prot · G10946 · 1977-12-31 00:00:00 — Det ärendast vid störningar i denna jämvikt som ytterligare utflöde av nämnvärdstorlek kan ske." Vi kommer kanske in på elt tekniskt och praktiskt resonemang här, meni upprivna oljetankar i ett fartyg som står på grund i ej helt skyddat vattenstörs jämvikten ideligen, ja, av sjö-hävning. Det förekom juperioder av kraftig vindökning. vattenstånd som följer medändrade vindförhållanden, även små ändringar, stör den omtalade jämvikten.Inte förrän tankarna länsats pä olja avstannar utflödet. Länsningen av tankarnakom i gång efter grundstötningen. Kommunikationsministernåterkom i sitt svar till att svensk myndighet har befogenhet att ingripa föratt hindra och begränsa oljeutsläpp i svenskt territorialvatten. Statsrådetsäger också att svensk lagstiftning ger behörig myndighet tillräckligt stöd föratt vidta erforderiiga åtgärder, och att sä också skedde. Ja, det gjorde det,herr kommunikationsminister, men man lät lång och värdefull tid gå innan mangav möjlighet till agerande enligt gällande lag. Det sägs ju så i svaret.Respekten för vår store granne i öster tycks ha varit alltför stor. Och därförkom efter elt utsläpp om 700-800 lon som skedde närmast efter grundstötningenelt successivt utsläpp om ytterligare minst 800 lon att ske. Kommunikationsministerntycks vara nöjd med händelseförioppet i samband med bärgningen och oljespillet.Menar kommunikationsministern alt del skall gå till likadant igen vid eneventuell ny olycka? Skall det behöva ta innan man kommer i gångmed att pumpa ut olja från en läckande grundstött ryss i ell känsligt, centraltbeläget skärgårdsområde? Ombefogenheten för svensk myndighet att ingripa mot oljeutsläpp i svensktterritorialvatten Jag vill gärna hälla med om att det var en olyckligomständighet att det svenska fartyg som slutligen tog hand om oljan inte fickgöra det när det var redo att göra det. Men jag har bedömtsjöfartsverkets representants uppträdande som präglat av en vilja alt i förstahand åstadkomma en lösning i samförstånd. Det är naturiigtvis väldigt lätt attsä här efteråt, när man sitter i lugn och ro och har god tid på sig, bedömahans handlande som kanske inte del bästa. Men det är väl lite skillnad när manär pä platsen och stämningen inte är fullt så lugn som här när jag diskuterar frågan. Detär klart att om det var olja som rann ut är min formulering isvaret att den största delen rann ut inte helt korrekt,eftersom det var precis hälften. Jag kan gärna hålla med om attjag kunde haft en annan formulering på den punkten. Återstodensom rann ut kom naturiigtvis vid sådana tillfällen då balansen i tankarnastördes av olika skäl. Det är naturiigtvis sannolikt att när man fränläktringsfartyget bordade haveristen uppstod sådan bristande balans alt detskvalpade ut olja. När man öppnade tankluckorna för läktring från topp ändrademan tryckförhållandena, och då kom det kanske ut litet olja. Då och då ändradesig vindriktningen och haveristens skrov rörde sig naturiigtvis. Då kanske detockså kom ul olja. Slutligen när man drog loss haveristen från grundel - föratt nu försöka konstruera ytteriigare anledningar till att det läckte ut olja- blev det kanske elt tryck på tankarna utifrån, och då pressades del ut olja.Dessa orsaker hade väl alla förekommit Ombefogenheten för svensk myndighet att ingripa mot oljeutsläpp i svensktterritorialvatten och orsakat oljeläckagevare sig läktringen skett den ena eller . Det är tänkbart att manhade kunnat minska läckagel. Tillsist frågar om jag är nöjd med vad som hände och de följder detfick. Jag är naturligtvis inte alls nöjd med följderna. Jag tycker att det ären utomordentligt beklaglig förorening av skärgårdsvatten och stränder. Jag ärnaturligtvis ytterst angelägen om att vi från statsmakternas sida skall kunnavidta alla de åtgärder som är ägnade att i möjligaste mån förhindra ettupprepande. Men om det händer är det ytterst angeläget - det håller jagfullständigt med om - att man eliminerar riskerna för fortsattoljeutsläpp frän en tank