prot · G109118 · 1977-12-31 00:00:00 — När man lyssnar till , frestas man kanske lätt att tro attmotsättningarna mellan majoriteten och minoriteten i utskottet i fråga om delbetänkande som vi nu behandlar är större än de egentligen är. Det berorkanhända på att låter så väldigt engagerad, när han lalar för sinsak. Går man till handlingarna i ärendet, till den bakomliggande propositionensamt till utskottsbetänkandet och de reservationer som därtill fogats och görjämförelser mellan vad socialdemokraterna önskar i sina reservationer och vadsom är uttalat i propositionen och utskottsbelänkandet, kommer man emellertidfram till att socialdemokraterna vill delsamma som Anslagtill polisväsendet, m. m. Socialdemokraterna uttrycker sig dock på något annat sätt ochpiggar upp anrättningen genom att krydda det hela med sådana vanligaförstärkningsord som större effektivitet, samlat grepp och tillräcklig tyngd.Vi kan alla knepen att använda de uttrycken på etl lämpligt sätt. I självaverket finner man, om man gör de här jämförelserna, som jag tycker att manskall göra, alt reservationerna är tämligen subslanslösa i sakfrågorna. Nuär det så, herr talman, att vi på den borgerliga sidan har gjort en litenarbetsfördelning mellan oss, och jag skall för min del hålla mig till densärskilda reservationen om ändrade direktiv lill förmögenhetsbrottsutredningen.Reservanterna ställer sig kritiska mot de tilläggsdirektiv som justitieministerRomanus lämnade och som i huvudsak innebär alt utredningenskall bedriva sitt arbete allsidigt och förutsättningslöst och utan att varabunden av de anvisningar om utredningsarbetets slutresultat som den tidigarejustitieministern angivit i sina direktiv. Omjag skulle våga mig på att göra en liten tolkning av vad som sades om vad mannu borde göra i sammanhanget,så vill jag säga att jag fick en känsla av attsocialdemokraterna nu genom har gått litet längre än de trotsallt försiktiga formuleringar somjuslilieministerGeijer använde. villsocialdemokraterna snäva in på allsidighelen och förutsättningslösheten iutredningsarbetet, och man vill inskränka utredningen till det rätt noggrantpreciserade beställningsarbete som justitieminister gav anvisningar om. Närde ursprungliga direktiven kom till föranledde de en debatt här i kammaren ianslutning till bl. a. en moderat partimotion. Motionärerna reagerade motdirektivens ensidighet och förklarade sig vilja i fortsättningen liksomhittills slå vakt om regler som möjliggör för individen i en alltmer krävandeoch farofylld värld att känna lugn och trygghet, inte minst i sitt hem - detvar ju aktuellt vid det tillfället. Omman nu ser till den socialdemokratiska motion som ligger till grund förreservationen, så måste jag säga att jag tycker att den på en central punkt bristeri logik. Å ena sidan talar man med till synes all önskvärd tydlighet och kraftom alt, som det står "Någon ändring i fråga om utformningen av degrundläggande reglerna om egendomsbrott är därför inte möjlig. Stöld ochbedrägeri kommer", säger man, "att vara siraffvärda handlingar ocksåi framliden." Det är mycket bra alt man säger detta. Men sedan blandar manplötsligt in polisens och domstolarnas verksamhet, och så säger man någontingsom tyder på ett vissl missnöje med förhållandena. Man säger att den verksamhetsom bedrivs i domstolarna och av polisen är "i alltför hög gradkoncentrerad kring egendomsbrotten". Det framgick också av det anförandesom jag åberopade . Denfaktiska innebörden av det missnöje som ligger i den meningen är-del framgickockså av vad sade - att man vill ge polis och domstolartillfälle alt prioritera andra frågor. Men om man nu så starkt somsocialdemokraterna gör stryker under att stöld och bedrägeri är straffvärdahandlingar, så förstår jag inte riktigt hur man skall nå sådana processekonomiskavinster att man skulle få utrymme för den andra verksamheten, som vi hellär överens om att det behöver ges utrymme åt. Jagtror inte att man uppnår det socialdemokraterna vill genom alt ändra