prot · G10986 · 1977-12-31 00:00:00 — Detvar som erinrade om att industriministerns statssekreterare företl år sedan var där uppe och lovade alt denna utbyggnad i skulle kommalill stånd. höll jag etl par föredrag i , och jag vill verifierasanningsenligheten i uttalande. Del har tagit att funderaöver detta. för vi besked av industriministern att "nu funderarvi ikanslihusetöverdetta",och därför kan man inte ge något besked lill OlofPalme när han ställer frågan. Skalldet gå i den takten, hinner kon dö om medan gräset växer. Kan nikomma fram till beslutförhet i frågorna? Del är del som är del avgörande. Varförkanjag inte också ställa frågan: Kan ni komma fram lill beslutförhet i fråga omkärnkraften och därmed också skapa förtröstan hos verksiadsar-betare, teknikeroch tjänstemän i , och ? Skallvi ha tio aggregat, varav fyra icke skall leverera ström, eller hur skall detbli? Viimporterar olja för 16 miljarder varie år. En slor del går lill uppvärmning avvåra hus. Vilket ändamål blir praktiskt uppfyllt via eluppvärmning, om viväljer den vägen? Allt resonemang om alt vi har tillräckligt med elenergi, närman exercerar med olika tal om terawatiimmar som skulle behövas , ärhelt meningslöst om man bortser från det obestridliga faktum alt vi kan ersättaoljeeldningen med elvärme till båtnad för en handels- och bytesbalans med i dagsvår slagsida. Jagställer frågan: Har svenska folket gett den sittande regeringen fullmakt atlslösa bort miljardbelopp för statsministerns ansiktsräddning? Del är en rättighetsom man lar sig i regeringen för atl fö nöjet atl kalla sig regering. Här delarregeringens tre partier ansvaret. Statsministern och hans parti vet vi var vihar i denna fråga. Statsministern är blockerad förstånds-mässigt och kommer välatl vara det även i fortsättningen. Han är beredd alt gå vägen tillbaka mot enfattigare tillvaro. Så icke och , men de finner sig islöseriet med allmänna medel. De finner sig i en energipolitik som manförståndsmässigl tar avstånd från - del är det moraliskt mest upprörande i heladen svenska energidebatten. Naturligtviskommer kräftgången för landets ekonomi atl fortsätta under denna regeringsledning. För atl, herr talman, ta mig friheten alt någol fritt travestera ettuttalande av en av krigsårens slora statsmän, skulle jag vara beredd atl säga:Sällan har så många haft så fö all ställa till ansvar för ekonomisktillbakagång, standardsänkning och förstorade orättvisor i del dagliga livet.Vi förgå långt tillbaka föratt hitta en regering som gör rätt för ett slikteflermäle. Efter att ha avlyssnat gårdagens debatt hade jag behov av atl anföradelta för atl i någon mån korrigera vad jag anser vara felaktiga ochofullständiga slutsatser och inlägg i den av regeringens representanter fördadebatten. Såvitt jag förslår innebär finansutskottets belänkande klart hårdarekrav på återhållsamhet när det gäller den offentliga sektorn än vad som framgårav finansplanen. Där talades det om alt del finns en prutmån på kommunernas ochlandslingens planer, om man begränsar utbyggnaden lill de områden som ärprioriterade: äldrevård och barnomsorg. Men det är fortfarande tal om enfortsall utbyggnad. kräver ekonomin emellertid en markant dämpad expansionunder . Något utrymme för ökad statlig bidragsgivning finnsinte i den statliga budgeten, och några kommunala utdebiteringshöjningar ärinte heller acceptabla. Menar utskottet då all kommuner och landsting skallklara sig helt utan inkomstförstärkningar under etl antal år framåt? Dåtyckerjag atl utskottet också borde ha klargjort konsekvenserna. Kommunernasoch landstingens ekonomi har analyserats av den kommunalekonomiskautredningen, KEU 76. Utredningen konstaterar att den automatiska höjningen avskatteunderlaget bara medger en volymutveckling på knappt I /2 96 . Enframlid ulan nya inkomster i någon form innebär med andra ord i slort setttvärstopp för den kommunala utvecklingen. Hur skall vi under sådanaomständigheter klara exempelvis vårduppgifterna? Del har utskottet helt gåttförbi. Utskottet har, som jag ser saken, gjort det alldeles för lätt för sig. Kommuneroch landsting för alltmer omfattande samhällsuppgifter efter hand som samhälletomdanas. I och med all kvinnor i allt större utsträckning arbetar utom hemmetfår samhället ett störte ansvar för omvårdnaden av bl. a. barnen och de gamla.Detla är en utveckling som kan väntas fortgå. 