som sprungit läck så fort som möjligt. Finns det behovav det får vi naturligtvis se till att de representanter för somkommer att vara på plats i sådana här sammanhang får sådana instruktioner frånsitt verk att de handlar så snabbi som det över huvud laget är möjligt. Jag konstaterar att kommunikationsministern säger att han självfalletinte negligerar sådana här olyckor som orsakar oljeutsläpp. Sedan var del välen felsägning av kommunikationsministern när han talade om olja.Det var , dvs. Vadjag efterlyser är resoluta och snabba åtgärder vid sädana tillfällen dåoljeutsläpp hotar miljön. Ett sådant handlande är nödvändigt för att inte deresurser vi ändå har för oljebekämpning skall bli överspelade. Det har visatsprov pä svensk beslutsamhet vid tidigare tillfällen. Det var på den gamlaregeringens tid. Låtmig påminna om det tankfartyg som grundstötte öster omGotland på en resa från en rysk hamn och ut ur . Det var elt fartygsom var i dåligt skick. Det bedömdes efter flottagningen av svenska myndighetersom ett miljöhot att släppa det vidare. Innan det åter hade nätt ut påinternationellt vatten bordades det av svensk myndighet, som tvingade fartygettill för åtgärder. I det I fallet var det genom ingripande ochmedverkan från högsta nivå som man vidtog åtgärder. Det var kanske enbalansgång med sjörätten, som man då vågade sig på att gå för att förhindra ettbefarat oljeutsläpp med dess konsekvenser. Frågan om oljeutsläpp i våra skärgårdar och farvatten, som åsamkarskada pä stränder, fågelliv och annat liv i havet, har alltmer tilldragit sigintresse, och vi stöter på olika lösningar för att komma till rätta medproblemen. Men utan tvekan kan vi - hur omfattande åtgärder vi än vidtar ochvilka förebyggande åtgärder vi än försöker vidta - inte bortse från möjlighetenalt det ändå, i samband med olyckor, kan komma ut vissa kvantiteter olja. Då ärdet ytterst angeläget att man kan ingripa snabbt och resolut. Jag har nämnt deltidigare. Dennuvarande regeringens behandling av frågor om oljeskydd ter sig kanske litetkomisk. Vissa regeringsmedlemmar ägnar sig exempelvis åt att fara omkring ochsäga, när oljeutsläpp kommer på tal, att vi skall vidta skärpta åtgärder motsupertankers i . Det sades också i regeringsdeklarationen i oktoberförra året. På det sättet skulle vi skydda stränder och vatten. Det är i såfall också en fråga som måste tas upp på del internationella planet. Vi iSverige är ju inte ensamma om att ha hamnar i . Vad har gjorts på detområdet? Det har varit så tyst om konkretiseringen av det miljökravet iregeringsdeklarationen. Det kanske beror på att det inte finns någrasupertankers i - i varje fall inte fullastade med olja. Är sådanafartyg lastade kan de över huvud taget inte gå in i , så del behövskanske inte så mycket mod för alt vidta skärpta åtgärder i det fallet. Jag sade att jag anser att man bör begagna varje möjlighet all befriaen havererad oljetanker frän sin last av olja möjligt. Det är klart attjag förväntar mig alt man från sida utfärdar instruktioner ilinje med det. Jag har aktualiserat frågan och kommer att se till attbeställningen blir effektuerad. Vadsedan beträffar s. k. superlankers framförande i kan jag nämna förBirger Rosqvist att frågan tagits upp bl. a. via svenska ambassaden iHelsingfors, som för underhandlingar med vederbörande finska myndighet om dehär frågornas fortsatta behandling. BIRGERROSQVIST (s): Då vill jag passa på att ställa en kort fråga till kommunikationsministern:Vad är enligt kommunikationsministerns uppfattning en supertanker? Hur stor ärden? Överläggningenvar härmed slutad. §15 Om järnvägstraFiken på Kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda interpellation,1977/78:74, och anförde: har frågat mig dels om jag anser det vara rikligt attförutsättningarna för en framtida järnvägstrafik undergrävs innan harfattat beslut om en ny trafikpolitik, dels vilka åtgärder som jag är beredd attvidta för att klara underhållet på . besvärlig ekonomisk situation måste SJ försöka minska sina kostnader. Idelta syfte begränsar SJ banunderhållei på vissa trafiksvaga linjer. Detta kanenligt SJ medföra att hastigheten måste sättas ned, vilket bl. a. kommer attgälla vissa avsnitt av . Detta innebär emellertid inte attbanunderhållei eftersatts på sådant sätt alt man kan säga att förutsättningarnaför en fortsatt järnvägstrafik undergrävs. Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret på mininterpellation, även om jag måste tillstå att det är med stor besvikelse jagmottagit detta svar. Dels är det inte svar på de frågor jag ställt, dels vetjag naturligtvis vilken SJ:s inställning är och vad SJ måste. Jag har intefrågat , utan jag har frågat regeringens företrädare, som är ansvarig förtrafikpolitiken, vad han vill vidta för åtgärder i detta sammanhang. Vadman kan kräva är naturligtvis en handlingskraft på dessa områden och inte enadministration av dåliga förhållanden, som många med mig ser det. Faktum är attkommuner och landsting uppvaktar, bonar och ber om en förändring. SJ vidtar åtgärder med hänsyn till sin ekonomiska situation. Mankan fråga sig hur länge vi som politiker kan acceptera dessa inskränkningar.Hur länge kan vi acceptera en ökad bilism, en ökad godstrafik på våra vägarsamtidigt som vi vet alt det finns utrymme för en trafikökning på järnvägen?Jag vill här citera SJ-Nytt för : "Isamma sträckning som E-6:an löper som i dagens läge har kapacitetför ungefär en 50-procentig trafikökning och detta med ringa, eller i varjefall relativt blygsam kostnadsökning. skulle med andra ord kunnaöverta en ansenlig mängd långtradare från den hårt belastade E-6:an.Olyckskurvan skulle vridas nedåt, energiförbrukningen skulle minska, miljönförbättras och samhället skulle spara pengar." Detvärsta är att när del skärs ned, så är det i de bygder som redan är hårtdrabbade. Mellersta och norra har bekymmer när del gällersysselsättningen. Minskar man dessutom möjligheterna till en framtida trafik påjärnvägsnätet bidrar det inte till någon förbättring. interpellationsdebatt med arbetsmarknadsministern gav regeringengenom honom följande löfte: "Omman steg för steg försämrar servicen på , försämrar man också stegför steg möjligheterna att fä industri till de här delarna av Bohuslän.Samtidigt driver man ut godstrafik och sådant på , som sannerligen redan ärväldigt hårt ansträngd, inte minst . Härhar den nya regeringen fattat beslut, som jag utgår ifrån att ni bådauppskattar. Vi tycker att det är viktigt att trafikservicen i norra ochmellersta fungerar. SJville skära ner slyckegodsservicen i , , Brasiad ochHällevadsholm. Regeringen sade nej till det kravet. SJville skära ner vagnslasltrafiken i och . Regeringen sade nej. SJville helt upphöra med persontrafiken på Varp och Orrekläpp. Regeringen sadenej." Dettavar alltså arbetsmarknadsministerns besked till mig i en interpellationsdebatti våras. Efter det svar jag har fått från kommunikationsministern undrarjag vad det löftet egentligen är värt. nikationsministern säger isill svar: "Deltainnebär emellertid inte att banunderhållei eftersatts på sådant sätt alt mankan säga all förutsättningarna för en fortsatt järnvägstrafik undergrävs." Hurkan man påstå del? När man på vissa delar av banan sätter ned hastigheten till40 km leder det helt naturligt till att människorna kommer att anlita andrafärdmedel. Och hur kan man påstå att inte den fortsatta järnvägstrafikenundergrävs med de signalerade förändringarna av styckegodshanteringen? Dekommer att innebära alt styckegodset försvinner från järnvägen och i ställetfraktas med bil frän till olika delar av . Det är juegentligen helt tokigt att gods skall fraktas med tåg förbi en station ochsedan fraktas tillbaka till den stationen med lastbil på en vägslräcka somredan är hårt belastad. Iblandhar jag funderat på om det behövs något slags vanhävdslag för SJ, men jag hardå kommit underfund med att SJ naturligtvis arbetar efter sina ramar. Det är vipolitiker som bär ansvaret, och i den situation som vi nu befinner oss i är detregeringen som