påstraffvärdet. Stöld, bedrägeri och vad det nu är för någonting är straffvärdahandlingar, och det ankommer på polis, åklagare och domstolar att handlägga deärendena i stort sett i den ordning som de flyter in och kommer undermyndigheternas bedömning. Man kommer med andra ord inte ifrån den situation somsocialdemokraterna kritiserar, om man menar allvar med sin bekännelse till denenskildes integritet. Menar socialdemokraterna allvar med talet om att sådanaingrepp i den personliga integriteten som egendomsbrott riktade mot enskildapersoner måste motverkas? Menar ni allvar med det? Är del inte snarare så attni är påverkade av den gamla socialistiska tesen att egendom ärstöld, att egendomsbrott inte är särskilt intressanta från socialistiskautgångspunkter och att det därför inte gör så mycket om man genom att ändra påstraffsatserna kommer därhän att många sådana brott inte blir föremål för åtal? Trorförresten socialdemokrater själva på den tes som ni för fram i motionen, aU densom tänker begå en stöld eller liknande brott för ekonomisk skullekänna sig mer avskräckt av tanken på ett bötesstraff än på ett fängelsestraff?De böter som vederbörande eventuellt skulle ådömas tänker han säkert inte betala.Avskaffar vi då förr eller senare bötesförvandlingsbe-stämmelserna,så har hanju inte ens ett mycket avlägset hot om fångelsestraff hängande över sig. Ävenom del i sak är riktigt att rättsskipningen i vårt land ärstarklbelasiad medhanteringen av egendomsbrott vill jag, med anledning av motionens tal omkoncentration i alltför hög grad, säga att jag undrar om de många människor somblir utsatta för brottslig verksamhet av detta slag, t. ex. här i ,verkligen har en känsla av att poliser, åklagare och domare är särskiltkoncentrerade på deras problem. Uppklarningsprocenien är ju beklagligt låg. Jaghar personlig erfarenhet från tre olika fall , då jaghar haft anledning alt vända mig till polisen, sä jag vet faktiskt vad jagtalar om när jag säger att det inte är så bra ställt på detta område. Frånmajoritetens sida har vi avvisat del socialdemokratiska yrkandet om insnävningav direktiven till förmögenhetsbrottsutredningen, och vi har motiverat det medatt del kommer all ske en samlad översyn av förmögenhetsbrotten genom dennautredning. Man kan förvänta att de frågor som finns upptagna i motionen rörandeegendomsbrottens straffvärde i förhållande till andra brott blir allsidigt ochförutsättningslöst utredda av utredningen med de direktiv som föreligger. Vi iutskollsmajoriteten har tyckt att del är nödvändigt för statsmakternasfortsatta ställningslagande till dessa lagstiftningsfrågor att en sådanutredning görs. Jag kan personligen tillägga att jag tycker det alllid ärprincipiellt värdefullt alt man för dem som i olika sammanhang skall fattabeslut tar fram ett beslutsunderlag som är sä allsidigt och förutsättningslöstutarbetat som möjligt. Jag tror att slutprodukten av etl arbete blir bäst pådet sättet. I sak är jag emellertidinte övertygad om att en lösning i nära anslutning till Anslagtitt polisväsendet, m. m. Anstag titt polisväsendet, m. m. dåvarandejustitieministern direktiv är särskilt fördelaktig för de enskildamänniskorna vare sig i deras egenskap av individer eller som medborgare isamhället. Jagskall här inte göra någol förhandsutlalande om huruvida det s. k. straffvärdetnär det gäller ekonomisk brottslighet, som i första hand drabbar samhället mendärigenom också individerna, bör bibehållas på nuvarande nivå eller höjas -eller kanske sänkas. Det senare är väl inte särskilt troligt. Vad som däremotförefaller mig föga rimligt och rationellt är alt i när brottskurvan förförmögenhetsbrott pekar uppåt vidta åtgärder som skulle sänka straffvärdet fördylika brott. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan på alla punkter, vilketinnebär avslag på reservationerna. ARNENYGREN (s) kort genmäle: Det är ingalunda några korta och allmänna formuleringar som skiljer ossåt, . Vadsom skiljer socialdemokraterna och de borgeriiga i fråga om insatser mot denorganiserade och den ekonomiska brottsligheten är alt ni i hög grad föriilar erpå de föreslagna nya polistjänsterna, den anmälda kursverksamheten och detutredningsarbete som pågår i brottsförebyggande rådet. Vigår längre och föreslår en rad konkreta åtgärder som bör kunna sättas inomedelbart och som vi vill att skall begära hos regeringen. Vi sägernej till yttertigare åtgärder. Detär där skiljelinjen går, . Del skulle vara intressant att veta omutskottets ordförande menar att vi skall avvakta utredningsresultatet ochinvänta en ny budgetproposition, innan vi gör något utöver vad som föresläs. () kortgenmäle: Jag hade inte väntat mig att liksom vi skulle tycka borde arbela enligt f d. justitieminister direktiv. Menvad är det då som vi talar om? Jo, det gäller att se lill attförmögenhelsbrotten inte har ell högre slraffvärde än de s. k. moderna brotten.Vi vet också att resurserna måsle styras. Alla känner vi till att polisen harenmängd vakanta tjänster som det inle varit möjligt att tillsätta. Då är det juviktigt au de resurser som finns används effektivt. Enligt vår åsikt borde enstörre del av dessa resurser styras över för bekämpning av den ekonomiskabrottsligheten. Därmed är inte sagt alt vi anser att den enskilde inte skallkunna känna trygghet. Jag tror emellertid inle att della är beroende av öm vihar etl ettårigt straff eller ett straff på kanske . Jag tror ocksåall man i viss utsträckning kan använda etl bötesstrafföreläggande och nåprecis samma resultat. Vad är då ett brott mot samhället? Jo, det är ju ettbrott mot oss alla, eftersom samhället består av individer. BERTILLIDGARD (m) kort genmäle: Jag skall ge ett mycket rakt svar på frågan till mig. Jag tycker alt man i alla sammanhang skall avvaktamed beslut, tills man har ett beslutsunderlag, och pågående utredningar är juavsedda att skaffa fram ett sådant beslutsunderiag. På åtskilliga punkter ipropositionen har justitieministern uttryckt förhoppningar och önskemål om allutredningar som i delta sammanhang är intressanta skall kunna slutföras mycketsnabbt. Sedansade att del är stor skillnad mellan oss. 1 mitt tidigare anförandesade jag att man borde ha gjort jämförelser med vad som sades i proposilionen100. Gör man det kommer man fram till alt det inte är så stor skillnad mellanoss. Vi har fäst oss vid att justitieministern skrivit följande: "Deltainnebär inte att jag anser att det ej behövs samordning och uppföljning avinsatserna mot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten. Tvärtomhåller jag före att en sådan central samverkan fyller en viktig funktion. Jaganser emellertid att det bör ankomma på RÅ, ochrikspolisstyrelsen att i samråd skapa de former för samordning och uppföljningsom behövs mellan dem inbördes och med andra myndigheter som särskilt berörs.Som exempel i detta hänseende kan nämnas ochkronofogdemyndigheterna." Dettaär ju en uttalad viljeinriktning. Vad ni har lagt lill i er reservation är baranågra ord om ett samlat grepp i detta sammanhang, som jag inte tycker gör såförfärligt stor skillnad. Anslagtill polisväsendet, m. m. () kortgenmäle: Jag hade inte vänlat att få något annal svar från än altvi får vänta med det som går utöver det som nuföreslås. Men som jag framhöll i mitt första inlägg behöver man inte avvaktaytteriigare utredning. Del ligger redan i regeringens kansli utredningsförslagi frågor som vi har motionerat om. Låt mig bara som exempel nämna frågan omallmän lag mot skatteflykt, som varit aktuell både 1977 och 1978 och där ettutredningsförslag ligger i bollen. Jag skulle kunna ta många andra exempel, därvi har framhållit nödvändigheten av olika åtgärder. Jag anförde ett exempel,och det finns-som jag nämnde i mitt huvudanförande-många andra fall där manredan nu kan vidta åtgärder. Detskulle vara av värde, om riksdag samlat sade ifrån alt vi kräversnabba tag mot den organiserade brottsligheten och att man skall genomföra deåtgärder som redan är satta i sjön. Man skall inte försöka förhala demytterligare genom att säga att