5 protokoll 1977/78:86-89 Förlandslingens del har utvecklingen fört med sig ett ökat tryck på helavårdapparaten, elt tryck som hela liden förstärkts som följd av befolkningsutvecklingen.Det är de äldsta åldersgrupperna som snabbi ökar i vårt samhälle. De som är och äldre blir 150 000 fier , och det blir 60 000 fler som dåär . Det är de allra äldsta som i största utsträckning tarsjukvårdens resurser i anspråk. Man räknar med atl en 70-åring ligger påsjukhus , men för en 80-åring är den siffrandubbelt så hög. Enbart för atl bibehålla dagens standard måste sjukvårdenbyggas ut i takt med all de äldres antal ökar. a. ekonomiska skäl harlandstingen inte kunnat täcka behoven. Vi har besvärande köer. var medveten om dessa problem. Den räknade med en volymökning pånära , om landslingen skall läcka in befolkningsförändringarna ochklara en långvårdsutbyggnad på 2 000 platser med dagens standard. Ensådan utveckling betraktade kommunalekonomiska utredningen som en miniminivåför landstingens utveckling. Landslingensjälva baserar sina flerårsplaner på en volymutveckling på drygt 4 96 per år.Det innebär ungefär samma takt som under 1970-talel. Mer än hälftenavser en förbättring och utbyggnad av långtidssjukvården samt en fortsattsatsning på öppen vård och hemsjukvård i decentraliserade former. En sådansatsning är en förutsättning för att de äldre skall få bo kvar i sin invandamiljö , och den är också en förutsättning för att platsernainom akutvård och psykiatri skall kunna hållas nere. prioritering av hemsjukvård och långtidssjukvård innebär inte alt behoveninom övrig vård ligger stilla. Vad händer då på dessa områden om utskottets"markanta dämpning av expansionen" genomdrivs? Ja, om de prioriteradeområdena skall få sitt, måste andra områden vänta. Det innebär i sin tur alt vimåste nagga en del på de målsättningar som vi centralt varit ense om. Vi måstehela tiden komma ihåg att sjukvårdens utbyggnad skett under stor politiskenighet. Riksdagenhar även angivit målen för folktandvårdens utbyggnad. När det gäller omsorgernaom psykiskt utvecklingsstörda har vi lagstiftning att hålla osstill. Uppräkningen kan göras mycket längre. Del går utskottet helt förbi. Denkommunala sektorn har också stor betydelse för sysselsättningen. Under1970-talel har kommuner och landsting svarat för hela nettoiill växten avantalet sysselsatta. räknar den preliminära nationalbudgeten med atlinduslrisysselsättningen kommerait minska med 30 000-40 000 personer. Därtillkommer effekten av jordbmkets fortgående rationalisering och en sannolikminskning av sysselsättningen inom handeln. Arbetslösheten "på totalnivå" beräknas dock knappast öka . Och det aren följd av densysselsättningsökning som sker inom sektor. Inte heller konsekvensernai delta avseende har utskottet berört. Del är också ofta ungamänniskor som anställs inom kommuner och landsting, vilket i daginte är minst angelägel. Landstingen anställde 000 ungdomar under25 år. Det motsvarar 14 96 av det åriiga ungdoms-tillskottet. En halvering avutbyggnadstakten i kommuner och landsting skulle få besvärliga konsekvenser försysselsättningen. Det skulle bl. a. innebära att landstingen kunde anställa 6000-8 000 färre ungdomar. Jaghoppas alt det råder politisk enighet om att de människor som byggt upp vårtsamhälle och dess välstånd också skall få del av det välståndet när de blirgamla och går ut ur produktionen. Från landslingens sida är vi beredda att laansvaret för atl de äldre får en god omvårdnad. Detär givet att vi också måste ta vårt ansvar när det gäller samhällsekonomin.Landstingsförbundets styrelse är klart medveten om de ekonomiska bekymren. I enrekommendation har den uppmanat sina medlemmar att utforma etl planalternativmed en lägre ökningstakt än i den senaste flerårsbudgelen, ett alternativ som isnitt innebär en ökning med 3,5 fasta procent . Planarbetet pågår just nuute i landstingen. Deöverläggningar som pågår mellan staten och kommunförbunden bör kunna klargörafömtsätlningarna för kommunernas utbyggnad. Jag är övertygad om alt när deöveriäggningarna är slutförda, är parterna överens om att 1979 blir elt myckelsvårt år för kommuner och landsting. Inte ens med en dämpad utvecklingslakt kanverksamheten utan inkomstförstärkningar. Det borde vara lätt förparterna atl enas om att kommuner och landsting står inför stora belastningarde närmaste åren. På landstingssidan är vi i alla fall klart medvetna omproblemen. Ifall regering och riksdag är lika medvetna borde en konstmktivdiskussion kunna föras till elt rimligt slut för alla inblandade. Visstmåste vi se lill att vi