prot · G10954 · 1977-12-31 00:00:00 — Socialdemokraternahar i sina reservationer till utskottsbetänkandet anmält avvikande mening påflera centrala punkter. Del gäller de allmänna utgångspunkterna och degrundläggande målen för Jordbrukspolitiken. I reservationen 2 behandlasavbylarverksamheien, och jag är överraskad över all socialdemokraterna på dettasätt velat demonstrera mot den positiva inställning till en utbyggnad somregeringen visat. Jordbrukspolitiken,m. Jordbrukspolitiken,m. Närriksdagen går alt ta ställning till regeringens förslag om en nyjordbrukspolitik, vilket jag här försökt att kommentera, går vi in i ett skede,där de människor som arbetar inom denna näring och även konsumenterna i dettaland skall kunna känna större trygghet för framliden. SVANTELUNDKVIST (s) kort genmäle; Del har sagts i ett tidigare inlägg här alt oppositionen vill försökaläsa in någonting helt annat i propositionen än som verkligen står där. Jagmåste konstalera att när jordbruksministern påslår alt vi, därför all vi talarom en överblickbar framlid, menar någonting annat när vi säger att svensktjordbruk kommer att domineras av familjejordbruken och att viskulle ha något annat mål än vi här ger uttryck för, är del ett exempel på hurman från motsidan försöker läsa in någonting annat än vad vi menar med vårtsäll alt skriva. Man talar väl alllid om överblickbar framtid. Men självklartär vi övertygade om all familjejordbruken på grund av situationen i vårt landoch många faktorer, som jag inte behöver ägna mig ål alt säga så myckel om,kommer att ha en dominerande ställning i svenskt jordbruk. Sedanvar det fråga om målen. har sagt att man i utredningen varöverens om alt de olika målen även i fortsättningen skulle behandlas likvärdigti förhållande lill varandra. Jag frågade jord-bruksminisitern hur vi skulletolka hans proposition. Vi har försökt all tolka in i hans sätt all skriva atthär skulle ingen förskjutning av tyngdpunkten ske mellan de olika målen. Mennu säger jordbruksministern att man skall återgå lill en ordning som gällde1947. Han menar att situationen för svenskt jordbruk är likvärdig med detläge som rådde 1947. Därför måste man återgå till en ordning, där man alltsåskjuter inkomsimålei i förgrunden och de andra målen litet i bakgrunden. Jagkonstaterar sålunda alt det förhåller sig så som vi fruktade när deltadiskuterades i utskottet. Vi befarade att den tolkning var riktig somutskoUsmajoriteten gjorde, men vi hoppades alt den var felaktig. harjordbruksministern verifierat all del är så som majoriteten säger: Ifortsättningen skall den ordningen råda alt inkomstmålet kommer i främstarummet och sedan får de övriga målen komma i andra hand. Närjordbruksministern och jag har diskuterat jordbrukspolitiken har jag varitmycket angelägen om all la fasta på den enighet som har rått under hela1970-lalet. Jag har trott alt del var ell stort värde för svenskjordbruksnäring all vi hade denna enighet och att vi skulle bygga vidare påden. Men förstår jag alt jordbruksministern anser det vara mera värdefulltatt jordbrukarnas inkomster i fortsättningen favoriseras i förhållande till deövriga faktorer som vi har all diskutera, dvs. favoriseras på konsumenternasoch de andra intressenas bekostnad. Jagbeklagar den inställningen, för då har man rubbat det förlroende förjordbrukspolitiken som jag menar att vi - ur näringens synpunkt - borde varaangelägna att slå vakt om i framliden. återkommer lill frågan om del har skett entyngdpunklsförskjutning mellan de olika målen för jordbrukspolitiken. Jagskulle vilja säga: Det är en falsk historieskrivning alt påstå att produktions-,rationaliserings- och inkomslmålen hade lika tyngd 1967. Det är icke sanningall säga så. Det är alldeles klart alt produklionsiminsk-ningen sattes i förstarummet. Eftersom den målsättningen inte fullföljdes, är del givet alt del harskett en utjämning, men den fanns beslut. Ävensocialdemokraterna insåg 1971 att det var oklokt att fortsättaprispresspoliliken inom