prot · G10948 · 1977-12-31 00:00:00 — Vi måste självfallet uppmärksamma den här våldsvågen.Den är motbjudande -det vet den som har sett vad som icke visas på biograferna,det som man har klippt på biografbyrån. Men det är inte omöjligt att våldsvågenkulmineral. Den har föregåtts av en porrvåg, och den håller på att tas över aven annan våg, nämligen den som bygger på alt man skall skrämma upp publiken såmycket som möjligt utan att direkt betona våld - skräckfilmer alltså. Alltsådant måste naturiiglvis uppmärksammas i kulturpolitiska sammanhang, men detär en fråga som vi får la upp när det blir aktuellt. GÖRANKARLSSON (s) kort genmäle: Jo, , jag vet mycket väl vad det rör sig om. Försök inteall blanda bort korten! Det är väl med ungefär som det var med enannan stor man, som när han kom hem på morgonkulan en gång av sin hustru blevtillsagd: Förklara dig inte, det gör bara saken värre. Ungefär så ser jag detnär försöker förklara sig ur den situation han försatt sig i. Jagvet mycket väl att vi har en lagstiftning om alt filmerna skall bedömas avcensorer. Men, som sagt, skall inte försöka blanda bort korten. Sedansäger att han är optimist när det gäller våldsfilmen. Del kanskebara är i denna kammare som är optimist i det avseendet. HILDINGJOHANSSON (s) kort genmäle: Per nämnde att det kan finnas flera filmer som den härbestämmelsen kan vara tillämplig på. Skulle jag gärna vilja fråga. Ärdet av kommersiella skäl omöjligt all svara på den frågan, eller kan Per OlofSundman upplysa kammaren om vilka filmer som också kan tänkas falla under denhär bestämmelsen? har nämnts en enda film. Delär den ko som befinner sig på isen. STUREPALM (s) kort genmäle: Jag vill till bara ikorthet säga att behandlingen av frågan i kulturutskottet är remarkabel. () kortgenmäle: Den här debatten är underlig på många sätt. Man talar om all det är enoerhört liten fråga. Ändå har den behandlats av tre utskott. Jag anser attfrågan inte är liten, för den berör våra barn, vad de skall möta och vilkenvägledning och hjälp de skall få för att komma till rätta i samhället.Jag tror att det skulle vara den bästa lösningen om vi tog den här debatten ochbeslutade oss för att tillsätta en bred utredning, där företrädare för alla somhar intresse för problemen, som jag sade tidigare, fick komma med: föräldrar,skolan, idella föreningar och inte minst alla dem som arbetar med desvårigheter i samhället som uppstår på grund av all många barn inte tål denpåverkan som de blir utsatta för i sådana här sammanhang. Vi är medvetna om alldel finns så få filmer som passar för barn och så många som inte passar. Viimporterar ju sådana filmer som vi absolut inte borde importera. Därför tyckerjag inte att detta är en liten fråga, utan att del är en viktig fråga som vibehandlar . () kort genmäle: får ursäkta mig, jag kan inte svara på hans fråga.Det var så all utskottet ställde en fråga till biograföyrån om hur många filmerper år som kunde bli aktuella, om en sådan här ändring genomfördes. Vi ficksvaret: Två, tre, fyra ungefär. Jag vill också påpeka alt vi icke fick något svarom hör hemma inom den gruppen. Del måste man i så falllänka igenom ytterligare en gång. MAJ (): Jag är ledsen om jag får be kammarens ledamöter att själva rekapituleravad jag sade tidigare om de olika ämnesområden som man kan behöva ha med ibedömningen av om en film kan vålla psykisk skada eller ej. Jag tänker inteupprepa vad jag sagt mer än rub-rikmässigl. Mankan göra en indelning i tre olika ämnesområden. Det ena området är denvardagstillvaro som man befinner sig i, del andra är vaddens bedrövligatillstånd och det tredje, som jag nu skall gå över lill och som kanske är deltyngsta och viktigaste, nämligen fiktionsvåldet och fiktionsbrotten, dvs.underhållningsvåld, filmer med grymhet, sadism, grov exploatering av individeroch folkgrupper, fördomar och förakt, okänslighet för människors fysiska ochpsykiska integritet. Även om barn självfallet har behov av