prot · G109148 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:148 §1 Justerades protokollen för den 11 och 12 innevarande månad. Omhandläggningstiden för vissa kommunala ärenden § 2 Omhandläggningstiden för vissa kommunala ärenden Kommunministern erhöll ordet föratt besvara ()dtn anmälda inierpellation, 1977/78:147,och anförde: har frågat mig om jag vill redovisa min syn pä hur manbör lösa frågan om långa handläggningstider i kommunala ärenden som väckis avenskilda kommunmedlemmar. Jagvill försl framhålla alt jag är helt enig med om del angelägna iatt förvaltningsärenden handläggs utan onödig tidsutdräkt. Otvivelaktigtförekommer det inom både den kommunala och den statliga förvaltningen attärenden drar ul längre än som är försvarbart. Ävenpä andra sätt brister det i fråga om kontakterna mellan de enskilda ochmyndigheterna. Vi måste sträva efter förbättrad service och information liksomen förstärkt rättssäkerhet på olika områden. Det är i hög grad angeläget atlfortlöpande uppmärksamma dessa förhållanden och verka för förbättringar. Manmåste enligt min bedömning pröva olika vägar för atl åstadkomma förbällringarpå della område. berör närmast möjligheten avlagstiftningsåtgärder. Kommunallagenger de grundläggande reglerna för hela den kommunala förvaltningen. Deninnehåller emellertid inga föreskrifter som direkt tar sikte på handläggningenav enskilda partsärenden hos kommunala myndigheter. Allmänna bestämmelser förförfarandet inom förvaltningen återfinns i förvaltningslagen. Utöver generellaregler om jäv, remisser, besvär m. m. innehåller den en särskild avdelning medregler som gäller vid myndighetsutövning mol enskild. Förvaltningslageninnehåller emellertid endast någon enstaka bestämmelse som syftar till atlförkorta handläggningsliderna. Pä del kommunala området är förvaltningslagentillämplig i flertalet ärenden som regleras i speciallagstiftning men inte iandra ärenden. Enligtmin mening är del inte lämpligt atl införa särskilda bestämmelser ikommunallagen om enskilda partsärenden. Av större intresse i delta sammanhangär då förvaltningslagen. Man kan överväga all bygga ul denna med ylleriigarebestämmelser som reglerar förhållandet mellan enskilda och myndigheterna. Närlagstiftningsåtgärder av del slag som jag berört övervägs, är det naturligtvisvikligl att också uppmärksamma möjlighelerna till kontroll av alt Omhandläggningstiden för vissa kommunala ärenden Utöver speciella regler om tillsyn i olika specialförfattningarfinns bl. a. föreskriften i 5 S länsstyrelseinsiruklionen all länsstyrelsenskall övervaka atl kommunerna fullgör vad som åligger dem enligt författning.Den tillsyn som utövas av JO och JK är också av slor betydelse för denenskilde. Delhar framgått av vad jag har sagt att jag vill sälta in frågan om långahandläggningslider vid kommunala myndigheter i ett större sammanhang. Ettomfattande utredningsarbete pågår f n. i syfte all på olika sätt förbättrakontakterna mellan medborgarna och myndigheterna. Jag vill särskill peka päbyråkraiiutredningens uppdrag vilket omfattar även rättssäkerhetsaspekterna.Riksdagen underströk 1976 viklen av alt noga beakta dessa frågor. Som särskiltangeläget framhöll att förvaltningslagen blir föremål för översyn. Jaghar mottagit en skrivelse av byråkraliulredningen med förslag lillinriklning av den översyn av förvaltningslagen som begärt. Eftersamråd med justitieministern anser jag mig kunna förutskicka alt ell särskiltreformarbete skall kunna sällas i gång inom kon. Jag fäster stort avseende viddetta initiativ. Isin skrivelse framhåller byråkraliulredningen särskilt atl en fråga av stortintresse för de enskilda är vilka möjligheter det finns atl i förvaltningslageninföra regler som syftar till atl förkorta handläggningstiden i förvaltningsärenden.Denna fråga bör därför enligt utredningens mening tas upp i samband med enöversyn av förvaltningslagen. Ulredningen framhåller emellertid också att densjälv kommeratt ha problemen med handläggningstiderna aktuella i sill arbeleoavsett