prot · G109118 · 1977-12-31 00:00:00 — På del sättet åsidosätts ju det som det varmt talas om iutskottets betänkande, nämligen idrottens möjligheter att självständigt fattabeslut och göra prioriteringar. Den möjligheten sätts ur spel därför att en delav idrottsrörelsen bygger på ett våldsamt inslag av reklampengar, medan denandra delen inle får några sådana pengar. Detta är ju inte följden av beslutsom fattats i eller någon annanstans inom idrottsrörelsen,utan de besluten fattas naturligtvis i bolagens styrelserum, och avgörande blirdå vad som kan vara lönsamt eller inte. Man måsle vara klar över att detta äretl av problemen för idrotten. Dethar sagts att vi har biandekonomi här i landet, och den förutsätter alt detskall kunna fungera på det här sättet. Tydligen för att inte sältabiandekonomin ur spel är man rädd för att anslå mer pengar till idrottsrö- Då skulleidealiteten inom rörelsen försvinna, anses del. Jag tror att Nr 118 mängderav idrottsledare, som inte bara anslår sina kvällar och all annan ledig tid föratt fylla en samhällsnyttig uppgift, nämligen att ta hand om unga människor,blir rädda närde hör dem som har ansvaret för utvecklingen säga att det är intevärt att anslå mer för då äventyras idealiteten. Det är så långt frånverkligheten som man över huvud taget kan komma. () kortgenmäle: Till vill jagsäga att jag inte för dagen kan utvecklasynpunkterna yttertigare, men jag skall be att få återkomma. Vi får anledningatt närmare diskutera de här frågorna framöver. Idrottens kommersialisering ärutan tvivel en viktig fråga, och den engagerar många människor, men jagvidhåller all svensk idrott inle kan leva ulan kraftiga anslag från stat,kommun och landsting-det är grunden för allt idrottsutövande här i landel. Detandra kan bli i och för sig värdefulla tillskott, men det är småsmulor jämförtmed vad samhället satsar på denna viktiga verksamhet. Jagförslår inte vad menar. Vi har från socialdemokratiskt hållväckt två motioner, vilka tillsammans innebären ökning av anslaget med 8miljoner. Jag förstod inte riktigt , då han ville göragällande au dessa 8 miljoner egentligen inte var så särskilt viktiga. Men gå uttill vilken idrottsledare som helst i landet, , och fråga om 8miljoner betyder någonting eller inte, så tror jag svaret blir att dessa pengarmöjligen skulle kunna bidra till alt idrotten inte hamnade så ohjälpligt påefterkälken som fallet är nu med den svåra inflationen som i så hög graddrabbar också idrotten. Karl-EricNorrby vet som idrottsledare exempelvis vad höjningen av bensinpriset med 25öre kan betyda. Idrottsfolket reser land och rike kring. Hur många föräldrarställer inte upp för att skjutsa sina barn lill idrottsarrangemang? Det är enkostnad som drabbar idrotten. Devalveringarna har bidragit till aU detinternationella idrottsutbytet har blivit avsevärt dyrare. Det finns en radsaker som har fördyrats, t. ex. biljettpriserna på tåg och andrakommunikationsmedel. Idrotten är trängd och har stora problem - i en lidkännetecknad av så stark inflation som den vi nu upplever. Jagvidhåller att jag inte känner igen . Han är nu en mycketförnöjsam man. Han sade - och vi blev litet förvånade - att idrotten inte ärpessimistisk; idrottens företrädare går med stor optimism till verket. Jag kanav det bara dra den slutsatsen att var en bättreidrottspolitiker när var i opposition. Då var han pådrivande. Han varinte nöjd, även om idrotten då år av den socialdemokratiska regeringenfick vad den hade begärt. har genomgått en märklig förändring.Vi kommer sannolikt alt känna igen den gamle, aggressive idrottspolitikernKari-Eric , när vi på nytt har fått en socialdemokratisk regering. () kortgenmäle: Jag ber kammarens ledamöter om ursäkt för att jag tar upp tidenytterligare. Delär tydligt att och jag talar förbi varandra. Min förnöjsamhet ärväl inte stor, när jag säger att detta är en blygsam höjning, som bara kan åstadkommastatus quo för idrotten. Jag sade del om anslagen lillidrottsverksamheten. Vadjag försöker hävda är att del räkneexempel som tog upp och somfortfarande slår oemotsagt bevisar att de höjningar som föreslås frånsocialdemokratiskt håll icke på något sätt kompenserar idrotten för dekostnader den får på grund av den ekonomiska politik i övrigt som ni vill föra.Det är vad jag hela liden har försökt säga. Om ni tycker att våra förslag är sårysligt dåliga och att regeringsförslaget inte ger kompensation, då vill jagpåstå att regering och opposition i så fall är lika goda kålsupare. Idrottens betydelse har omvittnats av alla tidigare talare. Jag behöveralltså inte upprepa, bara understryka. Vackert tal får nog idrotten höra så deträcker lill. gäller det vilka resurser skall ställa lill idrottensförfogande. Somjag tidigare haft tillfälle att säga i denna kammare är jag väl medveten omangelägenheten av att hålla tillbaka statsutgifterna i årets budget. Visocialdemokrater har också lämnat åtskilliga bidrag i detta vällovliga syfte.Men jag måsle säga att jag är överraskad över att jordbruksministern och denborgerliga regeringen har gått så hårt fram mot just idrottsrörelsen. Allaverksamheter måste under nuvarande förhållanden räkna med att regering ochriksdag försöker hålla utgifterna nere, men jag anser att man går för långt närman inte ens täcker de kostnadshöjningar som idrottsrörelsen har drabbats av.Jag håller mig då till de inom idrotten aktivt engagerade människornasbedömning av situationen. Idrottsrörelsenfår nu inte bara avstå från att öka sin verksamhet på viktiga och angelägnaområden ulan kan också tvingas att dra ner den nuvarande verksamheten. Det ärsannolikt första gången sedan idrottsstödet infördes som vår störstafolkrörelse får försämrade villkor, dvs. inte ens kostnadsläckning - och deltai ett läge där olika insatser bland inte minst vår ungdom måsle bedömas somsärskilt angelägna och där idrottsrörelsen har en betydelsefull roll att spela.Jag menar att det borde inle få ske. Likasåfinner jag det förvånansvärt alt stödet till idrottsanläggningar drabbas såhårt. Vi har läst åtskilligt om nödvändigheten av en satsning pävåra Oälleder för att öka säkerheten i fjällen. Vi vet också vad anslagen tillföreningarnas små anläggningar betyder ute i många bygder, både som stöd föridrotten och även för sysselsättningen. Jagär väl medveten om hur svårt det är att få de borgerliga ledamöterna iriksdagen att ändra på förslag från regeringens sida. Men jag hyser ändå, herrlalman, förhoppningen alt det skall finnas tillräckligt många riksdagsledamöterpå den borgerliga kanten som inser idrottens betydelse och förstår vilka svårigheter som skulledrabba idrotten, om vi accepterar regeringens snåla behandling avidrottsanslagen . Förslageti den socialdemokratiska reservationen om ytteriigare 5 milj. kr. tillidrottens organisationsanslag borde kunna bli belut, likaså denandra socialdemokratiska reservationens förslag om ytterligare 3 milj. kr. Minförhoppning stärktes närjag lyssnade på , som ju har särskildamöjligheter till insyn i dessa sammanhang. Jag tänker på hans första anförandei går kväll. Då räknade han upp en mängd behov som borde tillgodoses, och denlogiska slutsatsen av hans tal borde ju ha varit: bifall till de ytterligare 8milj. kr., som föreslås i de socialdemokratiska reservationerna. Såblev nu inte fallet. Jag hoppas alt andra borgerliga ledamöter, när vi går attvotera, skall redovisa en större överensstämmelse mellan ord och handling.Karl-Eric valde i stället att förreklamera framträdandehär . Av honom skulle vi minsann få veta att de 8 miljonerna, som desocialdemokratiska reservanterna i utskottet föreslår utöver regeringens förslag,i verkligheten inte är 8 miljoner. I varje fall fattade jag honom så. Jag måstesäga att inte ens en framstående illusionist hade gått i land med den uppgiften- gjorde del definitivt inte. Det här sättet att räkna när detgäller arbetsgivaravgiften blir inte sannare bara därför att vad som sagts av statsministern och andra centerpartister iriksdagen och som vederlagts i vanlig ordning. Deninflationsutveckling som vi har haft är ju konsekvensen av en slapp ekonomiskpolitik från regeringens och den borgeriiga riksdagsmajoriletens sida. Ibetydande grad drabbas också idrotten härav. Vår ekonomiska politik har siktattill aU få bukt med inflationen. TrotsRolf Rämgårds försök lill bortförklaringar återstår ett faktum: ett bifall tillde socialdemokratiska reservationerna skulle ge idrotten 8 välbehövligamiljoner utöver regeringens förslag. Vi har prioriterat in dessa 8 miljoner ivår alternativa budget, dvs. vi har täckning för det här anslaget i vår totalabudget. Jag frågar: Varför tycker inte att det är bra att idrottenfår de här pengarna? Inte tror väl att de 8 miljonerna skullekomma att för framtiden minska det ideella inslaget i idrottsrörelsen. I delta anförande, under vilket andre vicetalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde (). MARGARETAANDRÉN (fp): föreslår regeringen, som vi redan har hört, attorganisalionssiödet lill idrotten räknas upp med ca 12,4 milj. kr. Dennauppräkning kan naluriigtvis tyckas vara blygsam. I proposilionen framhållssamtidigt att man bör satsa på breddidrotten och att man vid granskning avmedelsanvändningen bör överväga möjligheterna att göra omprioriteringar, varvidman särskilt skall se till aU kvinnoidrotten får ökat stöd, vilket understrukit. Sedanalla mina manliga riksdagskolleger talat vill jag erinra om alt BonnieBernström, och jag i en motion tagit upp just frågan om en ökningav stödet till kvinnoidrotten, även om denna ökning måsle ske inom ramen fördet föreslagna anslaget. Vi anser nämligen att det bör göras en kraftigsatsning på kvinnoidrotlen, som är diskriminerad på en rad områden. Ta t.ex. våra idrottsanläggningar! Där saknas i stor utsträckning omklädningsrum ochduschrum för kvinnliga idrottsutövare. Helt otillfredsställande förhållandenråder också när det gäller tränings- och matchtider. De kvinnligaidrottsutövarna får dåliga träningstider och ofta de ur publiksynpunkt sämstamatchtiderna - som regel de tider som möjligen blir över när den manliga idrottenfått sitt. Ettannal exempel på diskrimineringen av kvinnoidrolten, som också omnämnts avflera talare i denna debatt, är massmedias otillfredsställande bevakning avkvinnliga idrottstävlingar. Även om de sportsliga prestationerna skulle varalikvärdiga, omnämns alltför sällan de kvinnliga prestationerna i våramassmedia, även om en viss förbättring dock skett . Imånga idrottsklubbar är det ofta också så att grabbarna har bättre ekonomiskavillkor än flickorna. Det förekommer t. ex. att grabbarna får sin utrustninglill skänks medan flickorna får betala sin. De manliga idrottsuiö-varna kan t.ex. få flyga, medan de kvinnliga får vara nöjda med att åka buss till olikamatcher och tävlingar. Englädjande omsvängning och ett exempel, som flera förbund och klubbar bordefölja, kunde vi dock läsa om i tidningarna när del gällerCykelförbundet, som lovaren lika hård satsning på flickorna som pågrabbarna. a. skall faktiskt flickorna få samma ersättning vid landslagsengagemangsom pojkarna lår. Menäven "stjärnidrottskvinnor" måste ofta idrotta under mycket sämreförhållanden än sina manliga kamrater. Jag kan t. ex. nämna vår sprinler ivärldsklass. , som inte fick med sig någon kvinnlig ledare lill Europamästerskapeni friidrott. Hon klagade högt och Ijudligt över delta och sade, att hon kändesig "utanför". Men bland de manliga deltagarna fanns flera tränareoch ledare. Så är det ofta när kvinnor tävlar utomlands. Del tas tyvärr inte utnågra kvinnliga ledare, medan de manliga tävlande har ganska många. Ettannat exempel är , som ju är en av världens bästa fäkierskor mensom får träna på helt omöjliga tider och under sådana förhållanden att hon nuinle anser sig ha en reell chans att göra sig själv rättvisa. Hon lägger därförnu av med tävlandel. De manliga fäktarna har däremot inte samma