Jordbruket därför alt den fick till konsekvens allinvesteringsviljan sjönk katastrofalt, framför allt inom mjölkproduktionen.Framlidstron var då på nollpunkten, det var ju sanningen. Del var i del lägetvi var. Vadvi hela liden diskuterar är politiken sådan den formuleras av . Nulyfts inkomstmålet fram i förhållande lill 1967, och Jag måste säga all jagfinner det ytterst märkligt alt ett politiskt parti som så ofta talar omsolidaritet och jämlikhet inle vill acceptera att lantbrukarna omfattas avvälfärdspolitiken. Det är detla det är frågan om, . Ingenlantbrukare i detla land kommer all ha en chans att skära guld med täljknivarpå konsumenternas bekostnad. Vi har en sådan uppbyggnad av den prisreglerandeverksamheten, med insyn och förhandlingar, all del är inle möjligt att bedrivaden skrämselpropaganda som försöker sig på när han säger attkonsumenterna skulle orättfärdigt ställas i bakgrunden. Det är inte detta detär frågan om, utan det är frågan om att låta en yrkesgrupp omfattas av ensolidaritets- och välfärdspolitik. Jordbrukspolitiken,m. () kortgenmäle: Del är just detta det var frågan om för socialdemokratins vidkommandeäven 1967. Jag skall läsa högt för jordbruksministern, eftersom han inte självhar läst proposition: "Genom alt kostnaderna för allupprätthålla en viss prisnivå får bäras främst av konsumenterna är del urdenna synpunkt nödvändigt att iaktta återhållsamhet med prishöjningar. Delmåste emellertid också vara en självfallen utgångspunkt för prissättningen allde som är sysselsatta inom jordbruket skall kunna nå en ekonomiskstandard som är likvärdig med den som erbjuds inom andra näringar. Detta ärdessutom en förutsättning för att vi skall kunna upprätthålla enjordbruksproduktion av den sloriek som försörjningsberedskapen kräver." Detvar vad som stod i propositionen 1967. Del är den politiken som har förts sedan1967. Det är detla som har givit till resultat all vi här i har varitense om alla prisuppgörelser . Detmåste, anser jag, ur näringens synpunkt vara galet att överge den enighet somfanns i jordbruksutredningen - och som här A protokoll 1977/78:54-55 Jordbrukspolitiken,m. åberopade - lill förmånför en skrivning som uppenbarligen innebär all inkomsimålei vid deförhandlingar som skall föras skall favoriseras i förhållande lill de övrigamålsättningarna. Jagär anhängare av att vi i framliden skall kunna föra en aktiv jordbrukspolitik,som är gynnsam för näringen, men jag är övertygad om att vad jordbruksministernnu föreslår är någonting av det sämsta sättet att befrämja en sådan politik.För därmed har ni skapat del misstroende hos konsumenterna om avsikten medjordbrukspolitiken som vi inle vill all konsumenterna skall ha. Enförutsättning för en framgångsrik Jordbruks[)olitik är i fortsättningen ocksåatt den kan omfattas med fullt förtroende från konsumenternas sida. Jag är ledsen, men Jag måste säga att jag förstår inte riktigt vadSvante säger. Menar verkligen alt det bör vara pådet sättet i det här landet att en yrkesgrupp skall producera i detta falllivsmedel till priser som icke garanterar inkomsttrygghet? Vitycks ju nu vara överens om all den tid är förbi när vi lade ner åkerareal häri landet. När man alltså har bestämt sig för en produktion av en vissomfattning, menar då att de människor som skall arbeta i dennanäring inle skall ha rätt till inkomsttrygghet? Del är ju detta det är frågaom. beslut log man bort delta inslag i jordbrukspolitiken. för vitillbaka vad som fanns beslut. Del är den förändring som sker. Talmannenanmälde att anhållit att lill protokollet få antecknat alt haninte ägde rätt till ytterligare replik. I det betänkande från jordbruksutskotlel som vi nu behandlar görutskottet enigt konstaterandet att jordbrukspolitiken utvecklats från alt havarit en politik för de i näringen verksamma till en politik för all tryggavårt lands försörjning med livsmedel lill för konsumenterna rimliga priser ochmed en för jordbrukarna tryggad utkomst. Den ökade vikten förkonsumentsynpunkterna