prot · G10925 · 1977-12-31 00:00:00 — Jaghar också pekat på de dåliga bostadsmiljöerna och på den ökade åtskillnadmellan människorna och den sociala isolering som följer av den situation vihar. Den bostadsbrist som gör sig alltmer märkbar i många kommuner haruppmärksammats, liksom hyreshöjningar som saknar motsvarighet underefterkrigstiden. Ianslutning lill dessa och andra problem som jag försökt beskriva har jag sedanställt tio frågor som direkt hänger samman med inler-pellalionstexlen. Frågornahar också ett direkt samband med hundratusentals hyresgästers mycketallvariiga problem all få pengarna all räcka till och hur nian skall klara nyahyreshöjningar. Tyvärr tycks inle statsrådet ta lika allvarligt påsituationen, att döma av svaren eller de uteblivna svaren på några av frågorna. Isvaret hänvisas i stor utsträckning till svar som har getts - delvis på heltandra frågor - vid olika tillfällen och ochtisdagen . Vidare hänvisas till alt handelsministern getten redogörelse i för det allmänna prisstoppets upphörande, lillförslag frän tre olika utredningar som bereds i och tillregeringens budgetarbete. Ävenom statsrådet inte ville göra någon närmare utläggning som svar på defrågor hon ansåg redan var besvarade, kunde del kanske ha varit på sin platsmed en liten sammanfattning. Del kan nämligen hända att flera människor än ToreClaeson är intresserade av interpellationen och svaret på den, människor sominte har samma möjligheter som jag alt gå tillbaka till svar som lämnats ochinlägg som gjorts tidigare här i kammaren. Jag vill gärna vädja till statsrådetFriggebo att hon fortsättningsvis försöker länka på det; jag tror alt det haren viss betydelse. Avinterpellationssvaret framgår bl. a. alt regeringen inte är beredd att föreslåen generell sänkning av den garanterade räntan med 1 96, vilket t. ex.hyresgäströrelsen har föreslagit. Del hänvisas till alt en sådan åtgärd skulleinnebära en generell subvention, som skulle utgå även lill belalningsstarka hushåll.Till delta vill jag säga att de subventioner som redan nu utgår via dengaranterade räntan ju har en sådan konstruktion. Det är bara det att dessasubventioner är större än vad hyresgäströrelsens förslag skulleinnebära. Om man dessutom begränsar sänkningen lill all avse de allmännyttigabostadsföretagen blir det ett betydligt lägre belopp som behövs, och därtillnår man en större kategori Som bekant utgör dessa en stor majoritet av deallmännyttiga bostadsföretagens hyresgäster. Mankan f ö. ställa frågan hur relationen mellan de subventioner det på detta sällskulle bli fråga om och de subventioner som i olika former utgår till villa-och radhusägare rimmar med omsorgen om betalningssvaga grupper. Del är sombekant de med de högsta inkomsterna och de största villorna som blir mestgynnade. Vidare: Är det inte bättre all ta de utgifter, som en sänkning avräntan för allmännyttan skulle föra med sig, via statsbudget och statsskatt istället för atl lasta över på kommunerna att klara en del av kostnaderna viakommunalskatten, som är myckel orättvisare och slår mycket hårdare mot debetalningssvaga? Detgår inte atl lösa problemen med de höga hyrorna genom atl hänvisa tillförhandlingar på hyresmarknaden. Man kan inle förhandla sig fram till enlösning av bostadskrisen, den kan bara lösas på politisk väg. Hyresgästernasförhandlare gör säkert sitt och sätter nu in alla krafter på att hålla emot nyahöjningar i de allmännyttiga bostadsföretagen. Men bolagen kan motivera delmesta i sina höjningskrav, och vanliga prutningar kommer man inte långt med.Det sociala ansvaret för bostads-och hyrespolitiken måste ligga hosstatsmakterna. har detta ansvar i stället i praktiken flyttats över tillförhandlingsparterna på hyresmarknaden. Hyresgäströrelsensledning har tagit ett steg i rätt riktning med sill krispaket. Det kan dämpahöjningarna i nybyggda hus och förbättra bostadsbidragen. Men det räcker inte,man måste gå längre. Destatliga subventionerna skall bara ges till allmännyttiga företag. Då kan mantvinga de privata fastighetsägarna att också stoppa hyreshöjningarna och pålängre sikt göra del ointressant atl äga hyreshus. Det skall enligt minuppfattning inle löna sig att äga hyreshus, och del skall inte löna sig att ägalägenhet i stället för all hyra den. Hyresgäströrelsenskrisprogram är bra därför all del skulle ge en lägre hyra. Det innehåller kravpå lägre ränta för bostadsbyggandet som vpk har föreslagit. 