prot · G109162 · 1977-12-31 00:00:00 — 1del hinillsvarande sysiemet flnns utredare, som uisätter den sökande för ganskaingående förhör. Det finns vittnesbörd om all många upplever formerna för dessaförhör som stötande. Efter förhöret gör utredaren en bedömning, och han ellerhon sänder in referat av samtalet och sill eget förslag lill nämnden, somdärefter avgör ärendet. 1propositionen beskrivs det framlida systemet, och där utgår utrednings-samtalav hittillsvarande slag. bifall lill propositionen innebär att ansökan omvapenfri tjänst alltjämt skall vara skriftlig och innehålla de skäl somsökanden vill åberopa samt hans önskemål om slag av tjänstgöring; intyg ochandra handlingar som den sökande önskar åberopa kan bifogas ansökningen. har fått in en sådan ansökan, bör den sökande kallas tillobligaioriskt samtal med en särskild utredningsman. Utredningsmannen bör därvidklargöra innebörden av vapenfrilagens förutsättningar för vapenfri tjänst. Densökande bör vidare få information om den vapenfria tjänsten samt omkonsekvenserav hans ställningstagande, bl. a. längre tjänstgöringstid ochskyldighet att fullgöra för samhiillel nyttig verksamhel inom totalförsvaret.Under samtalet bör också klargöras den sökandes lämplighet och intressen förolika allernativ av vapenfri tjänst. Vidare bör den sökande ges möjlighet attredogöra för skälen till all han inle vill bruka vapen. Efterdella samtal bör den sökande ges en viss obligatorisk betänketid. Om han efterbetänketiden står kvar vid sin uppfattning, bör han skriftligen bekräfta atlbruk av vapen mot annan är så oförenligt med hans allvarliga personligaövertygelse, alt han inle kommer att fullgöra värnpliktstjänstgöring. Han börockså bekräfta, om han är villig all fullgöra värnpliklsljänsl-göring. Han börockså bekriifla, om han är villig all fullgöra vapenfri tjänst. Han bör ommöjligt också föreie iniyg från person, som kan anias ha god kännedom om densökandes förhållanden. Omdel gamla systemet kännetecknades av misstänksamhet mot den enskilde och eltnärgånget utredningssamial så blir alltså det framtida prövningsförfarandetuppbyggt på atl man tror på den enskilde och alt huvudvikten läggs vid alt gehonom information innan han slutligt bekräftar sin ansökan. Deti proposilionen beskrivna prövningsförfarandel innebär, atl den enskildesbevisbörda för styrkande av den övertygelse han hävdar inle behöver vara tung. Låtmig framhålla all enskilda ledamöter eller statsråd inte kan göni giltigatilläggsultolkningar utöver den text som finns i propositionen ochutskotts-beiänkandei. Alla vet all denna fråga varii föremål för kompromissandeoch del är därför dokumeniets text som gäller. Hur starkt regeringen slårsamlad kring denna text framgår också av dess uttalanden efter lagrådelsyttrande. Slatsrådei avger då för regeringen den meningen all man i allmänhetär hänvisad till all bygga på vad den enskilde själv uppger. Det ipropositionen föreslagna prövningsförfarandet utgår enligt statsrådet fråndenna grundlag- Ävenvid utskottsbehandlingen var denna enighet hos majoriteten klar. Det särskilda yttrande ifråga om prövningsförfarandel där det önskas en mer t ingående prövning harutskottet alltså inte ställt sig bakom, vilket kan ses som en klar markering. Jagvill som positivt notera all i fråga om prövningen Vanenfri liänsi hårdesocialdemokraliska ledamöterna i utskoilel och motionärerna bakom den storasocialdemokratiska motionen i ämnet inle haft någon avvikande uppfattning. Försvarsutskotieitillstyrker den liberalisering av prövningsförfarandet som regeringenföreslagit. Motioner från olika håll som föreslagit en ordning mer i linje mednuvarande ordning eller påminnande om majoritelsförslaget i vapenfriulredningenföreslås av utskottet bli avslagna. Detnya prövningsförfarandet och den betydligt mer generösa utformningen av den s.k. villkorsparagrafen, alltså förutsiittningarna för all den enskilde skallvara berättigad lill vapenfri tjänst, innebär rimligen atl klart fler personerän