vi måsle vänla på ytterligare utredningar innanvi vidtar några åtgärder utöver de som är föreslagna. BERTILLIDGARD (m) kort genmäle: Del känns ytterligt tillfredsställande för oss moderater att höra attsocialdemokraterna numera är så på ålenen när det gäller brottsbekämpning. Vihar väntal på alt ni skulle komma därhän. Anslaglill polisväsendet, m. m. ÅKEPOLSTAM (c): Efter det meningsutbyte som förekommit mellan ochutskottets ordförande skall jag inte nu börja med att bemöta . Pågrund av det ekonomiska läget för polisen i nästa års budget inte ut likamycket . Det har helt enkelt inte gått att tillmötesgå alla välmotiverade framställningar i konkurrens med många andra och lika viktigaområden. Och ändå har i hög grad redan beskurit deframställningar som gjorts i de olika polisdistrikten och länsstyrelserna.Trots allt hoppas vi, att verksamheten skall kunna bedrivas lika effekiivt somtidigare. Efter hand som den ekonomiska tillväxten medger det kommer heltsäkert resurserna till polisen att öka igen. Innanjag går in på själva betänkandet vill jag erinra om att under det nu avslutadebudgetarbetet har avgått som rikspolischef Det ger anledning attnämna något om vad betytt för den svenska polisen och det svenskasamhället. Han har som utredare organiserat den nuvarande statliga polisen iSverige, och han har varit den förste rikspolischefen. I den egenskapen harhan haft ansvaret för polisverksamheten i landel. Det ansvaret och detarbetet hör säkert till de svåraste uppgifterna, men har verkligenklarat uppgiften, även om han emellanåt fött arbeta i motvind. Hans sätt attarbeta och att vara människa har skapat respekt och uppskattning inte bara hosden egna personalen utan även hos en bred allmänhet. Även utom gränserhar arbetet uppmärksammats, och det var ingen tillfällighet att komatt ledas av den svenske rikspolischefen. Hans motto för den svenska polisenvar från början att skydda, hjälpa och ställa till rätta; och det har hanarbetat för. Vid sin avgång uttalade han önskemålet att delta motto skulle fövara vägledande för det svenska polisarbetet även . Vi i har all anledning alt instämma i denna önskan och att arbeta för altden verkligen blir infriad. Föratt sedan övergå till betänkandet, så skall jag uppehålla mig vid punkten 4 somgäller den lokala polisorganisationen. Här föreslås en utökning med 130 nyapolismanstjänster. Det aren låg siffra i jämförelse , men nufinns det inte pengar till flera. En annan anledning är vakansläget, som påmånga håll är besvärande. Från den synpunkten är del viktigare att nu utökautbildningskapaciteten och kunna tillsätta de tjänster som redan finns istaten. Därför kommer antalet intagna aspiranter till polisskolan i öka. Medel till den utökade utbildningen har också beräknats irikspolisstyrelsens stat. Underanslaget föreslås också en organisationsförändring. Det gäller piketverksamheteni . Till grund fördenna ligger ett enhälligtdelbetänkande års polisutredning. Regeringens förslag överensstämmermed utredningens och innebär att piketgrupperna organiseras med redanbefintlig personal i distriktet. Grupperna skall normalt syssla med vanligtövervakningsarbete men vid behov också kunna disponeras för uppgifter avallvarlig karaktär, t. ex. vid katastrofer av olika slag, terrordåd Utskottet tillstyrker organisationsförslaget. Underanslaget kommer också frågan om bekämpandet av den ekonomiska och organiseradebrottsligheten. Där specialdestineras nu 35 polismanstjänster, varav 5tjänster är avsedda för rikskriminalen att utnyttjas för samordnandeverksamhet. De 60 polismanstjänster, som nämnde att man frånsocialdemokratiskt håll yrkat på, känner jag inte till. Jag har inte kunnatåterfinna detta i motionen och inte heller i betänkandet. Jag känner alltsåinte till den uppgiften och kan inte bemöta den mera av den anledningen. Detråder inte några delade meningar om behovet av särskilda resurser förbekämpningen av den organiserade och ekonomiska brottsligheten. Resurstilldelningenkan givetvis diskuteras. Kunde