prot · G10949 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:49 Förhandlingarnaleddes lill en början av tredje vice talmannen, §1 Föredrogs försvarsutskottets betänkande 1977/78:5 med anledning avpropositionen 1977/78:42 om åtgärder för försörjningsberedskapen på lekoområdeljämte motioner. Regeringenhade i propositionen 1977/78:42 (bil. I s. 3-79) föreslagit att delsgodkänna de åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdet somhandelsministern förordat, delsbemyndiga regeringen all träffa avtal med svenska bomullsföretag i enlighet medvad föredragande statsrådet förordat. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionenläggs fram förslag om vissa mål för försörjningsberedskapen på tekoområdet ochom den produktionskapacitet som bör upprätthållas. Det anmäls att regeringenavser söka få lill stånd en mer effektiv tillämpning av det nuvarande systemetmed bilaterala begräns-ningsavial inom ramen för en sannolik förlängning av dels. k, mul-tifiberavtalet. Riksdagenföreslås godkänna avtal mellan staten och de svenska bo-mullsföreiagen medsyfte all trygga försöriningsberedskapen i fråga om bomullsgarn. För budgetåret1977/78 föreslås för detta ändamål ca 16 milj. kr. i försörjningsberedskapslån,ca 41 milj. kr. i andra former av lån och ca 54 milj. kr. i strukturgaranlier.Ett bomullsföretag, , åtar sig all fortsätta med spinning ochvävning . Företagel föreslås erhålla 3 milj. kr, isysselsättningsbidrag mot att avskedanden inte sker . Förupprätthållande av försörjningsberedskapsviktig produktion av texlilfibrerunder föreslås 11,6 milj. kr. Förupphandling av tekovaror m. m. föreslås 13 milj. kr. För upprätthållande avviss försörjningsberedskapsviktig produktion föreslås 10 milj. kr. Idetta sammanhang hade behandlats de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1977/78:28 av m. fl. (c, m, fp), vari såvitt nu var i fråga yrkats 1. att , med bifall tillpropositionen 1977/78:42 i övrigt, hos regeringen begärde en förnyad prövningav möjligheterna att bevara spinneri- och vävnadsproduktionen vid RydboholmsAB, 2. att , för den händelseriksdagen ej skulle bifalla hemställan om en förnyad prövning av möjligheternaatt bevara spinneri- och vävnadsproduktionen vid , med ändring avpropositionen 1977/78:42 skulle besluta om en förlängning av avtalsperioden,innebärande att produktionen vid upprätthölls lill den 1 januari1981, 1977/78:32 av RuneCarlstein (s) och (), vari yrkats 1. all hos regeringenbegärde en förnyad prövning av det nu föreliggande avtalet mellan staten och desvenska bomullsföretagen för att bevara spinneri- och vävnadsproduktionen vidRydboholms AB, 2. all , för den händelseriksdagen ej skulle bifalla hemställan om förnyad prövning av möjligheterna attbevara spinneri- och vävnads-produktionen vid , med ändring avpropositionen 1977/78:42 skulle besluta om en förlängning av avtalsperioden,innebärande att produktionen vid upprätthölls till den I januari1981, samt 1977/78:47av m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga yrkats I. all riksdagengodkände de åtgärder för försörjningsberedskapen på tekoområdet som förordats imotionen, 8.att som sin mening gav regeringen till känna vad i motionen anförtsom avtal med svenska bomullsföretag. 1. all beträffandeåtgärder för försörjningsberedskapen på lekoområdet med bifall tillpropositionen och med avslag på motionen 1977/78:47, yrkandet 1 i denna del,godkände de åtgärder som föredragande statsrådet hade förordat i avsnitten5.2.1-5.2.6, 2. alt beträffande avtalmed svenska bomullsförelag skulle a. avslåmotionerna 1977/78:28, yrkandet 1, och 1977/78:32, yrkandet I, om ny prövning av möjligheterna all bevara spinneri- och vävnads produktionen vid , b. medanledning av propositionen samt motionerna 1977/78:47, yr kandet 8, 1977/78:28, yrkandet 2, och 1977/78:32, yrkandet 2, som sin mening ge regeringen lill känna vad utskottet hade anfört om prövning av möjligheterna att förlänga avvecklingsliden vid , c. bemyndigaregeringen att