prot · G109160 · 1977-12-31 00:00:00 — Ändringarna i civilförsvarslagen utgör bl. a. enanpassning till den föreslagna ändringen i 1 ! Lagändringarnaföreslås träda i kraft den ." Idetta sammanhang hade behandlats dels de under allmänna motionstiden vid 1916/11 årsriksmöte väckta motionerna 1976/77:943 av BerntEkinge (fp) och El ver (). 1976/77:945 av m. fl. (vpk), variyrkats all uttalade sig för en utformning av vapenfrilagen sominnebar: 1.atl den nuvarande formuleringen i 1 ! ; vapenfrilagen "djup samvets nöd" slopades, 136 2. atl sammansättningen av vapenfrinämnden ändradeseller att nämnden utökadesså att även företrädare för icke religiösa vägrare fick plats i den, 3. att de vapenfrias tjänslgöringsmöjligheter utökadesoch kompletterades enligt synpunkterna i motionen, 4. atl tjänstgöringstiden för vapenfria blev lika långsom för vanliga värnpliktiga, delsde med anledning av propositionen väckta motionerna 1977/78:1892 av ArneFransson m. fl. (c), 1977/78:1893av () och (), 1977/78:1920av (), vari yrkats 1. att beslutade om av motionären föreslagenändring av 2 ? ; i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1966:413) omvapenfri tjänst, innebärande att orden "under beredskap och krig"skulle utelämnas vid föreskrift om atl vapenfri tjänstepliktig skulle fullgöraverksamhet som var betydelsefull för samhället, 2. att beslutade om av motionären föreslagenändring av 4 i; i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1966:413) omvapenfri tjänst, innebärande bl. a. att biståndsarbete utomlands skulle öppnassom elt tjänstgöringsalternativ, 3. att beslutade om av motionären föreslagenändring av 5 S i regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1966:413) omvapenfri tjänst, innebärande atl tjänstgöring för vapenfri tjänstepliktig, sominte ledde till krigsplacering, skulle fullgöras i ett sammanhang, 4. atl beslutade atttjänslgöringsalternativen för vapenfria vidgades, så alt de också kom attomfatta en del tjänstgöringar, typ naturvårdstjänst, som var lämpade förvapenfria som inte krigsplacerats, 1977/78:1921av m. fl. (s), vari yrkats 1. allriksdagen beträffande förutsättningarna för vapenfri tjänst beslutade godkänna det förslag som redovisats i motionen, 2. att godkände att vapenfri tjänst skullefullgöras i verksamhet som var betydelsefull för samhället, 3. alt som sin mening gav regeringen tillkänna vad i motionen anförls om u-landsljänstgöring, 4. atl beslutade om de sanktionsformer vidvägran som redovisades i motionen, 5. atl begärde inrättande vidarbetsmarknadsstyrelsen av en delegation för styrelsens vapenfriverksamhet. 1977/78:1922av () och (), vari yrkats 1.att beslutade att vad som i motionen anförts om 1 ! ; lagen omvapenfri tjänst gavs regeringen till känna. 2.alt beslutade alt vad som i motionen anförts om prövningsförfarandelvid ansökan om vapenfri tjänst gavs regeringen till känna, 1977/78:1923av m. fl. (s), och 1977/78:1924av m. fl. (vpk), vari yrkats 1. att beslutade alt 1 och 2 i;»; i lagen omvapenfri tjänst skulle ges av motionärerna föreslagen lydelse, innebärandebeträffande 2 v; atl orden "under beredskap och krig" skulle utelämnasvid föreskrift om att vapenfri tjänstepliktig skulle fullgöra verksamhet somvar betydelsefull för samhället, 2. att utlaladesigförenändringavvapenfrinämndens sammansättning i enlighet med vapenfriutredningens förslagsamt för alt antalet fast anställda utredare ökades, 3. atl beslutade att den som vägradevapenfri tjänst dömdes till samhällstjänst enligt vapenfriutredningens förslag,med den ändringen att påföljden fängelse för brott mot lagen skulle slopas ochersättas med böter. beträffande avslag påpropositionen m. m. 1. att skulleavslå motionen 1977/78:1923, beträffande förutsättningar för vapenfri tjänst 2. altriksdagen med anledning av propositionen och motionen 1977/ 78:1922, yrkandet 1, med bifall till motionen 1976/77:945, yrkandet l,samt med avslag på motionerna 1977/78:1921, yrkandet 1, och 1977/78:1924, yrkandet 1 i denna del, skulle anta regeringens förslag såvitt gällde ändring i 1 v; vapenfrilagen med den lydelse som utskottet föreslagit, innebärande en ändring i förtydligande syfte, beträffandeijänstgöringsallernativ m. m. 3. att med bifall lill propositionen samtmed avslag på motionerna 1977/78:1920, yrkandena 1, 3 och 4 ävensom yrkandet 2i denna del, 1977/78:1921, yrkandet 2, och 1977/78:1924, yrkandet 1 i dennadel, skulle anta regeringens förslag såvitt gällde ändring i 2 >;vapenfrilagen, 4. atl skulle avslå motionerna 1976/77:945,yrkandet 3, och 1977/78:1892 om tjänstgöring för vapenfria tjänsiepliktiga hospolitiska organisationer m. m. 5. all skulle avslå motionen 1977/78:1920,yrkandet 2 i denna del, om biståndsarbete utomlands som ell tjänstgöringsalternativför vapenfria tjänstepliktiga, 6. atl skulle avslå motionen 1977/78:1921,yrkandet 3, om ny prövning av vapenfriutredningens förslag rörandebiståndsarbete utomlands som ett tjänstgöringsalternativ för vapenfriatjänsiepliktiga, 7. altriksdagen med bifall lill propositionen och med avslag på motionen 1976/77:945, yrkandet 4, skulle anta regeringens förslag såvitt gällde ändringi 5 i vapenfritagen. beträffandeförstagel lill lag om ändring i lagen om vapenfri tjänst i Nr 160 övrigt 8. att skulle anta regeringens förslag utomsåvitt gällde 8 a j, beträffande förslaget till lag om ändring i värnpliktslagen 9. atl skulle anta regeringens förslag utomsåvitt gällde 33 S, beträffande förslaget till lag om ändring icivilförsvarslagen 10. altriksdagen skulle anta regeringens förslag utom såvitt gällde 12 i; 5 mom., 11. attriksdagen skulle avslå motionerna 1977/78:1893 och 1977/78:1922, yrkandet 2, 12. att skulle avslå motionen 1977/78:1924, yrkandet 3, ominförande av sanklionsformen samhällstjänst, 13. alt skulle avslå motionen 1977/78:1921, yrkandet 4, ominförande av sanklionsformen särskild samhällstjänst i civilförsvaret och ompåföljd för den som vägrade att fullgöra sådan samhällstjänst, 14. atl med anledning av proposilionen och motionen 1977/78:1921, yrkandet 5, som sin mening gav regeringen till känna vad utskottethade anfört om organisation och resurser för vapenfriverksamheten hosarbetsmarknadsstyrelsen, 15. atl skulle avslå motionerna 1976/77:945, yrkandet 2, och1977/78:1924, yrkandet 2, om vapenfrinämndens sammansättning m. m., 16. att skulle avslå motionen1976/77:943 om övergångsfrå gor. Reservationhade avgivits av , , , , , och (samtliga s) somansett all utskottet under 2.3,6 och 13 bort hemställa beträffandeförutsättningar för vapenfri tjänst 2. allriksdagen med avslag på propositionen och motionerna 1977/ 78:1922, yrkandet 1, och 1977/78:1924, yrkandet 1 i denna del, samt med bifall till motionerna 1976/77:945.yrkandet l.och 1977/78:1921.yrkandet 1. skulle anta följande ändrade lydelse av 1 v; vapenfrilagen: Om övervägt bruk av vapen mot annan ej är förenligt med värnpliktigs personliga allvariiga övertygelse, äger han erhålla tillstånd alt i stället förvärnpliktstjänstgöring fullgöra vapenfri tjänst, beträffandeijänstgöringsallernativ m. m. 3. attriksdagen med anledning av propositionen, med bifall till motio nerna 1977/78:1920, yrkandet 1, 1977/78:1921, yrkandet 2, och 1977/ 78:1924, yrkandet 1 i denna del, samt med avslag på motionen 1977/78:1920, yrkandena 3 och 4 ävensom yrkandet 2 i denna del, skulle anta ändrad lydelse av 2 >; vapenfrilagen enligt av reservanterna föreslagen lydelse. 6.att med anledning av propositionen och med bifall till motionen1977/78:1921, yrkandet 3, som sin mening gav regeringen till känna vadreservanterna anfört om ny prövning av vapenfriutredningens förslag rörandebiståndsarbete utomlands som ett Ijänstgöringsallernativ för vapenfria tjänstepliktiga, 13.att med anledning av proposilionen och med bifall till motionen1977/78:1921, yrkandet 4, som sin mening gav regeringen till känna vadreservanterna anfört om förslag från regeringen angående införande avsanktionsformen särskild samhällstjänst i civilförsvaret och om påföljd för densom vägrade att fullgöra sådan samhällstjänst. Tillbetänkandet hade fogals ett särskilt yttrande av () angåendeprövningsförfarandet. Den fråga som kammaren nu haratl behandla är i synnerligen hög gradkomplicerad. Det är inte lätt atl finna logiska lösningar på kriterier förundanlag för en sådan ovillkorlig princip som den om den allmänna värnplikten. Delsvenska militära försvaret bygger på allmän värnplikt. Skyldigheten attfullgöra värnpliktstjänstgöring är emellertid inte undanlagslös. Sedan längehar vi i en lagsliftning som under vissa förutsättningar ger möjlighetatt i stället för värnpliktstjänstgöring fullgöra vapenfri tjänst. Den nugällande lagen om vapenfri tjänst är . Vid lagens tillkomst höllsig antalet vapenfrisökande och antalet vägrare på en förhållandevis låg nivå.Såväl antalet sökande som vägrare ökade efter hand mycket kraftigt. År 1973tillsattes en utredning för atl se över förhållandena. avlämnadeutredningen sill förslag. Förslaget fick ett blandat mottagande av remissinstanserna.Del regeringsförslag som förelagts bygger dock i stora delar påutredningens förslag. Riktlinjernaför vårt försvar antogs av . Enligt dessa skalltotalförsvaret bl. a. vara så uppbyggt att det är en hela folkets angelägenhetoch liksom bygga på den allmänna värnplikten, civilförsvarspliklen ochandra former av tjänstgöringsskyldighet. Det militära försvaret skall grundaspå allmän värnplikt. Densärskilda lagstiftningen till förmån för de vapenfria är ett undantag från principenom den allmänna värnplikten och bygger på samhällets respekt för individensåsiktsfrihet. Ivapenfrifrågorna finns det svåra avvägningsproblem. Å ena sidan har vi vårsäkerhels- och försvarspolitik med dess krav på uppoffringar från medborgarnassida och å andra sidan det svenska samhällets syn på värdet av atl slå vakt omskyddet av den enskildes integritet och åsiktsfrihet. Som det också sägs iregeringsförslagei måste den lösning som väljs ge en rimlig balans mellan dessakrav. En av de viktigasteuppgifterna för vapenfrilagstiftningen är alt på ell för både samhället och denenskilde medborgaren tillräckligt tydligt sätt uttrycka de villkor som måsteuppfyllas föratt tillstånd skall lämnas till vapenfri tjänst. Vidare måste mange samhället möjlighet att på någol sätt kontrollera att den som söker vapenfritjänst uppfyller de villkor som statsmakterna har ställt upp för an tillståndskall kunna ges till sådan tjänst. Omalltför snäva villkor ställdes upp och prövningen gjorde för rigorös, skullemöjlighelerna att få vapenfri tjänst bli små. Kritik skulle då riktas mot attstatsmakterna inte respekterade skyddet av den enskildes integritet ochåsiktsfrihet. Skulle däremot villkoren göras för vaga eller för vida, och omman överlämnade åt den enskilde att själv avgöra om han uppfyller lagensvillkor för tillstånd till vapenfri tjänst, skulle del finnas stor risk för atlgrunden för den allmänna värnplikten raseras. 1de förslag som har lämnats i proposilionen anser jag all del har gjorts enrimlig avvägning mellan olika krav. Behovet av en vapenfrilagstiftning kanenligt min mening inle sällas i fråga. Men del är också väsentligt altlagstiftningen utformas så, atl den inte strider mot principerna för denallmänna värnplikten. Respektenför människolivet är central i vårt samhälle och dess syn på människan. I frågaom undantag från den allmänna värnplikten måsle man emellertid ställa krav påiilt respekten för människolivet är så villkorslös all den inte kan förenas medvärnplikten. Därför måste enligt min mening villkoren för vapenfri tjänstalltjämt knytas lill det i nu gällande lag använda uttrycket "bruk avvapen mot annan". Avståndstagandet från detla måste också vara villkorslöst.Man skall således inle kunna få vapenfri tjänst, om man är beredd att brukavapen för vissa ändamål. Användandet av vapen måsle också vara oförenligt medden sökandes allvarliga personliga övertygelse. 1den nu gällande vapenfrilagen anges som förutsättning all bruk av vapen motannan människa icke skall vara förenligt med den värnpliktiges och skutte medföra djup samvetsnöd för honom, Krilik har riktatsmot uttrycket "och skulle medföra djup samvetsnöd för honom".Utredningen föreslog all ullryckel skulle las bort ur lagtexten och framhöllbl. a. alt ullrycket vållar tvekan och kan lydas på olika sätt. Jag delar heltden uppfattningen. Den formulering av villkoren för vapenfri tjänst somföreslagils i proposilionen har tillräcklig tyngd för atl uttrycka de krav sombör ställas på den som söker vapenfri tjänst. Förslaget måsle enligt min meningfå till följd att möjligheterna att få vapenfri tjänst blir slörre. Somjag sade innebär försvarsbeslut atl varje medborgare efter förmågabidrar till landets försvar. Även de som undanlas från värnplikten genomvapenfri tjänst måste bidra lill landels försvar. Del är enligi min mening ellrimligt krav. De vapenfria måste därför fullgöra tjänst i en verksamhel som ärbetydelsefull för samhället under beredskap och krig. Någon form av krigs-eller beredskapsplacering i vid bemärkelse måsle därför också finnas. Man måstedärvid uppmärksamma atl utbildningen och tjänstgöringen klart har en inriktningmot all skapa en personalresurs för beredskaps- och krissituationer. Det fårinle uppfattas på så sätt atl den vapenfria tjänsten ger enmyndighet eller organisation extra personal under fredstid. För alt dessasyften skall kunna nås måste staten ta sill ansvar. Statliga myndigheter bördärvid vara skyldiga atl ta emot och anordna utbildning. Vidare måsle resurserställas till förfogande. Tjänstgöringstider måste också vara avpassade efternämnda förhållanden. Enannan fråga, som i olika sammanhang har varit föremål för debatt och krilik, ärfrågan om prövning av ansökningar om vapenfri tjänst. 1 utredningen och blandremissinstanserna har meningarna varit delade. Som jag konstaterade ipropositionsförslaget har flertalet den uppfattningen att någon form avprövning måsie förekomma. I proposilionen har jag uttalat den uppfattningen alttillstånd till vapenfri tjänst inle skall kunna beviljas ulan atl del genom någonform av prövning klariäggs all sökanden uppfyller de uppställda villkoren föralt få tillstånd till sådan tjänst. Jag vill i detta sammanhang nämna all manexempelvis i haft ett systemsom i slort sett gjorde del möjligt för den enskilde att avgöra, om han skullefullgöra värnplikt eller vapenfri tjänst. Lagändringarna i detta hänseendeledde till en språngartad stegring av antalet värnpliktsvägrare.Författningsdomstolen i upphävde denya lagarna, varigenom prövningsförfarandet återinfördes. harantalet ansökningar om vapenfri tjänst sjunkit betydligt.Förfaitning.sdomslolens beslut torde innebära att man ansåg den allmännavärnplikten ha försteg framför vapenfri tjänst. Detförslag som har förelagts innebär all en prövning av ansökan omvapenfri tjänst skall ske, men all sökandens bevisbörda för styrkande avövertygelsen inte bör vara tung och att man i huvudsak är hänvisad till allbygga prövningen på vad sökanden själv uppger. Det prövningsförfarande somförestås måste anses vara förenklat i förhållande lill nuvarande ordning. Somjag sade inledningsvis har antalet vägrare av värnplikt och vapenfri tjänstökat kraftigt sedan den nu gällande lagen trädde 1966.Vapenfriutredningen skulle också enligt direktiven se över sanktionsformernavid vägran och föreslog bl. a. att en ny påföljdsform kallad samhällstjänstskulle införas. Förslaget om samhällstjänst fick ett blandat mottagande avremissinstanserna. Självfalletär jag medveten om att den utveckling som vägransfallen fått måste bemästras.Det kan inle vara rimligt all år döma ett stort antal vapenvägrare lillfängelsestraff Men å andra sidan måste, som jag också har uttryckt tidigareflera gånger, respekten upprätthållas förden lagstiftning om värnplikt ochvapenfri tjänst som har beslutats av . Någon kännbar påföljd måste dåytterst flnnas för den som vägrar atl fullgöra värnplikt eller vapenfri tjänst.Motiven för att jag inte anser att någon ny påföljdsform av typensamhällstjänst bör införas för dessa brott harjag utförligt redovisat