prot · G109155 · 1977-12-31 00:00:00 — Delhar förts en debalt om monopol, och jag är myckel ledsen över alt statsrådetäven här konfirmerade den myckel suddiga och opreciserade diskussionen ommonopol på hyresmarknaden. Vad är del egentligen fråga om? Har vi haft monopoloch i så fall varför? Dethar aldrig funnits något klart monopol för någon organisation atl förhandla förhyresgästerna. Vi har haft elt förhållande där de förhandlingar somHyresgästernas riksförbund fört med fastighetsägarnas organisationer kunnatvara giltiga i vissa fall. Men det är inget som dessa organisationer hareftersträvat. De har tvärtom båda sagt att de inie vill ha det ordnat på detsättet. Det är någonting som samhället ålagt dem. Vi orkade från samhället medvåra apparater inte avveckla den gamla hyresregleringen, som vi ville befriaoss från. Vi orkade inte heller hitta på så finuriiga anangemang alt vi kundeövergå till en friare hyressätlning. Men vi trodde atl organisationerna skullekunna klara den uppgiften och lade då på dem pålagan alt träda i förhandlingäven för folk som inte var deras medlemmar och atl handläggaavvecklingsplanen,som vi inte skulle kunna klara med den form av byråkrali somannars hade erfordrats i vårt land. Atlde har åtagit sig della har alltså legal dem till last. Statsrådet fortsätternu med all ge inlryck av all har eftersträvatmonopolbildning. Ulredningen är alldeles entydig på den punkten. I utredningensatt bl. a. , som har fått schavoltera i många tidningar och fåustämpeln på sig att vilja ha monopol pä hyresförhandlingar fördem som bor ihyreshusen. Del hade varit snyggare,om vi på denna punkt hade fåll eltklarläggande. Men del är klarl all det inte är lätt, med tanke på atlfolkpartiet nu i annonskampanjer försöker förstärka bilden att man inte önskaratt monopol skall finnas på förhandlingar på hyresmarknaden - utan att ange vemeller vilka som vill ha detla monopol. 1samma annons som jag läst står del atl hyreslagen skall slärka den enskildehyresgästens räu. Också del är elt egendomligl språkbruk. Det är klart att maninte skall begära att skall säga all vi skall slärka kolleklivetsrätt - det ärju motbjudande för dem som befinner sig i det partiet atl lala omdelta. Men del gäller inte att slärka den enskildes rätt i den mening som del ärfråga om i andra lagar, som reglerar den enskildes rält på hyresmarknaden. Härgäller det atl stärka kollektivets rält, alt ge den enskilde rält alt uppträdalillsammans med andra som har samma bekymmer som han. Del hade varii snyggareom man hade klarlagt delta. Vaddet är fråga om är att vi skall frångå det som har gällt för deallmännyttiga bostadsföretagen; att hyresgästerna respekteras som part, får förhandlagenom sina organisationer, fär diskutera igenom och ha insyn i företagensverksamhet för atl få ell gott underlag för ställningstaganden i fråga om sinafaktiska hyres- eller bostadskostnader, för atl kunna påverka områdenasutformning osv. Detla har alltså nu gällt för de allmännyttigabostadsföretagen, och del har haft goda effekter. Det har varit elt hellförsumbart antal situationer, där enskilda människor i bostadsföretagen harkänt sig kränkta och behövt samhällets skydd mot organisationer och molföretag. Del tycker jag man skall notera i della sammanhang. Nuär det så atl de som bor i enskilt ägda hus inte har denna rättighet. Det äralltså en lag för atl skydda människor mol privala fastighetsägare, bl. a.medlemmar i naturligtvis, borgeriigl sinnade människor som ser sinfasiigheisinnehav som något de skall livnära sig på. Del är ingel ont i del ioch försig, men samhällel har salt en regulator på dem för all kunna förhindraan de åstadkommer sociala skadeverkningar för dem som bor i deras fastigheter.Det är elt sleg för att ytterligare stärka den enskildes rätt gentemot deprivala fastighetsägarna och för alt kunna tillvarata de intressen som deboende kan ha. är väldigl litet lalat om det i denna proposition. Del hade varit önskvärlatl man hade utvecklat just den