1 96lägre ränta skulle sänka årshyran med . per kvadratmeter, dvs. för en normal trea. Men vi är kritiska mot alt privata byggareskall ha samma förmåner som de kommunala bolagen och stiftelserna. Krisprogrammelär emellertid alltför begränsat och måste kompletteras med bl. a. etthyresstopp och mera långsiktiga åtgärder. Vpk och många hyresgäster kräver etthyresstopp som ett led i kampen för en ny bostadspolitik, som sätter stopp förspekulationen i boendel. I interpellationssvaret hänvisas också lill att förslag kommer om enhöjning av de allmänna barnbidragen. Även dessa har ju samma konstruktion somett generellt bostadsstöd; barnbidrag utgår ju även till vad statsrådet kallarbetalningsstarka hushåll. Höjningen av de övre hyresgränserna för bostadsbidragfrån är helt nödvändig men hjälper ju intedem som fåtthyreshöjningar eller som får det 1januari. Dessutom kommer ändå de flesta hushållen inte att få någon förbättringenligt regeringsförslaget, då deras hyror redan nu ligger över gränsen, ävenenligt det nya förslaget. Klartär att pensionärer, barnfamiljer och låginkomsttagare måste erhållabostadsbidrag för alt kunna betala de höga hyror som marknadskrafterna ochregeringarna tillsammans har åstadkommit. Del är nödvändigt att förbättradessa bidrag, och detta är en del av en solidarisk bostadspolitik. Men detbetyder atl via skattsedeln skall hjälpa barnfamiljenAndersson att klara hyran. Båda skall fortsättningsvis i vanlig ordning utplundrasav byggmästare som blir miljonärer, allehanda spekulanter och skojare, och enregering som i sin underdånighet gentemot kapitalisterna tackar dem medekonomiska fördelar, så atl de inle skall slicka utomlands med pengarna. Förhyresgästernas del gäller atl hyran är direkt kännbar i de enskilda hushållensekonomi. Den blir en allt tyngre post, den driver på inflationen och den är ettled i den ständigt pågående attacken mot det arbetande folkets reallönenivå ochlevnadsstandard. Hyreshöjningarna drabbar både direkt och indirekt en stormängd människor. Varförhar vi då från vpk:s sida gett våra förslag tillsubventioner och stöd en så bestämd inriktning på all stödet i första handskall ges till de allmännyttiga bostadsföretagen? Där har man ju s. k.självkostnadshyror, och där tar man ju inte ut några vinster, utan därförhandlar man med hyresgästerna om hyran, osv. "Självkostnader"är emellertid inte något slags nettokostnad. De är snarare marknadspriset fören färdigställd fastighet, ett marknadspris vari ingår priset för de pengar somlånats till bygget, marknadsränta, och priset - inkl. tidigarespekulalionsvinster - på tomtmarken, monopolvinster på byggmaterialet ochföretagsvinster för de privata byggföretag som har uppfört fastigheten. Jaghar i en tidigare debatt med utvecklat vår syn på deallmännyttiga bostadsföretagen, deras roll och uppgifter, men jag skall nu ändåinte bara hänvisa lill det jag sagt. Vi ser de allmännyttigabostadsföretagen som nödvändiga instrument för en social bostadspolitik ochanser inte alt ägande och förvaltning av hyreshus skall vara någon uppgift förprivata vinstintressen. Vi anser att man skall göra slut på del förhållandelatt privatkapitalet kan tjäna pengar i själva förvaltningsledet, på självaboendel. Vi anser att statliga subventioner i fortsättningen bara skall gestill allmännyttiga och kooperativa bostadsförelag. Ensänkning av den garanterade räntan för de allmännyttiga bostadsföretagen ochränle- och amorleringsfria lån för att klara dessa företags socialaföljdkostnader och allmänna kostnader, som privata bostadsföretag inle har,skulle lösa de akuta problemen för