träffa avtal med svenska bomullsföretag i enlighet med vad föredragande statsrådet hade förordat. Reservation hade avgivits av , , , , och Kari-ErikSvanberg (samtliga s) som ansett att utskottet under 1 bort hemställa attriksdagen med avslag på propositionen och med bifall till motionen 1977/78:47,yrkandet 1 i denna del, godkände de åtgärder som förordats i motionen och somhänförde sig till vad föredragande statsrådet hade förordat i avsnitten5.2.1-5.2.6. ROLANDBRÄNNSTRÖM (s): Den fråga vi nu har att behandla återfaller på regeringens proposition1977/78:42. I denna läggs fram förslag om vissa mål för försörjningsberedskapenpå tekoområdet och om den produktionskapacitet som bör upprätthållas.Regeringen har förutom denna proposition aviserat all man , alltsådenna månad, avser all lägga fram en proposition om textil- ochkonfektionsindustrins utveckling och inriktning på . Tidigarei år, i motion om den allmänna ekonomiska politiken, framhöll visocialdemokrater att tekoindustrin i vårt land befinner sig i en svårartad krissom kräver en samlad målmedveten planering av långtgående aktivasamhällsinsatser för att finna en för alla parter godtagbar lösning av såväl delångsiktiga som de akuta problemen i branschen. Tyvärrhar inte regeringen vare sig då eller nu insett nödvändigheten av ett samlatgrepp över de olika insatser som behöver göras för att slå vakt om den framtidautvecklingen inom lekoindustrin. Vihävdar fortfarande all en övergripande analys av de föreliggande problemen inomtekoindustrin behövs. Denna bedömning delas av överstyrelsen för ekonomisktförsvar, ÖEF. En sådan analys skulle ligga till grund för en samlad lösning avproblemen. Vadär det då som motiverar dessa krav? Låt mig kort beskriva utvecklingen. Tekoindustrinhar genomgått en dramatisk omvandlingsprocess. Antaletsysselsatta har drastiskt minskals från ca 90 000 personer 1965 till ca 46 000personer 1976. Delta innebär en minskning av sysselsättningen med i genomsnitt4 000 personer . Denna negativa utveckling har särskilt accelereratsunder . Problemen har härigenom blivit allt större. Delallvariiga läget understryks av att mer än 2 000 av medlemmar är registrerade som arbetslösa och uppbärarbetslöshetsersättning. Det innebär att arbetslösheten på detta område liggermer än fyra gånger så högt som för alla A-kassor i genomsnitt och attarbetslösheten är högre än inom någon annan A-kassa. Enbart under de tre förstakvartalen varslades 5 100 personer om inskränkningar, vilket är enfördubbling i förhållande till 1976. Denna utveckling har kommit lill ståndtrots alt mer än 7 000 anställda fått den s. k. 25- eller15-kronan för permitteringshotad personal. Om dessa tillfälliga insatser intesatts in skulle alltså antalet varslade vara väsentligt mycket större. Huvuddelenav de anställda, vilkas sysselsättning hotas, arbetar inomkonfektionsindustrin. Det kan därför finnas anledning att särskilt noga granskautvecklingen inom den sektorn. En minskning av produktionen 9 protokoll 1977/78:489 inom konfektionsindustrinfår också återverkningar på efterfrågan av de produkter som framställs i dengrundtexlila produktionen. Ettannat markant drag i utvecklingen har varit att importens andel av tillförselnvuxit på ett mycket dramatiskt sätt. 1968 svarade de importerade plaggen för32 % av den totala tillförseln. 1974 hade motsvarande andel stigit lill 53 96.Under 1976 skedde en ytterligare ökning till . framhålleratt uppgifterom importens utveckling tyder på enfortsall accelererad uppgång av importvolymen. Uppskattningsvis ökade dennafrån enligt statensindustriverk. Denstarka ökningen av importen i förening med den svaga konsum-lionsutvecklingenhar inneburit en kraftig minskning av tillförseln av svensktillverkade kläder.Den inhemska produktionsvolymen av kläder för den svenska marknaden minskademed mer än 6 96 . räknarmed att om inte någon mera betydande omläggning av vår politik sker kommerutvecklingen mot en starkt ökad importandel att göra sig gällande med oförminskadkraft även . En sådan utveckling kommer enligt vår mening alläventyra vårt lands försörjning och beredskap på området. Utformningenav den aktuella branschpolitiken för textil-och konfek-lionsindusirin måstealltså bygga på bl. a. följande förutsättningar: Om inga särskilda åtgärdervidtas kommer importens andel av tillförseln att snabbt vara uppe i 85. 96.Fören rad produkter kommer importandelen all ligga väsentligt över 90 96. Sysselsättningen kommer snabbtatt minska, och de sociala omställningsproblemen i samband medpersonalminskningarna kommer att bli utomordentligt stora för den berördaarbetskraften. Den kraftiga minskningen avlekosysselsällningen kommer att medföra betydande regionalpolitiska ochkommunala problem på grund av industrins dominerande ställning på många orter. Motdenna bakgrund är det enligt vår uppfattning utomordentligt angelägel attsnabbi utforma en samlad och långsiktig politik för textil-ochkonfektionsindustrin, där samhället vidtar åtgärder som är nödvändiga för attgarantera en långsiktig försörjningslrygghel' och en omställning i socialtacceptabla former för den berörda arbetskraften samt en bibehållen regionalbalans. Vidbehandlingen av propositionen och de motioner som väckts med anledning av densammahar arbetsmarknads- och näringsutskotten uttryckt allvariiga farhågor förutvecklingen på tekoområdet och ställt sig bakom vår partimolion och vårayrkanden om en övergripande behandling av tekoområdels problemalik. Detta harutmynnat i all vi endast har att behandla främst de tillförsvarsutskottet hörande frågorna. Jag har ändå velat ge den bakgrund lillproblematiken på lekoområdel som jag beskrivit därför all totalbilden ärviktig även för den begränsade bedömning som görs av försvarsutskottet. Jag övergårtill alt behandla de frågor i försvarsutskottets betänkande nr 5 sommotiverar vår reservation. Visocialdemokrater anser alt regeringen i propositionen vad gäller försörjningsuthålligheloch försörjningsslandard har haft ett alltför knappt beslutsunderiag och intetillräckligt tagit hänsyn till remissorganens bedömning. På samma satt har detransoneringssyslem som regeringen föreslagit enligt våra uppfattningar påtagligabrister och kan leda lill svåra konsekvenser i ell krisläge. Vi förordar därföri stället att man som utgångspunkt för ett ransoneringssystem har ÖEF:sförslag om en grund-lilldelning av kläder lika för alla samt därutöver särskildtilldelning till barn, havande kvinnor och särskilda yrkeskategorier. Sammanfattningsvisvill jag hävda att det beträffande uthållighet, standard, ransoneringssyslemoch krisimporl sammantaget finns en betydande risk för all man i propositionenhar underskattat försörjningsbehovet i en avspärrningssituation. Jag yrkar bifall till den reservation som fogats till försvarsutskottetsbetänkande nr 5. (vpk): Sedan den borgeriiga regeringen tillträdde har antalet formellaegendomligheler när del gäller handläggning av olika frågor på ellmarkant sätt ökat. Från vpk:s sida står vi nu något förvånade över ytterligareen sådan formell egenhet. I anledning av regeringens proposition 1977/78:42väckte vpk en motion rörande textilindustrin. Den finns upplagen imolionsförteckningen i utskottets betänkande, men utskottet har avstått frånatt behandla den och därmed alltså berövat oss möjligheten att ställa yrkanden.Jag vill fråga utskottets ledamöter: vilken anledning har man behandlat allaandra motioner, som är väckta i anledning av denna proposition, men ickebehandlat ett partis motion som väckts i anledning av samma proposition? Är detöver huvud taget möjligt all göra så, när en motion har väckts i anslutningtill en framlagd proposition och inlämnats i rätt tid? Jagövergår därmed till sakfrågan. Texlilkrisen har tre allvarliga sidor, somtillsammans påkallar omfattande och radikala åtgärder. Dels krymper nuunderlaget för svensk tekoindustri allt snabbare och industrin går mot en nivåsom är socialt, ekonomiskt och beredskapsmässigt ohållbar, dels råderparallella