inriktningen av en blivande översyn av förvaltningslagen. Denfråga som har tagit upp kommer alltså all övervägas noga. Medhänsyn till arbetet inom byråkratiutredningen och den blivande översynen avförvaltningslagen anser jag del knappast påkallat atl jag närmare utvecklarmina egna synpunkter på hur man bör lösa frågan om de alltför långahandläggningsliderna. Jag vill endasl mera allmänt framhålla atl jag delarAnton Fågelsbos uppfattning om svårigheterna med strikta regler omhandläggningsliderna och all jag utgår frän att bl. a. tanken pä besvär pågrund av passivitet från den aktuella myndighetens sida kommer alt prövas.Uppenbart är dock enligt min mening atl det måsle bli fråga om en kombinationav olika typer av ålgärder för att åstadkomma bäsla möjliga förhållanden. Jagskall be att få lacka kommunminisiern för svarel, och jag vill ocksåsäga all jag är mycket nöjd med delsamma. Visserligen säger kommunministern althan inte närmare vill utveckla sina synpunkter på hur man skall lösa den frågajag har tagit upp i min inierpellation, men jag lycker dock att svaretklariägger att någonting håller på att hända på del här områdel och attstatsrådet är hell inne på de linjer jag skisserat i min inierpellation. Jagskulle emellertid vilja ställa en liten tilläggsfräga. Del gäller här vad somkan hända när den enskilde vänder sig till en myndighet med ettärende. En viss passivitet från myndighetens sida kan då göra sig gällande,ärendet kan bli liggande eller skickas mellan olika nämnder osv. Skulle maninte mot den bakgrunden kunna länka sig, statsrådet , all inrätta ennämnd som fick huvudansvaret när fördröjningar inträffar - sädana har nämligeninträffat - genom alt ett ärende blir liggande i en nämnd och alt ingentinghänder? Jag utgår ifrån att problem närstående dem nu tog uppkommer atl bli föremål för överväganden i samband med byråkraiiutredningensallmänna översyn som jag anmälde i interpellationssvaret. Detär alldeles rikligl att handläggningsliderna ofta förlängs. Vid behandlingenav exempelvis elt byggnadsärende nödgas den sökande förutom att lämna in sinansökan till i vissa fall kontakta även andra myndigheter. Hanmåste kanske kontakta hälsovårdsnämnden när del gäller vatten- ochavloppsfrågor och när del gäller t. ex. låneansökningarliksom även andra kommunala myndigheter. Jagskulle kunna lova atl undersöka -jag har själv varil inne på tanken vid samlaimed byråkraiiutredningens ledning - om man kan ordna del så atl en av dekommunala myndigheterna sä att säga får huvudansvaret för sådana här frågor.Med en sådan åtgärd skulle man försl och främst åstadkomma atl vederbörandeenskilda kommunmedlem visste vart han skulle vända sig med förfrågningar. Nugår del ju lill så atl en fråga först behandlas i en av nämnderna, sedanskickas den vidare lill nästa berörda nämnd och därefter kanske till en tredje.Självfallet lar detta tid, och man bör därför kunna överväga om enparallellbehandling kan ske, om ärendet är av sädana karaktär att man intenödgas invänta en speciell myndighets besked. Om man kunde lyckas med attinföra en parallellbehandling, så skulle givetvis detta avsevärt förkortahandläggningstiden. ANTONFÅGELSBO (c): Efter del tillägg som kommunministern nu gjorde kan jag medtillfredsställelse konstatera all även en sådan lösning som kommunminisiernhär föreslog kommer att diskuteras i samband med översynen. Omhandläggningstiden för vissa kommunala ärenden Överläggningen var härmedslutad. § 3 Omindustriutsläppen i Jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara Lars-lngvar () anmälda inierpellation,1977/78:165, och anförde: Lars-lngvar har frågat mig om jag är beredd all nu kraftigttvinga ned utsläppen från de petrokemiska induslrierna i lill ennivå som anknyter lill tillgänglig teknik och utländska normer och om jag ärberedd att initiera ell forskningsprojekt som skulle kunna ge ökad kunskap omtolaleffekten av utsläppen från dessa industrier. Lars-lngvar frågarockså vilken tidsram som jag anser att etl sådant forskningsprojekt