allmännyttan och dess hyresgäster.Räntesänkningen skulle i runda tal göra . per kvadratmeter, ochlilläggslån för sociala och allmänna kostnader, som inte borde få belasta allahyresgäster, kan uppskattas till minst samma stor- Det betyderatl man med sådana åtgärder kan förhindra nu begärda hyreshöjningar utan altbehöva riskera sämre service och underhåll för hyresgästerna. Del skulle ocksåbetyda stopp för hyreshöjningar i det privata bostadsbeståndet, eftersomenligt bruksvärdesprincipen allmännyttan är prisledande även för dessa hyror.Ett genomförande av sådana förslag är inte mer orealistiskt än vad det är atllåta orättvisorna mot bostadshyresgästerna i förhållande till villaägarnabeslå. När det gäller frågan om kommunernas möjligheter att förvärva mark ochupplåta den med tomträtt säger statsrådet att regeringen inteöverväger någon förändring av nuvarande förutsättningar. Jag beklagar detta,och del gör säkert också många kommuner i vårt land. Den påtagliga försämringsom genomfördes genom förkortningen av amorteringstiden förmarkförvärvslån var olycklig och har fått skadliga konsekvenser för kommunerna.Den har försämrat möjligheterna all bedriva en aktiv markpolilik och trängatillbaka prival-byggmäslare, byggmaterialproducenter och med dem lieradebankintressen. Bostadssiyrelsen har som bekant också föreslagit en återgång lillvad som gällde , nämligen atl amorteringstiden förlängs från 7 till 10år. Jagtror all vpk:s och bedömning är riktig och menar att denförkortning av amorteringstiden som skedde på förslag av den socialdemokratiskaregeringen var ett misstag som måste rättas lill. Vi kommunister harunder kritiserat markspekulationen och föreslagit åtgärder som kanunderlätta för kommunerna all äga marken och upplåta den med tomträtt. Vi harframhållit tomträttens fördelar och dess principiella innehåll, som kanuttryckas så atl den bidrar lill att avprivatisera en del av bostadsmarknaden.Vi har understrukit betydelsen av att det finns större möjligheter förkommunerna att tillämpa tomträtt som ett av de mest effektiva instrumenten attbegränsa markspekulationen i vårt land. har vi också framhållithur viktigt del är alt samhället äger all mark som behövs för samhälls- och bostadsbyggande,och alt marken inte får betraktas eller behandlas som någon vara som köps ellersäljs på en marknad, som andra privata ägodelar. Delbehövs en rad förändringar, bl. a. på tomträttens område, för att förhindra attkommunerna gör sig av med kollektivt ägd mark och för alt underlätta förkommunerna att i ökad utsträckning tillämpa tomträtt. Hit hör även den förkommunerna och därmed också hyresgästerna betydelsefulla frågan om bättrevillkor för markförvärvslån och som en följd därav mera pengar till lånefonden. Skalltalet om bostaden som social rättighet inle bara bli meningslöst prat, måstesädana bostadspolitiska åtgärder som vi frän vpk och hundratusentalshyresgäster kräver genomföras. Det måste då vara åtgärder som har en bestämdinriktning på att stoppa hyreshöjningarna och som kan leda till sänkta hyrorför hyresgästerna. Mot bakgrunden av delrådande läget på bostads- och hyresmarknaden måste man fråga sig om viinte nu har en situation vilken innebär all bostaden är en marknadsvara somföljer samma lagar som olika varor i marknadsekonomin. All iregeringen tycker detta är riktigt, det vet vi , men att centernoch i sak, i handling, inte gör mera för all leva upp till tidigaredeklarationer och uttalanden är något förvånande. Lovsångenom marknadskrafternas fria spel och underlåtenheten alt ta itu med det gör allbostadsmarknaden snart bara fungerar för dem som har en hög inkomst eller ärförmögna. Den enskilde individen får enligt teorin om bostaden som enmarknadsvara den bostad som passar honom bäst. Har man inte råd alt konkurreraom de bästa bostäderna får man avstå och la del som återstår, och de som hardel allra sämst ställt skall kunna få hjälp av samhället. Dettamarknadsekonomiska resonemang är givetvis helt oacceptabelt. Bostadspolitiken ipraktisk tillämpning