med den nuvarande lagen får vapenfri tjänst. En viktig landvinning är-somstatsrådet också framhålleri propositionen -all det nya prövningsförfarandelbör minska de risker för misstag som kan föreligga, bl. a. beroende påskillnader i förmågan atl uttrycka sig i tal och skrift, något som fleraremissinstanser pekat på. Delär självfallet inte möjligt att med någon säkerhet ange vilket antal vapenfriavi kommer all få . Antalet ärju inte bara beroende av lagstiftningen-eftersom antalet vapenfria kunnat variera år , även fast man använtsamma lag. Det enda vi med säkerhet kan säga är alt den liberaliserade lagenvarje enskilt år bör ge fler vapenfria än om vi haft den hittillsvarande lagenkvar. Försvarsutskottetupprepar propositionens ord om all därest den angivna ordningen skulle visa sigleda till svårigheter eller missbruk färden självfallet övervägas på nytt föratl man skall nå det mål som anges i proposilionen, niimligen all alla som ärberättigade till vapenfri Ijänsl larsådan ijänsl och att samiidigi den allmännavärnplikten uppräiihålls. Vapenfrilagsliftningensyftar alltså till an möjliggöra för den enskilde att befrias från värnpliktenoch dess vapenbruk. I stället lar den enskilde göra ijiinst inom civila delarav totalförsvaret. Det gäller civil försvaret, ekonomiskt försvar, sjukvården ikrig, kommunernas sociala arbete i krig etc. Någonlagsiadgad rält all också bli befriad från ijänsl inom civilaloialförsvarsgrenar flnns inte. Skulle en sådan rätt tillkomma måste denrimligen knytas lill alla de fyra civila pliktlagarna, alltså lagarna omcivilförsvarsplikl. ijiinsiepliki tor vapenfria och ijiinsie-plikiIbr sjukvårdens personal, Definitionsmässiglingår väl niistan all i krigstid bedriven verksamhel i totalförsvaret, Insalserna för all rädda liv - inom civilförsvaret och inom sjukvården - får mycket stor betydelse. Genom aktuella internationella överläggningar om folkrätten i krig finns förslag om atl civilförsvaret i olika liinder skall lillerkiinnas ungefir samma slällning och skydd som Röda korset. Mot den bakgrunden är det ylierst angeläget all vi får en 175 Nr 162 lösning pii fråganall ta bort från civiltbrsvaret de nuvarande beväpnade Civilförsvaretbör också döpas om tilldet mer klargö- -j iQ-yo randeoch beskrivande uttrycket "befolkningsskyddet". Det är min förhoppning all det nya prövningsförfarandelgenom sin informationsskyldighetgentemot den enskilde skall kunna undvika en del av nuvarandemissuppfattningarom de civila loiallorsvarsgrenarnas uppgifter i krig och beredskap. som della sagts måste vi naturligtvis vara medvetna om att det finns människor som kan ha invändningar också mot de civila pliktlagarna. Delfinns ju exempel på fängelsestraff lill följd av vägran bådei fråga om vapenfria ijänsteplikligas krigsplacering och i fråga om civilförsvarsplikl.Man kan om dessa fängelsestraff självklart sägadetsamma som om fängelsestraff vid vägran atl fullgöravapenijänst - redan närvaron av straffar en belastning för totalförsvaretsom sådant. Det ärdärförönskvärtall sålångl som möjligt finna former som minskar riskerna för sådana fängelsestraff kan del därför vara skäl alt se översamtliga fyra civila pliktlagar inom totalförsvaretföratt söka få ned antaletfängelsedomar a v del härslaget. Särskiltskulle del kanske bli aktuellt, om vi fick en totalförsvarslag förplikttjänstgöring inom både civila och militära delar. Det börvara möjligt att eftersträva ett antal funktioner som ligger "utom totalförsvaret" i den meningen att de inte leder tillkrigsplacering. Denna uppfattning har länge hävdat. " 1 och för sig innehållerflera av de socialdemokratiska tankegångarnai dagens ärende åtskilligt av värde.Både i vapenfriulredningen ochmotions-ledes finns liknande tankegångarockså från liberalt håll. Låt mig säga all t. ex. Ibrslagel om enmindre uiredning om biståndsarbete såsom elt av ijänsigö-ringsaliernaiiven funnits med. Men i denna omgång har del vikliga varit alt få en bra lösningi fråga om prövningsförfarandet,och delta har bestämt vad vi kunnai lägga främstvikt vid i arbeiei på atl få fram en bra proposition. Jag har i flera sammanhang hört röster sommenar alt en liberal vapenfrilagstiftning äretihot mot den allmänna värnplikten. Deläretl påslående somsynes mig allttbr onyanserat och därmedfelakligl. En hård vapenfrilagsliflning är nämligen, somjag ser det. också ell hot mot den allmänna värnplikten. En vapen fri lag. som innebär a ti elt betydande antal unga mänårligen döms till fängelsestraff,är nämligen en myckel plågsam företeelse i elt humant samhälle. Allt fler människormåsie då fråga sig om inte delta pris för den allmännavärnplikten blir alllför högl. Måsie man verkligen driva den allmänna värnpliktentill sådan ytterlighet all många självständigt tänkandeoch ofta djupt samhällsmedvetna ungdomar blirbehandlade och betraktade som bron.slingar'' Min slutsals är given - det ärlättare att motivera den allmänna värnplikten för människor, omdär finns en gedigen och generös bestämmelseom undantag för dem som har en personligttillvunnen övertygelse alt inle använda vapen. Det ärju dessutom inte så, att de vapenfria ger oss elt svagare försvar 176 än vi annarsskulle ha haft. Det som har minskat inom det militära försvaret under senare lid och somfortsätter att minska är de kvalificerade förbanden till lands, till sjöss ochi luften. Detfinns mycket som talar för att man i framliden bör överlåta åt de civiladelarna av totalförsvaret en del av den årliga kontingent som uttas för detmilitära försvaret. Civilförsvaret har ett mycket slort behov av personellföryngring. Sjukvården har slort behov av fler personer i krigstid. Kommunernaskrigsplanläggning skulle underlättas om kommunerna också fick disponera yngremän. För stora delar av det ekonomiska försvaret vore det ytterst angelägel alt11 behålla en del av de yngre män, som går till militärt försvar. Det kandärför mycket väl bli så, att de civila delarna av totalförsvaret i en annan,längre bort liggande framtid tillförs åtskilliga yngre män, alltså även sådanasom i och för sig skulle ha varit beredda att fullgöra vapenijänst. Taletom att vapenfria skulle hota den allmänna värnplikten synes mig alltsåfelaktigt och onyanserat. Sådant tal är närmast oförskämt mot civilförsvaret,det ekonomiska försvaret och sjukvården i krig. 1 varje fall borde sådanapartier och debattörer, som menar atl det är angeläget att förstärka de civiladelarna av totalförsvaret, akta sig för att i den här frågan använda uttryck,som tyder på att man bara betraktar militärt försvar som betydelsefullt. Detfinns t. ex. undersökningar, som visar atl just den otillräckliga sjukvården ikrig - både den civila och den militära - är den kanske besvärligasteflaskhalsen inom vårt totalförsvar. Del finns alltså, som jag ser del, myckelstarka skäl atl bejaka en liberalisering av vapenfrilagstiftningen. Med den här motiveringen yrkar jag på samtliga punkter bifall tillförsvarsutskottets hemställan i betänkandet nr 28. () kortgenmäle: Jag noterar alt mer entusiastiskt än t. o. m.försvarsministern sluter upp bakom den proposition vi nu har att behandla.Visserligen uppehåller sig uteslutande vid folkpartietsformuleringar i betänkandet när del gäller frågor som har alt göra medprövningsförfarandet. Det kanske han gör rätt i. Men jag tycker att det hadevarit värdefullare, om också hade tyckt till litet grand om detvå första paragraferna i den nya lagstiftningen. Jagmenar att dessa båda paragrafer med den utformning de fått inte uppfyllerkraven på en klar lagstiftning, och alt de således kommer altupplevas av som stora hinder när det gäller att ge vapenfrilagenden omfattning, inriktning och betydelse som den borde ha. Jagtror att har, som man kunnai läsa i någon tidning, misslyckats närdet gäller alt H sina synpunkter beaktade, därför att man inte lagit hänsyntilljust de två inledande paragraferna. Jag menar atl dessa haren oklarformulering, som är sämre än den tidigare och som är definitivt sämre änformuleringen i utredningens förslag. 12 protokoll 1977/78:161-162 HANSLINDBLAD (fp) kort genmäle: För mig är det uppenbart all propositionen, iförhållande till just utredningens förslag, innebär en mer generös bedömningnär det gäller prövningsförfarandel. Detärklart utsagtatt man utgår från den enskilde ochtroralt hansansökan är allvarligt menad. Det är bara i noga specificeradeundantag som man inte kan bifalla ansökan. Del vore märkligt om man med eltsådanl prövningsförfarande skulle behöva uppleva alt människor sätts ifängelse och att en nämnd uttalar att den vet bättre och alt den enskilde skalli fängelse, därför atl man från nämndens sida inte tror på den enskildesuppgifter. Det är del viktiga. Första paragrafen i denna lag ochprövningsförfarandet avgör om vi verkligen har en rätt förde människor, somvill slippa vapenijänst på grund av egen personlig övertygelse. Delgrundläggande här var att vi fick en proposition, där man gick längre än mangjorde i utredningen i del avseendet. Så till 2 >;,som avser någonting helt annat. Det gällerhär de människor som har rält att slippa vapenijänst, men som vägrar att göraannan tjänst, såsom inom sjukvården, civilförsvaret, ekonomiska försvaret ellertotalförsvaret. Här har man inte nått så långl, som t. ex. Detla är väl ändå en mindre viktig fråga. Det väsentliga iiralt man inle skall behöva göra vapentjänst mot sin vilja. Jag lycker kanske att borde ha märkt altjag ägnade en hel del av milt anförande åt just detta problem: Vad skall mankunna få viigra också av civila funktioner? Om del skall vara möjligt atlslippa också civila funktioner är del litet ologiskt att detla bara skall gällaför miin i viirnpliktsål-dern. Molsvtirande paragraf borde i så fall finnas icivilförsvarslagen och gälla för män och kvinnor upp lill . En moisvarandeparagraf borde finnas på sjukvårdspersonal och i den allmännaijiinsieplikishigen. Jag lycker atl del är en vidare och viktig fråga, men detvikligasie nu är väl all få en myckel generös liberal lag jusl för dem som villvägra alt biira vapen. ROLANDBRÄNNSTRÖM (s) kort genmäle: Del är inte hell ovanligt atlregeringspartierna inte når ända fram. Del har ju erkänt när delgäller 2 >;. Jag skulle ha uppskattat all om hade giorl enkonsekvent koppling mellan 1 >; och 2 >; och del han pläderar för såsomvarande det mest värdefulla i den nya lagstiftningen. Jag delar uppfattning att människor som haren sådan övertygelse att det är omöjligt för dem all använda vapen naturligtvisskall befrias från sådan tjänstgöring. Men vi har rimligtvis också att ta andrahänsy n i dessa sammanhang, därför al t sam hiil let.iu stal ler k ra v. Vi harhär an göra med Ivå mot varandra stridande lagstiftningar: en plikilagochen lagsom skall medge undantag från pliktlagen. Jag tror alt det är myckel vikliglall uppmärksamma det förhållandet. Sedan sade att när det gäller del härförslaget slår alla de borgerliga partierna bakom regeringen. Jag skulle viljaifrågasälla del lilei grand och påminna HansLindblad om en deball som fördes i utskottet om försök att hitta bällreformuleringar av 1 v; och 2 S i denna lag. Jagskulle också vilja ställa en liten fråga till de centerpartister som iulskottet delar ansvaret med de andra två regeringspartierna: Hur är detegentligen med ? Är det svårt att stå upp här i kammaren ochförklara varför hamnat på den här linjen när det gäller den nyavapenfrilagen? Är det svårt för t. ex. representanten för ungcentern GunnarBjörk i alt stå bakom det här förslaget? HANSLINDBLAD (fp) kort genmäle: efterlyste en koppling mellan I vj och 2s I1 vj anges villkoren för atl få vapenfri tjänst, dvs. ; innehåller bestämmelser om tjänstgöringsalternativ. Men vad debatten gällerär: Skall orden "under beredskap och krig eller totalförsvar" ingå?Och finns egentligen ingen koppling, därför att I § ger möjlighet all slippamilitärtjänst. Det finns vissa personer som inte vill göra militärtjänst meninle någon civil loialförsvarstjänst heller. Då blir det egentligen ointressantom vederbörande får vapenfri tjänst, för han tänker inte göra vare sig det enaeller det andra. 1 verkligheten ärdet på det sättet attsocialdemokraterna, om jag har fattat er rätt, tycker atl de här människorna iallmänhet skall tjänstgöra -det gäller bara atl hitta mjukare former. För visstskall de i krigstid göra en samhällsnyttig insats inom funktioner som ärviktiga. Till försvarsutskottets belänkande nr 28 har jag fogat ett särskiltyttrande som tar upp prövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst. Motbakgrund av vad som föreslås i propositionen och i ulskoltsbelänkandet kan detfinnas anledning att ställa frågan om avsikten är alt en verklig prövning skallkomma till stånd. Enligtlagtexten skall vapenfrinämnden pröva om den vapenfrisökande uppfyller kravenför vapenfri tjänst enligt 1 !;. För att nämnden skall kunna göra en sådanprövning måste den, efter vad jag förslår, ha ett underlag på vilket prövningenkan ske. Nämnden har enligt nämnda paragraf att pröva sannolikheten av att denvärnpliktiges påstående "att bruk av vapen mot annan är så oförenligt medden värnpliktiges allvarliga personliga övertygelse alt han icke kommer attfullgöra värnpliktstjänstgöringen" är allvarligt menad och grundad på djuppersonlig övertygelse. Lagrådethar ställt sig tveksamt till det föreslagna prövningsförfarandet och ifrågasattom det verkligen är fråga om en prövning eller om det endast är ettanmälningsförfarande, 1 det senare fallet skulle, som lagrådet framhåller,vapenfrinämnden fl endast en registrerande funktion. Lagrådetanser sig dock kunna utgå ifrån att avsikten är att en verklig prövning avansökan skall komma till stånd. Departementschefen framhåller med anledning avlagrådels yttrande att lagförslaget innebär att en prövning Nr 162 av ansökningen skall ske men att sökandens bevisbörda inte bör varatung. Fredaeenden ' ''"'' '"''"'Je avdepartementschefen framgår att en viss bevisbörda 2 iuni 1978 åvilarden sökande. Dellaleder mig lill att den sökande skall redogöra försin inställning och alt Vapenfri tiänst "sådan redogörelse skall ingå i det underlag på vilket vapenfrinämnden har all grunda sitt beslut. inte får ell så långt möjligt sakligt underlag lör sillsiiillningstagande ter sig nämndens övervägande mot bakgrund av I >; somhell meningslöst. Dennatolkning av del föreslagna prövningsförfarandel framgår av mitt särskildayiirande. Och med denna tolkning godtar jag i likhet med ulskoliei atlprövningsförfarandel förenklas, dock ulan all man avstår från ett godtagbartunderlag för bedömningen. Ulredningssamialel bör, som också vapenfriulredningenframhöll, koncenlreras kring frågan om bruk av vapen och om arten av densökandes, som del slår i paragrafen, "'allvarliga personligaövertygelse". Med ett sådant förfarande torde man så långt det är möjligtkunna undvika misslag vid beviljande av vapenfri ijänsl. Jag finner del myckel angeläget att nå fram till en ordning därvapenfriniimnden får en sådanl underlag all den kan göra en så långl möjligiräiivisande bedömning av ansökningarna - rällvisande inie bara moi dem somsöker vapenfri tjänst utan mot alla dem av våra värnpliktiga som, i lojalitetoch solidaritet mot samhället och samhällsmedborgarna, pliktskyldigt fullgijrsin värnplikt. Och dessa våra värnpliktiga fullgör denna plikt och skyldighet,trots alt det hos de allra flesla föratt inle säga alla, vågar jag påstå, flnnsen inneboende, djupt rotad motvilja mot alt bruka vapen mot någon annanmänniska. De gör delta personliga offer eller uppoffring hell naturligt iförsta hand i mer eller mindre uttalade förhoppningar om alt de inte skallbehöva ställas inför den svära uppgiften atl bruka vapen mot annan. Men de ärberedda all göra denna insats även om det medför allvarlig samvetsnöd, och delsker med en känsla av att ta ansvar för landets frihet och oberoende och föratt skydda våra medborgare, deras fri- och rättigheter, vårt samhällsskick ochvår demokrati. Jag anser all det är myckel angeliiget alt alla dessa ungamedborgare och värnpliktiga verkligen får en rättvis bedömning vid beviljandeav vapenfri tjänst, 1frågaom del meningsutbyte som förekommit mellan och vill jag bara säga att jag anser atl del av både propositionen ochutskoltsbetänkandet framgår ganska klart och tydligt hur lagen skall tolkas ochtillämpas. Med bena ber jag alt få yrka bifall lill utskottets hemställan, 1detla anförande instämde () och (). ROLANDBRÄNNSTRÖM (s) kort genmäle: Jag hoppas alt och kan tolka lagstiftningen på samma sätt. Men jag är inte så 180 övertygad om atl de kommer att kunna göra del. GEORGANDERSSON (s): Jaggår upp iden här debatten med den kanskenågot fromma förhoppningen all fören gångs skull kunna övertyga någon borgerligledamot atl rösta på socialdemokraternas reservation. Jag tror nämligen attåtskilliga folkpartister och även en och annan centerpartist känneroiillfredsställelse över regeringens proposition. Jag har också mycket svårtatl förstå förnöjsamhet -ja, näslan jublande tonläge - när hankommenterar proposilionen. Efter inlägg blir Hans Lindbladsglädje ännu mer obegriplig. Jag var med i denutredningen. Vi uppfattade som ett av de svåraste problemen atl alll flerungdomar på grund av lotalvägran tvingades in i fängelse. Vi försökte därför påolika sätt undvika fängelsestraff som påföljd för vapenvägran. Och vi försökteutforma en lagstiftning som skulle kunna undanröja motivet för totalvägran. Av detla skäl föreslog vi införande av en nysanktionsform, kallad samhällstjänst. Tyvärr har det av remissvaren visat sigvara svårt alt fullt ul genomföra detla förslag. 1 den socialdemokraliskapartimoiionen föreslås en särskild samhällstjänst inom försvaret. Även om dettaär ett begränsat genomförande av utredningens tankegångar, så hälsar jag detmed tillfredsställelse. Jag hoppas atl del skall kunna genomföras och sedanutvidgas när erfarenheter har vunnits. Motivet för denna samhällstjänst äratt man i siörstamöjliga ulslräckning skall undvika att någon döms till fängelsestraff för sinvägran alt fullgöra vapenijänst. Utredningen ansåg della som ett viktigt motiv.Utredningen var i del avseendet också enig. Del är därför förvånande attförsvarsutskottet inte kunnat nå enighet om en lösning i denna riktning. Den andra punkt som jag vill beröra är utformning av 2 iregeringens förslag till ny vapenfrilag. Jag vill klart säga ifrån altregeringens förslag beträffande denna paragraf är olyckligt. Det kan leda tillatt antalet totalvägrare kommer atl öka och därmed all flera unga män kommeratt dömas till fängelse för vapenvägran. Vapenfriulredningen ville undvika en hård koppling mellanvapenfri tjänst och totalförsvaret. Vi vet nämligen atl många avstår från allsöka vapenfri tjänst, därför alt de inte vill fullgöra uppgifter itotalförsvaret. Utredningen ville därför öppna en möjlighet lill vapenfriijänsl i vissa fall utan atl krigsplacering skulle behöva ske. Menförsvarsministern går i precis motsatt riktning. Han skärper kravei på dennapunkt. Del sker genom ett tillägg i 2 i. Den nuvarande lagen säger att vapenfri tjänst skall varaav betydelse för samhället, och det har i slorl sett inle vållat några problem.Men regeringen föreslår nu atl vapenfri tjänst skall vara av betydelse församhället under beredskap och krig. Försvarsministern anger i moliviexlen altingen kan undandra sig krigssamhälleis uppgifter. Denna skärpning kommer, befarar jag, att öka antalettotalvägrare och antalet som döms till fängelsestraff Därför begriper jag inleHans Lindblads jublande tongångar. Del är för mig hell obegripligt all deborgerliga enigt Nr 162 föreslår den här skärpningen. Särskilt förvånande är del anfolkpartiei gått Fredaeen den Pdenna försämring av vapenfrilagen. Jag vill gärna ge ett erkännande 2 iuni 1978 tillfolkpartiets representant i utredningen , Han gjorde på denna punkt enmycket god insals. Med stor vaksamhet ägnade han intresse åt Vanenfri tiänst utredningensformuleringar när del gällde villkoren för vapenfri ijänsl.