har, säger utskottet vidare, i jordbrukspolitikenmarkerats genom uppbyggande av ett syslem med överläggningar, där producenteroch konsumenter möts som likaberättigade parter. Jordbruksministernsförslag och den borgerliga utskollsmajoritetens ställningstaganden innebär, somframgått av den föregående debatten och senast av Jordbruksministernsinlägg, att man vill återge Jordbrukspolitiken den innebörd som den hade 1947,då jordbrukarnas inkomst var politikens huvudmål. Detta avviker från detkonstaterande som utskottet gör inledningsvis i siu betänkande. Jag kan förslå att man kankänna sig lockad av all slå vakt om sina egna intressen, nu när manbildar regering tillsammans med . Nr 54 Men borde inte endjupare eftertanke säga , som alltid önskat riframstå som lantbrukets företrädare, alt det vore förnedrande för våra 16dprpmh 1977 skickliga och duktigalantbrukare all jordbrukspolitiken förvandlas till Som konsument vill Jag ha livsmedel av Jordbrukspoliti-god kvalitet och till rimliga priser, och varför skulle detinte kunna vara ken, m. m. ett huvudmål för er att producera detta åtmig, er själva och alla andra? Jordbrukspolitikenhar inneburit alt vi i accepterat en något högre prisnivå påjordbruksprodukter än vad vi skulle ha haft om vi inte haft vårt prisstöd,varvid den svenska marknaden i princip har reserverats för de svenskabönderna. Del har funnits många skäl till detta, framför allt nödvändigheten avatt trygga en långsiktig livsmedelsförsörjning vid avspärrning. Del är svårtalt uppskatta vad detta stöd koslat, Under de år då jordbruksutredningenverkade varierade del mellan 1 000 och 3 000 milj, kr. F. n. ligger detsannolikt i närheten av den högre nivån. Delta stöd betalas genom högrekonsumentpriser. Genom livsmedelssubventionernas tillkomst betalas dock påannat sätt uppemot 4 000 milj. kr. av de överenskomna livsmedelspriserna viastatsbudgeten, där vi alla som skattebetalare är med och betalar. Påde subventionerade baslivsmedlen liksom på mjöl och bröd råder det i dagprisslopp. Enligt SPK har priset på våra dagligvaror ökat med i genomsnitt 17,296 under detta års elva första månader. Prisstegringarna drabbar konsumenternamed förödande styrka. Följden av den borgeriiga regeringens ekonomiska politikblir en sänkning av levnadsstandarden för stora grupper av löntagare. Samtidigtkan vi notera all jordbrukarna har haft en förhållandevis hygglig utveckling undersenare år. Pratar man med en bonde , är del en förvånande upplevelse allhöra hur nöjd han är. Visst finns del problem, särskilt för de lantbrukare sommed dagens höga fastighetspriser utan särskilt stort eget kapital skall startasin verksamhet. Men i stort har utvecklingen under 1970-talel varit klartpositiv. Idetta läge prövar alltså jordbruksministern konststycket att i motiven tillregeringsförslaget skjuta fram argumenten för bättre inkomster ål jordbrukarna,som han avvisar de förslag en enig jordbruksulredning lade när detgällde alt stärka konsumenternas möjligheter att hävda sina intressen i deförhandlingar som sker med jordbrukarna om livsmedelspriserna. Ute i buskarnahar del här och var sagts alt detta är den nya jordbrukspolliken. har viockså fått klart för oss att man säger samma sak här i riksdagsdebatten. Vikänner igen tekniken från hanteringen av andra frågor, där den borgeriigaregeringen med osviklig skicklighet i intressefrågor mellan producenter-företagareå ena sidan och löntagare-konsumenter å andra sidan alltid tar ställning tillförmån för företagarnas gruppintressen. Eller,för att uttrycka del med andra ord: Det var varmt och skönt i dubbelsängen under det gemensamma täcket då socialdemokrater och bondeförbundare kamperade ihop. , när man kommit upp , sval- 51 Jordbrukspolitiken,m. nar kärieken och nyaförälskelser träder in. Då flyttar vad som kallas in i deborgerligas gemensamma boning. Men var inte för säker! Konsumenten kansketycker att det är bättre i egen säng och i eget rum. Och blir det kallt iden borgerliga