får inte innebära ett ständigt lappande och lagande avett syslem som bygger på vinst- och spekulations-intressen. Samhället skallinte pumpa in hur mycket pengar som helst via bostadsbidrag, lånebidrag ochsubventioner till de privatintressen som finns på kapitalmarknaden: markägande,byggmaterialproduktion, bostadsbyggande och bostadsförvaltning. Samhälletmåste återupprätta och utveckla det politiska målet atl bostaden skall vara ensocial rättighet och uppfylla målet genom atl ta itu med vinst- ochspekulationsintressena i samtliga led i bostadens tillkomst, ägande ochförvaltning. Jag har uppehållit mig ganska länge vid de här problemen, men jag harställt mina tio frågor om bostadspolitiken därför att de här problemen ärmycket allvarliga för många, många människor i vårt land. Jag måsle säga attjag nog hade väntat mig att få mera konkreta svar på de konkreta frågor jagställt. Jag är faktiskt besviken över det sätt varpå min interpellation har behandlats.I förhoppning om atl ändå kunna få några fler frågor besvarade vill jag upprepanågra av frågorna eller vissa delfrågor, där inget eller myckel knapphändigabesked har getts. Delar uppfattningen all situationenpå bostadsmarknaden är krisartad? Är beredd all inle bara uppmärksamtfölja byggmaterialbranschens prissättning utan också all förorda ettåterinförande av prisstoppet? Kan tänka sig all biträda förslagetom särskilda lån och bidrag till de allmännyttiga bostadsföretagen för attklara en del av deras kostnadsökningar? Vilka åtgärder tänker regeringen föreslå för altöka bostadsbyggandet i flerfamiljshus, saneringen av äldre hus och byggandet avkollektivhus? Överväger regeringen något förslag i syfte atlavskaffa de ekonomiska orättvisorna mellan olika upplåtelseformer i boendet? Lätmig slutligen säga, bl. a. med utgångspunkt i interpellationssvaret, att det ärnågot kraftlöst och darrhänt med regeringens bostadspolitik. Del finns ingetradikalt i denna politik. kan förklaras, menregeringen föredrar all liga med det och lappar litet här och var för attupprätthålla skenet av att den för en social bostadspolitik. Om man menadeallvar skulle man som en första åtgärd genomföra ett hyresstopp, sänka räntanoch ge bidrag till de allmännyttiga bostadsföretagen för att sedan gå vidareoch ta itu med alla vinst- och spekulationsintressen på bostadsmarknaden. Vid förhandlingar på hyresmarknaden har ju fastighetsägarna ochhyresgästernas organisationer direkta möjligheter all avväga hyrorna mot hurbostäderna ser ut och vilket innehåll som ges boendet i olika lägenheter och iolika områden. Därför skall vi inte ha någon statlig styrning när det gällerhyressättningen eller något hyresstopp. Det är viktigt att man förut det på sålokala nivåer som möjligt, där människor har möjligheter att direkt påverkasituationen. Delär självklart atl samhället i form av kommuner, riksdag och regering alltidhar ett övergripande ansvar. Det gäller i stort sett alla frågor. Del har bl.a. på bostadspolitikens område tagit sig det ullrycket atl vi har ett kraftigtstatligt stöd både till bostadsbyggande och bostadskon-sumlion. Vihar ett läge med begränsade resurser. Regeringen har sagt alt det viktigaste nuär att klara sysselsättningen, och det sätts in enorma resurser för detändamålet. Därtill skall vi se lill alt vi klarar omsorgen om barnen och deäldre. Det är den prioritering i den övergripande ekonomiska politiken som vihar gjort. Jaghar då sagt atl jag i ett läge som detta inte anser det riktigt att föreslåytterligare generella subventioner när det gäller bosladskonsum-tionen. Däremotär del viktigt att man styr resurser och insatser lill dem som har svårast attvärja sig när det kommer prishöjningar och hyreshöjningar. Därför har vi valtatt höja barnbidragen och bostadsbidragen. Då säger attbarnbidragen också är generella bidrag. Ja, lill barnfamiljer, som har enstörre försörjningsbörda än familjer utan barn. Bakom beslutet om det stödetligger också en avvägning av vilka som har det största behovet av