också bör gå ut och belägga riktighetenav del påståendet. Jag menar att om regeringen har gjort en annan fördelning änvad gjort bör denna fördelning redovisas. Del ärmöjligt att man har redovisat den för Per , men man har inte redovisatden för utskottet. Om regeringen däremot har samma fördelning som försvaretsmaterielverk i sill beslut bör man ju säga det i stället för atl påstå attkostnaden ligger på 150 milj. kr. Sedan,Per , har jag aldrig påstått att del skulle vara hell kostnadsfritteller problemfritt atl säga nej till att ha en avancerad militärflygindustri - det är ju detta som det handlar om - men just därför att delfinns problem måste vi undersöka saken och jobba fram en möjlig På den punkten har i varje fall inte de anställda hos - förall ta del exemplet - haft särskilt mycket stöd , men jag hoppas att degenom det enhälliga besilut på den punkten som fattades kommer attfå det stödet . PERPETERSSON (m) kort genmÉle: Jag vill påstå att det inte finns någon som helst skillnad på sättetatt få tillgäng till hemliga handlingar under den här regeringens lid och underden föregående regeringens tid. Försvarspolitiken,m. HANS (): Vi står nu inför att fatta beslut om del andra året i del femårigaförsvarsbeslut som logs . Vi kan notera att det är väsentligaskillnader i förhållande till vad vi dä trodde. Det beror på alt denpriskompensation som försvaret skall ha enligt nelloprisindex inte motsvararreella kostnadsökningar. Och det innebär att man har fått plocka en del ur deplaner som godtog. Det som uppmärksammats mest av delta är en stordel av repetitionsövningarna, minjakten och den tunga pansarvärnsro-boten. Densenare tillmättes stor betydelse av försvarsutredningen och rimligen också avriksdagen - det projektet har såvitt man kan förstå helt tagils bort. Andraprojekt är också väsentligt hotade, t. ex. renoveringen av stridsvagnar. Vihar också kunnat konstatera att en del av dessa förändringar berodde påobalanser som funnits redan tidigare men som då inte kommit fram. Denundersökning som gjorts av anslagsö'erskridandena inom arméns materiel-anslagvisar att de till stor del gällde tidigare förhållanden som doldes medveteteller omedvetet genom att faktureringen så atl säga flyttades över från ettbudgetår till ell annat. Vadvi upplevt är - fast vi inle ofta talar i de termerna - en väsentligstrukturomvandling av det svenska fcrsvaret. diskuteras frågan: Skall vigöra en strukturomvandling? Men verkligheten är naturiigtvis att vi håller påmed det. Vi har genom de senaste försvarsbesluten åstadkommit en räll drastiskomvandling. Den kan enklas-: skrivas på det sättet att vi halverar dekvalificerade förbanden till lands, till sjöss och i luften. Delta ligger i defattade besluten - de allsidiga enheterna blir färre och färre. Mankan fråga sig om den här strukturomvandlingen kan fortsätta på samma sätt säatt man tar bort även de resterande kvalificerade förbanden. Jag tillhör demsom tror alt det inle vore en rimlig utveckling. Då skulle vi få sä litet avdet som kan skapa respekt och ge möjlighet lill ingrepp på olika ställen ochskapa osäkerhet för en angripare. Det är en fråga om hur stora resurser som kanfinnas pä ett givet ställe . Om jag då inle heller tror attdet är särskilt rimligt med stora ökningar av försvarskostnaderna så innebärdet naturligtvis krav på att vi gör sådana ingrepp i organisationen atl vi kanbehålla sn del av den balans som tidigare funnits. Det är möjligt all det härinte behöver bli aktuellt inom det nuvarande Försvarspolitiken,m. Huvudparten av delta problem ligger pä förberedelsearbetet inför nästabeslut, del som skall fattas 1982. Men låt mig ändå göra den iakttagelsen altmycket talar för att behovet att ta bort projekt ur ramarna kan bli ännu störreockså de allra närmaste åren. Omman ser på trenden för hur materielanslagsdelen minskar så finner man all delär mycket möjligt att anslagen för åtminstone ett par av försvarsgrenarnahinner halveras , om man inte gör ingrepp redan inom detförsvarsbeslut som gäller. Vi kan notera att när vi tog beslut omplaneringssystemet så sades det klart att när vi åriigen gör en rullning ett årframåt så måste vi kunna göra nya avvägningar. Och sådana förändringar sker nugenom att vi plockar ur projekt och alltså minskar ambitionerna. Men det ärinte säkert alt varje förändring kan ske på materielsidan. Föratl försöka uttrycka det enkelt: Försvaret minskar anskaffningarna av materiellill