bär huvudansvaret för den här verksamheten. Om det behövsrationaliseringar inom SJ är det en sak för SJ och de människor som arbetarinom SJ. Men det får inte drabba de människor som är beroende av SJ:sverksamhet och som kanske bor felaktigt geografiskt med hänsyn till de planersom SJ har. Detbehövs naturligtvis helt enkelt en ny trafikpolitik, insatt i sitt sammanhang.Och det gäller inte enbart ulan hela landei. Vi måste få entrafikpolitik för service, för en bättre miljö och för alt människor skallkunna ta sig fram till sina arbeten. Somjag sade inledningsvis har vi en mängd problem i . Jag har därförfrågat om kommunikationsministern är beredd all försöka se till att exempelvisungdomar bereds sysselsättning med att rusta upp banan i . Enligt vadjag har erfarit råder det brist på banarbetare, och därför borde det vara ensamhällsekonomiskt riklig väg all satsa medel på att rusta upp de delar avjärnvägen som finns inom dessa områden och som är nödvändiga för människornasexistens . Därför vill jag upprepa de frågor som jag har ställt imin interpellation och som jag tyvärr inte har fåll svar pä. Vad jag sade i mitt interpellationssvar innebar att de begränsningar avbanunderhållei som SJ nu har beslutat enligt SJ:s mening inte är ägnade attinskränka möjligheterna att använda i fortsättningen. EftersomLennart hänvisar till regeringens trafikpolitiska principer, som ju ärdesamma som denna riksdags, anser jag del angeläget att påminna om att deinskränkningar i fråga om banunderhållei som det här gäller har pågått under enföljd av år - alltså långt innan den nuvarande regeringen trädde till - och ären följd av all SJ inte har fått tillräckliga bidrag av skattemedel för attklara underskotlen på det Detär beklagligt att det skall behöva vara så här - det är jag den första atthålla med om. Men jag har från SJ fått försäkringar om all det inte minskarmöjligheterna till framlida trafik på . Men naturligtvis kan man intehälla på hur länge som helst och eftersätta underhållet - det är jag helt pådet klara med. Vadbeträffar det som arbetsmarknadsministern hade sagt är riktig. Jag ärvde av den gamla regeringen över 200 besvär frän kommuneröver åtgärder som SJ ville vidta för att minska servicen. Det var inte någotsärskilt angenämt arv. Vi ägnade behandlingen av dessa ärenden ett mycketingående och stort intresse. Vi kom till slutsatsen att vi i betydligt över hälftenav dessa fall inte kunde medge SJ att göra de inskränkningar som man hadefattat beslut om. I vissa andra fall ansåg vi dock att vi var tvungna att medgeSJ att företa de aktuella inskränkningarna. Nuhar det kommit en ny besparingsvåg till följd av att även förinnevarande budgetår har fått ett lägre anslag för alt läcka underskottet pådet trafiksvaga järnvägsnätet än man ville ha. Den vågen av besparingsaktionerhar också föranlett besvär, och vi har i departementet ett stort antal sådanaärenden under behandling. Jag kan försäkra kammaren att vi vid behandlingen avdessa besvär kommer all iaktta samma restriktivitet när det gäller försämringav servicen som präglade regeringens handlande och våras i del storaantal ärenden som jag ärvde från den gamla regeringen. LennartNilssons fråga om möjligheten alt utnyttja ungdomsarbelskraft som f n. inte harsysselsättning i produktionen eller annorstädes för att utföraunderhållsarbetena på banan är det inte så lätt att svara på. Det här är juspecialarbeten som det krävs särskild utbildning för, men jag skall låta frågangå vidare till SJ-ledningen. Det sista kommunikationsministern sade var etl svar på min fråga om maninte med hjälp av arbetsmarknadspolitiska insatser kunde få människor i arbete.Det är väl att hoppas på att det nu sker någonting, eftersomkommunikationsministern har sagt att han skall låta frågan gä vidare tillSJ-ledningen. Men då krävs naturligtvis också att man tillskjuter medel fördenna verksamhet. Kommunikationsministernsäger att eftersättning av underhållet enligt SJ:s mening inte inskränker denframtida trafiken på dessa