dubbelsängen när höststormarna rasar och förälskelsernasvalnar. Enav dem som varit ute i buskarna - förlåt, - är, som vi redan hört,. Han pratade inle bara om bondemord. Han gjorde också jämförelsermed något som i tidningen kallades för indu-strigrovarbelare - jag förmodar atthan avsåg industriarbetare. Jordbrukaren må-ste få samma lön somindustriarbetaren, sänkning av arbetstiden, ledighet med rätt att vara sjuk,hävdade . Visst -det har vi ansett - skalljordbrukaren ha en skälig ersättning, likvärdig med vad andra grupper isamhället får. Han har också rätt lill samhällets solidaritet och trygghet försig och sin familj. Det var länge sedan, , bönderna blevfullvärdiga medlemmar av det svenska välfärdssamhället. Detär bara så all glömmer vissa saker när han gör dessa jämförelser.Vilken industriarbetare har ell kapital på mellan 1/2 och 1 milj. kr. när hangår i pension, som - även om förhållandena skiftar - rätt många lantbrukare hari dag när de slutar sin verksamhet? Och vilken industriarbetare kan sägaall han för sin framlid känner trygghet i jobbet och är säker på att få stannakvar på den ort där han rotat sig? Kapitaltillväxtensker genom att jordbrukarna liksom andra företagare har hell andra möjlighetertill sparande än lönlagarna. Till detla kommer den värdestegring som ärsärskilt kraftig för jordbruksfastigheter, i synnerhet om de är utrustade medskog. De för jordbrukarna förmånliga beskattningsreglerna driver snabbtpå värdestegringen i jordbruksfastigheter, där på två tregånger taxeringsvärdet inte alls tillhör ovanligheterna. Detta är ett hot bådemot jordbrukarna och mot konsumenterna. Jordbrukare som vill ägna sig åtjordbruk, men inte disponerar ett stort eget kapital, stängs ute från möjligheternaatt förvärva jordbruksfastighet. För konsumenterna leder utvecklingen tillhögre kostnader för livsmedel, eftersom de ökade avskrivningsbehoven måste betalas.Kapitalvinsterna beaktas obundet vid förhandlingarna. Såvittjag kan förstå borde del verkligen vara en gemensam arbetsuppgift för bådeproducenter och konsumenter alt angripa detta problem och söka minskaspekulationen. Effekterna av dessa förhållanden upplever vi ijordbrukspolitiken. Formellt hör åtgärderna hemma inom andra ämnesområden än devi diskuterar . Trots detta vill jag något kommentera situationen. Mankan göra förändringar i jordförvärvslagstiftningen för all få bättreförhållanden. Sannolikt kommer de förändringar som förbereds i en särskildutredning alt bli marginella. Betydligt viktigare all komma till rätta med ärden spekulation i jordbruksfastigheter som drivs fram som ett resultat av starkinflation och ett bristfälligt skattesystem. viktigt alltaxeringsarbetet effektiviseras, så alt vi inte får de eftersläpningar avtaxeringsvärdena i förhållande till betalda som är enverklig drivkraft i spekulationen eftersom de ger möjligheter till lägreförmögenhetsbeskattning. Vi behöver åriiga förändringar av taxeringsvärdena.Vidare måste möjligheterna att vid beskattningen få lägre skatt i andraförvärvskällor än Jordbruk genom underskottsavdrag från jordbruksfastighetminskas, som man ger intäkterna en rimligare värdering. Dåförsvinner ytterligare ett stort antal spekulanter. Lägg därtill en effektivarereavinslbeskattning, som rättar till det orimliga förhållandet attskattebördan helt drabbar löneinkomster men i stort befriar kapitalvinster frånbeskattning. Genom dessa åtgärder på beskattnings-området skulle ett störreantal jordbruksfastigheter komma ut i marknaden lill lägre priser förintresserade Jordbrukare, Viknöt i jordbruksutredningens arbete an till de strävanden som underefterkrigstiden inletts för att göra producenter och konsumenter till likvärdigapartner vid förhandlingsbordet. Vi upplevde att detla i vårt samhälle hade ellstort egenvärde och väl anknöt lill den s, k, svenska modellen. Konsumenternaskulle ha ell förstahandsintresse av billiga livsmedel av god kvalitet ochlantbrukarna ell lika starkt önskemål om en tryggad försörjning