prot · G109156 · 1977-12-31 00:00:00 — Del är mot dennabakgrund somjag med glädje kan konstatera alt utskottet inte uppfattarhandelsministerns uttalande som ell ultryck för en avsikl atl åstadkomma enändrad inriktning av den verksamhet som finansieras genom anslaget. mening saknas också underiag för beslul av den innebörden. Fastmersynes det betydelsefullt att verksamheten får ulvecklas kontinuerligt och altde forskare som har fått intresse för och erfarenhet av konsumentpoliliskforskning stimuleras lill fortsatt verksamhet. Dessasynpunkter, liksom vad ulskollel i övrigt skriver i belänkandel, harsjälvfallet medverkat till att etl enigt utskott bl. a. kunnai godkänna den avhandelsministern föreslagna anslagsrubriken . Med detla villjag yrka bifall till näringsulskottets hemslällan ibelänkandet nr 64. Underdella anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk); Regeringens svångremspolitik har verkligen varit effektiv i sitt syfteatl minska konsumtionen för större delen av befolkningen. Människor medbegränsade inkomster har tvingats minska sina inköp även av dagligvaror,nödvändiga för vårt uppehälle. När handeln nu kan böOaöverblicka försäljningssiffrorna visar butikernaen negativ utveckling. redovisas vaOe månadförsäljningssiffror som i fasta priser ligger under motsvarande månad 1976.Totalt minskade volymen i detaljhandeln med 1,9 96 jämfört med 1976.Varuhusens minskning var ännu slörre, , och den rena livsmedelshandelnminskade med 2,8 96. Enfortsättning av denna trend innebär enligt gjorda beräkningar att detaljhandelnfår etl försäljningsborlfall på på ell år, räknal frånmillen av 1977. Handeln slår nu larm om den minskade omsättningen. Men del är,herr talman, inte bara handeln som drabbas. Värre är atl det får konsekvenserför de enskilda hushållen, som får alll svårare att klara en godtagbarlevnadsstandard. Nukan man ställa frågan vad minskade försäljningssiffror för detaljhandeln haralt göra med det ärende som står på föredragningslistan, där en vpk-motionbehandlas som närmast gäller lokal konsumentpolilisk verksamhel. Vpk anser nogatl det här hör intimt samman. Minskade försäljningssiffror på dagligvarusidanvisar atl allt fler människors ekonomi allvariigi försämrats. Enhelt färsk undersökning som gjorts med ekonomiskl stöd från konsumentverketvisar att socialgrupp 3 i genomsnitt köper livsmedel för mindre belopp per månadän exempelvis socialgrupp 1, detla trots atl barnantalet här oftast ärbetydligt stöne. Detta visar att prishöjningarna på livsmedel ochförbrukningsartiklar hårdast drabbat de redan ekonomiskl svaga i samhället. Ochju mindre pengar man har till inköp av livsmedel och övriga nödvändiga varor,desto viktigare är det ur flera synpunkter att konsumenterna gör förnuftigaekonomiska inköp. För alt della skall fungera finns det för många konsumenterell behov av hjälp och direkt informalion, inte minst när det gäller de dagligainköpen, som behöver tillfredsställas. Minskadeförsäljningssiffror för handeln innebär ökad konkurrens om konsumenterna, ochde konkurrensmeloder som används är oftast inte till konsumenternas fördel.Produktutveckling och reklam blir i alll större utsträckning säljhjälp, somsöker nya svagheter hos oss konsumenter atl inrikta sin marknadsföring på.Djungeln i utbudet av varumärken är inte ett konsumenlbehov och ökar intekonsumenternas valfrihet, som en del vill göra gällande. Om det vorekonsumenterna som styrde produktionen skulle vi inte behöva reklam alls, ochföretagen skulle då aldrig använda de enorma summor - över 2 miljarder nämns -som åriigen satsas på reklam. För företagen är största möjliga vinst avgörande,och del spelar ingen roll om varorna är nödvändiga - bara de kan säljas. Tidigarehade vi här i landet etl system där dagligvaror nästan alllid såldes per kiloeller liter. Del systemet har satts ur spel med fantasifulla förpackningar somtrots krav på jämförpris har elt okontrollerbarl innehåll för många. Vpk anserdet vara en bakvänd ordning atl när del är svårl för tillverkarna atlkonkurrera med innehållet i stället konkurrera med förpackningarna, också härmed siörsta möjliga vinst på konsumenternas bekostnad. Att sedan större delenav livsmedelsindustrin ägs av multinationella Pris- och konsumentfrågor, m. m. Pris-och konsumentfrågor, m. m. monopolförelag,som kan prissälia varorna, underiättar inte för konsumenterna. Våraalllmer begränsade ekonomiska resurser borde ge anledning till en sanering ivårl prylfixerade samhälle av reklamen, och konsumentupplysningen bordeinriktas på hur vi bäst skall ta till vara de knappa resurserna. 