samhälletsstöd. Sedansade au för dem som ligger över de övre hyresgränsernablir det inte någon effekt av del beslut som regeringen har fallat om höjningav de övre hyresgränserna. Självfallet får de tillgodogöra sig den bit somligger mellan de gamla och de nya övre hyresgränserna, där bostadsbidragenläcker 80 96 av den ökade hyreskostnaden. Närdel gäller formerna för byggande och förvaltande, vem som skall äga osv. harTore och jag helt olika åsikter. Jag har inle någon dogmatisk syn i denfrågan. De som arbetar inom de allmänna ramar som samhället ställer upp skallfä göra del, oavsett om de är enskilda fastighetsägare eller allmännyttigabostadsföretag. Låt mig bara säga, även omjag inte tycker atl det skulle behöva sägas i den här talarstolen, atlden bostadspolitik som förs i landet självfallet utgår från att alla människorskall ha rätt lill en god bostad till ett vettigt pris, så att de kanefterfråga den. Del är utgångspunkten för den politik som regeringen för- sominte heller innebär någon ändring i förhållande lill hur mitlenparlierna haragerat i tidigare. ToreClaeson ansåg sig inte ha fått svar på alla frågor. Jag skall då kort lämnanågra ytterligare svar. Han frågar om jag delar uppfattningen alt situationenpå bostadsmarknaden är krisartad. Jag delar inte den uppfattningen, mensituationen inger oro och måste som alllid ägnas stor uppmärksamhet. Det ärockså den stora uppmärksamheten som har gjort att vi har vidtagit de mångaåtgärder som vi har gjort. Närdel gäller prisslopp på byggnadsvaror kan jag bara hänvisa till tidigare lämnatsvar. Även handelsministern har lämnat ett svar här i och angett attdet inte är aktuellt atl införa prisstopp igen. Däremot har vi givit SPK nyariktlinjer för hur prisövervakningen för framtiden skall ske. Det innebär alldel kommer att ske en intensivare prisövervakning . Låtmig säga all jag delar uppfattningen att kollektivhus är ett braboendealternativ för många. Det finns inga hinder i exempelvis bostadsfinansieringsförordningenmot atl man bygger kollektivhus. Det är kommunerna som har ansvaret förbostadsförsörjningen, och däri ingår att de skall hålla sig informerade om deönskemål och behov beträffande boendeform som invånarna har. Bostadsstyrelsenhar iordningställt en informationsskrift om kollektivhus. Den riktarsig till kommuner men också till bostadsförelag, projektorer och hyresgästeroch innehåller olika slag av lokalprogram och andra regler för sådana hus. ToreClaeson ställde en sista fråga, nämligen om regeringen överväger något förslagi syfte alt avskaffa de ekonomiska orättvisorna mellan olika upplåtelseformer.Låt mig bara ta tillfället i akt all bekräfta något som redan omtalats itidningarna, nämligen all regeringen avser att föreslå att förändravillabeskallningen. (vpk): Jag lackar statsrådet för det svar som hon lämnade i sillinlägg nu och som inle fanns med i interpellationssvaret. Låt mig då säga någraord till dessa besked. DetfÖTvånäT mig att med den sakkunskap och den bakgrund hon harinle har uppfattat all situationen är i allra högsta grad krisartad för flerahundralusen hyresgäster här i landet. De ser nämligen f n. inle någon möjlighetatt klara hyreshöjningar av den storleksordning som har begärts från den 1januari och varom i de flesta fall förhandlingar fortfarande pågår. Att sägaatt situationen är krisartad är all la till i underkant. Jag har inte använtstarkare ullryck i sammanhanget, men jag tror nog att det är en riktigarebeskrivning att säga atl det råder kris på bostadsmarknaden. Det räcker intemed atl ägna del här upp- Omplanerade ändringar i lagen om anställningsskydd, m. m. Del måslenaturiigtvis vidtas konkreta åtgärder av ett helt annat slag och av en heltannan omfattning än regeringen gjort. Sedanhar jag noterat all del inle är aktuellt med något återinförande av prisstopppå byggnadsmaterial, trots att alla som haft tillfälle att närmare studera denfrågan är helt överens om atl del är myckel viktigt och angelägel för all hållaboendekostnaderna nere. Om det på något