krigsorganisationen. Däremot sker skäligen små minskningar beträffandefredsorganisationen. Man kan ungefärligen säga att medan vi halverar deallsidigt användbara förbanden i luften, till sjöss och pä marken så minskarantalet anställda i försvaret med så litet som 6-7 96. Och skall vi dessutomveta alt de största minskningarna procentuellt sett sker pä central nivå. Ochriksdagen har alldeles fallat eU beslut som går längre än tidigare idet avseendet. Det är såvitt jag förstår alldeles nödvändigt alt kunnakraflsamla kommande besparingar på fredsorganisationssidan, eftersombesparingarna där varit skäligen små. Nästan allt har fält gå ut överkrigsorganisationen. Sompositivt må jag väl framhålla att direktiven lill den nya försvarskommitténöppnar vägar här. Jag tänker då framför allt pä vad som sägs ompersonalutnyttjandet, atl man skall kunna disponera personalen inom helatotalförsvaret så, att det militära försvaret inte skall ha mer personal än manvettigt kan utbilda och ta hand om. Del må väl dä sägas alt det inte är vettigtatt tvingas göra som , nämligen atl satsa så mycket på att grundutbilda folkatt det inle blir pengar över till att repelitionsulbilda. Detutbildningssystem antagit bygger på en balans mellan grundutbildningoch repetitionsulbildning. Del går då inte länge till att göra sådana ingreppsom nu görs på repetilionsutbildningssidan. Sannoliktkommer en fortsall minskning av krigsorganisationens effekt. Men del är hellnödvändigt att mer inrikta besparingar på fredsorganisationen, somnaturligtvis lill stor del är dimensionerad efter ett försvar av tidigarestyrka. Delta är naturiigtvis svåra beslut, eftersom de innebär att man måstelägga ner enheter. Vi vet alla alt hur mycket man än talar om attförsvarsanläggningar aldrig skall motiveras med sysselsättningsskäl, sä är detklart atl man när det gäller det egna länet ställer upp för regementet, förstaben eller för den inrättning som finns på den egna orten. Sammaproblem har vi naturiigtvis på industriområdet. Om den utvecklingen fortsätteratl man låter nästan alla förutsedda och oförutsedda kostnadsökningar gå utöver materielen och gjorde inskränkningarna enbart där, skulle naturiigtviseffekterna på industrisidan bli mycket kraftiga. Malerielanslaget inomförsvaret är i praktiken en restpost - det är vad som blir över.Råkar del bli för stor eller för liten ersättning för NPI, nettoprisindex, ärdet malerielanslaget som ökar eller minskar. Ökad driftskostnad betalas genomminskning på materielen. Om man fortsätter på det sättet blir som sagt effekternapå industrisidan mycket kraftiga. Försöker man mer att hälla en balans och larminskningarna både på materielsidan och pä fredsorganisationssidan blireffekterna inte lika drastiska. nämnde ell exempel, gevärsfaktoriet i , som kan las somett typexempel. Vi kan i och för sig konstatera att gevärsfaktoriet är alldelesför stort för att det svenska försvaret självt skall kunna bära del.Gevärsfaktoriet är väl en av de svenska försvarsindustrier som procentuelltsett är mest beroende av atl tillverka på export. Såvitt jag förstår går del av den nuvarande tillverkningen av granatgeväret tillganska avlägsna länder. Gevärsfaktoriets framtid är därmed till stor del enfråga om vilken exportpolilik vi skall ha på vape tiområdel. När vi för dendiskussionen är det många som säger att principerna inte bör låsas utifråntanken alt man skall bevara maximal sysselsättning i eller vilkenort det kan gälla, ulan atl man får göra en avvägning mellan olika faktorer. Jaghar naturiigtvis ingen möjlighet aU göra någon bedömning av vilket värdegevärsfaktoriet har för försvaret. Del kan emellertid inle vara rimligt att päområde efter område la pä sig mycket högre kostnader för produkterna för atlkunna hålla tillverkningen inom landet. Man kan möjligen göra den iakttagelsennär del gäller handeldvapen alt det är rätt lätt att köpa sådana på deninternationella marknaden. Och har man köpt dem sä har man dem -man behöverinte några reservdelar. I ett krigsläge gäller ju om handeldvapen alt finns de,så finns de, de kan räcka . Del är betydligt mycket känsligare påammunitionssidan. Men också där befinner vi oss snart i en situation därmöjlighet för överievnad för industrierna är mycket nära en kritisk punkt. Delär en allvariig fråga, därför att har filosofin atl vi i ettberedskapsläge eller i etl krigsläge skall öka tillverkningen av ammunitionkraftigt. Ur säkerhetspolitisk synpunkt måste man alltså vara mycket mer oroligför vad som håller på atl hända på ammunilionslillverkningssidan än man behövervara när del gäller gevärsfaktoriet. Detta innebär inte någon kritik mot BengtGustavsson. Jag inser fuller väl alt han inle bara är talesman försocialdemokraterna i försvarsutskottet utan jämväl en mycket duktig företrädareför . Mem det finns ju också en ammunitions-fabrik i detlänet! Ellerta ell annat exempel: Vad händer om man inte kan behälla torpedverkstaden iMotala? Om man frän alt ha varit självförsörjande med torpeder tvingas övergåtill import är det naturiigtvis ett drastiskt steg, men det kan vara nödvändigtav ekonomiska skäl. Det är obehagligt, därför atl just på torpedområdet har vilegat internalionelll sett långt framme och det förhållandet att vi har hafl enegen torpedutveckling har gell oss en rad fördelar. Del har också gjort alt vipå del området har kunnat exportera till våra grannländer. kan vi dock avekonomiska skäl tvingas bli mer utlandsberoende. Det är en självklarhet attberoendet av ullandel kommer snabbare och blir mer uttalat ju lägre man vill haförsvarskostnaderna. Försvarspolitiken,m. Försvarspolitiken,m. blirnaturligtvis resultatet av den politik som föreslår att mantidigare än eljest måste göra sig utlandsberoende. Jagfattar både och på det sättet att man harbestämt sig för att vi på fiygindustriområdet redan nu skall fatta beslutet atlgöra oss definitivt ullandsberoende. Såvitt jag förstått av var det enda förslag han lade fram när det gäller att spara 360miljoner att flygutvecklingen skulle minskas. Del är bara det atl de föreslagnabesparingarna är större än hela anslaget, sä även om vi lar bort anslageträcker det inte! Skulle anslaget hell tas bort innebär det inte bara att maninte kan göra B3LA. Man tar också bort möjligheterna atl utveckla andraalternativ, alltså A 20 och en ny version av skolplanet 105. Såöver lill , som höll ett intressant anförande. Vad han nu självsitter att utreda i flygindustrikommitlén är alltså: Vad händer om vi gör detsom beslutade , tar A 20 men inle B3LA? Del som och andra nu är på väg alt utreda bordeegentligen den förra försvarsutredningen ha tagit fram. Eftersom denförsvarsutredningen presenterade förslaget för atl vi skulletillverka A 20 och dessutom ha skolflygplan borde den också ha talat om vilkakonsekvenserna skulle bli. Men alla är väl överens om att de konsekvensernainte var utredda. Det beslut som fattade var illa förberett i och medatl den inte visste vad A 20 skulle kosta och vilka kostnaderna skulle bli fören omstrukturering, eller i realiteten nedläggning, av flygindustrin. Nukan jag också konstatera att inte alls var säker på altdet beslut är riktigt som han själv och socialdemokratin pläderade för ,nämligen beslutet om A 20. Det underiag han då hade var uppenbarligen intetillräckligt, eftersom han nu är tveksam till om det är möjligt alt skaffa A20. Låtoss då konstatera: Skall vi varken ha B3LA eller A 20 blir del fråga om atträtt snart lägga ned . Det är i så fall ur försvarssynpunkt angelägel. Harvi en flygindustri som förser oss med den materiel vi skall ha är den industrinsäkerhetspolitiskt välmotiverad. Men får den inte ge oss de här produkternablir den en belastning och då gäller det att så fort som möjligt bli av medden. Då är frågan: Hur snabbi lägger man ned en industri av del slaget? Sedanflnns det människor som säger alt de vill ha kvar resurserna för alternativproduktion. Vill man ha det, och är beredd alt betala för det, är detstatsfinansiellt egalt hur man gör. Pengarna kan föras på andra huvudtitlar,men det innebär ingen besparing för statskassan. Skall man se del som enbesparing i den meningen att man kan avskeda folk för alt slippa betala lönerbetyder det en nedskärning i storieken 2 000 personer, som i princip börförsvinna redan från , och därefter måste göras en fortsattsnabb nedläggning. Talet om vad som blir dyrt alt tillverka inom landet jämförtmed att importera utifrån måste förutsätta att man, om man väljer atlimportera, inte har någon stor kvarstående kostnad för en egen flygindustri; dåär alltså en snabb nedläggning nödvändig. Problemet är dä: Hur snabbi kan manlägga ned den nuvarande flygindustrin när man fortfarande har Viggensyslemet, sombehöver en del typservice? Det ar också en svår fråga. Delhade naturligtvis varit lättare al t diskutera detta om man på etl tidigarestadium - innan man hade bundit sig; socialdemokratin har såvitt jag