problem. Rekryteringenav kvinnliga ledare och tränare har över huvud taget skötts uruselt av demansdominerade idronsorganisationerna. Närdet gäller förtroendeuppdrag inom idrottsrörelsen ärdetju välbekant, alt detnästan enbart är kariar som styr, trots all kvinnoidrotten är stark bådekvantitativt och kvalitativt. Man har möjligen här och där plockat in någon enstaka kvinna somgisslan. Så ser det alltså ul i en folkrörelse, som ju idrotten är och ocksåbör vara. Vi har tydligen långt kvar innan vi uppnår jämställdhet inom dennafolkrörelse. Ihöstas antog idrottsriksdagen ett beslut om ökad satsning på kvinnoidrotten -ett beslut som i och för sig borde vara en självklarhet i nuvarande situation.Men när regeringen på grund av det svåra ekonomiska läget anser sig tvungenatt pruta 14 miljoner på det av tycksherrarna i - åtminstone en del och särskilt dessordförande - ha ändrat uppfattning. Man säger nämligen - och m.fl. är inne på samma tankegång - att konsekvenserna av prutningen måste bli attsatsningarna på kvinnoidrotten inte kan genomföras. Blir det fråga om attminska något på beräknade utgifter är det tydligen anslaget till kvinnoidrotlensom stryks först, även om detta procentuellt av hela budgeten är etl litetanslag. Även om man naluriigtvis helst önskat undvika prutningar, är del i ochför sig ändå inte ovanligt i andra sammanhang, att olika anslagsäskanden prutasner av de anslagsbeviljande myndigheterna. Men däremot tycker jag att riksdagenborde säga ifrån, så att det hörs ända upp till och andraberörda, att kvinnoidrotten inte får forlsäua au diskrimineras. Man bör ta denalltmer tilltagande kritiken från de idrottsutövande flickorna på allvar. Föratt idrotten verkligen skall kunna breddas borde det läggas lika myckel pengarpå kvinnoidrotten som på männens idroltande. Idrottsrörelsen är ju en av våraslora folkrörelser och omfattar allt flera människor i olika åldrar. Det ärdärför på sin plats att tala om breddidrott. Men därför är det också viktigtatt breddidrotten - som just ger idrottsrörelsen dess karaktär av folkrörelse -stärks och uppmärksammas. Deallra flesta som ägnar sig åt idrott gör det därför att de tycker det ärroligt. Men man tänker kanske inle lika ofta på att idrott och motion också ärfriskvård. Även om elitidrotten fyller en viktig funktion och dominerar denallmänna debatten i massmedia, så får vi inte glömma bort att det om idrottensfolkrörelsekaraktär skall kunna bevaras behövs bredd på verksamheten. Del voredärför olyckligt om enbart etl elittänkande skulle få råda! Även om man ärflicka eller mindre god idrottsman skall man ha möjlighet att utöva bådeindividuell idrott och lagidrott. Idrottenssyfte är ju bl. a. att bereda gemenskap och trivsel som den ger endemokratisk och social träning. Den fysiska träningen lägger grunden till godhälsa och allmänt välbefinnande. Det kamratskap som utvecklas på olika nivåerinom idrotten är självklart av stort värde inte minst för unga människor i dekänsligaste åldrarna. Positivt är också idrottsrörelsens propaganda motalkohol, tobak och narkotika. Toppidroltsmännenoch loppidrottskvinnorna behövs för alt ge stimulans och impulser. Menidrottsrörelsens största uppgift bör vara att ge så många som möjligt en chanslill idrott och motion. Utskottet uttalar med anledning av vår motion 1977/78:557 alt del ärsynnerligen angeläget att man inom idrottsrörelsen energiskt fullföljersträvandena ätt åstadkomma ökat utrymme för kvinnoidrotten och att man skapar jämlikaförhållanden för män och kvinnor. Vi får hoppas att Riksidrottsförbundel - ävenom det domineras av män - uppmärksammar detta och prioriterar sina anslag efterdessa uttalanden. Utskottethar tydligen också försäkrat sig om att jämställdhetskommiitén kommer attuppmärksamma frågan i sitt arbete. Jag får väl således för dagen vara nöjd medsvaret på vår motion, och jag yrkar bifall till utskottets hemställan. AXEL (): Jag nödgas inledningsvis konstatera att , som äransvarig för dessa frågor, inte behagar närvara då vi diskuterar idrotten ochidrottens framtid i . AndersDahlgren, som jag betraktat som en bra karl, har drabbats av samma åkomma somen del andra statsråd drabbats av: att inte närvara då ärenden inom derasområden diskuteras. Jordbruksministern har försett sig med en idrottskunnigperson, , som ibland också kallas för idrottsminister. Skillnadenär den alt del är jordbruksministern som har ansvaret för fögderiet. Jag troratt det skulle ha varit av värde för jordbruksministern att få höra de argumentsom här framförts. Regeringensav kulturutskottels majoritet biträdda förslag avseende stödet till idrotten,det gäller t. ex. anläggningsstödet, för nästkommande budgetår innebär somflera talare före mig konstaterat en minskning med nära I milj. kr. jämfört medinnevarande budgetår. I verkligheten är minskningen betydligt större om manskall ta med-och det tycker jag att man skall -den starka inflation som råttunder och som fortfarande råder. Dennaregeringens njugga inställning när det gäller anläggningsstöd får allvarligakonsekvenser inte bara för idrotten och dess utveckling -som mina partikamratertidigare utvecklat - utan även för det röriiga friluftslivet i fjällvärlden. Uranslaget skall nämligen också medel utgå till underhåll av och investeringar ifjälleder: broar, kabelbroar, raststugor, gapskjul, öppna rastplatser,kryssmärkning av lederna m. m. Behovet av upprustning och nyanläggningar ärstort. Enbartunder har andelen fjällturisier mångdubblats; dels har allt flersvenskar upptäckt det stora rekrealionsvärdet i en fjällsemester, dels harströmmen av utländska turister till vad som ofta kallas "sistavildmark" ökat mycket kraftigt. Dethär är naluriigtvis en utveckling som måste hälsas med tillfredsställelse; denbidrar ju till alt minska vårt artiga miljardunderskott på turismens område. Menutvecklingen ställer också krav på tillgänglighet och säkerhet. Väder och vindväxlar snabbt i fjällvärlden, och därför behövs säkra, väl utmärkta och välrustade leder med rejäla raststugor, gapskjul och rastplatser på rimligaavstånd. Därför är det angeläget med både en snar upprustning av befintligaleder och nybyggnad av sådana i högfrekventa områden som saknar , som är huvudman för merpartenav vandringslederna i fjällen, bedömer kostnaderna för upprustning av de nubefintliga lederna - det är - till 6,2 milj. kr. Den årligadriften och underhållet av befintliga leder beräknas kosta 2,5 milj. kr. Verketsunder gjorda översyn omfattar också förslag till nyanläggning av82 mil vandringsleder, som prisläge beräknas kosta 12,3 milj. kr.under en tioårsperiod. förslag skulle genomföras - upprustning, nyanläggning, driftoch underhåll - skulle årskostnaden priser bli 5 milj. kr. Viär säkert alla ense om det positiva i att allt fler människor söker sig tillden svenska fjäll väriden. Desto mer beklagligt är del då att tvingaskonstatera all regeringen och kullurutskottets borgeriiga majoritet är såkallsinniga när det gäller alt ställa erforderiiga medel till förfogande föratt inom rimlig tid hinna ikapp utvecklingen. Jordbruksministernföreslår i propositionen etl anslag på 2 milj. kr. för fjälledernas skötsel. Dåär också vandringslederna inom nationalparkerna inräknade, vilka hittillsbestritts från annat anslag. När dessutom vissa kostnader för fjällpatrullernai skall tas av de 2 miljonerna blir det inte mycket kvar. Det räckerinte ens till nöjaktigt underhåll, långl mindre till några nyanläggningar. Jordbruksministernsfromma förhoppning om att utbyggnaden och skötseln av leder i storutsträckning skall kunna utföras med AMS-medel är tyvärr alltför optimistisk.Min erfarenhet från arbete med dessa frågor i vår sydligastefjällvärid ger mig anledning att hysa stor skepsis. AMS resurser var då, liksomnu, begränsade, och de projekt som beviljades var alla av mindreomfattning. Situationen är inte bättre . Arbetslösheten är värre ännågonsin och därmed är också konkurrensen större om arbetsmarknadsstyrelsensekonomiska resurser. Omriksdagen stöder det av jordbruksministern och kulturutskottets majoritetföreslagna anslaget på 2 milj. kr. lill upprustning och nyanläggning avfjälleder innebär det att man ställer sig bakom en oförsvarligförsening med konsekvenser både för fjällsäkerheten och utvecklingen av fjällturismeni vårt land. Med stöd av vad jag här anfört ber jag att få yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen 2 i kulturutskottets betänkande nr 19,innebärande alt anslaget Stöd till idrotten: Anläggningsstöd m. m., höjs med 3milj. utöver regeringens förslag lill att omfatta 38,4 milj. kr. /ENKEL (fp): ordförande har på en direkt frågaulvecklat utskottets inställning till amatörboxningen och dess syn påföredragande statsrådels förslag att sänka åldern från 17 lill . Jag villbara komplettera detta med några få synpunkter. har alltsedan1969, ofta som svar på motioner om förbud mot amatörboxning, enhälligtdeklarerat alt ett förbud mot amalörboxning kan undvaras, om man utanväsentliga avvikelser iakttar de 16 punkterna i de säkerhetsföreskrifter somNordiska rådets medicinska expertkommitté utarbetat. En av de punkterna äralltså 17-årsgränsen, Jagvill gärna läsa upp några rader ur etl idrottsreferal - del hadenämligen varil boxningsmatch i Eriksdalshallen: "Denboxfinalkväll då allt tycktes förgjort för göteborgsklubbarna kom RolandEriksson, , , med den föriösande göieborgssegern . ---- Ännu yngre varLinneas lätta flugviktsmästare som fyllde 15 (åldersgränsen)!" Ärdet inte häpnadsväckande att en del av idrottsrörelsen helt sätter sig över vaden enig riksdag år har uttalat? Dessutom har informationen tillidrottsjournalisterna varit alldeles fel. Denna journalist tror alltså att detär en åldersgräns vid . Attvara helt ung tycks enligt detta referat vara en mycket stor merit. Man kanfråga sig om den självtagna 15-årsgränsen hålls. En av vinnarna hade alltsåfyllt . säger utskottet på s.II: "vidhåller utskottet att säkerhetsföreskrifterna f n. bör iakttas utan någotväsentligt undantag. Detta bör kunna uppnås utan alt lagstiftningtillgrips." Jag är myckel nyfiken på hur reagerar efter dagensbehandling i kammaren. Och jag måste själv ställa mig frågan: Är det kanskerent av tid att införa den lag om åldersgräns som vi sagt att vi inte behöverinföra eller kanske gå ännu längre och göra som motion 1139 föreslår, nämligenalt i stället ge ökat stöd åt annan, icke våldsbetonad verksamhet? Men, herr talman, i dagyrkar jag alltså bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemställan, 2:o) reservationen nr 1 avGeorg m. fl., 3:o) motionen nr 1137 av m. fl. imotsvarande del samt 4:o) motionen nr 1390 av och imotsvarande del, och förklarades den förstnämnda propositionen vara medövervägande ja besvarad. Då begärde votering upptogs förbestämmande av kontraproposition i huvudvoteringen de återståendepropositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertaletsmening för sig. Sedan begärt votering upptogs för bestämmandeav kontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringen ånyopropositionerna under 3:o) och 4:o), av vilka den under 3:o) förklarades haflertalets mening för sig. begärde emellertid votering, varförföljande voteringsproposilion upplästes och godkändes: Den som vill att kammarentill kontraproposition i voteringen om kontraproposition i huvudvoteringen angående kulturutskottets hemställan i betänkandet nr 19 punkten I mom. 1antar motionen nr ]137av m. fl. i motsvarande del röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i förstnämnda votering antagit motionen nr 1390 av RolfHagel och i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition för voteringen om kontraproposition i huvudvoteringenuppläst och godkänd: Densom vill aU kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angående kulturutskottetshemställan i betänkandet nr 19 punkten 1 mom. 1 antar reservationen nr 1av m. fl. den det ej vill röstarnej.