är effektiva i vårt samhällsarbete och atl viprioriterar bland alla önskemål som reses. När vi skall hushålla med samhälletsresurser måste vi prioritera rätt. En prioritering som går ut över de svagastegrupperna i samhället, över de långtidssjuka, de psykiskt utvecklingsstördaeller andra svaga gmpper, kommer i alla fall inlejag atl slälla upp på. Jag hade urspmngligen inte tänkt atl göra något inlägg i denna debatt,men elt antal inlägg i går från socialdemokratiskt håll gör att jag nu tar tillorda. aktuella inläggen utmålades de senaste förändringarna av beskattningsreglernaför vissa småföretagare såsom oskäliga och stora förmåner åt dessaegenföretagare. Men sanningen är den att småföretagarna varitutsatta för en mycket orättvis sambeskaitning av de inkomster som två ellerflera familjemedlemmar arbetat ihop under inkomståret. Omen fru eller elt barn skaffar sig inkomster genom arbete utanför hemmet, så haringen - sedan sambeskattningen slopats - kommit på tanken att dessa inkomsterskulle läggas på toppen av makens resp. faderns inkomster med de hårdaskattekonsekvenser som detta medför. Men när en jordbrukares ellerbutiksinnehavares hustm hjälpt maken i hans verksamhet och inkomsten därigenomförbättrats - ja, då fick mannen skatta för hela inkomsten. Detta innebar delsatt man fick betala mycket hög skatt på den höjda inkomsten, dels att hustruninte fick något socialt skydd hur myckel hon än arbetade i företaget utanklassades såsom hemmafru utan eget förvärvsarbete. Närnu - av påtryckningar på den gamla socialdemokratiska regeringen, inteminst från sida - denna orättvisa avskaffats betecknarsocialdemokratiska företrädare i denna kammare detta såsom en oskälig favör åtsmåföretagarna. Nog för atl vi är vana vid socialdemokraternassmåföretagarfientlighet, men detta är dock rekordet - detla atl betecknaborttagandet av en uppenbart orättvis sambeskattning såsom en oskälig favör. Desocialdemokratiska talarna beskyller också dessa småföretagare för attgenomgående vid deklaralionstilirället agera samvetslöst. De skulle ulan alt lahänsyn lill verkliga förhållanden i alla lägen söka missbmka reglerna för altden vägen få så låg skatt som möjligt. Jagbestrider bestämt atl småföretagarna som grupp skulle vara mer benägna än andraatt skattefuska. Vilka belägg har socialdemokraterna för sina beskyllningar?Jag har under mina år i taxeringsnämnd och länsskatle-rätt inte funnit någrabelägg för detla. Falskdeklaralioner förekommer dess värre i allasamhällsgrupper. Det kanske finns vissa tecken som tyder på att en del harutnyttjat de s. k. 5 (X)0-kronorsbolagen i större omfattning än andra gmpperför kriminella transaktioner. Men det ärju inte den gruppen som fått någralättnader genom den slopade sambeskattningen av egenförelagarna. Jaghar också hjälpt en hel del jordbrukare och andra småföretagaremed deras deklarationer. Jag vill verkligen vitsorda den noggrannhet med vilkendessa har sökt beräkna arbetsinsatsen från hustru och eventuella barn. Jag haraldrig stött på någon, som arbeiar i sin rörelse, som låtit sin hustruredovisa mer än 700-800 limmar för året. Med hänsyn till arbetsmarknadsvärdetav detta arbete har hustruns inkomst inte i något fall överstigit en tredjedelav totala inkomsten. Menom maken skulle ha varit sjuk några månader eller av något skäl ha skaffat sigextra inkomster utanför den egna rörelsen - ja, då kan det naturligtvis länkasatt del finns fall där hustmns inkomst i förvärvskällan blir större än mannens.Men då beror ju detla på alt hon faktiskt lagt ner fler arbetstimmar i rörelsenän maken/arbetsledaren. Och kan det väl inte rimligen betraktas såsom någonorättvisa alt hon får deklarera för den del av inkomsten som hon faktisktarbetat in. Eller är del ett utslag av socialdemokratisk jämlikhetsfilosofiatl mannen alltid skall skatta för två tredjedelar av inkomsten i rörelsen,oavsett vilken arbetsinsats han resp. hustrun i verkligheten gjort? F. ö. lärdel väl efter de taxeringar som gjorts snart finnas statistik tillgänglig somvisar hur man utnyttjat den här möjligheten. Tillsist några ord om många småföretagares situation såsom jag upplevt den isamband med att jag hjälpt dem med deklarationer. Del är speciellt jordbrukarejag tänker på. Visst har deras ekonomiska situation glädjande nog förbättratsnågot . Många har en hygglig inkomst, men man får då inte glömma attden vanligen grundas på en arbetsinsats som är betydligt större än för enheltidsanställd löntagare. Jagerinrar