kan förståbundit sig så gott som definitivt - hade haft ett rimligt beslutsunderiag. Och att beslutsunderlaget saknades inför förra försvarsbeslutet ärdet litet svårt att anklaga den nuvarande regeringen för. Mankan alltid diskutera kostnader. säger att B3LA-syslemet skullekosta lika myckel som en hel försvarshuvudlitel, alltså 14 miljarder. O.K. då.Men , som det väl ungefär är fråga om när det gällerutveckling, leverans och drift av planen - det är snällt räknat - skulle detmed oförändrad real förs\'arsnivå innebära . De andra avförsvarshuvudliteln är naturiigtvis också av intresse. Låtmig dessutom notera atl B3LA delvis aren effektuering av ett beslut av densocialdemokratiska partikongress;en 1972, som ville ha ett system som varmindre avancerat än Viggensyslemet. Detta hade stor inverkan på despecifikationer som lämnades. Detär inte bara därför som specifikationerna i många avseenden ter sig intressantaoch rimliga. Det här är en maskin som skulle vara ungefär tredjedelen så storsom A 20, det fl)'gplan som satte före B3LA. A 20 är dyrare itillverknin;», väsentligt dyrare i underhåll och väsentligt dyrare i drift; detsenare mer markerat ju högre oljepriserna blir. Såmycket är klart att det beslut sorn tänkte sig ,alltså A If) plus importerat alternativt hemmagjort skolflygplan, skulle varaen väsentligt dyrare lösning med hänsyn till livslängdskoslnaderna än B3LA. Detskulle dessutom - det tycker jag fler och fler omständigheter talar för -varaen sakligt sett sämre lösning, IdI. a.därför all A 20 inte alls blir sä användbart i det område som tilldrar sig ökatintresse, alltså norra delen av landet. Jag yrkarbifall till försvarsuiskottets hemställan. Försvarspolitiken,m. () kortgenmäle: Jag skall inte ägna många ord åt flygplansfrågan. sägeratt socialdemokraterna har bundit sig i den frågan. Det förefaller som omregeringssidan också skulle ha gjort det, så till vida att statsministern harsagt alt beslutet all ge sig in i ett så stort projekt fattar man inte i strid,utan det skall man vara enig om. När vi nu har bundit oss -det har HansLindblad rätt i - är det mot bakgrund av statsministerns uttalande egendomligtatt man alltjämt låter miljonerna rulla på det här området. Detär inle fråga om helt oberoende genom svensk eller utländsk tillverkning. Äveni de'>rojekt vi nu har på gång är det så alt en del av produkterna har sittursprung iutlandet och en del är framtagna och tillverkade här i . Detkanske fiir bli så också, men med en annan blandning. HansLindblad kopplar frågan om handeldvapen till det faktum att jag råkar varabosalt i . Del är jag, och jag är också ordförande i en Försvarspolitiken,m. kommittésom tillkommit ytterst på initiativ av regeringen för atl inventeramöjligheterna alt få fram flera arbetstillfällen i stället för dem sombortfallit genom krisen inom specialstålindustrin. Därför hade de anställda pågevärsfaktoriet rätt nära lill mig när denna fråga logs upp. Men jagförsäkrar-och det har jag verifierat tidigare när det varit fråga omnedläggning av aktiviteter inom valkretsen - atl jag inle har dagtingat med minövertygelse utan har varit konsekvent i förhållande lill tidigare politik päområdet. Jag har inga svårigheter i del här fallet, för jag har alltid varitanhängare av folkförsvaret och sagt att det är naturiigl alt ta fram dessmateriel inom svensk industri. Jag instämmer i vad tidningenEskilstuna-Kuriren, som står nära, skrev i sinkommentar: "Behovetav sysselsättning räcker inte som motiv för att tillverka vapen. Men vill manha ett försvar så vill man också ha vapen. Det är dä en tillgäng att ha en egenproduktionskapacitet. Den kapacitet man har bör man inle i onödan slarva bortmellan två led i den vapentekniska utvecklingen." Eftersomdetta är en ytterst begränsad kostnad så finns del verkligen fog attunderstryka vad partilidning i har sagt på dennapunkt. Den får väl räkna med stöd från vår sida - av har man dettydligen inle. (vpk)kort genmäle: Del är alldeles korrekt som säger, att det är klart attvi inte skall ha en flygplansindustri om vi inte behöver etl flygvapen av denomfattning vi har. Vi skall inte ha en stor militär flygplansindustri i det härlandet, det är bortkastade resurser. Vi skall inte ha ett flygvapen av denomfattning och det utseende vi har . Delär självklart atl delta inte går alt lösa genast, men man måste börja någongång att fatta besluten att föra över personal och andra resurser tillalternativ produktion.