underhållning ochspänning, hårde knappast behov av sådant underhållningsvåld. Dessa filmerfyller inget vettigt behov utan vållar i stället psykisk skada, inte framförallt på grund av den direkta skräck upplevelsen ulan på ett annat och mycketallvarligare sätt. Om barn får se den här typen av fysiskt och psykiskt våldoch övergrepp - oftast sanktionerat av vuxna och samhället - måste det rimligenpåverka dem på olika sätt. Risk måste finnas att det skadar förmågan tillinlevelse med andra och förmågan att relatera till andra, tron att liv, fysiskoch psykisk integritet, har ett oavvisligt värde - värderingar som är ryggradeni varje anständigt rättssamhälle. Om så motsägelsefulla budskap, allasanktionerade av samhället och de vuxna, ständigt når barnen, måste det bidratill en svår normförvirring, vilket i sin tur kan bidra till psykisk skada iform av inre osäkerhet och splittring. Dethar tidigare i debatten hävdats alt detta är en liten fråga. Den kräver ettlitet intresse, kanske det kan tyckas. Ja, frågan om en sjuårsgräns kan i detpolitiska sammanhanget anses vara en liten fråga. Del är också ett litetintresse som den borgerliga regeringen har visat för barnfilmsfrågorna. Nuförsöker antyda att man gubevars skulle visa litetbättre intresse; man skulle kunna se litet ljusare på barnfilmen. Det verkarinte särskilt hoppfullt. Såvittjag kan förslå av den diskussion som förts här i kammaren är alla överens medbarnfilmsnämnden om behovet av en åldersgräns vid , och en sådan kommeruppenbarligen, oavsett om man stöder regeringens hastigt framkastade förslageller reservationen, som dessutom vill ha en samlad översyn och en granskningav frågan om stöd från samhällets sida för fler och kvalitativt bättre filmerför barn och ungdom, vilket barnfilmnämnden vid fiera tillfällen har krävt. Förmig är det ingen svårighet att i detta fall följa reservationen. Såbara några ord till . Det var nyttigt och bra att Jan-ErikWikström gick upp och talade om att det var somaktualiserat behovet av differentierade åldersgränser. Men låt mig säga attdetta har gjort barnfilmsnämndens ledamöter en aning förvånade. Vi har i fleraår pekat på behovet av en ny åldersgräns, och rätt som del är, i ett visstspel, fattar ministern intresse för nämndens krav. Del är bra att han lyssnattill barnfilmnämndens synpunkter när det gäller åldersgränser, men del kanskeockså vore bra om man i övrigt lyssnat till barnfilmnämndens rekommendationerom ett samhälleligt stöd, som behövs som en motvikt mot del kommersiellautbudet av vårdsromantik. Jagär lacksam för det citat återgivit, men jag vill rekommenderahonom att också i övrigt läsa vad barnfilmnämnden sagt och begärt i fiera olikasammanhang. Alt han av populistiska skäl just för skullutnyttjar barnfilmnämnden känns inte bra för barnfilmnämndens ledamöter - jagvill ha det sagt här. Sedansäger att filmen har visat attbarnfilmnämnden har rätt i sitt krav på en sjuårsgräns. Del var mycketintressat. Det kan man inte tolka på annat sätt än så, att ministern anser attBröderna skall visas för sjuåringar. Diskussionerna rör sig omhuruvida det här förslaget är framkastat med tanke på alt skapa en julklapplill barnen och låta dem se en film som man anser skulle vara lämplig försjuåringar. Är det inte så att ministern med det uttalandet har föregripitbehandlingen i barnfilmnämnd och hos biograföyrån? har aldrighittills diskuterat om skall visas för sjuåringar ellerej, eftersom vi inte haft en lag som gett oss möjlighet att göra det. Det ärsåvitt jag kan förstå ett klart ställningstagande från ministerns sida som kanvara nog så intressant att känna till. Jag kan inte tolka det på annat sätt änså alt propositionen har kastats fram för att tillmötesgå kanske kommersiella intressen, i varje fallett intresse av att släppa för barn som är . Det ärkanske ändå en fråga som vi skall låta de instanser avgöra som har uppdragetatt bedöma om denna film kan vålla barn psykisk skada eller ej. Jag yrkar bifall till reservationen. Det är faktiskt så enkelt att jag inte kände till skrivelserna frånbarnfilmnämnden förrän den här frågan hade aktualiserats. Då plockade man pådepartementet fram skrivelserna, och jag tyckte det var uppenbart att man idebatten kring den aktuella filmen hade fått stöd för de krav sombarnfilmnämnden hade framfört. Jaghar inte uttalat mig om vad barnfilmnämnden skall göra för den händelse dennalagstiftning går igenom; det blir helt beroende av vilka filmer som då kommeratt underställas biograföyråns och barnfilmnämndens prövning. Jagnoterar att förvisso inte har ändrat åsikt, endast volum. () kort genmäle: är en liten instans, men även om man är ny utbildnings-och kulturminister kanske det ändå förutsätts att man känner till också vad desmå instanserna gör. Som ledamot av riksdag och tidigare avkulturutskottet kanske del hade varit möjligt också för attveta vilka synpunkter barnfilmnämnden har. Barnfilmnämndenhar begärt en sjuårsgräns. Del har vi gjort . Vi gör det mederfarenhet från arbete och med hänvisning till den kunskap vi har omall vi därmed skulle få en mer relevant bedömning. Jagär inte alls övertygad om att biograföolagen blir särskilt lyckliga över dethär beslutet; det innebär att vi får fler gränser att ta ställning till och delär inte alls säkert, Per , alt det blir så många fier filmer somkommer ut. Men med en sjuårsgräns har vi möjlighet att bedöma om skolmogna barnkan få se filmer som först el vaåringar får se. Jag kan inte på rak arm räkna upp vad det skullebli för filmer, och eftersom jag ännu inte har varit med och bedömt BrödernaLejonhjärta kan jag inte heller säga någonting om den. Men uppenbart är attministern har utnyttjat barnfilmnämndens framförda krav för att nu ihast få igenom en proposition till , och det känns inte tillfredsställandeför någon i barnfilmnämnden. : Herr talman! Jag erkänner gärna att det är en brist all jaginte har läst alla skrivelser som har kommit in lill departementet - del ärinte alltid fysiskt möjligt.Men jag levde i den tron, när jag log del av dessa skrivelser, all Maj BrittTheorin hade menat allvar när hon skrivit under kravet från barnfilmnämnden. () kort genmäle: Självklart är del inte möjligt all läsa alla skrivningar. Men skall manutnyttja ett par skrivningar kan man kanske kosta på sig att läsa vad nämnden iövrigt har ansett. Och nämnden har med kraft fört fram att det behövs störresamhälleliga satsningar på kvalitativt bättre filmer för barn och ungdom. Detär ett litet förslag, sade Per . Ja, det är ett mycket litetförslag när kulturministern förordar åtgärder på barnfilmens område genom allbara la fasta på några meningar i barnfilmnämndens verksamhetsberättelse. Självklartstår jag bakom kravet på sjuårsgränsen. Del gör såvitt jag vet även deledamöter av denna kammare, från vänster till höger, som stöder reservationen.Och de gör det just för alt de vill ha ett ordentligt, samlat utbud på helabarnfilmområdet och inte vill ha de här lockande, populistiska åtgärderna frånministerns sida. Jaghar inte svårt att stödja reservationen. Reservanterna har klargjort att devill ha en sjuårsgräns, men de vill ha frågan genomlyst på ett korrekt sätt därman också tar hänsyn till del samhällsstöd som måste ges för att få fram bättrefilmer. Jag levde faktiskt i den tron alt barnfilmnämnden när den förde framsitt krav hade genomlyst frågan, eftersom nämnden råkar vara det statligaexpertorgan vi har för denna uppgift. Förslagom ett kraftigt utvidgat stöd lill filmsektorn kommer all lämnas ibudgetpropositionen . Det torde knappast vara någon hemlighet,eftersom det redan har avslöjats i tidningarna. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt lill ytterligare replik. Jag skulle vilja kommentera två grundlagsfrågor som kommit upp underden här debatten. MajBritt undrade om statsrådet hade föregripit censurorganensbeslut genom att uttala en uppfattning om den här filmen. Svaret är alt haninte har gjort det. Vi har inget ministerstyre i del här landet. Följaktligenär censurorganen helt obundna av vad något eller några statsråd till äventyrskan ha sagt. talade om all del här var fråga om en lex in casu. Del kanske är vänatt översätta detta latinska uttryck. Del betyder ju en lag som är giltig förett särskilt fall. Detta är icke en lag som är giltig för ett särskiltfall. Möjligen är det en lag som har aktualiserats av en särskild film. Mengiltigheten är generell, vilket också medgav i sitt anförande.Alt kalla lagen för en lex in casu och därefter medge all den är generelltgiltig - del är, om vi skall fortsätta på latin, en contradictio in adjecto. () kort genmäle: Jag vill påpeka för att här i kammarenhar sagt att filmen har visat att barnfilmnämnden haderätt i sitt krav på en sjuårsgräns och därmed medgivit att detta styrt hansställningstagande. Det är de facto så att ministern först såg filmen och fannav något skäl att del kunde vara bra med en sjuårsgräns och därefter - då hadehan bara filmen till bedömning - i departementet plockade frambarnfilmnämndens yttrande som stöd för sitt agerande.. Barnfilmnämndenhar aldrig haft ensidigt - eller någon enda film - sommotivering för sitt krav på sjuårsgränsen. Det är ett gammall krav. Vifinner att vi har missutnyttjats av ministern. BERTILFISKESJÖ (c): Som ledamot av vill jag med anledning av dendiskussion som har förts här om en särskild film. , för starkt understryka vad utskottet framhåller i sitt betänkande:"Utskottet ansluter sig lill kulturutskottets bedömning och tillstyrkersåledes förslaget om införande av en sjuårsgräns. Det bör understrykas attulskotlet därmed endast gett uttryck för sin uppfattning i principfrågan. Huruvidaen viss film skall få visas för barn mellan får självfallet prövasi föreskriven ordning." Dennapassus har varit en förutsättning för alt jag personligen har kunnat anslutamig till propositionens förslag. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fi., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan HildingJohansson begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller hemställan i belänkandet nr 14 röstarja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. 6 protokoll 1977/78:489 Ökatstöd till dagspressen m. m. rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Förste vice talmannen tillkännagav att anslagutfärdals om sammanträdets fortsättande , §7 Ökat stöd till dagspressen m. m. Föredrogs konslitulionsutskottets betänkande1977/78:16 med anledning av propositionen 1977/78:58 om ökat stöd tilldagspressen m. m. jämte motioner. I propositionen 1977/78:58 hade regeringen(budgetdepartemenlet) föreslagit delsatt anta inom budgetdepartemenlet upprättat förslag lill lag om ändring i lagen(1972:266) om skall på annonser och reklam, delsatt godkänna de ändringar i grunderna för statligt stöd lill dagstidningar sombudgetminislern förordat. Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "Ipropositionen föreslås alt det statliga stödet lill dagspressen ökas för allmotverka tidningarnas ekonomiska svårigheter. Förslaget innebär höjdaproduklionsbidrag, ökade bidrag för produktionssamverkan mellan tidningsföretagoch en höjd samdistributionsrabatt. Vidareföreslås att reklamskatten på annonser i dagspressen sänks från 6 lill ochall det i reklamskatten inbyggda s. k. grundavdraget för annonser i viss presshöjs från nuvarande 6 milj. kr. lill 9 milj. kr. när det gäller dagspressen.Ändringarna föreslås gälla fr. o. m. . Kostnaderna för förslagen uppgår till ca 95 milj.kr. Härav faller ca 52 milj. kr. på ökade bidrag och ca 43 milj. kr. påminskade intäkter av reklamskatten." Idetta sammanhang hade behandlats de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1977/78:60av m. fl. (s), vari hemställts att beslutade avslåförslaget i propositionen 1977/78:58 om en sänkning av annonsskalten från 6till , 1977/78:118av m. fl. (s), vari hemställts all skulle 1. avslåförslaget i propositionen 1977/78:58 lill lag om ändring i lagen (1972:266) omskatt på annonser och reklam, 2. ge regeringen till känna vad som anförts imotionen om a) en uppräkning av slödel lill organisationstidskriflerna och tilltidningar på andra språk än svenska, b) en utredning av presstödets verkningar,och 1977/78:119av m. fl. (vpk), vari hemställts 1. all beslutade avslåpropositionen 1977/78:58 i vad gällde förslag lill lag om ändring i lagen(1972:266) om skatt på annonser och reklam, 2. alt beslutade allutvecklingsbidrag inom ramen för stöd till dagspressen från och med den 1januari 1978 skulle kunna utgå med högst för fierdagarstidningoch för fådagars-lidning, 3. att hos regeringen skulleanhålla om en utredning i syfte att åstadkomma ett bättre dislribulionsstöd,särskilt i vad gällde dagstidningar med små upplagor och storaspridningsområden. Ökatstöd till dagspressen m. m. 1. beträffande skatten på annonseroch reklam med bifall till propositionen 1977/78:58 i denna del anta ipropositionen framlagt förslag lill lag om ändring i lagen (1972:266) om skattpå annonser och reklam samt avslå motionerna 1977/78:60, 1977/78:118 yrkandet 1och 1977/78:119 yrkandet 1, 2. beträffande grunderna förstatligt stöd till dagstidningar med bifall lill propositionen 1977/78:58 idenna del och med den ändring som föranleddes av vad utskottet anfört rörandeuppräkning av produktionsbidraget för vissa fådagarstidningar godkänna deändringar i grunderna för statligt stöd lill dagstidningar som förordals ipropositionen samt avslå motionen 1977/78:119 yrkandet 2, 3. beträffande stöd lillorganisalionstidskrifter och till tidningar på annat språk än svenska avslåmotionen 1977/78:118 yrkandet 2 a, 4. beträffande en utredning avpresstödet ge regeringen till känna vad utskottet anfört härom samt förklaramotionerna /78:118 yrkandet 2 b och 1977/78:119 yrkandet 3 besvarade medvad utskottet anfört i denna del. Reservation hade avgivits av ,, , , , (samtliga s) som ansett alt utskottet under 1 och 3 borthemställa 1.beträffande skatten på annonser och reklam med bifall till motionerna1977/78:60, 1977/78:118 yrkandet 1 och 1977/78:119 yrkandet 1 samt med avslagpå propositionen 1977/78:58 i denna del avslå förslaget till lag om ändring ilagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, 3. beträffande stöd lill organisalionstidskrifteroch lill tidningar på annat språk än svenska med bifall till motionen 1977/78:118ge regeringen till känna vad reservanterna anfört i denna del. Utan en fri opinionsbildning och en massmediestruktur som skaparmöjligheter för enskilda och grupper av människor att komma Ökatstöd till dagspressen m. m. till tals i den allmännadebatten vore det inte mycket mening för oss att här eller andra dagardebattera hur vitala samhällsfrågor skall handläggas. Vi är här somrepresentanter för människorna som gett oss förtroende all företräda dem i detcentrala politiska beslutsfattandet. Om de inte får en saklig och allsidigredovisning av vad vi gör kan de inte bedöma oss efter våra gärningar. Utan enmångfald i presskören och tidskriftsfloran begränsas olika gruppers möjligheteratt kommunicera med oss och med varandra och inom grupperna. I denrepresentativa demokratin måste olika meningsriktningar ha möjlighet att mötasi en fri, obunden och öppen dialog. Här har dagspressen ochorganisations-tidskrifterna en omistlig funktion för folkstyret. Värnetom den fria opinionsbildningen har en lång tradition i vårt land. Redan långtföre demokratins genombrott fick tryckfriheten skydd i en egen grundlag. Detblev en uppgift för samhället att så långt möjligt undanröja olika hinder förnyhetsförmedling och debatt och att garantera en fri tillgång lill allmännahandlingar och annan samhällelig information av betydelse för medborgarna.Tryckfrihetslagstiftningen - som vi också kommer alt diskutera -är fortfarande en av grundvalarna för vårt demokratiska styrelseskick. Dengaranterar också tidningarnas självständighet gentemot staten. Ochtryckfrihetsförordningens nya lydelse från nyåret förstärker det skyddet. Under1950- och 1960-talen blev del, som alla vet, alltmer uppenbart att den liberalatryckfrihetsdoktrinen var ett alltför bräckligt skydd för den friaopinionsbildningen. I takt med att kostnaderna för tidningsutgivningen ökadeblev det allt svårare för olika grupper att ge ut egna tidningar. På den enaorten efter den andra lades tidningar ner. Den lokala annonseringen styrs avannonsörerna lill i första hand de tidningar som når flest hushåll på orten.Annonsintäkterna svarar för två tredjedelar av tidningarnas inkomster. Dåannonsörerna svek rycktes grunden för de mindre tidningarna undan.Opinionsbildningen hotade att indirekt bli helt styrd av de ekonomiskamarknadskrafterna på annonsmarknaden. Lokala tidningsmonopol hotade på alltfler utgivningsorler. Tryckfrihetslagstiftningen garanterade en fri tillgångtill information om den offentliga verksamheten och gav ett skydd mot statligaingripanden av restriktiv karaktär, men den skapade inte tillräckliga garantierför att informationen sedan kunde spridas vidare lill medborgarna. Föratt undvika en monopolisering och likriktning av opinionsbildning ochnyhetsförmedling tog den socialdemokratiska regeringen med början på 1960-taletett flertal initiativ för att stoppa tidningsdöden. Det första resultatet blevett partistöd som till stora delar användes för alt förstärka vissa tidningarsekonomi. 1969 och infördes ett direkt statligt stöd till dagspressen, ettstöd som sedan byggts ut i fiera omgångar och som kompletterats med ettdislribulionsstöd till organisationstidningarna. Och slår vi beredda altsatsa ytterligare resurser på detta område. Dennautveckling bygger på insikten att det inte är tillräckligt all samhälletgenom lagstiftningen undanröjer hinder för en fri nyhets- Om detdemokratiska styrelseskicket skall bevaras och förbättras ytterligare krävsall staten tar ett mer aktivt ansvar för all förutsättningarna förnyhetsförmedling och opinionsbildning bevaras och helst förbättras ytteriigare.Tryckfrihetslagstiftningen skapar en frihet för tidningarna,/ra/j staten.Syftet med presstödet är alt skapa en frihet genom staten, och därvid gälleromsorgen läsarnas frihet att välja inom ett allsidigt utbud av tidningarföreträdande de mest skilda värderingar och åsikter. Denkommersiella annonseringen är en alltför bräcklig grund för vitala funktionerulan vilka demokratin inte kan fungera. Här har socialdemokraterna med stöd avcenterpartiet varit framsynta och - visserligen , men ändå -varit beredda att göra de insatser som har visat sig nödvändiga. Presstödethar, som det varit utformat , blivit i allt väsentligt framgångsrikt.Tidningsdöden har med några få undantag stoppats upp. Dessainsatser har inte gjorts ulan motstånd. När produktionsbidragen genomfördes1971 liknade moderatledaren del hela vid del system somtillämpades i officersjunlans . Moderata samlingspartiet ochfolkpartiet ifrågasatte om del hela var förenligt med tryckfrihetslagstiftningen.Del talades om politisk diskriminering. citerade Veckobladoch ansåg all det var kvalificerat hyckleri all påstå alt ett selektivtpresstöd finansierat med en annonsskatt kunde ses som ett stöd åt det friaordet. Dåvarande centerledaren var däremot mera framsynt. Hananförde i sitt inlägg i debatten att stödet skulle komma all ge olikameningsinriktningar större möjligheter att nå ut med förkunnelsen om sinasynpunkter och han trodde all många skulle komma till den insikten såsmåningom. Detsistnämnda, herr talman, har fåll rätt i. Förståelsen för attpresstödet är nödvändigt och all det måste fördelas selektivt till detidningar som bäst behöver det, dvs. dem som diskrimineras på annonsmarknaden,har successivt blivit större. , när vi senast hade att ta ställning förstärkning av stödet, hade av allt att döma t. o. m. moderaternaaccepterat principen om selektivt stöd.