ipropositionsförslaget. Deförändringar som föreslås i vapenfrisystemet och inte minst i fråga omprövningsförfarandet är ganska stora. Det är emellertid inte möjligt att inomdetta stora område flnna lösningar som är slutgiltiga och kan gälla för alla Därför är delenligt min mening av största vikl att man noga följer den praktiskatillämpningen och följderna av förslagen, så atl alla som bör ha vapenfritjänst får sådan tjänst och så att den allmänna värnplikten kanupprätthållas. ROLANDBRÄNNSTRÖM (s): betänkande nr 28 behandlar frågan om ändring i lagenom vapenfri tjänst med anledning av regeringens proposition 1977/78:159 jämtemotioner. Bakgrundenär följande: riksdag anslöt sig lill vad försvarsut-skoltel hadeuttalat om behovet av en översyn av lag om vapenfri tjänst. Utskottetanförde då, att även om det enligt utskottets mening inle fanns anledning tillerinran mot de gällande principerna för tillstånd att fullgöra vapenfri tjänsteller mot vapenfrinämndens tillämpning av vapenfrilagen, var det ändocklämpligt att granska erfarenheterna av vapenfrilagen och dess tillämpning. Enav orsakerna var den ökade svårigheten atl placera de vapenfria tjänstepliktigai lämplig utbildning och tjänstgöring. Fördet begärda översynsarbetet tillsattes vapenfriutredning. Utredningenlämnade sill beläkande Rätlen lill vapenfri tjänst. Enligtdirektiven hade utredningen lill uppdrag att dels - utan alt ompröva de nugällande principerna för vapenfri tjänst - undersöka möjlighelerna tillprecisering av formuleringen av 1 >; vapenfrilagen, dels undersöka möjligheternatill breddning av de vapenfria ijänsteplikligas tjänstgöringsområden inom sådansamhällsnyttig verksamhet som kan anses höra lill totalförsvaret i allmänmening, dels undersöka möjligheterna att förbättra utrednings- ochprövningsförfarandel hos vapenfrinämnden samt överväga sanktionsformerna vidlotalvägran. Enligtvår mening har utredningen på ett förtjänstfullt sätt löst de uppgifter somålagts den. Vi socialdemokrater har därför kommit lill slutsatsen atlutredningens förslag i huvudsak kunde fåll ligga lill grund för en nylagstiftning. Dessa synpunkter har vi framfört i en motion frånförsvarsul-skotteis samtliga s-ledamöter. Tyvärrhar inte försvarsministern i proposilionen och inte heller den borgerligamajoriteten i uiskonei vid behandlingen av ärendet delat vår och utredningensuppfattning om buren ny lagsliftning bör utformas. Vi beklagar den låsning tillpropositionens, enligt vår mening, dåliga och svårtydbara formulering avlagtexten som omöjliggjort en angelägen ändring av vapenfrilagen så att de somberörs av den inte skall behöva sväva i ovisshet om vad lagtexten innebär förden enskilde individen. Jag vill nu inför kammaren mera detaljerat redovisa de skillnader somförefinns mellan statsrådets och vår uppfattning när det gäller lagtexten ochkonsekvenserna av densamma. Delär dessa skilda bedömningar som gjort alt vi socialdemokraier i utskottet settoss nödsakade atl reservera oss mot fvra olika avsnitt i Vår första reservationgäller formuleringen av 1 S vapenfrilagen. Denformulering av 1 S vapenfrilagen som vapenfriutredningen har föreslagit ärresultatet av ingående överväganden. Förslaget har remissbehandlats och av ettflertal remissinstanser lämnats utan erinran. Försvarsministernhar i proposilionen liksom flertalet remissorgan accepterat förslaget attbegreppet djup samvetsnöd skall utgå men har i övrigl frångått utredningensförslag och i stället formulerat den centrala meningen på följande sätt:"Om det kan antas att bruk av vapen mot annan är så oförenlig med denvärnpliktiges allvariiga personliga övertygeLse atl han icke kommer attfullgöra värnpliktstjänstgöring" skall vapenfritjänsi erhållas. Lagrådethar i sitt yttrande över lagförslaget känt tvekan inför utformningen ipropositionen av 1 5; vapenfrilagen. Tveksamhethar också framkommit hos ulskottsmajoriteten, som vid behandlingen i utskottetgenom en ändring av sista ordet i 1 S försökt åstadkomma en klarare definitionav begreppet