bandelar. Jag har helt andra uppgifter frän SJ:sfolk. Även om man inte är expert på detta område bör man begripa alt omhastigheten på vissa bandelar nedsätts , så kommer det attleda till all SJ måste sätta in restaurangvagnar därför all resan tar så långtid eller att folk använder andra färdsätt för att komma snabbare fram. Ommänniskor inte reser med tåget leder det i sin lur till att man kan få framstatistik som visar att det inte finns någon anledning att ha kvar denna linje. Det är ju den taktiken mantillämpar. Sedanhjälper det naturligtvis inte att hänvisa till vad som har hänt tidigare. Jaghar inte frågat den gamla regeringen vilka åtgärder den har vidtagit -jag fannsju inte i den här kammaren då. Vad jag är intresserad av är vilka åtgärder dennuvarande regeringen ämnar vidta i sammanhanget. Sedantill slut en fråga: Hur länge kan man nöja sig med bristande underhåll innandet sker någonting? Det måste väl finnas en gräns för vad som är rimligt ochriktigt när del gäller bristfälligt underhåll? Bristfälligt underhäll har letttill att hastigheten på vissa delar av kommer att bli itimmen. Det är väl ändå gränsen för vad man kan uppnå? Man kan tolka första fråga på litet olika sätt.Lennart frågar mig om jag anser alt förutsättningarna för den framtidajärnvägstrafiken undergrävs osv. Jag hade närmast trott att han menade attunderhållet var så dåligt att banan blev alldeles kas-sabel och att mandärefter inte längre kunde bedriva någon järnvägstrafik, men enligt SJ:s meningbehöver man ännu inte riskera det. har tydligen en annan tolkning av frågan, nämligen att den nedsattahastigheten kan medföra ett betydligt mindre antal trafikanter, så att detsedan inte finns några förutsättningar för järnvägstrafik. Jag menarnaturligtvis att man inte kan eftersätta underhållet hur länge som helst ochsjälvfallet inte så att man riskerar att en olycka händer. Del vore rentansvarslöst. Beslutet om nedsatt hastighet, vilket kommer all påverka den nyatidtabellen, har jag inte tolkat så att det är föranlett av atttrafiksäkerheten är i fara, utan av att man genom minskad hastighet slitermindre på banan och minskar påfrestningarna på den. På så sätt skulleeftersättningen av underhållet inte få några olyckliga följder. Självfallet är jag lika bekymrad och besviken somLennart och tydligen också befolkningen längs är. Det ärnästan groteskt att behöva köra tåg med i det här väl utveckladelandet, när vi kan tala om höghaslighetstäg, ökad hastighet, ökadbekvämlighet och bättre serviceutbud. Jag hoppas verkligen att det är en snabbiövergående företeelse. Allt det här med hastighet, underhåll etc. hänger ihop med att banan ärså dålig att man inte kan framföra tåg med högre hastighet än just ilimmen. Detta leder i sin tur till att människorna söker sig till andrafärdmedel. Det upplever både kommunikationsministern och jag som något förmänniskorna -jag citerar kommunikationsministern - "groteskt". Frågan kvarstårfortfarande: Vilka åtgärder ämnar regeringen vidta för att förbättra situationen?Del handlar naturiigtvis inte enbart om utan även om trafiken istort. Vilka åtgärder kommer man all vidta för att klara underhållssituationen?Är kommunikationsministern beredd att gå in med medel för att rusta uppexempelvis en sådan bit som ? Vilka åtgärder ämnar man vidta? Överiäggningenvar härmed slutad. § 16 Om SJ:sstyckegodshantering KommunikationsministernBO erhöll ordet föratt i ett sammanhang besvara dels () anmälda interpellation, 1977/78:81, tillindustriministern, dels () anmälda fråga,1977/78:151, och dels (c) anmälda fråga,1977/78:173, och anförde: har frågat industriministern vad han tänker göra för allmildra verkningarna av vissa befarade personalminskningar vid SJ samt omindustriministern anser att även statliga verk bör la sitt sociala ansvar försysselsättningen i utsatta orter. Arbetetinom regeringen är så fördelat all del är jag som skall svara påinterpellationen. SvenMellqvist har frågat mig dels hur SJ:s väntade förändring avstyckegodshanieringen kommer