mig en bitter kommentar från en medelålders jordbrukare med fyra barn.Han sade: Jag trivs för del mesta bra med mitt jobb. Inkomsten är nu rimlig,men bundenheten med djuren är ett gissel - speciellt när jagmåste driva korna över en allmän väg för mjölkning och möts av ilsknakommentarer från dem som inför en ledig weekend tvingas vänta ett par minuter.Alt bli kallad bonnjävel, bondkäring eller någol liknande känns bittert, närman tänker på all man själv minsann inte har någon ledig weekend atl se framemot. Motdenna bakgrund ärdet mig elt nöje att fö yrka bifall lill skatteutskottetshemställan i dess betänkande nr 25 och därmed avslag på de socialdemokratiskamotionerna om försämrade villkor för egenföretagare. i (m): Jag har lyssnat på de sakkunniga talare som i går och harbehandlat vår ekonomi. Det bekymrar mig - i likhet med Per - alt mandiskuterar i så tekniska termer och i så korta perspektiv. Man använderideligen uttrycket "när konjunkturen vänder" och tar aldrig upp detverkligt allvarliga från "om konjunkturen vänder". Attjagnu har begärt ordet i denna debatt beror bl. a. på att OlofPalme ville ge ettintryck av alt man på vårt håll inte skulle känna för de alltför många i vårtland som har föriorat eller riskerar att förlora sina jobb. Jag för min delvill avvisa den anklagelsen. Närjag har försökt föreställa mig hur dessa frågor skall lösas har jag bemödat migom att läsa mig till vad som anförts från både regering och dennuvarande. Det har gjorl mig rätt konsternerad. som långtidsutredning har räknat med altomkring 200 000 nya arbetstillfällen måste åstadkommas i den offentliga sektornfram lill 1980.1 förra årets finansplan räknade man med att 35 000 personer somfriställts inom industrin skulle behöva anställas inom den offentliga sektorn,särskilt den kommunala delen därav. I årets finansplan meddelas atl denoffentliga sektorn ökade sysselsättningen med ca 50 000 personeroch atl en liknande ulveckling förväntas även . framhöll emellertid atl "de automatiskainkomstökningarna i den oflentliga ekonomin inte på långt när är tillräckligaför att finansiera en ökning av den offentliga sysselsättningen. Den somförordar en sysselsättningsökning inom den offentliga sektorn måste också varaberedd alt ta det politiska ansvaret för att skapa ett nödvändigt finansielltutrymme", hette det. Ikompletteringspropositionen framhöll dåvarande finansministernGunnar Sträng att sparandet i den svenska ekonomin totalt sett är otillräckligtoch måste öka, och att det är inom den offentliga sektorn som det ökadesparandet måste åstadkommas. I en balanserad ekonomi måste också de kommunalaambitionerna begränsas av det reala utrymmet, anförde Ibudgetpropositionen underströk budgetminister att del varnödvändigt att "vi styr över resurser från inhemsk konsumtion -offentlig såvälsom privat - till investeringar och export. I detla perspektiv är detnödvändigt att både stat och kommun ålägger sig stor restriktivitet med nyaåtaganden. Den offentliga verksamheten kommer inte att kunna byggasut i samma snabba takt som karakteriserat ." Iårets finansplan framhåller ekonomiministern alt det är "av yttersta viktalt en neddragning kommer till stånd av den kommunala expansionen", ochdetla betecknas som "en av de mest angelägna åtgärderna under de närmasteåren". Det påpekas också atl den offentliga sektorns tillväxt under innevarandeår i sin helhet kan återföras på en fortsatt expansion inom den kommunalasektorn. Jagföreställer mig alt den kommunala expansion det här är fråga om i rätt sloromfattning gäller vårdområdet och barnomsorgen - två områden som jag för egendel liksom är mycket intresserad av. Det har därförbekymrat mig attjag inte riktigt lyckats förslå hur man skall förena enexpansion av den offentliga sektorn med inalles 100 000 personer medett iakttagande av de krav som företrädare för både den förutvarandeoch den nuvarande regeringen ställt, atl den offentliga sektorn -företrädesvisden kommunala delen därav - skall öka sitt sparande, begränsa sina ambitioneroch dra ned sin expansion. Jaghade hoppals alt någon i denna ekonomiska debatt på ett lättfattligt sätt och ikonkreta termer skulle ha kunnat förklara hur man tänker sig atttransfereringen av 50 000 personer, företrädesvis industriarbetare, till denoffentliga sektorn, dvs. främst vård- och omsorgssektorn, skall lillgå - medsamtidigt iakttagande av de rekommendationer om ökat sparande och neddragningav expansionen inom den kommunala sektorn som