värnplikt. Förvår del finner vi att utredningens förslag klarare än propositionens geruttryck för den förändring av vapenfrilagsliflningen som bör ske. Ulskoltsmajoritetenskrampaktiga försök att genom en liten ändring försöka förbättra en dåliglagtext förändrar ej vår bedömning. Enligt vår mening bör alltså 1 S förstastycket lagen om vapenfri tjänst erhålla den lydelse som vapenfriutredningenföreslagit. Vårreservation vänder sig även emot departementschefens förslag i 2 vj, som enligtvår mening innebär en skärpning i jämförelse med nuvarande lagtext och medfören hårdare anknytning till totalförsvaret än nu gällande lagformulering. Vihade i vår motion understrukit nödvändigheten av att öka möjligheterna atterhålla vapenfri tjänst genom att ställa fler tjänstgöringsalternativ tillförfogande. beredskaps- eller krigssituation måste varje medborgare ta sin del avuppgifterna i samhället. Fredssamhällels fria val av arbete ersätts av enskyldighet alt fullgöra de uppgifter som samhället ålägger medborgarna.Utbildning och tjänstgöring i totalförsvaret är värdefulla förberedelserhärför. Vi flnner därför departementschefens förslag till lagtext i 2 >?synneriigen olyckligt. Orden"under beredskap och krig" innebär enligt vår uppfattning enväsentlig inskränkning av tjänslgöringsalternativen i fred jämfört både med nugällande ordning och med vapenfriutredningens förslag. Detbör vara möjligt atl acceptera att tjänstgöringen i vissa fall sker inomverksamheter som läggs ned under beredskap och krig. Detkan också framhållas atl den utbildning och de erfarenheter som den vapenfriefått under sin tjänstgöring i fred i flertalet fall torde vara av v'ärde förden tjänstgöring som krävs av honom i beredskap eller krig. Ettviktigt skäl att avslå från orden "under beredskap och krig" ärattdessa i vissa fall kan avhålla en värnpliktig från att söka vapenfri tjänst ochi stället få honom att lotalvägra. Viföreslår alltså att 2 § vapenfrilagen utformas så att orden "under Nr160 beredskap och krig" utgår. Vapenfriutredningenharenhälligt förordat införande av u-landstjänst som j jpj qj alternativ till vapenfritjänst. Enligtvår mening kan det med hänsyn till behoven av flera tjänstgörings- Vapenfritjänst alternativ finnas skäl att se positivt på utredningens förslag. Vi menardock aU de skäl legat till grund för beslut i dennafråga alltjämt måste beaktas. har emellertid anvisat enlösning som bygger på att antagning lill biståndsarbete utomlands som ettalternativ till vapenfri tjänst sker enligt beslut av SIDA och i överensstämmelsemed de krav som verket tillämpar vid annan antagning. Meden sådan ordning skulle kravet på tillräckliga kvalifikationer tillgodoses. Ivår reservation vid punkten 3 har vi föreslagit att denna lösning övervägsytterligare och blir föremål för ny prövning . Jag övergår nu till att beröra frågan om sanktionsformer vid vägran. Genomde förändringar vi föreslagit i vapenfrilagsliflningen bör man kunna räkna medatt antalet totalvägrare kommer atl minska. Detta är positivt, men även vårtförslag torde innebära att en del personer fortfarande kan komma att vägrafullgöra den ålagda tjänsten. I sådana fall kommer frågan om sanktioneralltjämt att vara aktuell. Vapenfriutredningenhar föreslagit en särskild samhällstjänst vid lotalvägran. Vihar i vår motion föreslagit att man bör kunna ta fasta på grunderna iutredningens förslag om särskild samhällstjänst men alt den bör begränsas tillatt gälla endast civilförsvaret. Vi vidhåller denna vår bedömning i enreservation och föreslår att sanktionsformen samhällstjänst bör utformas enligtde grunder som angivils i vår motion 1921. Ådömdsamhällstjänst skall anses förverkad om någon vägrar fullgöra tjänsten. Isådant fall skall i stället fängelsestraff ådömas. Med hänsyn till vad viframhållit i vår motion och i reservationen bör fängelsestraffet sättas tillhögst . Vi motsätter oss alltså propositionens förslag omvillkorliga domar och böter och menar även alt fängelsestraffet vid förnyadvägran är onödigt långt.