skallarbeta med samt om jag avser att i avvaktan på bättre beslutsunderlag t. v.uppskjuta en fortsatt planerad utbyggnad av den petrokemiska induslrin iStenungsund. Befintligaindustriella anläggningar i har prövats enligt vattenlagen ellermiljöskyddslagen. Sedan särskild prövning enligt 136 a ! ; i byggnadslageninförts har regelmässigt nyanläggningar av petrokemiskainduslrier i prövats också enligt denna lagstiftning. Vid prövningenligt de olika lagarna tillämpas etl omfattande remissförfarande, varigenomelt så fullsländigl underlagsmaterial som möjligl tas fram. Av väsentligbetydelse är då bl. a. att klara ut vilken teknik som är tillgänglig för atthålla utsläppen på så låg nivå som möjligl. I överensstämmelse medriktlinjerna i propositionen 1972:111 om hushållning med mark och vatten ochmed stöd av miljöskyddslagen har mycket långtgående reningskrav föreskrivitsför flertalet industrier i . Närdetgäller den induslri som redan finns i villjag erinra om atlregeringen inte kan ändra ell lillståndsbeslul som vunnit laga kraft. föreskriva nya eller strängare villkor för verksamhetensedan tio år förfiutit från beslutet eller om förhållandena harändrats väsentligt. Deutbyggnader av någon betydelse av Slenungsundsinduslrierna som kan bli aktuellakommeratt prövas enligt 136 a >; i byggnadslagen. 1 samband med dennaprövning kommer regeringen atl i varje särskill fall la slällning till omutbyggnaden kan tillåtas eller inte. Om anledning finns kan tänkbaralokaliseringsalternativ komma atl övervägas. Koncentrationenav industrier till elt område i den omfattning som har skett i kaninnebära risker som kräver särskild uppmärksamhel. Planeringsaspekterna avhithörande frågor kommer självfallet all noga övervägas i det fortsatta arbetetmed den fysiska riksplaneringen. Därvid kommer det alt noggrant bedömas vargränserna för utbyggnad av miljöfariig induslri i går. Alllmaterial som finns tillgängligt om miljösituationen i kommergivetvis atl läggas till grund för regeringens bedömning. Induslrieråläggs numera regelmässigt kontroll av utsläppen från den verksamhet debedriver. i har lagt ned ett betydandearbete på tillsynen av industrierna i . har ocksåsträvat efter alt fö en samordning av kontrollen av utsläppen till luft ochvatten från samtliga dessa industrier. Kontrollprogrammet prövas f n. avregeringen. Undersenare tid lämnade redogörelser, bl. a. frän ochlänsstyrelsen, pekar pä atl ulsläppssituationen i är mer kompliceradän vad man lidigare har bedömt. Det stora anlalel kemiska produkter somtillverkas och den omständigheten atl olika föroreningar bildas vidnyprocesserna medför atl antalet olika kemiska substanser som tillförs miljönär slorl. Ett omfattande forsknings- och undersökningsarbete pågår när detgäller nu akluella problem. a. har inom upprättats enrapport rörande miljöskyddsfrågor vid petrokemiska industrier och raffinaderieri . har överlämnat ett exemplar avrapporten till regeringen och begärt en ulredning om de samladeutsläppen från den petrokemiska industrin i . Jag delarlänsstyrelsens uppfaUning att del är nödvändigt aU vi får bäure kunskaper om deutsläpp som sker i och om miljöeffekterna av dessa utsläpp. Detfortsatta undersökningsarbetet berör flera myndigheter och andra organ. Del ärnödvändigi att arbetet kan samordnas på etl effektivt sätt. berörda frågorövervägs f n. i anslutning till beredningen av framställning. Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret på min inierpellation.