vi fö medel till en större satsning , såskulle vi vara enbart tacksamma. Men det är ont om pengar och kan detvara välbetänkt att bygga upp denna verksamhet etappvis. Polisensorganisationsformer är dessutom föremål för överväganden i 1975 årspolisutredning. I avvaktan på resultat av denna skulle det vara mycketolyckligt om nu fastställer en organisation som inte passar in i ettstörre sammanhang. Det räcker nu med att placera de nya tjänsterna i de trestörsta städerna och att längre fram fortsätta med en yttertigare utbyggnad.Verksamheten kommer säkert inte att veta om några geografiska gränser eftersomhela landet oftast är verksamhetsfält förden här sortens brottslighet. Någrasvårigheter att disponera personalen i andra polisdistrikt eller län finnsinte. Det var dock bl. a. en av fördelarna med förstatligandet av polisen.Tidigare var detta betydligt svårare. I dagens läge är det således mestnaturiigt att inordna dessa tjänster i den nuvarande organisationen. Närdet gäller samarbetet mellan åklagare, tull, skattemyndighet, domstolar ochpolis så har departementschefen uttömligt redogjort för det. Ett sådantsamarbete har förekommit utan att det varit direkt reglerat. Detligger i sakens natur att samarbete mellan myndigheterna skall äga rum när detfinns anledning till det, och sägs det också klart ut att så skall ske.Detta är givetvis bra. Man behöver sedan inte direkt knyta särskilda åklagaretill den här verksamheten rent organisatoriskt, men såvitt jag förstår blir detändå bara vissa åklagare som kommer att kopplas in på sådana ärenden, eftersomdet kommer all krävas speciell utbildning på området. Däremot är det viktigtatt en åklagare redan från början för överta ledningen av förundersökningen isådana brottmål, oavsett om det finns något misstänkt eller ej.Departementschefen säger också detta i propositionen, och riksåklagaren ärberedd att släppa till tillräckliga resurser för ändamålet. Då bör inteorganisationsformen fö bli en stridsfråga i . Huvudsaken är attarbetet kommer i gång snabbt och att det leder till önskat resultat. Vadbeträffar översynen av lagstiftningen om den ekonomiska brottsligheten hardetuppdragitsåt brottsförebyggande rådet-såsom vi hört här förut - att arbeta meddetta. Att det sker skyndsamt är angeläget, och jag har erfarit att arbetet äri gång och att intresset för ett snabbt resultat finns hos utredarna. Ledamotenav , som aren av motionärerna,sitter med i styrgruppen,vilket jag tycker för att talet om ett snabbt resultat Anslagtill polisväsendet, m. m. 5 protokoll 1977/78:118-119 Anslagt Ul polisväsendet, m. m. intebara skall bli ett tomt prat. Jag har ingenting emot att alla övriga åtgärdersom anges i reservationen 3 kommer till stånd. De är ju redan föremål förberedning i regeringens kansli, varför inte behöver ge regeringentill känna att regeringen skall vidta åtgärder som den redan själv tagitinitiativ till. Så skulle aldrig en socialdemokrat ha gjort under ensocialdemokratisk regering, och det finns då ingen anledning att göra så nuheller. Vad som är angeläget är att regeringen vidtar åtgärder på det härområdet, och det kommer självfallet att ske utan order från . Ireservationen 2 tas prioriteringsfrågorna upp. Man konstaterar att de särskildainsatserna mot narkotikabrottsligheten, den organiserade brottsligheten ochden ekonomiska brottsligheten ges prioritet framför insatser mot annanbrottslighet. Det är självklart att de insalser som görs skall användas vidbekämpningen av den här sortens brottslighet, men all därutöverskulle besluta om att allmänt inrikta polisens arbetsinsatser/ramsf mot angivenbrottslighet kan inte vara riktigt. Men detta klarar man i stället internt inompolisen, och den prioriteringen måste bygga på utvecklingen av den här nämndabrottsligheten. Utskottet säger på s. 10 ibetänkandet: "Medhänsyn till den enighet som enligt vad nu sagts råder om hög prioritet när detgäller aU bekämpa den aktuella brottsligheten under beaktande av att på en radskilda områden intensifierade