biten i motivuttalandena. ägnar man sig ålatt skildra detta som om del vore någon hell annan verksamhel. Den enskildehyresgästen skall i alla lägen ha något slags formell trygghet i allaavseenden. Små konkurrerande grupper skall det värnas om. Del är som om detvore någol slags butik eller någon privat konsultbyrå som skulle konkurrera påmarknaden, och människorna skulle få pröva vilken väg som skulle vara bästfördemall vandra-dit eller dil. Det ärju inte del del är fråga om. Denfackliga rörelsen, liksom hyresgäströrelsen, växte fram därför att enskildamänniskor, som hade det svårt, var svaga var och en för sig i relationer som dehade att bevaka sina intressen emot - arbetsgivare eller fastighetsägare. Dekände alt de inte hade någon stark ställning enskilt, men tillsammans, i ettkollektiv var de starkare. Ju större kollektivet var desto starkare var de. Härhar man intresse av att göra små grupperingar, inte för all slärka ulan för atltillgodo.seliberala doktriner om konkurrensen pådet här området, vilket ju är en helt befängd tanke. Del hade varil rikligareoch sakligare all argumentera för atl slärka den enskilde genom atl lillsammansmed andra kollektivt värna om gemensamma intressen, all utveckla jusl del somär den bärande filosofin i kollektivels kraft i organisationslivet. Enannan sida i del här förslaget som också är myckel betänklig är atl inte ettenda ord ägnas ål en fråga som är myckel besväriig att lösa, nämligen hur manskall kunna bevara den solidariska hyrespolitiken. Samhället satsar miljarderoch stiftar hårda lagar för atl kunna efterslräva en solidarisk hyrespolitik,en solidarisk bostadspolitik och kunna uOämna kostnader mellan olika årgångarav fastigheter. Detla tillämpas i samförstånd med den hyresgäströrelse som finns på marknaden. Hyresgäströrelsen har etl bostadspolitiskt ansvar, somtagit sig uttryck i all rörelsen ställer sig bakom Hyresförhandlings-lag,m. Hyresförhandlingslag,m. tankenpå att uOämna kostnader mellan olika årgångar av fasligheter, vilket sker i de allmännyitigaföretagen. Del enligt min mening myckel barnsliga intresset för de smågrupperingarna, som man vill värna om - friheten för dem är viktigare än denegentliga friheten för de många - kan få till följd alt del uppslår oerhörtbesvärliga spänningar i förhandlingsarbetet. Vi vel ju atl de allmännyttigaföretagen med slort hyresbeslånd, spritt över etl större område, kan komma idel läget -och det får de självklart acceptera -atl de får förhandla med en radsmågrupper ute i områdena. Del är klart alt dessa gruppers förståelse för allde skall påla sig kostnader som andra områden har inte är slor. Del är inte såmärkligt. Det fordras ju kraften hos en stark organisation föratt övertygamänniskorna om att solidariteten Oänar vi alla på idel långa perspektivet. Menom viskall tillvarata kortsiktiga intressen, skall vi inte lala om solidaritet. Delhär är alltså någol som kommer att inge bekymmer. Inte eu ord sägs om det somär det grundläggande för hela vår bostadspolitik. Det här är elt problem inteminst förde allmännyttiga bostadsföretagen, vilkas erfarenheter på det härområdet nu skall spridas ut lill alla andra företagare. Del är också svårt althitta någon lankereda och klarhet i proposilionen när den ger sig in päförhandlingsavgiften, som plötsligt föreslås bli redovisningsbar. Den avgiftenkan fastighetsägaren överföra till en hyresgästorganisation, som skallförhandla för både egna och andras medlemmar. Statsrådet försöker här ocksåblanda in begreppet hyresrabatter, men det rör ju en helt annan fråga, som -och del är inte statsrådet främmande för - de allmännyttiga bostadsföretagensorganisation sagt definitivt nej till och som även har sagldefinitivt nej till. På den punkten är, såvitt jag begriper, alla idet härhuset eniga. Att överföra förhandlingsersältning lill en organisalion går tilllikadant här som det gör på arbetsmarknaden. Där är del inte alls ovanligt altföretagen bidrar till organisationernas arbetsinsatser. Man