att påverka kundernas kostnader och personalens sysselsättning,dels hur regeringen avser att handla om förändringarna kan anses fördyrakundernas kostnader väsentligt och minska sysselsättningen för de SJ-anställda. GunnelJonäng har frågat mig om jag anser all en nedläggning av järnvägsterminalen förstyckegods i är i enlighet med riktlinjerna för trafikpolitiken, om jaganser att den information som skett till berörd personal varittillfredsställande samt om jag är beredd att medverka till åtgärder som innebäratt SJ:s godsservice ej försämras genom nedläggning av godshanteringen iBollnäs. Eftersominterpellationen och frågorna i huvudsak berör samma område har jag funnit detlämpligt att besvara dem i ett sammanhang. SJförväntas detta budgetår gå med förlust, främsttill följd av den dåliga konjunkturen för de svenska basindustrierna. Enmycket stor del av föriusten orsakas också av styckegodstrafiken. SJutreder f n. vilka åtgärder som kan vidtas för all effekliverastycke-godshanteringen. Eftersom utredningen inte är klar, är del ännu förtidigt att säga buren ny styckegodshantering kan komma att påverka kundernaskostnader eller vilka personalförändringar som kan uppkomma. Frågan har ivederbörlig ordning diskuterats med personalorganisationerna; bl. a. hargeneraldirektören besökt samtligatrafikdistrikt för sådana diskussioner. Föratt järnvägen skall kunna behålla sin konkurrenskraft är det nödvändigt att SJfortlöpande får söka efter och pröva effektivare driftformer. En effektivtfungerande transportapparat är också en förutsättning för att svensk industriskall kunna förbättra sin konkurrenskraft. Syftetmed SJ:s utredning om styckegodshanteringen är ju att den skall leda tillsädana åtgärder som minskar verkets underskott. Om utredningen skulle visa sigleda också till förändringar som strider mot viktiga sysselsättningsmål ellerandra mål för regionalpolitiken och samhällsekonomin kommer regeringensjälvfallet att överväga åtgärder för all mildra de negativa effekterna.Eftersom en minskning av SJ:s underskott innebär en besparing för staten, fårregeringen då överväga i vilken mån staten har råd att avstå från en sådanbesparing för att uppnå andra effekter som är önskvärda för samhällsekonomin. Isammanhanget får också bedömas om samma önskvärda effekter kan uppnås billigarepå annat sätt än genom all inskränka SJ:s möjligheter att genomföraföretagsekonomiskt motiverade rationaliseringar. Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret på mininterpellation, även om jag i och för sig tycker det är synd att inteindustriministern är den svarande, eftersom jag tagit upp de aktuella problemenur närings- och regionalpolitiska aspekter. Att jag vände mig till honom ochinte till kommunikationsministern var ju för att jag ansåg att hela regeringen,alltså även utanför , skulle bli uppmärksammad påvad som håller på att ske inom SJ och därmed också inse de storaregionalpolitiska och näringspolitiska konsekvenser som delta för med sig. Nublev del ju inte så, men jag förutsätter att kommunikationsministern i sinegenskap av svarande verkligen talar på hela regeringens vägnar och därmedockså väger in hela det samhällsekonomiska synsättet i resonemangen och inteavskärmar SJ:s speciella problem från samhällsproblemen i övrigt. Fördet kan inte vara SJ:s egen angelägenhet att pä det sätt som är planeratgenomföra en nära nog helt ny trafikpolitik, tvärs emot de intentioner som iså mänga sammanhang frän denna talarstol uttalats och som f ö.också finns uttalade i den borgeriiga regeringsdeklarationen där manframhåller att "en ny trafikpolitik byggd pä samverkan läggs fast ochkollektivtrafiken främjas". Denhär interpellationen, , är något av ell nödrop! Den är ett nödropi elfte timmen från först och främst alla de människor som bor, inte vid sidanom allfarvägen men väl vid sidan av den som vi så gärna vill skall vara"hela folkets järnväg", men som alltmer tenderar alt bli en järnvägendast för människor som bor i de allra största orterna i vårt land.