åtgärder redan vidtagits eller är att förväntasaknas skäl för att göra något särskilt uttalande med anledning av dehär behandlade yrkandena i motionen 990." Attsedan skulle ha en mening om den broltsbekämpande verksamheten istort har jag ingenting att erinra mot. Det ligger i sakens natur, och det förvi anledning att ta upp - om inte annat så när budgeten skallbehandlas. I det här sammanhanget vill jag också erinra om att det redan finns ettstort antal tjänster inom den svenska polisen för utredning av den ekonomiskabrottsligheten. De är placerade vid kriminalavdelningarnas bedrägerirotlar, ochdessa poliser är välutbildade genom specialkurser vid polisskolan i . Därpågår årtigen två olika kurser vardera. Den ena kursen behandlarutredning av vissa förmögenhetsbrott och den andra utredning av gäldenärs- ochskattebrott. Det vanliga är att dessa specialutbildade polismän genomgår bådakurserna, som omfattar 60 resp. 40 elever . Desom genomgår denna utbildning är väl grundutbildade och har redan förvärvaterfarenhet av sådan utredningsverksamhet. De är som regel på grund av sinduglighet på området handplockade för utbildningen och den fortsattaverksamheten i polisdistrikten. Dethär arbetet är inte nytt inom polisen. Det är bara det att denna brottslighethar utvecklat sig särskilt snabbt och tagit sådana proportioneratt bekämpningen måsle intensifieras. Det var därför 1976log initiativet till arbetsgruppen mot organiserad brottslighet, den s. k.AMOB-utredningen. Bakgrunden var de olika brott som tidigare redovisats här , bl. a.debrottsomMrX varit misstänkt för. dagfick vi höra att nu skall åtalas efter en av de störstaskatleutred-ningarna i del här landet. Den utredningen har utförts av denpersonal som sysslat med sådant arbete, och det har de klarat bra. Viför alltså akta oss för att underskatta redan befintlig personal, som på dethär området måste fortsätta sitt arbete. Denu inrättade tjänsterna skulle vara ett slag i luften om de ensamma skulleöverta hela ansvaret fördetta utredningsarbete. Detta är ytterligare enbidragande orsak till att man inte nu skall skapa någon ny organisation utanförden redan befintliga. Det finns nämligen risk för att vi annars skulle förioramånga dugliga utredningsmän,och det har vi inte råd med om vi vill fö bukt medden här allvarliga brottsligheten. Det är säkert detta som bl. a. har påverkatde fackliga organisationernas ställningstagande och kan absolut inte ses somnågot slags bypolitik. Vi brukar ju lyssna på facket. Vi bör nog göra del äveni en sådan här fråga; det är i alla fall fackets personal som skall göra jobbet. Med detta vill jag yrka bifall till justitieutskottets hemställan ibetänkandet nr 27 på alla punkter. AnslagtiU polisväsendet, m. m. Underdetta anförande överlog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. ARNENYGREN (s) kort genmäle: Får jag bara till för allmän information säga att de 60polistjänster jag talade om nämns på s. 7 i bil. 5 till budgetpropositionen.Jag ber alltså att läsa på i budgetpropositionen. Jagblev inte förvånad när anslöt sig till den moderata linjen om attdet inte finns mycket mer att göra här. Jag skulle då vilja ställa tre frågorrakt och konkret till , och jag skulle vara tacksam att få tre likaraka och konkreta svar. De borgerliga, inräknad, sade nej tillsocialdemokraternas motion om stickprovskontroll för att förhindravalutasmuggling. Det var ett krav som också riksbanksfullmäktige stod bakom,och det var ett krav som låg i linje med kampen mot den organiserade ekonomiskabrottsligheten. Varför sade ni nej? Den borgeriiga majoriteten i sade nejtill en socialdemokratisk proposition om ändringar i konkurslagen för att kommatill rätta med de s. k. fattigkonkurserna. Jag frågar rakt på sak:Varför sade och övriga borgerliga i denna kammare nej? Regeringen har inte trots socialdemokratisktmotionerande i rad gjort något av den skatteflyktsklausul somligger färdig och utredd . Jag frågar gör man ingenting om man verkligen vill göra vad som är möjligt?