1 ställettvingas vi erkänna att vi inte kommit särskilt långt ens när det gäller lagarsom kan förhindra producenter all producera undermåliga eller oOänliga varor. Delär i och för sig inget fel på målsättningen för samhällets konsumentpolitik,vars riktlinjer drogs upp i ett belänkande och som sedanaktualiserats vid ett flertal tillfällen. heter det att del övergripandemålet för samhällels konsumentpolitik måsle vara alt ge konsumenter sakkunnighjälp vid inköp, förbättra konsumentemas ställning gentemot en osund reklam ochmarknadsföring av produkter och hjälpa hushållen all på bästa säll utnyujabegränsade resurser. Detla är också vad våra upprepade molioner handlal om: allge målinriktningen ett konkret innehåll. En fungerande konsumentservicefömlsälter atl den i alla kommuner genom tillsättandel av särskilda ansvariganämnder jämställs med övrig verksamhel och får en likvärdig status. Iutskottels belänkande finns en redogörelse för kommunernas utbyggnad avkonsumentverksamheten, en utbyggnad som beslut beskrivs somavsevärd. Jag måste då konstatera efter den beskrivningen att utskottet intehar särskilt stora krav på verksamhet. För hur ser det ul i landets kommuner?Av 270 kommuner är det endast etl 30-tal som uppfyllt miniminormen,medan 110 kommuner inte har någon verksamhet alls. Övriga ca 130 kommuner haren helt otillräcklig verksamhet. Vianser del inte tillfredslällande om kommuner kan freda sill samvete och ansesig ha löst frågan genom alt utse en Oänsteman, som med vänster hand skallsköta konsumentverksamheten en eller annan timme tillsammans med sinordinarie arbetsuppgift. Vi menar all det krävs utbildad personal på deltaområde, om den skall kunna göra en fullgod insats för konsumenterna, bl. a. närdet gäller viktiga frågor om ekonomi, bosättning, kost och konsumenlrätl. Någonsådan planerad ulbildning för konsumenl-upplysare finns inte . Vidaredeklareras från fungerande konsumentsekrelerare och från hursvårt del är alt nå ul med information lill låglönegrupperna, som inte är likavana att läsa information som högutbildade. Det ärju dessa grupper medbegränsade inkomster som främst är i behov av konsumentupplysning. Det räckerdå inte med skriftlig information, utan det erfordras direkta kontakter. Genomde senasle årens prishöjningar på dagligvaror har de ekonomiskl svagakonsumenterna fått en ytterligare försämrad situation, och slandardklyftanmellan fattiga och rika har ökat. Utskottetsäger sig dela motionärernas uppfattning all den kommunala konsumenlpolitiskaverksamheten är angelägen, och det har också varit uppfattning vidfiera tillfällen. Men sedan slannar det vid detta. Några nya påtryckningar påkommunerna vill ulskollel inte vara med om. Detförklarar sig nöjt med kommunernas utbyggnadslakt. Vi motionärer är inte likanöjda med den utbyggnad som skett riksdagsbeslut. Våruppfattning delas också av som i sina överväganden och förslagsäger följande: Utredningenanser det angeläget all den kommunala konsumentverksamheten inom enfem-årsperiod är så utbyggd all vägledning lill enskilda konsumenter samt allmännainformationsinsatser i huvudsak då har kunnai föras över från regional tilllokal nivå. Skulle emellertid i böOan av 1980-lalel delta inte visa sig varafallet bör enligt en majoritet i utredningen frågan om obligatorisk kommunalkonsumentverksamhet bli föremål för statsmakternas prövning. Vpkkommer atl följa utvecklingen och måste överväga att kräva en lagstiftning, ominte kommunerna inser sina skyldigheter. Den försämrade ekonomiska utvecklingenför många människor påskyndar behovel av en fungerande lokalkonsumentverksamhet. Det räcker inte med en verksamhet som bara finns påpapperet. Med detla, herr talman,yrkar jag bifall lill vpk-motionen 1305. Pris-och konsumentfrågor, m. m. ARNEBLOMKVIST (s) kort genmäle: harju själv sagt att utskottet är positivt till dennaverksamhel. Del är en uppfattning som vi hyser gemensaml. Jag vill i anslutningtill de synpunkter som har anförts i moiionen 1305, i vilken man föreslår attriksdagen hos regeringen hemställer om initiativ och medverkan lill inrättandetav lokala fristående konsumenikommiuéer i alla kommuner, knyta an till KarinNordlanders moiion 1973:1499, där del i den första allsatsen yrkades, atlriksdagen hos regeringen skulle hemslälla om iniliativ i syfte atl kommunernadelges rekommendation alt medverka lill bildandet av lokala frislåendekonsumenikommiuéer. Jagskulle därför vilja fråga, om menar all vi nu skall avbrytaden uppbyggnad av den konsumenlpolitiska verksamheten som vi har böOal byggaupp och där kommunerna uppmuntras atl driva fram en lokal verksamhel medbildandel av konsumenlnämnder. Jag tycker att det är mycket vikligl atl få eltbesked från på denna punkt. KARINNORDLANDER (vpk) kort genmäle: Vi ifrågasätter väl inte de formerunder vilka den konsumentpolitiska verksamheten sköts. Huvudsaken är att denfungerar i de olika kommunerna, t. ex. genom konsumentnämnder, som kanske ärden bäsla formen, eftersom verksamheten genom sådana får en annan slalus än ikommittéer, som kanske inte på samma sätt har kommunerna bakom ryggen. Vad viär ute efter är en fungerande lokal konsumentverksamhet. () kortgenmäle: Jag är tacksam för det svaret, . Vpk har alltså denuppfattningen alt del är kommunerna som skall ha ansvarel fördekonsumenlpolitiska frågorna, och dessutom alt konsumentverksamheten 11 prolokoll 1977/78:155-156 Pris-och konsumentfrågor, m. m. utei kommunerna skall ledas av etl förtroendemannaorgan, nämligen konsumentnämnden. KARINNORDLANDER (vpk) kort genmäle; Ja, jag tycker atl del är kommunerna som skall sköta denna verksamhet.Men om kommunerna inte reagerar och ingenting händer, måste ochregeringen säga ifrån alt någonting nu måste göras. HANS (): Jag skall fatta mig kort, även om det känns ganska fresiande atl någolblanda sig i den nu senast förda debatten. Jag skall avslå från del men villkonstatera - tyvärr har jag på senare lid redan haft anledning alt framhålladel från denna talarstol - att det finns en oro bland stora konsumentgrupper . Denna oro måsle tyvärr vidimeras av den konsumenternasintresseorganisation som finns i det svenska samhällel och som också bedriveren omfattande verksamhet på den marknad där konsumenterna har atl uppträda. Många hushåll är hårt pressade. Vi vet också atl iförlängningen av den här situationen är det svårigheter för handeln. Det talasom krisbranscher, och vi har väl all anledning all noga följa ulvecklingen inomhandeln. Det kan vara näsla krisbransch. Jag tänkte bara få ta kammarens tid i anspråk för att någotkommentera utskottets yttrande i anledning av motionen 794, som är väckt avnågra socialdemokrater. Men innan jag , herr lalman, känner jag faklisklelt behov, när jag har lagit del av näringsulskottets betänkande nr 64, allbetyga utskottet både vördnad och lacksamhet för det fylliga belänkande somföreligger i de här frågorna. Jag lycker att det är föredömligt. Del voreönskvärt att vi i alla sammanhang här i hade möjlighet atl handläggafrågor på det sätt som näringsulskotlel funnit skäl atl göra. Jag lycker atldel känns angelägel att säga del. Såtill moiionen 794. Jag vill verifiera vad jag sade om den fylligabehandlingen av dessa viktiga konsumenlpolitiska frågor och nämna alt motionenbehandlas på s. 16-21 i betänkandet. Moiionen gäller elt anslag lillkonsumentverket som i propositionen rubriceras Undersökningsverksamhet m. m.Del anslaget har lidigare varit rubricerat Forskning m. m., och