för sig och . Därför valde vi i utredningen att föra över många frågor lill slutliglösning i förhandlingarna. Vi har fått en del kritik för delta, men med denutformning vårt försjag fick tror jag vi kan ta kritiken relativt lätt. Viförde till förhandlingarna frågor som rörde överskottsproduklionensfinansiering, indexregleringens utformning i detaljer, differentiering avslakldjursavgifler etc. Vi ålade också förhandlingsorganisationerna attkontrollera effektiviteten i prisregleringen och att bevaka att konsumenternasprisstöd till jordbrukarna verkligen kommer dessa till godo och inte stannar idet förädlingsled som vi av tekniska skäl måste behålla inomprisregleringssystemet. Sedangammalt har lantbrukarnas fackliga organisationer, eftersom de av naturligaskäl upplever delta som sin främsta uppgift, utvecklat en starkförhandlingsorganisation. I förhandlingsarbetet har man speciella svårighetermed konsumentintresset, beroende på att detta inte lika lätt låter sigorganisera. I princip har konsumentrepresenlationen tagits frånlöntagarorganisationerna. Därtill kommer några politiker och i konsumentdelegationeni dag också vissa representanter för det näringsliv som förbrukarjordbruksprodukter. Del säger sig självt alt särskilda svårigheter uppkommermed denna splittrade representation och med representanter som inte har lillyrkesuppgifl alt syssla med den invecklade jordbruksregleringen. Därtill kommerall den komplicerade uppbyggnaden av jordbruksregleringen skapar speciellaproblem när del gäller en allmän angelägen debatt i dessa frågor. En inleoväsentlig del av innehållet i den jordbrukspoliliska debatten i vårt landhandlar ju i realiteten om miss-.förstånd, beroende på svårigheter att beskrivaregleringens konstruktion. Därför ansåg utredningen att konsumentdelegationensställning borde utredas. I fråga om sammansättningen ville vi gå mot enrenodling av Jordbrukspolitiken,m. Jordbrukspolitiken,m. Vidaretyckte vi alt kansliresurserna borde byggas ut. I ell särskilt yttrande föreslogvi socialdemokrater dessutom all allmänintresset i jordbruksnämndens styrelseborde utökas på det sätt som redan beslutat men överlämnat tillregeringen för verkställighet. Det var alltså fel, i , attsäga att det var en enig jordbruksutredning som avvisade den tanken. Resultatetav utredningens förslag upplever vi här . Våra synpunkter fick ett starktstöd av de remissinstanser som företräder konsumentintressena i vårt samhälle,men ändå avvisas inte bara det socialdemokratiska kravet om en utvidgning avallmänintresset i jordbruksnämndens styrelse ulan också jordbruksutredningensenhälliga förslag om översyn av konsumentdelegationen. Lägg sedan till dettaalt signalerar en kursändring i jordbrukspolitiken genom attskjuta fram inkomsimålei för Jordbrukarna. Därmed skjuts i bakgrunden uppgiftenalt producera livsmedel av god kvalitet till rimliga priser. Detta sker i ettläge då jordbrukarna skaffat sig en relativt hygglig ekonomisk standard. Jagtror inte alt socialdemokraterna är ensamma om att tycka au detta är ett högstopsykologiskl säll all bedriva jordbrukspolitik. Dethar i stora kretsar i vårt land, även bland arbetarrörelsens folk, funnits enstark förståelse för landsbygdens och jordbrukets problem, men jag är övertygadom att många konsumenter kommer att känna sig främmande för den inlressepolitiksom de borgerliga partierna synes gå i bräschen för, inte minst i del nuvarandebesvärliga ekonomiska lägel. Ijordbruksutskollels arbete har de två borgerliga ledamöterna av jordbruksutredningen,och , inte deltagit. Del är klart au denkonstruktiva debatten i jordbruksutskottet har föriorat på minaulredningskamraters frånvaro. Del visar om inte annat inläggtidigare . Jag är övertygad om att också Axel Kris-lianssons inlägg kommeratt visa detta. Men på denna punkt vill jag ge mina ulredningskamrater etttillfälle alt lala om för oss huruvida de står fast vid vad vi kom överens om ikommittén utredningsarbete. Idagens jordbrukspolitiska