Även om jag inte fält svar på alla de frågor som jag log upp i interpellationen- det sägs t. ex. ingenting konkret om tidsramar för en forskning i avsikt attskaffa bättre beslutsunderlag med anledning av koncessionsansökningar, som rörexpansion i det berörda industriområdet, och därmed har jordbruksministern inteheller gått in på frågan om uppskjutandet av koncessionsärendena i avvaktan pånödvändig kunskap -präglas ändå svarel av en allvarlig underton. Jag villförstå det så atl jordbruksministern uppfattar problemen med den växandediskrepansen mellan produktutvecklingen i kemibranschen ochmiljöhanleringsteknolo-gin. Jag uppfatlar det också så alt jordbruksministernliksom jag är oroad av denna utveckling och atl han är beredd att vidta ålgärderför atl förbättra lägel. Frågorom bevarandet av naturresurser som livsmiljö är inte längre en angelägenhet förudda och ungdomliga miljögrupper eller uppskärrade kataslrofpolitiker. Ocksåinom den seriöst arbetande internationella forskningen oroas man alltmer överde enorma problemen i samband med den allt snabbare teknologiska utvecklingen,som inom ramen för vår ekonomiska struktur hotar atl utarma naturresurser ochförsämra den miljö som vi skall leva i. Min inierpellation berör konkret den snabbautvecklingen inom med dess höga koncentration avpetrokemisk industri, men i vidare mening är del fråga om en alltmerokontrollerad ulveckling inom hela den internationella kemibranschen. Etl parmiljoner kemikalier är registrerade, och tillkommer nya i en takt avomkring en halv miljon Flertalet kommeraldrig till användning, men ärligen tillförs ändå den industriella produktionennågot tusental av dessa nya ämnen. Utvecklingen har medfört attkemisterna kunnat syntetisera nya kemikalier i en helt annan takt än vadbiologerna och medicinarna hunnit med att kontrollera. Kemikalier har med andraord varit intressantare från marknadssynpunkt än problemen med dessasbiologiska effekter. De förra är exploaterbara i en helt annan grad än desenare och därför föremål för industrins intresse. Samhället måste då gå in ochta på sig ansvaret för atl klariägga och kontrollera de biologiska effekternaoch därmed skydda människor och natur. Det står alltmer klart att vi måste sesambandet mellan hanteringen av kemikalierna direkt i produktionsprocessen,dvs. i arbetsmiljön, och utfallet därav i den yttre miljön. Indikationerpå denna problemalik är inte bara de internationellt kända kalastroferna av typMinamala i eller Seveso i . Vi ser också utfallet här hemma imindre skala genom ulvecklingen vid och i ,där BT Kemi i sitt nit om profllen kvalificerat bedrog hela samhället. Isitt svar påvisar nu jordbruksministern att tillstånd för de etableradeindustrierna meddelats enligt gällande lagar och speciellt enligt särskildprövning genom byggnadslagen 136 a i;, sedan den tillkom den 1 januari 1973.Del senare innebär i samband med miljöskyddslagen enligi proposilionen1972:111 olvivelaktigl en skärpning mot tidigare lagstiftning, särskill densenare propositionens direkladress lill industrierna i , vilketemellertid också får ses mot bakgrunden av den ursprungliga regionalpoliliskatanken all de unika naturområdena i arkipelagen kring fjord ochSligfjorden skulle reserveras som rekreationsområde förindustriarbelarbe-folkningen i Göteborgs- och Uddevallaområdena. Vadjag velal påvisa genom min inierpellation är emellertid atl tiden runnit fortundan sedan dehär lagarna kom till. Under elt par års lid har expertis vidnaturvärdsenheten inom i mer medvetet änlidigare gått in för atl söka tränga in i problemaliken kring den industriellahanteringen, bl. a. i menockså vad gälleri vidare meningindustriell hantering i andra branscher och på andra platser inom länet. Vadman dä funnit visar pä belydande brister inte minst på grund av den snabbateknologiska ulvecklingen, men också på grund av alt framsteg under senare lidgjorts genom forskningsutfall inom medicinsk biologi. Man har funnit dels atlutsläppen är betydligt mindre kontrollerade än vad som rapporteratsgenom företagens egna kontrollsystem, dels att tillämpadreningsteknologi framstår som föråldrad och otillräcklig mot bakgrunden av denyare rönen. S. k. biologiska reningar genom bassänganläggningar medluftgenomslrömning är inte bara ineffektiva-de bidrar också till alt föra uthuvuddelen av de miljöskadliga kolväieföreningarna i luften kring området,varifrån de senare kan överföras till mark, vatten och människors liksom andralevande varelsers biologiska struktur och anställa allvariigare skador. Av betydelse är därvid denunder senare