skall såledesplötsligt registrera detta jusl för all förödmjuka hyresgästorganisationerna!Det hade varit intressant att veta, om vi hade kunnat få de avgifterregistrerade som fastighetsägarna tar ut ur hyran. Vad en fastighetsägare gertill exempelvis elt politiskt parti är han inte redovisningsskyldig för gentemotsin organisalion, vilken det än månde vara. Del anses tydligen hyresgästernainte ha någol intresse av atl få veta! Nuhar vi en hyreslag som säger all det i och för sig är ointressant vilkabeståndsdelaren hyra består av. Det vardetla system-den gamla hyreslagenmeddetaljredovisning-som viavveckladenär vi infördeden nya hyreslagen. Här fårvi se de regleringslokiga folkpartisterna på nytt föra in ett regleringstänkandei den frigörelse från sådanl tänkande som vi lidigare haft på hyresmarknaden. Plötsligtvill man delaljreglera en speciell kostnad - bara därför att den skall gå tillhyresgästernas organisationer. Man tycker kanske att den då måste redovisas föratl kalfatras i en del tidningar och bli föremål för den mest egendomligadebatl; det var naluriigtvis den tanken som låg bakom förslagel. Jagtycker det hade varil trevligare om man hade gjort som en så gott som enigriksdag sagt - atl del är skäligt atl fastighetsägarna bidrar lill förhandlingskoslnadernanär en organisation skall förhandla för hyresgästerna, både för sina egnamedlemmar och för dem som icke är medlemmar. Sedan åligger del parterna atlsjälva se till att del fungerar, men del finns ju bestämmelser som reglerarövertramp på de områdena, även om det kan innebära en nog så påfrestandeprocedur i och för sig. Jagskall inte säga mycket mer. Jag lycker dock att det hade varit till fördel förbostadsfrågan, om man på etl snyggt säll hade överfört hyresrältskom-miiténsbetänkande, med den anda, det innehåll och del ärende som del hade, i enproposition i stället för all bara la ul lagtexten och klä den med hellfrämmande lankegångar och hell främmande värderingar, som ligger långl ifrånvad som varit avsikten med hyresrätlskommilténs belänkande. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall lill de reservalioner som ärfogade till utskottets betänkande. Hyresförhandlingslag,m. (vpk): När hyresrältsutredningen redovisade sill betänkande med förslagtill ny förhandlingslag rådde del rätt stor enighet om förslagen tilllagstiftning. Slor vikl lades av bl. a. hyresgäströrelsen vid atl man nuäntligen skulle få en lagstiftning som gjorde del möjligt atl tvinga inovilliga privata fastighetsägare i det frivilliga förhandlingssystem somhyresgäströrelsen så aktivt medverkat till uppbyggnaden av. Nuföreliggande förslag till förhandlingslag kommer inte all påverka någragrundläggande problem, förbättrar inie bruksvärdesyslemel och kommer inte attkunna förhindra nya hyreshöjningar. Mångaav föredragandens kommentarer lill och motivultalanden om lagförslaget iproposilionen är suddiga och delvis motstridiga i sill försök all framstå somen hjälp åt hyresgästerna och hyresgäströrelsen au sanera hyresmarknaden ochslärka folkrörelsen. Hyresgästernabelackar sig naluriiglvis för sådan hjälp och omtanke från den borgerligaregeringen och klarar bättre de uppgifterna själva. Möjligheten lill fortsallahyreshöjningar och en fortsatt privatisering på bostadsmarknaden skiner igenomlagförslagel och kan inte döljas av alt det finns vissa positiva inslag ochförbättringar på hyresförhandlingsområdet. 