område utöver matpriserna och hyrornaär angeläget med ett prisstopp, så är del just när del gäller byggnadsmaterial.Jag beklagar att inte anser del aktuellt f n. - del är nämligenf n. vi kan notera myckel stora prisökningar på detta område. Jagnoterar med tillfredsställelse all bostadssiyrelsen nu har tagit initiativ föratt popularisera den myckel vettiga form som kollektivhusen utgör och kan kommaalt utgöra för många familjer. säger all del finns inga hinderför kommunerna att planera och bygga, och del finns inga lånehinder iförhällande till byggandet av flerfamiljshus. Del vet jag, och del tror jagatt kommunerna vet också. Men vad som behövs i den nuvarande situationen ärsärskilda stimulansåtgärder i syfte all förmå kommunerna alt slå in på den härlinjen. Jag skall inle gå närmare in på del, utan jag vill bara säga att jagtror del är hög tid all verkligen göra detta om vi inle skall förlora en fördel svenska folkel myckel värdefull boendeform. Jagvet atl regeringen har för avsikt atl lägga fram förslag beträffandevillabeskallningen som kommer att få viss effekt då det gäller att komma lillrätta med orättvisorna i olika upplåtelseformer. Men låt mig i det sammanhangetnotera att man inte har varit konsekvent; man har inle föreslagit någon höjningav procentsatserna för villor som är taxerade lill mer än . Del ärframför allt där som man bör sätta in stöten när man skall göra någonting pådetta område. Jag tackar alltså för de kompletterande svar som jag har fåll. Jag villuttrycka förhoppningen att det i budgetpropositionen kommer altfinnas något fler positiva förslag som kan få betydelse för landetshyresgästers möjligheter att klara sina problem än de som vi har sett. Överläggningenvar härmed slutad. §11 Om planeradeändringar i lagen om anställningsskydd, m. m. ArbetsmarknadsministernPER erhöll ordet för alt i ett sammanhang besvara delsLars Ulanders (s) anmälda interpellation, 1977/78:29, delsAnna-Greta () och () anmäldainterpellationer, 1977/78:38 resp. 39, och anförde: har frågat mig vilka regler i anslällningsskyddslagen somjag anser behöver förändras och vidare om regeringen planerar ytterligareförändringar i beslutade lagarna på arbetslivets område. Anna-GretaLeijon har frågat mig vilka konkreta avsnitt i arbetsgivarnas kritik avanslällningsskyddslagens nuvarande regler om kollektivavtal resp. tillämpningenav kollektivavtal som har föranlett mig att begära att förslag lill ändringar ilagen skyndsamt läggs fram. har frågat mig om jag är beredd att omgående och i samråd med defackliga organisationerna genomföra en informationskampanj, riktad lillarbetsgivarna, om anslällningsskyddslagens rätta innebörd. Jag besvararinterpellationerna i ett sammanhang. Näranställningsskyddslagen antogs , hade riksdagsbeslutetföregåtts av utredningsarbete. Genom provisoriskalagstiftning, de s. k. äldrelagarna, hade också vissa praktiska erfarenhetervunnits. Uppslutningen i kring trygghetslagarnas principer var stor.Man hade emellertid klart för sig, liksom i fråga om annan arbetsrättsliglagstiftning , atl lagstiftningens verkningar måsle följas nogaoch att man i ljuset av praktiska erfarenheter måsle vara beredd all justeraeller komplettera lagstiftningen. Delhar också skett. Sålunda justerades förtroendemannalagen, en av de övriga s. k.Åmanlagarna, . Det gällde bl. a. fackligt arbete påövertid. Nya lagregler trädde i kraft , dvs. Efterytteriigare beslöt regeringen att uppdra åt den nya arbelsrättskommitténatt göra en allmän översyn av den lagen. Också den fjärde av Åmanlagarna,arbelsivistlagen, har setts över och nya lagregler har trätt i kraft den 1 juli1977. Påden kollektiva arbetsrättens område togs initiativet lill en kommittéuppföljningav medbestämmandelagen redan innan den lagen hade trätt i kraft. Delligger således helt i linje med dessa tidigare ställningstaganden allregeringen nu tillkallar en kommitté för atl mer systematiskt ta över deluppföljningsarbete som under de gångna tre åren har bedrivits inomarbetsmarknadsdepartementet.