tid framtagna ökade kunskapen om bristerna i denhittills tillämpade reningslekniken och därmed sammanhängande insikter om attutsläppen av farliga ämnen kan vara fem lill lio gånger slörre än vad somhittills kontrollerats, som legat lill grund för lillslåndsgivningen förgällande lagar, och forskningsframgångarna med hjälp av bl. a. biologiskatester, varigenom en rad kemiska ämnens mutagena och carcinogena effekterkunnai kartläggas. Sådana ämnen tillförs nu i en sådan omfattning omgivningen iStenungsund atl det inte förefaller sannolikt vare sig att lagarna ärtillräckliga med hänsyn till de nya kunskaper som vi vunnitsedan1972-I973elleraiilillståndskulle ha meddelats för exploatering i nuvarandeformer ens genom de gamla lagarna, om del verkliga omfånget av utsläppen varitkända vid tillfället för koncessionsansökningarna. Därtill kommer den nyvunnakunskapen om att huvuddelen av utsläppen innehåller ämnen som ärokontrollerade även i den meningen all de inte är kända till egenskaper varesig av individuell karaktär eller i förening med andra. I några fall kan man t.ex. förmoda att just komplexiteten kan innebära särskilda faror. Således kanutsläppta tensider bana väg för kolvätemolekylernas inträngande i biologiskacellsystem och därmed underiätia eller förstärka den carcinogena effekten. Vadvi behöver är därför sannolikt en mängd åtgärder på skilda fält för alt angripade problem som den industriella användningen av kemikalier medför.Lagstiftningen behöver ses över, men framför allt behöver vi bygga upp en ökadforsknings- och kontrollresurs för atl fortlöpande hälla den explosivautvecklingen under kontroll. Den lägesrapport som jordbruksministern talar omi sitt svar liksom framställningen om att regeringen bör initiera en ulredningpå forskningsnivå om de samlade utsläppen frän den petrokemiska industrin iStenungsund är i själva verket bön om hjälp. Man inser den egnaresursbegränsningen, men inie bara den, ulan också de enskilda induslriernaskompelensbegränsningar. Var för sig har de all beakla i första hand de egnaföretagsekonomiska målen, varvid miljöhan-teringen kan ses som en belasining omden inte faller ul likvärdigl över samlliga i konkurrens varande förelag ibranschen. Inie heller finns någon övergripande konirollorganisalion förbranschen i som kan se över faror i samband med komplexiteten.Detta ansvar måste därför lill sist falla tillbaka pä samhället.Miljöskyddslagen ålägger också länsstyrelserna och att utövadenna övergripande kontroll. Jagser nu till min glädje att jordbruksministern inser denna problematik, eftersomhan säger sig dela uppfalining all del är nödvändigt att vi fårbättre kunskaper om de utsläpp som sker i och om miljöeffekterna avdessa utsläpp. Jag tolkar della svar sä att vi snabbt kommer all fä i gäng ensådan begärd forskning. Slenungsundsområdel är pä flera säll lämpligt somfallstudie, vilket jag sökt påvisa i min inierpellation. Här kan vi vinnanödvändig kunskap som därefter kan tillföras såväl branschen som helhet somangränsande industriella resurser-inte minsl vid utvecklingen av en effektivaremiljöbevarande teknologi. Det främsta hindret för en utveckling avbranschens industri och därmed sysselsättningen pä området ligger inte päproduktuivecklingssidan utan på miljösidan. När vi lärt oss bemästra dessa problem kanvi gå vidare med den industriella utvecklingen, men den måste hela tidenbalanseras genom tillräckliga kontrollresurser. Ellpar följdfrågor inställer sig därför osökt. Del torde slå klarl förjordbruksministern alt varken länsstyrelserna eller harde nödvändiga resurserna för atl i enlighet med sina åligganden enligtmiljövårdslagen klara den övergripande insynen och kontrollen. Är statsrådetberedd atl i det fortlöpande budgetarbetet se till att dessa enheter får dennödvändiga förstärkningen? Vi har också en forskning bedriven vid Stockholmsuniversitets Wallenbergslaboratorium. inom vars miljöresurser och psykologiskaresurser elt tvärvetenskapligt samarbete bedrivs mellan biologer och kemisterframför