1diskussionen om förslagel lill hyresförhandlingslag har man pekat på både för-och nackdelar hos förslaget dels i förhållande till nu gällande ordning, dels iförhållande till hyresrällsutredningens förslag, som i slorl sett ligger tillgrund för proposilionen. Nästan alla som har deltagit i diskussionen har anselthyresrällsutredningens förslag som godtagbart och innehållande förbättringaroch preciseringar jämfört med vad som är gällande. Från vpk har viemellertid kritiserat även hyresräitsulredningens förslag. Det gällde dåexempelvis fastighetsägares rätt att slippa förhandlingsavtal vid byte avhyresgäst, möjligheten till retroaktiva hyreshöjningar, uppsägningsförfarandet,hyresgästernas uteblivna möjligheter atl vidta stridsåigärder, hyresvärdarnasmöjligheler alt välja företrädare för hyresgästerna och den omständigheten allförslagen som sådana på intet sätt befordrade något gemensamt agerande avhyresgästerna gentemot hyresvärden. Hyresförhandlings-lag,m. Det nya förslagel har i viss mån tagit hänsyn lillsådan krilik. Exempelvis följer hyran i del nya förslaget lägenheten och intehyresgästen, möjligheterna atl tvinga fastighetsägaren till förhandling harökal och uppsägningsförfarandet har förenklats någol. Andel nya förslaget irealiteten ställer slörre krav på alt hyresgästförening har hyresgästernasförtroende betraktar vi inte som negativt, inte heileratt hyresgästernasmajoritet tillmäts slörre betydelse. I nu föreliggande förslag sägs atthyresnämnden/aV - inte skall - förordna om en förhandlingsordning skall upphöraoch alt särskilda skäl i så fall skall föreligga. Del noterar vi som posilivi,då del gynnar den etablerade hyresgäströrelsen, som i stor ulslräckning redanhar tecknade förhandlingsordningar. Ipropositionen saknas emellertid förslag som ger hyresgästerna möjlighet attvidta stridsåigärder ulan atl kvarboenderätten riskeras. Den primäraförhandlingsverksamhelen gäller bara i fråga om hyreshöjningar, och tvärtemotproposilionen menar vi atl del hade funnits skäl all föreskriva atl hyresvärdenskulle ha primär förhandlingsskyldighet exempelvis då del gäller gemensammaanordningar. Blandoklarheterna och svagheterna i förslagel kan vidare nämnas,att man inte harskrivit in någon räll för hyresgästorganisation atl granska privalafasiigheisägares räkenskaper, lån, räntor, amorteringar och andra koslnader..kommer den s. k. edilionsplikten alt gälla bara för de allmännyttigabostadsföretagen, vilket vi anser vara en brist i förslaget. Dådet gäller frågan om införande eller bibehållande av förhandlingsklausul ihyresavtalet bör hyresgästens personliga förhållanden inte tillmätas denbetydelse de fått i lagförslagets 2 >; med de konsekvenser denna formuleringkan få. Vi menar därför atl orden "hyresgästens personligaförhållanden" bör utgå ur lagtexten. Ulskollelhar av någon underlig anledning vänt på hela frågeställningen och lalar om"all förvägra hyresgästen rätten alt från sin individuella synpunkt fåskäligheien av etl visst hyresvillkor prövat av hyresnämnden anser inteulskollel lillrådligl". Del är nu inte fråga om all förvägra hyresgäslrätten till prövning ulan fråga om huruvida man skall tillmäta personligaboendeförhållanden, som någol kan avvika från kollektivets, sådan betydelse atthyresgästen därigenom skall kunna slippa atl omfattas av en förhandlingsordning.Det är alltså inte fråga om alt förvägra hyresgästen någon rätt, utan dethandlarom vilken betydelse man skall tillmäta eventuella skillnader då detgäller bostädernas storlek, utformning osv. På den punkten menar vi alt depersonliga förhållandena inte skall tillmätas den belydelse som de fåll ilagforslaget. Denförhandlingsersältning som skall kunna utgå måsle ses som ell återförande avmedel lill hyresgästkollekiivet. Det borde därför ha getts möjlighet i lagenalt framtvinga ersättning via hyresnämnden. I förslagel kan bara skäligheten aversättningen prövas inför nämnden, vilket kan vara ägnat alt misskrediterahyresgästorganisationen och dess arbele inför hyresgästerna. För att förhindraatl sådan ersättning påverkar bruksvärdet vid en hyresjämförelse har vi frånvpk föreslagit i vår motion att en mindre förändringskall ske i lagtextens 20! ;, så alt det klart framgår atl sådan ersättning inteär hyra i vanlig mening. Nukan man naluriiglvis ifrågasätta hela paragrafen som sådan och fråga sig varförförhandlingsersältning skall behöva regleras i lagen på sätt som föreslås. Omdetta emellertid skall ske måsie man enligt vår mening se till att inie införabestämmelser som kan medverka till alt ytterligare trissa upp hyrorna. Enligigällande bruksvärdessystem kommer vaOe belopp, slorl eller litet, som läggs påhyran eller kallas för hyra i de allmännyttiga bostadsföretagen atl medverkatill hyreshöjningar i de privata hyreshusen. Möjlighelernalill retroaktiva hyreshöjningar, som ges i propositionens lagförslag, 24! ;,måste enligt vpk:s mening hell undanröjas genom en förändring av lagtexten.Hyresgäster skall inte behöva få sin ekonomi ytterligare försämrad av atlfastighetsägare eller domstolar drar ul på liden med förhandlingar och beslul. Utskottetframhåller atl del är angelägel all retroaktiva hyreshöjningar i siörstamöjliga utsträckning undviks. Vi motionärer anser all del inte bara ärangelägel ulan nödvändigt alt alla retroaktiva hyreshöjningar stoppas.Ulskollel har också framhållit att propositionsförslaget inte innebär någon sakligändring i förhållande till vad hyresrältsutredningen föreslog.- Nej, jusl del -regeringsförslaget är lika dåligt i denna del, och vi kritiserar nu liksomlidigare denna brist i förslaget. Förslagetom all part skall kunna ådömas skadestånd, om en majoritet i hyresnämnd ellerbosladsdomstol anser att hyresförhandlingarna inte bedrivits tillräckligtskyndsamt, skall enligt vår mening bara omfatta hyresvärd. Lagtexten bör ändrasi enlighet med della. Utskottethar i sina kommentarer sagl alt en sanklionsbeslämmelse av delta slag inte kangälla bara den ena av två avtalsparter. Man säger vidare att det självfalletinte är meningen atl skadestånd skall kunna ådömas i andra fall än där det ärfråga om dröjsmål, som inte är av ringa betydelse och som kan läggasvederbörande lill last som försummelse. Justen bestämmelse a v del slag det här handlar om borde enligt vår meningverkligen kunna gälla den ena parten, fastighetsägaren, då del är han som ihuvudsak bestämmer taklen i samband med förhandlingarna. Den enskildehyresgästen har naluriigtvis ingel som helsl intresse av långl utdragnaförhandlingar och därmed följande hyresskuld. Lagen är ändå så generös molfastighetsägaren bl. a. då det gäller hans möjligheler all strandaförhandlingar och vända sig till söka genomdriva sinahyreskrav att markeringen om att endast fastighetsägaren skall kunna ådömasskadestånd är motiverad. Förslagettill förhandlingslag som det nu föreligger är på gott och ont. Jag har försöktalt ange på vilka punkter det framför alll finns brister som vi menar måsterättas till. Det är bra alt vi nu äntligen får en förhandlingslag efter mångaårs kamp från hyresgästernas sida för detla. I anslutning lillhyresräitsulredningens och regeringens förslag har del diskuterats mycket bl.a. om hyresgästernas fdrhandlingsmonopol trots atl något sådant aldrig harfunnits. Hyresgäströrelsen har inte och vill inte ha någol monopol, och Hyresförhandlingslag,m. Hyresförhandlingslag, m. m. någotsådanl blir det nu inte heller. StatsrådetBirgit framhärdade och sade i sitt inlägg här att de som kriliserarlagförslagel i själva verket vill ha ett sådant monopol. ochandra får tala för sig. Från kommunisternas sida vill jag klarldeklarera all vi inte är anhängare av någol sådant monopol, en uppfattning somockså klarl har deklararerats från hyresgäströrelsens sida. Erfarenheternaav lagens tillämpning kommer säkert atl visa all olika förändringar,förbättringar för hyresgästerna, måste göras , och förhoppningsviskommer en riksdagsmajoritel för detta atl finnas näsla år. Som ylleriigareexempel på brister och svagheter i lagförslaget vill jag knyta an till vad jagförul sade om den primära förhandlingsskyldigheten. Det finns behov av att ilagen föreskriva primär förhandlingsskyldighet belräffande inte bara hyran ulanexempelvis också då del gäller gemensamma anordningar i husei och boendemiljön. Omen hyresgäslorganisalion försummarall påkalla förhandling i en sådan fråga -och om förhandlingsordningen inte föreskriver förhandlingsskyl-dighet - kansåledes värden göra försämringar av gemensamma anordningar utan att det blirmöjligt alt föra ut frågan till hyresgästerna förrän det kan vara för senl. Vihar från vpk påtalat detla i tidigare sammanhang och har nyligenbifallit en vpk-motion om tilläggsdirektiv lill hyresrätlsulred-ningen om dellaproblem. Vi räknar således med alt det kommer förslag till sådan försiärkningdå det gäller hyresgästernas besittningsskydd, och bestämmanderätt då delgäller gemensamhetsanordningar och boendemiljön. Stort ulrymme har i diskussionen ägnats frågan om förslagel kanunderlätta en splittring av den etablerade hyresgäströrelsen och därmedförsvaga hyresgästernas ställning. Fastighetsägarna har enligt vår mening redannu en alltför stark ställning gentemot hyresgästerna och det finns risk för altde ytterligare kommer att slärka den trots, eller lack vare, lörhand-lingslagenoch dess innehåll. Den möjligheten kan emellertid komma på skam omhyresgäströrelsen och hyresgästerna på ett rikligt sätt går till offensiv, om hyresgästernasegen aktivitet tillvaratas och uppmuntras, i stället för all bekämpas.Hyresgästerna kommer säkerligen alt ta avstånd från alla försök till nyaorganisalionsbildningar vid sidan om hyresgästernas intresseorganisation om defår ge ullryck för sina meningar inom organisationen och utåt i aktivtbostadspolitiskt arbete ulan hot om ulesluiningar och irakasserier. Delviktigaste syftet med hyreslagstiftningen skall enligt vänsterpartietkommunisternas mening vara alt ge dem som bor med hyresrätt en grundläggandetrygghet. Det innebär bl. a. etl starkt besittningsskydd, bytesrätl, skydd motoskäliga hyreshöjningar och etl avgörande inflytande över sitt eget boende. Vikräver en socialt inriktad bostadspolilik där alla skall ha lillgång till engod bostad till rimliga koslnader. Bostaden skall vara en primär socialrättighet. Attbostaden är en social rättighet innebär bl. a. alt den hyra elt hushåll betalarär sådan alt alla får råd atl bo i en tillräckligt slor bostad i en god bostadsmiljöoch atl de arbetande människorna kan hyra en sådan bostad utan alt behövaanlita bostadsbidrag. Bostadssociala utgångspunkter måsle vara avgörande förhyrans nivå. Vidare innebär del alt ingen skall kunna göra vinster på andrasbehov av att bo. Det betyder atl vinst- och spekulationsintressen måste bort ialla led alllifrån marken lill bostädernas förvaltning. I begreppet socialrättighet ligger också en rättvis bedömning av bostäderna och att makt ochinflytande över förvaltning och bostadsmiljö ligger hos dem som bor ibostäderna. Vpkhar i olika sammanhang påtalat brister i hyreslagstiftningen och hävdar all denmåsle förändras och förbättras så atl hyresgästerna får mer att säga till om ochfastighetsägarna mindre bestämmanderätt. Vi harockså vänt oss mol beslämmelseri gällande lagslifining som i praktiken betyder att hyressätiningen på vad mankallaren balanserad hyresmarknad skall vara fri och kunna påverkas avmarknadskrafterna. Bådede borgerliga partierna och socialdemokraterna har exempelvis medverkat lilletl innehåll och en tolkning av lagstiftningen som förutsätter ständigahyreshöjningar. Som allmän utgångspunkt har man varil överens om alt de s. k.fria marknadskrafterna skall få verka också på bostadsmarknaden. Som allmännaförbehåll har man deklarerat atl privata fastighetsägares intresse av atl fåen rimlig avkastning på sitt i fastigheten nedlagda kapital inte kanåsidosättas. Detär mol bakgrund av den bostadspolitiken vi får se de senare årens utveckling,då hyrorna stigit mer än tidigare sedan andra väridskriget. Detallvarligaste problemet -de orimliga hyreshöjningarna -berörs somjag tidigaresagl inte av det lagförslag vi nu behandlar. Och del saknas också fortfarandeslridsmöjligheier moisvarande dem som finns på arbelsmarknaden. Den siarkaopinionen bland landets hyresgäster och lönarbetare mot hyreshöjningarna måstetas på allvar och komma till uttryck även i hyresgäströrelsens ochfackföreningsrörelsens agerande, för hyresstopp och en ny bostadspolitik. Jag yrkar bifall till de vpk-motioner som behandlas i detta betänkande. Hyresförhandlingslag,m.