krislillstånd och strukturproblem i en rad andra branscher.Möjligheterna all den privata svenska industrin skall kunna kompenseralekoregionerna med annan industri är alltså plus minus noll. Slutligen är, somkänt, texlilkrisen en utpräglat regional kris. 60 96 av befolkningen i 79 96 av befolkningen i är försörjningsmässigt beroende avtekoindustrin - för att här bara nämna ett par exempel. De geografiskatyngdpunkterna för tekoindustrin är vidare belägna i anslutning till regioner,där stora avskedanden i andra branscher är på gång, t. ex. varvsindustrin iGöteborg och . Alltdetta gör all vi har fått den situation som till stor del kunde förutses förfiera år sedan. Och ändå finns del ingen målsättning och ingen plan förlekoindustrins framlid. Det finns heller inget som helst sammanhang mellansynen och behandlingen av tekoproblemet och industripolitiken i allmänhet. Dettaär ganska exempellöst. Här hopas varslen. Här stiger klädimporten drastiskt.Här visar sig alla vidtagna åtgärder verkningslösa. Och så kommerregeringen med en detalj - den beredskapspolitiska sidan. Inget sammanhang.Inga långsikliga politiska målsättningar för tekoindustrin. Inga besked tillSjuhäradsbygden, eller . Vimenar all nu måste regeringssidans företrädare tala offentligt här i kammarenom regeringens syn. Vill man över huvud taget försvara lekoindustrins existens?Hur slår man lill prognosen alt det bara skall finnas 6 000 arbeten kvar av dennuvarande 45 000, när den s. k. strukturomvandlingen är slutförd? Hur skallman i så fal! garantera den försörjningsberedskap som man i allmännaordalag anser så angelägen? Vid vilken nivå skall minskningen av tekoindustringöra halt? Låt oss få ett besked på den punkten! Klartoch uppenbart är att regeringens företrädare varken är samspelta elleruppriktiga. Gång på gång i näringsutskottel har moderaternasföreträdare där, när de var i opposition, kritiserat lågprisimporten. Men ,i regeringsställning, ägnar minister sill tal i remissdebattenål att prisa den s. k. frihandeln. Får jag fråga : ni skära nerlågprisimporten av tekovaror, eller vill ni fortsätta importpolitiken? Ni kanju inte sitta på två stolar . Och detta gäller f ö. också övrigaregeringspartier. Man motionerar till förmån för , men var ärcenterns och målsättning? Stöder de imporlbegränsning, ellerstöder de frihandeln? Var någonstans mellan 45 000 och 6 000 jobb vill destanna för att försvara tekoindustrin? Sammaförvirring och oklarhet karakteriserar regeringens ställning lillprispolitiken. Från oppositionen kritiseras med rätta textilhandelns prissättningoch påläggsmetodik, som missgynnar inhemska varor. Ämnar regeringen då följaStaffan , som i sitt svar till tidigare i årvisade myckel litet intresse för att ingripa till förmån för en vettigareprissättning? Man kan ju inle i det oändliga tala om sin omsorg omlekoindustrin, småföretagen, osv. och sedan i praktikengodkänna en utveckling som leder till alt flertalet av de redan starktreducerade jobben skall gå förlorade. Regeringen måste nu äntligen bekännafärg. Densocialdemokratiska motionen i ärendet innehåller en rad vikliga synpunkter, ochvi kan instämma i de fiesta av dem, liksom i kritiken mot regeringen. Men frånarbetarrörelsens ståndpunkt är det enligt vår åsikt litet olyckligt alt inteheller socialdemokratins riksdagsgrupp har ett program eller talar klarare. Manefterlyser från SAP:s sida med rätta en plan för tekoindustrins framtid. Del ärett riktigt grundkrav, men man hade ju själv regeringsmaklen i så många år.Varför kom man då inte med någon mer utarbetad Tekokrisen är juav äldre datum än de flesta andra branschkriser. har man i opposition ingachanser att parlamentariskt framtvinga några planmässiga initiativ från enregering, som ju över huvud vägrar tänka planmässigt. Socialdemokraternaframför helt riktiga synpunkter på prissättningsfrågan, beredskapsfrågan ochimportfrågan. Men vad har man för mål för tekoindustrin? Man säger att detbehövs en plan, men för vilket mål? Vems plan blir det, om de storalekoförelagen får stanna i privat ägo? Tror man inom socialdemokratin verkligenatt del går att genomföra en plan i de arbetandes intresse, om man skall bevaraägandeförhållandena i tekobranschen sådana som de är ? Vadskall man sedan ha en plan till? I den socialdemokratiska motionen sägs attstrukturomvandlingen skall genomföras i socialt acceptabla former. Vad skallnu det betyda? Är det bara en smula socialpolitik som skall lill, och skall mani övrigt acceptera ödeläggelsen gradvis av tekoindustrin? Man kan konstateraalt lekobranschen enligt tillgängliga prognoser kommer alt mista 80-85 96 avden sysselsättning den har , om den här tendensen håller i sig. Men varnågonstans vill man då att denna process skall stanna? Vad harsocialdemokraterna för mål på den punkten? Jag ställer inle den frågan för attpå något sätt vara obehaglig - vi har ju en gemensam huvudmotståndare,regeringens planlöshet - utan därför att det är uppenbart alt arbetarrörelsenmåste kunna besvara den frågan klart. All regeringen är planlös och ulan mål ärju ingen ursäkt för oss inom arbetarrörelsen. alternativ och ett politisktmål kan ju inte få bestå i att man bara vill ha samma krympningsprocess i ennågot bättre organiserad och något mer medveten form. Om man har en önskan attgripa in när det gäller lågprisimporten och prissättningen, måste man ocksåmer konkret försöka ge en bild av vad man förväntar sig för effekt. Vpkmenar för sin del all lekokrisen ställer krav på en i grunden annorlundapolitik än den regeringen företräder. Det går då givetvis inle alt bryta utberedskapsaspekten och tro alt man kan göra en insats med några tiotal miljonerkronor. I synnerhet går inte detta, när man t. o. m. på den punkten ger efterför lågpriskonkurrensen och bara vill läcka inköp av svenska produkter upp viss prisskillnad. Då bortser man dels från den kvalitativa aspekten, dels frånatt man på del sättet aldrig riktigt kan beräkna effekterna avberedskapspolitiken för tekoindustrins avsättning. tekopolilik förutsätter enligt vpk:s mening alt man inte låter de storaprivata lekokoncernerna styra strukturomvandlingen. Vi frågar: Vill socialdemokratin medverka till att skjuta undan detprivata kapilalintresset för all garantera en styrning efter riktigaprinciper? Vidaremåste man på något sätt fastställa ett mål för lekoindustrin. Del är nödvändigtalt ange hur många av dagens ca 45 000 arbeten man vill och kan bevara, och manmåste försöka få grepp om förutsättningarna härför. Dennationella förbrukningen av tekovaror stiger långsamt. Om vi räknar med 1,5procents åriig stegring, blir den nationella marknaden bara störrevid utgången av 1980, jämfört med vid utgången av 1975. Den ökningen täcks nuutan svårighet av ren produktivitetsförbättring och ger sålunda inga nyaarbeten. Om importandelen skall tillåtas stiga med kanske 30-35 procentenheterunder den nämnda perioden, faller obönhörligt flertalet av de svenskatekojobben bort. Del kan enligt vår mening inte accepteras. Låtoss anta, bara för kalkylens skull, att vi i stället trappar ned importandelenmed , från dagens ca 67 96 lill 57. Låt oss vidare anta att enviss - dock något dämpad - fortsatt ökning av lextilimporten äger rum. Det ärett faktum, som ibland glöms bort, all den svenska textilexporten inte är heltbetydelselös. Låt oss anta att vi skär ner imporiandelen från från 17lill de tidigare och alt vi helt hindrar import från ett rentfascislland som . Låt oss vidare anta alt exportökningen i fastpenningvärde kan bli ca 50 96 . Del är mindre änökningslakten . Å andra sidan kan man kanske förväntaatt också utlandskonsumtionen ökar långsammare . Med sådana förutsättningarskulle man kunna få en ungefär 10-procentig ökning av utrymmet för den svenskatekoindustrin. Tar man hänsyn lill produktivitetsökningen, innebär detta borde kunna räkna med all bevara ca 40 000 jobb. Kanske kan man bevaranågot fler med ett beslutsamt ingripande mot lexiilhandelns orättvisaprissällningsmeloder och genom en delvis annorlunda satsning på bra bruksvaror snarareän på spekulativa, onödigt dyra modevaror. Ett visst marginellt stöd kan kanskedessutom ges genom att man styr en större del av den offentliga upphandlingentill svensk produktion. Äveni gynnsammaste fall blir dock med all säkerhet en viss ytterligare minskning avlekobranschens sysselsättning oundviklig. Den kan hinna hända innangenomgripande åtgärder hunnit slå igenom. Därför måste tekoregionernaunderstödjas med annan industri. En statlig planering för tekoindustrin måstedärför ses i samband med ett större nationellt statligt induslriprogram, somkan tillföra tekoregionerna avancerade specialindustrier av del slag somSverige måste få fler av, när de traditionella branscherna på alla håll gårtillbaka. Regeringenspolitik skapar desperation bland lekoindustrins arbetare. Densocialdemokratiska politiken kommer all skapa illusion och sedan besvikelse, omden inte tar ställning lill många av de grundläggande frågor som jag här harnämnt. Vi menar all man inle kan nöja sig med alt genomföra raseringen avtekoindustrin och bara kräva att den blir socialpolitiskt snyggare genomförd. Manmåste förändra ägandeförhållandena. Man måste politiskt förplikta sig att hållaantalet tekojobb på en nivå, som åtminstone medger att merparten av industrin,sådan den nu är, lever vidare. Man måste skära ner importen från de mestreaktionära utländska producenterna. måste rikta den offentligaupphandlingen mot svenska produkter. Man måste lagstiftningsvägen gripa in fören rimligare prissättning inom handeln, något som i och för sig antyds i densocialdemokratiska motionen. Planering kan ju bara vara medvetenhet och klaramål. Planering är enligt vår mening inte att städa efter textilbaronerna, nårdessa har kört sin bransch i botten efter att ha tagit ut maximall av statligastödpengar. KARLBENGTSSON (fp): Jag vill börja med det huvudanförande som jag hade avsett att hålla ochskall sedermera i repliker återkomma bl. a. till det som hartagit upp. Föratt vår säkerhetspolitik skall vara trovärdig och realistisk måste dengenomföras med stöd av ett totalförsvar som är uppbyggt för att värna vårtoberoende. Totalförsvarets olika delar skall samverka och understödja varandra.Det ekonomiska försvaret skall bidra till att trygga vår försörjning, om vårtland på grund av avspärrning blir hänvisat lill all klara sig självt. Vi har juockså påbörjat en planering för fredskriser. Detta har sagts i riksdag, och vi är ju alldelesöverens - om detta råder inga meningsskiljaktigheter. Propositioneninnehåller förslag om vissa mål för försörjningsberedskapen i fråga om kläder.Därefter lar propositionen upp den befintliga produktionskapaciteten och jämförsedan denna med behovet av kapacitet för all tillgodose försörjningsmålen.Vidare föreslås handelspolitiska och andra åtgärder för att säkerställaförsörjningsberedskapen. ,som haft att yttra sig över det nu aktuella ärendet, förordar att riksdagenskjuter upp behandlingen av de näringspolitiska och handelspolitiska avsnitteni propositionen och av de motionsyrkanden som anknyter lill dessa avsnitt. Handelsministernframhåller på s. 63 i propositionen att tekoindustrins hastiga krympning ärbekymmersam från försörjningsberedskapssyn-punki. På vissa områden kan inom ennära framlid kapaciteten komma att understiga det uppskattade behovet avproduktion i en kris. Mot denna bakgrund anser handelsministern attstatsmakterna kontinuerligt bör följa utvecklingen av tekoindustrinsproduktionskapacitet. Han räknar därför med att överstyrelsen för ekonomisktförsvar och statens industriverk skall få i uppdrag att i samverkan rapporterautvecklingen av denna. Han avser också att senare lämna regeringen förslag somsyftar lill utarbetande av en långsiktig plan för hur försörjningsberedskapenskall kunna tillgodoses. Försvarsutskottetdelar näringsulskottels uppfattning att bör la påsig för att la ställning till de näringspolitiska och handelspolitiskaavsnitten i propositionen.