allt för att spåra mutagena och cancerogena ämnen i miljön. Av storbetydelse för denna forskning har professor insatser varit. Dennaverksamhel är inte säkrad till sin existens för samhällel ulan bedrivs medhjälp av tillfälliga anslag. Fram till har man resurser föratt i nuvarande omfattning bedriva verksamheten. Därefter löper vi emelllerlidrisk för att centrala delar av denna forskning läggs ned. Delar av materialethar varit disponibla för vid tillkomsten av dess lägesrapport.Faller denna forskning bort, faller också fortlöpande kompelens på områdetbort, vilket kan vara förödande för vårt land, eftersom vi därmed ocksåförlorar en värdefull och nödvändig egenkompetens vid försöken att följa ochutvärdera den inlernationella utvecklingen på detta område. Ärjordbruksministern beredd att verka för alt denna verksamhet får en merpermanent prägel? Här är det verkligen bråttom, eftersom tidsfristen går ut meddetta års utgång! Med anledning av vad Lars-lngvar har sagt vill jag barakonstatera att det är alldeles uppenbart att ytterligare kunskaper omutsläppens storlek och effekter behövs. har också beslutat omelt sammanhållet projektområde, som man har betitlat "Karakterisering avindustriella utsläpp". Projektet, som avser vattenfrågor, skall påbörjas isommar. Genom detta projekt avser man atl ta fram biologiska och kemiskametoder för att karakterisera komplicerade utsläpp och därigenom fä bättre möjligheleratt vidta motåtgärder. Inom håller man också pä med allutarbeta etl förslag till moisvarande projekl rörande luftul-släpp. Utöverdel kontrollprogram som jag nämnde i mitt svar finns det ett särskill programför kontroll av utsläppens effekter på mark, vatten och luft i medomgivningar. 1 del sammanhangel äger etl samarbete rum mellan ,hälsovårdsnämnden och . Del är min förhoppning alt vi närdessa program blir klara skall få det bättre kunskapsunderlag som Lars-lngvarSörenson och jag är överens om att vi måsle ha för framliden. Jagkan försäkra atl regeringen kommer atl följa frågan med stor uppmärksamhet. Jag märker all jordbruksministern är intresserad av den härproblematiken och känner etl ansvar för den, men jusl av del skälet lycker jagdel är egendomligt alt jordbruksministern inte konkretiserar sig något mer. Jagfick t. ex. nu inte någol svar på de följdfrågor som jag slällde. Denförsta frågan lyder: Är jordbruksministern beredd alt förstärkalänsstyrelsernas resurser, sä alt de fortlöpande kan vara kontrollorgan ilagens mening? Inteheller den andra följdfrågan, om jordbruksministern är beredd alt vidbudgetarbetet se lill alt den forskning fullföljs som bedrivs vidWallenberglaboraioriei? Den är myckel betydelsefull för uppföljningen avmaterialet. Den får inte bara bli en forskning som rör vad som sker i form avutsläpp utan den skall också visa vilka följder dessa utsläpp kan få för denbiologiska sidan. Delskulle vara intressant att få höra jordbruksministerns synpunkter pä dessa tväfrågor. Jag kan i stort sett hänvisa lill den motion som vi socialdemokrater iBohuslän väckt till årets riksdag, där vi begärde fyra handläggartjänsier lillnaturvårdsenheien vid i och där visärskill framhöll att en av dessa borde få till särskild uppgift att följautvecklingen i . Moiionenavslogs tillsammans med en gruppmotiön frän socialdemokratiskt håll som yrkade25 nya tjänster över hela fältet. Vi beklagar detta avslag, men som alltid ipolitiken har ju inte del sista tåget gåll, ulan jag hoppas verkligen atl vi ibudgeten kommer atl finna en försiärkning. Del är självklart attjag särskilt talar för och i det här fallet också förStenungsund. Vikunde konstatera , när vi hade en diskussion om detta, attlänsstyrelsen begärt en särskild utredning. Och i mitt anförande hemställde jagtill jordbruksministern att de skulle sätta i gång med arbetet. Nunoterar jag med tillfredsställelse alt jordbruksministem försäkrar att han medstor uppmärksamhet skall följa den här frågan och att del i interpellationssvaretockså sägs att frågan f n. bereds i departementet.