debatt har man visat en myckel starkbenägenhet all diskutera historia. Det hade varit önskvärt om deltagarna idebatten hade gjort sig mödan att ta reda på vad som verkligen hände 1967. EricEnlund har ju belyst en punkt, nämligen den självförsörjning vi bör ha. log upp en annan punkt i sitt inlägg. Han hänvisade lill s. 41 i åretsutskottsbetänkande, där det i reservationen citeras ur beslutet . Jagtycker att det hade varit önskvärt att också hade gjort sigbesväret alt ta reda på vad den borgerliga reservationen innehöll pådenna punkt. Jag skall be att få läsa in det till kammarens protokoll: "Medden allmänna målsättning som propositionen förordat och som ulskotlet i delföregående anslutit sig till, nämligen att söka åstadkomma en fortsatt snabbrationalisering med uppbyggandet av rationella jordbruksföretag som främstamålsättning får en preciserad övre gräns för produktionsvolymen ingen ellerringa betydelse ur samhällsekonomisk synpunkt." Detvar alltså vad de borgerliga reservanterna uttalade i samband med fattandet av1967 års jordbrukspolitiska beslut. AndersDahlgren sade vidare att svenska folket lockades av miljard-vinster. Jag harförgäves försökt att hitta den miljard som talar om. Den endasiffra Jag lyckats hitta grundar sig på ett försök att ange storleken på dekostnader som det svenska samhället hade för den Jordbruksexpori som varnödvändig i dåvarande läge. Denna angavs då uppgå lill 300 milj. kr., alltsåett långt stycke från miljarden. i sade all vi först nu får en jordbrukspolitik, som gerjordbrukarna samma möjligheter som andra befolkningsgrupper i det svenskasamhället. Om hade slagit upp s. 51 i jordbruksutskottetsutlåtande nr 1967, skulle han mycket raskt ha konstaterat att utskottetdär skriver följande: "vill understryka att det är angeläget alt de som arbetar i jordbruketfår en ekonomisk standard som är likvärdig med den som yrkesutövare i andranäringar når." Låtmig vidare något kommentera reservationen 3 vid årets belänkande, där visocialdemokrater har en annan skrivning än de borgeriiga när del gällerbehandlingen av två motioner med krav på nyodling. Vi ansluter oss tillutredningens bedömning all den åkerareal som vi beräknas ha i millen av1980-talet, ca , väl tillgodoser våra krav och önskemål.Därför finns det ingen orsak från samhällets sida att vidta generella åtgärderför att få en större areal. Del finns inte heller , lika litet som 1967, skälatt vidta samhällsåtgärder för all minska arealerna. Detta innebär att vi inteav regionalpolitiska skäl vill medverka till en återuppodling av tidigarenedlagd åker, även om det för den enskilde jordbrukaren kan vara en aktuellåtgärd. Jagvill i detla sammanhang klart deklarera all delta självfallet inte innebär attvi på något säll frångår vårt ställningstagande i jordbruksutredningen alljordbruket har en stor regionalpolilisk betydelse och att vi därför är bereddaall diskutera den typen av åtgärder. Med hänvisning till detta vill jag yrkabifall till reservationen 3. Tillsist, herr talman, vill jag i övertygelse om att de socialdemokratiskareservationerna vid utskottets belänkande bättre än den borgeriiga majoritetensförslag gagnar en för konsumenterna önskvärd livsmedelsproduktion till rimligapriser och tryggar jordbrukarnas med andra grupper likvärdiga försörjning ocksåyrka bifall till samtliga övriga socialdemokratiska reservationer. Jordbrukspolitiken, m. m. Underdelta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Jordbrukspolitiken,m. () kortgenmäle: Det var faktiskt min bestämda avsikt att inte förlänga denna debatt medall gå upp i replikskiften, om det inte var alldeles nödvändigt, men ÅkeWiclorsson åberopade enträget mitt namn gång på gång, så han får själv bäraansvaret för att denna debatt föriängs just . Socialdemokraternastår kvar vid beslutet . Del slår fast . Jag undrar omhans partikamrater är riktigt lyckliga över den formuleringen. Vad gällerutskottsmajorilelen så är skillnaden den att vi vill ha en ny jordbrukspolitik.