uttalats av de förstatsfinanserna ansvariga alltsedan våren 1976. Jaghar tidigare, herr talman, ställt en liknande fråga utan att få något svar. Jaghar inte någon större förhoppning om att få det nu heller, men jag har tycktatt det kunde vara skäl att så här i debattens på någol sättmarkera alt här är ett stort problemområde, som väcker frågor på vilka vi intehar något svar. Överläggningen varhärmed slutad. Propositionergavs på bifall lill l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 1 avKjell-OlofFeldl m. fl. i motsvarande del, 3:o) motionen nr 867 av . i motsvarande del samt 4:o) motionen nr 316 av Hagel och ,och förklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad.Då begärde votering upptogs för bestämmande avkontraproposition i huvudvoteringen de återstående propositionerna, av vilkaden under 2:o) angivna förklarades ha flertalets mening för sig. begärt votering upptogs för bestämmande avkontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringen ånyopropositionerna under 3:o) och 4:o), av vilka den under 3:o) förklarades haflertalets mening för sig. begärde emellertid votering, varförföljande voteringsproposition upplästes och godkändes: Den som vill alt kammarentill kontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringen angående finansutskottets hemställan i belänkandet nr 15 punkten 1 mom. Iantar motionen nr 867 av m. fl. i motsvarande del röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i förstnämnda votering antagit motionen nr 316 av RolfHagel och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition för voteringen om kontraproposition i huvudvoteringenuppläst och godkänd: Densom vill atl kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angående finansutskottetshemställan i betänkandet nr 15 punkten 1 mom. 1 antar reservationen nr 1av m. fl. i motsvarande del röstar den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit motionen nr 867 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Carl-HenrikHermansson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition för huvudvoteringen uppläst och godkänd: Den som vill att kammarenbifaller finansutskottets hemställan i betänkandet nr 15 punkten 1 mom. 1röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av Kjell-OlofFeldl m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Anna-GretaSkaniz begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal. Dennaomröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 310 av RolfHagel och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller finansutskottets hemställan i betänkandet nr 15punkten 1 mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 310 av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då AlfLövenborg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 317 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan Cari-HenrikHermansson begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposiiion: Den som vill atl kammarenbifaller finansutskottets hemställan i betänkandet nr 15 punkten 1 mom. 3röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 317 av m. fi. Vid omröstning genomuppresning förklarades fiertalet av kammarens Nr 86 ledamöter ha röstat förja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 285 Nej - 13 Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 927 av RolfHagel och ,och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposiiion: Densom vill att kammaren bifaller finansutskottets hemställan i betänkandet nr 15punkten 1 mom. 4 röstar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 927 av och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då AlfLövenborg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 284 Nej - 13 Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avKjell-Olof m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposiiion: Densom vill alt kammaren bifaller finansutskottets hemställan i belänkandet nr 15punkten I mom. 5 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av Kjell-OlofFeldl m. fi. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesfiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparal. Denna omröstning gav följande resultat: M o m. Propositionergavs på bifall till Lo) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr I avKjell-OlofFeldl m. fl. i motsvarande del, 3:o) motionen nr 231 av . samt 4:o) motionen nr 284 av och , ochförklarades den förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad.