prot · G109120 · 1977-12-31 00:00:00 — GUNNARBJÖRK i (c): Herrlalman!Den fråga som behandlas är angelägen. Det visar också del faktum allstatsrådet blandat sig i denna debatt. Delhar ibland sagts all det skulle vara svårt all avgöra vad som är krigsleksakereller inte. Jag tycker att det egentligen inle bör vara något problem med tankepå att man för vanlig krigsmateriel som exporteras lill främmande makl harkunnal ularbeta mycket klara regler. Om man klarat del, då borde det i intevara svårt alt avgöra vad som är krigsleksaker. Utskottetsskrivning och reservationen är enligt min mening ganska likalydande. Man sägeri reservationen all en sanering av utbudet av krigsleksaker bör komma tillstånd. sade utskottet att utbudet borde förändras. Reservanterna gör såledesen klar markering med sin stramare skrivning i förhållande till vad somanfördes i samband med förra årets beslut, och det innebären klar förbättring.Med den gemensamma målsättning som utskottsmajoritelen och reservanterna harhär, nämligen all krigsleksakerna bör försvinna, tycker jag attreservationen står sig väl i del här sammanhanget. Del som sägs i förslagel omall en sanering bör komma lill stånd genom frivilliga överenskommelser tror jagär till fyllest tills vidare, och reservationens skrivning är därförtillfredsställande nog. Jag yrkar bifall lill reservationen av m. fl. MAJ (): Herrlalman!Jag hade inte för avsikl att gå upp iden här debatten, och här har också framförtsså många kloka skäl och argument för att nu måste skärpa tonengentemot krigsleksaksindusirin. Men det som gjorde att jag begärde ordet varnaturtigtvis handelsminister och anföranden.Deras sätt att resonera skiljer sig i sin grundsyn markant från övrigadebattörer, motionärer, utskotlsmajoritet osv. De utgår från en tekniskdiskussion och kan inle inse att det här också handlar om en moraliskansvarsfråga. Lålmig först säga att dagens ungdom växer upp i en omgivning som är fylld av olikavåldsföreieelser. Genom såväl TV-program, serietidningar och kiosklitteratursom krigsleksaker skapar man en grogrund för aggressioner.Krigsleksaksindusirin är en av de faktorer som genom marknadsföring av olikakrigsleksaker och hobbybyggsatser kan våldsindoktrinera och skapa konflikter dels genom allinbjuda lill tillverkning av kopior av konfliktattribut och materiel ikonflikter och krig, dels genom att exploatera barns fantasier och snedvridadem i deras egen miljö. Detta medför en psykisk påverkan som innebär etlingrepp i en människas mest känsliga utvecklingsskede. Det är alldelesuppenbart att de moderata talesmännen blundar för detta. Vivet genom en serie av forskning att det massmediavåld och denvåldsindoklrinering som pågår i samhället har flera negativa inverkningar ocheffekter på människor, både barn och vuxna. Vi vet också att många barnreagerar med både ångest och aggressivitet. Jag rekommenderar handelsministernatt skaffa sig litet mer kunskap genom att t. ex. läsa den utmärktaforskningsrapporten för barns TV-tittande. Då får han veta mera omden avtrubbningseffekt som man talat om här tidigare. Precissom krigsbilder med verklighetsvåld bidrar krigsleksaker till våldskulturen isamhället. Det finns de som påstår ulan alt ha bevis för del att aggressivitethos människan skulle vara ärftligt betingad och all våld är naturligt. Jag villmed skärpa vända mig mot den cyniska inställning som handelsministern visadenär han talade om behovet hos barn all få leka krig. Vihar, säger handelsministern, en farlig utveckling på gång mot ettförbudssamhälle. Vi som talar om att samhället måste ta sitt ansvar för denvåldsindoklrinering som pågår ser det inte så. Vi menar alt del är skyddslagarsom behövs, skyddslagar som innebär alt samhället ställer upp på föräldrarnassida och verkligen sovrar ut de avarter man inte vill ha i ett demokratisktsamhälle. En sådan skyddslag är barnfilmscensuren. Det finns många som hävdarall det inte behövsen barnfilmscensur ulan alt föräldrarna själva skall kunnafå avgöra vilka filmer deras barn skall få se. Men vi har varit eniga om att enbarnfilmscensur behövs, och jag tror att det är nödvändigt att den finns. Enfråga till är naturligtvis: Hur skall manhundraprocentigt kunna bevisa att en enda film vållar den skada som skall kunnage oss rätt all ha filmcensur? Ingen har ställt upp de kriterierna. Vi skallinte heller kräva vare sig av ledamöter eller av andra att de skallhundraprocentigt bevisa alt vissa krigsleksaker vållar skada. Det är detsammantagna utbudet som är allvarligt, och det är ansvar attingripa. Detfinns möjligheter för en handelsminister, om han vill någonting i den härfrågan, att skapa de regler och förhålIningsorder som behövs. Han kan följa dedefinitioner som lekmiljörådet gjort. Detär väldigt cyniskt att som handelsministern förtöjliga hela frågan. Han sägeralt det väcker löje om vi utan att bevisa att krigsleksaker vållar skadaförbjuder dem. Vad menar handelsministern med det? Skall vi riva upp sådanaskyddslagar som möjliggör t. ex. barnfilmscensuren? Vi kan intehundraprocentigt bevisa att just en film vållar sådan skada att vi måsteingripa mot den. Skillnadeni inställning mellan åtminstone å ena sidan och majoriteten blandmotionärerna, utskottet och lekmiljörådet å andra sidan är Förbudmot försäljningen av krigsleksaker Nr 120 uppenbar. Vi anser att samhället har ett moraliskt ansvar för kommande den generationer.Moderaterna kräver fullständiga, hundraprocentiga bevis om 14 aoril 1978 skadainnan ingrepp får ske mot de starka kommersiella intressena. vi inteställa upp på, för det är naluriigtvis inte så det skall gå lill. Förbudmot lörsäii- Det blir mycket intressant att se vad som sker nu närkammaren skall gå lill ; , , omröstning. Flera borgerliga ledamöterav denna kammare har på sina ningen av krigslek- & o o kongresser och stämmortagit ställning för ett förbud mot krigsleksaker. har lyssnat på detvå företrädare som talat emot utskottsmajoritelens förslag och hört vilkavärderingar de har och vilken cynisk linje de företräder. Det är alltså den linjenman stöder om man röstar på reservationen. nämligen tydligt och klartatt handelsministern inte har några som helst ambitioner att göra någotsom helst ingrepp mot de kommersiella krafterna. Hundraprocentiga bevismåste först presenteras. Alt få handelsministern att aktivt agera motkrigsleksaker är bara möjligt genom att majoritet klart ger sin syn tillkänna. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. STENSVENSSON (m): har gjort några kommentarer beträffande det moderatapolitiska synsättet. Jag vill då klart understryka att vår politik på allaområden - det gäller kriminalvården, kulturpolitiken, utbudet i massmedia m.m. - gemensamt har till syfte att skydda den enskilda individen i så storutsträckning som möjligt. Det gäller även försvarspolitiken, som några talarehar varit inne på. Menom man skall utvidga lagstiftningen och komplettera den med nya förbud måstelagstiftningen utformas så att det går att upprätthålla den med enkla medel ochså att man verkligen kan tolka innebörden av den och kan göra konkretagränsdragningar. Del är då man skapar ökad respekt för den lagstiftning som vihär fattar beslut om. Viskall självfallet ha en fortsatt debatt om bra och dåliga leksaker, särskiltmed utgångspunkt i pedagogiska aspekter. Jag utgår från alt ansvarigamyndigheter noga följer den fortsatta utvecklingen och vidtar de åtgärder somkan anses lämpliga. Det finns goda möjligheter till della ulan att sådanaansträngningar nödvändigtvis måste stödjas med hot om förbudslagstiftning. Jagtror, herr talman, alt vi kan nå långt på frivillighetens väg genom samarbeiemed branschen och berörda myndigheter. Det låter väldigt vackert när säger att linje alltid är att skydda den enskilda individen. Här i kammaren har vi under några limmar fått lyssna lill vad den moderata inställningen innebär. Och det är tydligen den som skall styra ett eventuellt effektuerande av den borgerliga minoritetsskrivningen, eftersom det är företrädare, handelsministern, som skall verkställa beslut och vidta ålgärder. Del har inte varit fråga om något annat än alt 70 skydda de kommersiella krafterna och dekommersiella intressena. Vi har hört väldigt litet från sidasom går ut på alt skydda de enskilda individer i samhället som heter barn. Detkan behövas skyddslagar och skyddsnät för att skydda de svaga grupperna isamhället. Det behövs faktiskt förbud för all hindra en våldsutveckling sompågår med allt intensivare kraft också i det här samhället. Då för man inle vararädd för att ingripa mot de ekonomiska och kommersiella krafterna, som ni såbenäget vill skydda. Ökad respekt för lagstiftningen, säger . Delblir en enorm respekt för om har mod all säga ifrån att dekommersiella krafterna inte längre skall få göra sig vinster på bekostnad avvåra barns utveckling. Detär nästan genant alt få höra i den här kammaren att man försöker gömma sigbakom vissa psykiatrikers utlåtanden om barns behov av att leka medkrigsleksaker. Alla människor som har sysslat med barnpsykologi vet om all delär påverkan från det samhälle man lever i och det mönster som skapas i delsamhället som påverkar barnen. Barns aggressivitet i olika sociala kulturer kanlevas ut på etl väsentligt mycket bältre sätt än att de kommersiella krafternaskall få göra sig slora förtjänster på barns beteende. Vi har etl ansvar emotde kommande generationerna, och det ansvaret skall ta. Förbudmot försäljningen av krigsleksaker Jag vill inte avfärda seriösa barnpsykiairiker på samma sätt som MajBritt gjorde. Jag avfärdar varken seriösa barnpsykiairiker eller andra, men det harredovisats en enda barnpsy kiatrikers synpunkter här, och det kan vara på sinplats att redovisa vad många andra för fram i stället och klargöra attbeteendeforskarna är ense om att del är det sociala samhället och de konflikteren människa lever i som påverkar henne. Sedan är vi naturligtvis överens om attaggressionerna på något sätt måste levas ul, men lål mig säga, : har vi inte, trots många debatter i den här kammaren omkrigsleksaker, lyckats få industrin att sanera. Fromma önskningar med stödtydligen från ungcenlern också här i kammaren kommer inte att leda någon vartom inte klart säger ifrån. Sedanhar frågat hur man skall klara av det här rent lekniskt. Det är nuregeringens sak att verkställa de beslut som fattar. Vi bör utgå frånatt regeringen har kapacitet att formulera de tekniska lösningarna. Det hartidigare ifrågasatts huruvida man skall klara av att definiera vad som ärkrigsleksaker och inte, och flera av oss debattörer har svarat att del gårmycket väl att göra det. En väg som regeringen kan pröva om den får riksdagensmajoritet bakom sig för att verkställa beslut är exempelvis att hanågon typ av förhandsgranskning. Därmed skulle man mycket snabbt lösa problemetvilka leksaker som skall förbjudas. Förbudmot försäljningen av krigsleksaker STENSVENSSON (m): Hela den här debatten visar tydligt och klart att man inte skall ställakrav på förbudslagstiftning utan alt man har gjort en grundlig utredning ochfått en uttalad remissopinion i den riktningen. Så är icke fallet med de kravsom utskottsmajoritelen ställer, och har med sitt senasteinlägg ytterligare bekräftat detta. Det är riktigt, , all vi inte brukar framlägga förslagtill lagar och gå lill beslut förrän de är ordentligt underbyggda. Vi har haften mycket intressant diskussion . Den har alldeles tydligt visat att detfinns en klar ovilja hos den ansvarige ministern att företa några som helslingrepp mot leksaksindustrin och de kommersiella krafterna. Den linjen är välföreträdd av representant i utskottet. Det har vi fått klartbesked om . Det är den tonen som kommer att styra om reservationen skullevinna bifall. Vi kommer då inte alt få några som helsl ingrepp motden leksaksindustn som så hårt profilerar på barns behov av lek och utveckling.Vi har etl ansvar för detta. Vi har väl samlad och dokumenterad kunskap om vadvåldsindoktrineringen leder till. Det är det ansvaret som lar om denställer sig bakom uiskoltsmajoritetens förslag-och det utgår jag ifrån an dengör-och säger ifrån vad regeringen bör göra därest leksaksindustrin ickefrivilligt sanerar undan krigsleksiikerna. Enförhoppning som alla som arbetar med barn i vårt samhälle har är att riksdagennu skall vara mogen att fatta beslut som också ingriper mot de starkakommersiella intressena. Det är att vi säger nej till exploateringenav våra barn. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av BengtSjönell m. fl, och förklarades den förra proposilionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr48 mom. 1 röstar ja, den det ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då StenSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resullal: §8 Språklig översyn av yrkestrafikförordningen Föredrogs trafikutskottets belänkande 1977/78:20med anledning av propositionen 1977/78:81 om vissa kommunala trafik- ochtrafiksäkerhets-frågor m. m. jämte motioner. Herrlalman!Må, varest, allenast, ävensom, huru, huru vida, jämväl, dy lik, jämlikt, gälda,hava, ej mindre-än även. Alla de här uttrycken är exempel på sådana ord sominle bör användas i lagtext 1978. Men de återfinns överallt i 1940 årsyrkesirafikförordning, som vi strax skall ändra för 32:a gången. År1967 gav statsrådsberedningen ut en promemoria som heter Språket i lagar ochandra författningar. Det är en utmärkt skrift, men tyvärr tycks den inte varaså spridd hos lagskrivare och myndigheter som den borde vara. I den promemorianfinns råd och anvisningar om hur språket lämpligen bör utformas i lagar ochförfattningar. Den goda avsikten är all göra lagspråk lättare att förstå förallmänheten. här promemorian finns ett avsnitt med rubriken mindre föråldradeord. Vid en hastig genomläsning av en enda sida i förordningen angåendeyrkesmässig automobilirafik m. m. hittar man de uttryck jag började räkna uppoch som också i promemorian är angivna som exempel på ord som inle skallanvändas . 1vår moiion 1756 har och jag viint oss mot den krångligabyråkratsvenskan i just yrkestrafikförordningen och begärt en språklig översynav hela lagen. Den är nämligen ett skolexempel på svårbegripligt maktspråk. Detär inte bara så att den innehåller ålderdomliga ord. Dessutom är meningarnalånga och bisatserna många. Huvudregel och undanlag blandas i samma meningeller stycke. Hela lagen likaväl som varje paragraf blir svåröverskådlig. Lålmig ta exempel. 1 en paragraf heter det:"Över ansökan om tillstånd till linjetrafik skall länsstyrelse ej mindrehöra vederbörande polismyndighet samt trafikföretag och sammanslutningar avutövare av yrkesmässig automobilirafik, som beröras av den ifrågasattatrafiken, än även, om förhållandena därtill föranleda, på lämpligt sätt lämnavederbörande vägförvaltning, kommuner och andra, som ärendet kan angå,tillfälle att yttra sig." Etlannal exempel: "Beställningslrafik för godsbefordran må, där ej medtrafiktillståndet förenade villkor och bestämmelser annal föranleda, bedrivtisinom lokalområde, samt, i den mån så erfordras för utförande av beställning,som moiiagits av eller delgivits aulomobilens förare inom lokalområdet, jämvälutom detta, dock må gods icke avhämias utom lokalområdet annat än för befordranlill ori inom detsamma." Jag har läst latin i fyraår och sysslat med juridik i 25. Men detta är krångligt för mig i alla fall. Hurskall det då inle vara för alla landets åkare? Denändringen i förordningen som nu skall fatta beslut om är den 32:aändringen sedan förordningen kom. Eftersom vi motionärer inte har någraallvariiga invändningar i sak mot innehållet i propositionen har vi inte yrkatavslag. Vi har i stället begärt att skulle uttala att den 33:eändringen borde vara en fullständig översyn av lagtexten. Trafikutskottethåller tydligen med oss om att det behövs en språklig översyn av lagreglerna.Sedan är det väl något av en ödets ironi att utskottet förutsätter altregeringen har sin uppmärksamhet riktad på problemet och inte tycker altmotionen behöver föranleda någon särskild åtgärd från sida. Innanutskottsbelänkandet har kommit från trycket har vi fått två propositioner tillfrån regeringen med förslag till den 33:e och 34:e ändringen iyrkestrafikförordningen. Vårt yrkande i den här motionen, nämligen att den 33:eändringen skall bli en fullständig revision av lagen, skulle inte ensteoretiskt kunna bifallas. Innan vår motion behandlats i harregeringen nämligen redan kommit med två nya sakändringsförslag. Vihinner inte med i den här snabba trafiken. Vi har därför väckt en ny moiion,där vi utan att våga nämna ordningstalet på ändringen begär ettriksdagsuttalande om att förordningen angående yrkesmässig automobilirafik börersättas av en lag om yrkesmässig biltrafik, en lag som bör vara skriven påbegriplig svenska. Jag har inget yrkande . Jag får väl återkomma när den 33:e och34:e ändringen skall behandlas här i . I detta anförande, under vilket andre vicetalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde DanielTarschys (fp). CARL-WILHELMLOTHIGIUS (m): Jag brister väl inle i aktning och hövlighel mot om jag ikorthet bara säger alt utskottet har samma uppfattning som , ehuruvi inte har uttryckt den uppfattningen på samma drastiska sätt. Vi haremellertid den förhoppningen att det 35:e förslaget kommer att vara någoluppsnyggat i detta avseende. KARINAHRLAND (fp): Då haver jag den förhoppningen att vi måtte delgiva regeringen detta,om den icke kommer med det 35:e förslagel. CARL-WILHELMLOTHIGIUS (m): Jag ber att fåinstämma i detta. Överläggningen var härmedslutad. Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1977/78:13med anledning av motion om vissa konsumentfrågor. I detta betänkande behandlades moiionen 1977/78:1272av m. fl. (s), vari föreslagits att beslutade I.att ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om utökningen avrepresentationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse, 2. att hosregeringen begära en utredning om konsumentdelegationens ställning,sammansättning och resurser, i enlighet med vad som anförts i motionen. Utskottet hemställde attriksdagen skulle avslå motionen 1977/78:1272. Reservation hade avgivits av , MajBritt , , , , ochWivi-Anne Radesjö (samtliga s) som ansett att utskottet bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1977/78:1272 som sin mening gav regeringentill känna vad reservanterna anfört. ÅKEWICTORSSON (s): I jordbruksutskottets betänkande nr 13 föreslår den borgerligamajoriteten att skall avslå den socialdemokratiskautskotts-gruppsmolionen 1272, där vi kräver dels en utökning avrepresentationen för allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse, dels enutredning om konsumentdelegationens ställning, sammansättning och resurser. Vihar tvingats alt vänja oss vid att de borgerliga partierna i regeringsställningkonsekvent strävar efter att söka tillgodose de speciella intressegrupper urvilka dessa partier hämtar sitt stöd. Det gäller också jordbrukspolitiken.Detta upplevde vi när vi behandlade riktlinjerna för den framtidajordbrukspolitiken, där jordbrukarnas inkomster gjordes till jordbrukspolitikenshuvudmål och där förslagen om en utveckling av konsumentintresset ijordbruksförhandlingarna avvisades. upplever vi detta på nytt när vi återkommermed våra krav på en förstärkning av konsumentinflytandet ijordbruksförhandlingarna. Enligtsocialdemokratins uppfattning är detta en kortsynt politik, som inle är ägnadatt på främja de intressen som bör vara jordbrukets. Närdet gäller jordbrukspolitiken borde situationen dessutom upplevas som någolgenant för de borgerliga partierna, eftersom våra krav på en utveckling avkonsumentintresset i jordbrukspolitiken stöddes av de borgerliga partiernasrepresentanter i jordbruksutredningen. mellan producentdelegationen och konsumentdelegationen är avavgörande betydelse för jordbruksprisuppgörelserna och därmed förlivsmedelspriserna. Producentdelegationen har en stark förhandlingsapparat,uppbackad av den samlade jordbrukskooperationen. Konsumentintresset är rentallmänt betydligt svårare alt organisera och saknarstöd i en samlad organisation. I konsumentdelegationen förekommer dessutom enblandning av ledamöter representerande både egentliga konsumentintressen ochförbrukarintressen. Jordbruksförhandlingarnasker efter ett invecklat regelsystem som behärskas av endast etl fåtalpersoner i landel. Förhandlingarna kompliceras av alt jämförelser måste skemellan löne- och standardutvecklingen för olika löntagarkollektiv ochjordbrukarna, som i andra sammanhang följer de regler som gäller förföretagargrupperna. Till detta kommer alt motparten, jordbru-karkooperationen,omfattar både producenter och förädlingsindustri, där det finns betydandeinslag av monopoltendenser, vilket försvårar insyn och överblick. Jordbruksförhandlingarnaoch den allmänna debatten omkring jordbrukspolitiken skulle enligt våruppfattning vinna på att konsumentintressena förstärks och attkonsumentdelegationen för möjlighet alt bedriva en utökadinformationsverksamhet. Det är bakgrunden till vårt krav på en översyn avkonsumentdelegationen. I ett sådant sammanhang bör man också överväga hurkonsumentverket skall kunna fö en anknytning lill delegationens verksamhet. Iallt större utsträckning uppmärksammas kostens belydelse för en allmänfolkhälsa. Mot den bakgrunden kommer behovet av en näringsriklig kost all iallt större utsträckning ställa speciella krav på jordbrukspolitikens utformning.Det är viktigt att dessa krav kan tillgodoses. Vi vet alt kraven inlenämnvärt,påverkat den genomsnittliga konsumtionen i landet. År1977 tog vårt land initiativ till en resolution i ,där det klart uttalades att kostfrågorna är vår tids största hälsoproblem, intebara i utan också i i-länder. Därför måste hälsoaspekterna varavägledande för ett lands livsmedels- och nulritionspolitik. Med hänvisninghärtill borde det finnas starka skäl för att se efter i vilken utsträckningdessa krav kan bli inslag i jordbruksöverläggningarna genom allnäringsfysiologisk expertis knyts till konsumentdelegationen. Jagförstår inte den borgerliga majoritetens inställning i den här frågan. Här harvi etl förslag som framlades av en enhällig jordbruksuiredning och stöddes avsamtliga remissinstansersom representerade konsumentintresset. Inte ensmotparten LRF anförde invändningar - på den punkten innehåller vår motionbeklagligt nog en felaktig uppgift. Men de borgerliga partierna anser sig ändåinle kunna biträda förslagel. Vad är det ni är rädda för? 1vår motion tar vi också upp kravet på en utökning av allmänintresset ijordbruksnämndens styrelse. En sådan utökning föreslogs av den socialdemokratiskaregeringen och biträddes då av . Men den borgerliga regeringen harinte fullföljt delta beslut. Utvecklingen avlivsmedelssubventionerna och dessas siaisfinansiella konsekvenser harytterligare understrukit delta behov. Andraskäl för att utöka allmänintressets representation och inflytande ijordbruksnämndens styrelse är att att vi nu går in i en period där del utifrånmiljösynpunkter ställs allt hårdare krav på begränsning av användningen avkonstgödning och bekämpningsmedel i jordbruksproduktionen. kommer att aktualiseraavvägningar mellan dessa miljökrav och kostnader för livsmedelsproduktionen.Med hänsyn härtill bör samhällsintresset ges en större insyn iförhandlingsarbetet. För de stora löntagargrupperna, som genom den borgerliga regeringenspolitik upplever sänkningar av sin levnadsstandard, är det en omöjlighet attacceptera att andra grupper genom denna politik och genom den borgerligapolitiken på andra områden liksom inom jordbrukspolitiken erhållerförbättringar. En garanti mot en fortsättning av denna utveckling är enstarkare ställning för samhälls- och konsumentintressena i jordbruksprisförhandlingarna.