i vår motionhar vi föreslagil . Nukan självfallel frågan ställas: Är detta bara en lek med ord? Nej, del vill jagbestämt bestrida. Jag tror atl del är viktigt atl vi betänker all rubriker isådana här sammanhang kan bli missvisande och kan föra tanken vilse ochfaktiskt också medföra en successiv och jag skulle vilja säga smygandeförändring av verksamheter som vi har lärt känna. Vi motionärer kändeen viss oro för del, när vi log del av budgelproposilionen på den här punkten. Vipekar på hur viktigt det är alt också fortsättningsvis stöderen målinriktad forskning och att den helst mer än tidigare kompletteras medutvecklingsarbete och försöksverksamhet som bedrivs av studie- förbunden,kooperativa och fackliga organisationer, kommuner m. fl. Vi kände som sagt enoro för alt det var fråga om en förändring bort från en sådan verksamhet. Nusäger utskottet - och det har också underslrukits av -alt så äricke fallet, och det tyckerjag är lillfredsslällande att få notera. Jag ber attfå citera vad utskottet skriver på s. 20, längst ner: "Utskottet uppfatlarinte handelsministerns uttalande som uttryck för en avsikl att åstadkomma enändrad inriktning av den verksamhel som finansieras genom anslaget. mening saknas också underiag för beslut av den innebörden. Fastmersynes det betydelsefullt alt verksamheten får utvecklas kontinuerligt och atlde forskare som har fått inlresse för och erfarenhet av konsumentpoliliskforskning stimuleras lill fortsatt medverkan." Jagtycker au det är bra all det sägs så klart ut av utskottet. Del kommer i vaOefall ulifrån motionärernas synpunkt att ses som ett undanröjande av den oro somvi hade anledning alt känna på den här punkten. Jagdelar utskottets uppfattning när det skriver atl del är viktigt atl konsumentverketutformar mera långsikliga program för sin forskningsverksamhet än vad somfunnits . Som framgår av betänkandet har också meddelatall del avser att åstadkomma dylika program. Det är värdefullt. Utskottetsäger också att man förutsätter att forskningen och den konsumenlpolitiskastudieverksamheten anknyts till varandra. Vi motionärer lycker alt del ärviktigt att utskottet har velat uttrycka sig så klarl och därmed understrukitde värderingar som är våra och som är framförda i moiionen. Låtmig lill sist ändock göra en liten erinran mot ulskottet. Man säger all medhänsyn lill all en väsentlig del av anslagssumman är avsedd för kursverksamhetter sig motionärernas förslag till anslagsrubrik mindre lämplig. Våranslagsrubrik är alltså Forsknings- och utvecklingsarbete, och där har jaglitet svårt att följa med utskottet. Jag tycker att det är ganska lämpligt attett arbete som i hög grad skall bedrivas tillsammans med studieförbund ochideella folkrörelser betecknas som utvecklingsarbete, för vilka är del som harstått för utveckling i skilda avseenden i det svenska samhället om inte justfolkrörelser och studieförbund? Därför har jag i det fallet en annan mening änutskottet. Jagtycker dock inte att del finns anledning alt från den utgångspunkten yrkabifall till motionen, med hänsyn till att utskottet i övrigt i sin skrivning såklan givit ultryck för de värderingar och önskemål som vi har burit fram imotionen. Jag har alltså, herr talman, ingel yrkande på den här punkten. Pris-och konsumentfrågor, m. m. Rent allmänt selt har en effektiv och väl fungerandevaruhandel, såväl inom parti- som detaljhandelsleden, vilket är till storfördel för såväl konsumenterna som för samhället i sin helhet. Varudistributionenhar genomgåu en snabb utveckling. Vi har fått en ny struktur med enheter avväxlande storlek som i samverkan byggt upp en Pris-och konsumentfrågor, m. m. effektiv varudislribulionmed hög produktivitet. Handelnsstrukturomvandling har på senare lid kännetecknats av en ökad närorientering.Nya former av närbuliker, s. k. servicebutiker, har etablerats i allt störreutsträckning. Utvecklingen för dessa enheler är mycket positiv. Mendenna bild finns inte överallt i samhället. Strukturomvandlingen i glesbygdengår i en annan riktning. Den sammanhänger med både vikande kundunderlag och densnabba kostnadsutvecklingen. Det är därför angeläget alt man med olika åtgärdersöker stcdja företag i glesbyd, så att även människor i dessa områden i landetkan få sitt servicebehov tillgodosett. Somett led i delta syfte kan vi se riksdagsbeslutet med bl. a.ökal investerings- och driftstöd till butiker. Enligtde riktlinjer som då godtogs av kan t. ex. driftbegränsade ramar utgåtill dagligvarubutik, försäljningsställe för drivmedel eller, om särskilda skälföreligger, till varubuss som säljer dagligvaror. Driftstödet är att betraktasom en ersättning från staten för en samhällsviktig funktion som inte kanfullgöras på affärsmässiga grunder. Butikernasmöjligheler att fortleva är direkt beroende av kundunderlaget. Idelta sammanhang kommer regionalpolitiken in i bilden. Det finns elt närasamband med samhällels service i övrigl. När sådan service dras in - det kan t.ex. gälla järnväg, post etc. -då skapar samhällel indirekt svårigheier förbutikerna i sådana områden. Omman inte kan hålla kvar sådan service, bör enligt min mening butiker ellerlanthandel i sådana områden kunna bli ombud för olika samhällsOänster och få enrimlig ersättning för della. 1samband med riksdagsbehandlingen föna årel av distributionsfrågorna kunde vikonstatera, att fått regeringens uppdrag atl undersöka vilkaservicefunktioner som skulle kunna tillföras glesbygdshandeln, och som kanbidra till ett förbättrat underlag för denna handel. tvivel är lanthandelnen resurs, som skulle kunna utnyUjas mera än vad som sker. Butikeri glesbygd kan med fördel bli ombud för t. ex. post, järnväg och apotek -kanske också för arbetsförmedling och försäkringskassa. Butikerna kan åta sigstugförmedling, biblioteksverksamhet, försäljning av jakt- och fiskekort ochannal som kan beOäna turismen, de kan se lill att tidningar och lidskrifter ärtillgängliga, liksom drivmedel. Denlokala detaljhandeln kan också vara lämplig att sköta leveranser av skilda slaglill kommunala inrättningar som skolor, ålderdomshem, sjukhus etc. Detär glädjande att regeringen och handelsministern tagit itu med dessa vitalaglesbygdsproblem, och vi inväntar nu - som näringsutskoilet påpekar i detbetänkande som kammaren nu behandlar - konsumentverkels utredning. Deltauppdrag, som lämnades i samband med regeringens distribu-lionsproposition,vänlas bli klart inom den närmaste månaden. Därutövervill jag erinra om atl en särskild glesbygdsdelegation under industridepartementetinrättades . Dess uppgift är alt bereda. samordna och intensifieraregeringens glesbygdsinsalser. Jaghar velat erinra om detta, herr lalman, för att visa alt man på flera sätt kanförbättra förulsältningarna för handeln i glesbygd. En tredje möjlighet som jagkan peka på är de medel som ställs lill förfogande inom regionalpoliliken. Delankommer redan nu på såväl lokala som regionala organ atl inom ramen för delfortlöpande länsplaneringsarbelel överväga åtgärder för alt förbättra denlokala servicen. Del är ell av de tre huvudmål som ställts upp förregionalpolitiken, nämligen att tillförsäkra människorna i alla delar av landelsysselsättning, service och god miljö. Etlsyslem med driftstöd får inte bli en normal företeelse. Som allmän principmåste gälla atl stimulansåtgärder skall sättas före direkta stödåtgärder.Utskottet anser för sin del att det på nuvarande stadium inte finns anledningalt ompröva Oolårels principbeslut om driftstödet. Jagskall därefter kommentera vpk-motionen om lokala konsumenikommiuéer. Utskottetkonstaterar all av kommunerna redan haren dylik verksamhel. Av kommunermed mer än 30 000 invånare har konsumentverksamhet. Etl 60-lal kommunerhar en särskild konsumentnämnd. Manfår - som utskottet påpekar - bedöma utbyggnadstakten mot bakgrund avkommunernas ekonomiska silualion. Vi kan emellertid, trots atl den ekonomiskasituationen inte är särskilt ljus, räkna med en fortsalt utbyggnad. Utbyggnadstaktenmåste dock avgöras av kommunerna själva. Med hänvisning till principerna förden kommunala självstyrelsen kan inte Ulskoitel biträda motionskravet påsärskilda regeringsåtgärder. Imolionerna 800 och 1648 aktualiseras frågan om ändrad arbetsfördelning mellanstatens pris- och kartellnämnd och vad gäller prisinformation. Utskottetanser att nuvarande förhållande gällt alllför kort lid för alt en omprövningskall vara motiverad. Ulskollel utgår ifrån atl det råder elt bra samarbetemellan myndigheterna och underslryker som sin mening all man ägnar sloruppmärksamhet ål prisfrågorna. Utskottettar alltså inte ställning lill organisalionsfrågan, och jag delar dennabedömning. För egen del vill jag emellertid lillägga atl om det skulle visa sigkvarstå oklarheter på detla område bör enligt min personliga meningmotionärernas förslag bli föremål för förnyat övervägande. Vidbehandlingen av motionen 794 framhåller ulskottet beträffande ändringen avanslagsrubriken till "Undersökningsverksamhet"att man inte uppfattar handelsministerns ultalande vara en avsikt altåstadkomma en ändrad inriklning av den berörda verksamheten. Avsikten harenbart varit, som påpekade, att det nya namnet mera direktskall anknyta till den verksamhet som finansieras genom anslag. Ett enigtutskott har inte funnil skäl lill erinringar på denna punkl. Vadsedan gäller långsiktigt forsknings- och utvecklingsarbete på konsumentområdethar utskottet inhämtat att elt sådant program är under utarbetande inomkonsumentverket. Utskottet uttalar därvid att man finner Pris-och konsumentfrågor, m. m. Pris-och konsumentfrågor, m. m. I detta sammanhang bör den i moiionen berörda frågan om ennärmare anknytning mellan forskningen och den konsumentpolitiskastudieverksamheten kunna aktualiseras. Något särskilt utlalande av riksdagenuiöver vad utskottet anfört finner utskottet inte motiverat, om nulämnar vad utskottet anfört utan erinran. Slutligenvill jag också rikia ett lack till för hans erkännande av utskottetsredovisning i betänkandet, och med hänvisning till denna redovisning ber jagalt få yrka bifall lill ulskottels hemställan på samlliga punkter. Jag har för avsikl att säga några ord om moiionen 800 rörandeprisinformationen lill konsumenterna. Imotionen framhålls alt det i nuvarande ekonomiska läge för den enskildekonsumenten är viktigare än någonsin all få akluell och tillförlitlig informalionpå prisområdet. Inte minst gäller delta i fråga om livsmedel och andra dagligvarorsom väger tungt i hushållens budget. här moiionen ges ultryck för uppfattningen alt statens pris- ochkartellnämnd med sin tidigare erfarenhet av en brett upplagd informationsverksamheti prisfrågor är bäst skickad all planera och genomföra konsu-mentupplysandeåtgärder på delta omriide. Ansvaret skulle då komma alt åvila samma myndighetsom genom sin prisövervakning och prisundersökningsverksamhet förfogar överden största sakkunskapen och det faktaunderlag som krävs för att informationenskall bli tillförlitlig. Sedannågra år tillbaka är det och inte pris- och kartellnämnden somhar till uppgift att svara för en viktig del av samhällets informalion tillkonsumenterna i prisfrågor. En ändrad arbesfördelning, som även innefattadeöverföring av vissa personella och ekonomiska resurser, genomfördes . Detfinns enligt min mening nu skäl alt mot bakgrund av vunna erfarenheter omprövadenna ansvarsfördelning. Näringsulskottelhar den här våren haft så många och stora frågor alt behandla alt man inte kanbegära all en enskild moiion skall bli omsorgsfullt analyserad av utskottet. Närdet gäller punkten om prisinformationen må det ursäktas mig om jag säger attulskottsbelänkandet aren aning tunt. I sakfrågan är det faktiskt inte myckel avargument som kommer fram. Delsägs att det har gått alltför sedan den ändrade ansvarsfördelningenmellan och genomfördes för alt man nu skulle kunna beslutaatt gå lillbaka till den gamla ordningen. Och man försäkrar att samarbetetmellan SPK och är myckel bra. Det är ulmärkl med gottsamarbete, men del är trots allt vad som kommer ut av samarbetet som är delviktigaste.