prot · G109134 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:134 §1 Fyllnadsval till utskott TALMANNEN: partigrupp har somsuppleant i socialförsäkringsutskottet under ledighet anmälthans ersättare , som suppleant i socialutskottet under KarinAnderssons ledighet anmält hennes ersättare , som suppleant itrafikutskottet under Per ledighet anmält hans ersättare och som suppleant i civilutskottet under ledighetanmält hans ersättare . Talmannen förklarade därefter valda till suppleanti socialförsäkringsutskottet () suppleanti socialutskottet () suppleantI trafikutskottet () suppleantI civilulskottel () §2 Justerades protokollet för . Ominitiativ av regeringen mot förhållandena i §3 Om initiativ av regeringen mot förhållandena i Utrikesministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:382, ochanförde: har till mig ställt följande fråga: Tänker regeringenuttala sin protest mot shah-regimen och ta initiativ i FN för etlinternationellt fördömande av shah-regimens våldsdåd? Vidupprepade tillfällen, senast i utrikesdeklarationen , har jagframhållit den vikt regeringen tillmäter skyddet av de mänskliga rättigheterna. Regeringendeltar aktivt i den internationella opinionsbildningen och i arbetet på attutforma nya internationella regler för att stärka respekten för de mänskligarättigheterna. Vi lade i FN fram flera resolutionsförslag Ominitiativ av regeringen mot förhållandena i a. ledde lill attgeneralförsamlingen antog en resolution om behandlingen av politiska fångar.Vi fick också resolutioner antagna som lägger grunden för en fortsatt kamp motdödsstraff och tortyr. Detär emellertid tragiskt atl konstatera att mänskliga rättigheter fortfarandeåsidosätts av fiertalet av FN:s medlemsstater. De politiska fångarna kan enligttillföriitliga uppgifter räknas i hundratusental, om inte mer. De finns iländer med de mest varierande styrelseskick. Detta beklagliga och tragiskaförhållande får inte förtrötta oss i våra ansträngningar atl stärka respektenför de mänskliga rättigheterna i alla länder där dessa kränks. Vi fördömervarje form av förföljelse av människor till följd av deras politiska ellerreligiösa övertygelse, deras ras eller etniska tillhörighet varhelst sådanförföljelse förekommer. Arbetet för att stärka respekten för de mänskligarättigheterna måste i första hand föras på ett internationellt plan och kravensom ställs måste omfatta alla FN:s medlemsländer. Detär av största betydelse atl de aktioner som vi vidtar ej blir en tomdemonstrationspolilik utan fåren bred internationell anslutning. För svenskaregeringen är del en angelägen uppgift alt försöka skapa en stark internationellopinion i dessa frågor. Vi kommer därför att fortsätta vårt arbete och ävenundersöka möjligheterna lill nya realistiska initiativ som kan leda till aUrespekten för mänskliga rättigheter ökar. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag tackarför svaret. Jagtycker nog inte atl riktigt svarar på min fråga. Jag är överens medhenne om atl det finns ett flertal länder som åsidosätter de mänskliga fri- ochrättigheterna. Det är rikligt. Jag är också överens med henne om att del ärviktigt atl i internationella sammanhang lar upp den här frågan och försökerfä lill stånd ett internationellt fördömande. Mennu gällde frågan etl speciellt land: det fascistiska , som enligt Amneslyhar tiotusentals politiska flngar. Jag ställde frågan i samband med atttusentals politiska fångar i hungerstrejkade för mänskligare förhållandenoch föratt bli frigivna. Mot den bakgrunden villjag fråga : Har densvenska regeringen gjort någonting med anledning av just denna händelse i ?Jag vill ha etl svar pä den frågan. I min skriftliga fråga har jag också bettalt fä ett svar på frågan om har tagit något initiativ i FN när detgäller just detla speciella land, dvs. Vi vet ju att brutaliteten där ärfruktansvärd, att situationen som helhet är fruktansvärd, med tusentals ochåter tusentals politiska fångar som sitter inspärtade. Sverigehar i andra sammanhang agerat ulan atl vi haft någon större internationelluppslutning bakom oss. När de mänskliga rättigheterna har förlrampats i vissaandra länder har vi agerat, vilket jag tycker har varit riktigt. Vilken äranledningen till att regeringen inte har kunnat agera just när det gäller ?Vad jag förstår har man inte gjort det. Jag tycker att bör utvecklaresonemanget och också svara på de här två frågorna. Jag har redan i milt svar redogjort för hur vi från svensk sida driverarbetet med alt stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Detta har jagockså gjort tidigare -jag hänvisade i det sammanhanget tillutrikesdeklarationen. Det finns således ingen som helst oklarhel på denpunkten. Inget land svävar heller i okunnighet om vår inställning när detgäller förföljelse mot oliktänkande, tagandel av politiska fångar elleranvändandet av dödsstraff. Jagvill poänglera alt det inte alltid är de högljudda offentliga uttalandena somflr den största effekten, när man eftersträvar att påverka en situation tilldet bättre. Snarare kan sådana uppfattas som ett sätt atl framhäva sin egenförträfflighet, vilket inte bör vara det viktiga i dessa sammanhang. Kravenpå respekt för de mänskliga rättigheterna måste gälla alla länder. Det ärdärför vårt arbeie inriktas på att nå sä stor uppslutning som möjligt kring deresolutioner vi lagt fram på det internationella området, så att därigenom demedlemsländer som anslutit sig till dessa har åtagit sig atl efterievarespekten för de mänskliga rättigheterna. Del har varit det mest effektivasättet för oss att arbeta, och det är så vi kommer att arbeta också ifortsättningen. 1några fl undanlagsfall har vi emellertid gått ut mera aktivt. Det gälldefördömandena av och . Jag tror att det är vår gemensammauppfattning att överträdelserna i de fallen är så flagranta att de enskildafördömandena var på sin plats. Ominitiativ av regeringen mot förhållandena i BERTILMÅBRINK (vpk): Det sista sade kanjag hålla med om, men jag vill påstå attförhållandena i inte ligger långt efter de förhållanden som råder i . Delär något märkligt alt undviker alt nämna vid namn.Jag vill fråga: Vad har för uppfattning om förhållandena i ?Vad har att säga om Amnestys rapport om de tiotusentals politiskafångarna i ? Del skulle vara intressant att få ta del av de kommentarerKarin Söder har atl göra i del avseendet. Kan det vara sä att det är de godaekonomiska förbindelserna mellan och , mellan de svenskastorföretagen och regimen i , som gör att man låter frågan om de mänskligafri- och rättigheterna i detta fall stå tillbaka och att det viktiga i det härsammanhanget är alt utveckla de ekonomiska förbindelserna? Vi vet ju att shahenhar möjligheter atl försämra eller förhindra dessa ekonomiska förbindelser, omman skulle rikta en för stark kritik mot hans våldsregim. Amnestys redovisning av antalet politiska föngar i världen är enskrämmande läsning. Jag har tidigare i mitt anförande redogjort för våraaktioner för att förbäUra för de politiska fångarna. Vi harockså stött AmneslyInternational i dess arbete, inte minst under den kongress organisationen hadehär . insinuation att det skulle vara handelspo- Omanvändningen av anslag för studier av olika flygplansalternativ för försvaret liliska skäl som avgör närvi fördömer ett land eller ej villjag inle la på fullt allvar. Det äreffektiviteten i vårt arbete för atl stödja de människor som är i trångmål somär det viktiga och därför förbehåller sig regeringen själv rätten atl tainitiativ när lidpunkten i olika avseenden anses vara den lämpliga. Men jagvill framhålla att det är de internationella aktionerna som får effekt. Tomdemonstrationspolitik med inrikespolitiska syften har inget värde. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag konstaterar än en gång att undviker att svara på fråganom hur hon ser pä förhållandena i och Amnestys rapport specielltbeträffande . Jagkan inte dra någon annan slutsats än att de ekonomiska förbindelserna spelar enöverordnad roll, jämfört med de mänskliga fri- och rältigheterna i . Delär, , demonstrationspolitik att med tanke på vad som händer med depolitiska fångarna i inte säga någonting: det är en klar demonstrationfrån den sida att den inte vågar uttala en protest mot denbrutala väldsregimen i som förtrycker tiotusentals människor på grund avatt de har en viss politisk uppfattning. Att inte våga nämna detta, alt densvenska regeringen inte vägar ultala en protest, det är demonstration - endemonstration för att de ekonomiska intressena i det här fallet är viktigare. Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om användningen av anslag för studier av olika flygplansalternativ förförsvaret Försvarsministern erhöll ordet föralt besvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:428, ochanförde: har frågat mig om jag vill redogöra för hur de 300 milj.kr. som beviljats för studier av olika flygplansalternativ har fördelats. Ifrågan säger atl regeringen har lämnat sitt svar till försvaretsmaterielverk och att svaret är hemligstämplat. Detla är fel.Svaret är öppet och av della framgår följande: "Regeringenföreskriver alt utvecklingsarbetet skall bedrivas på sådant sätt att fullhandlingsfrihet föreligger inför beslut om inriktning av det fortsattautvecklingsarbetet efter och alt kostnaderna för vidareutveckling och produktion för såväl A 20 som B3LA efter denna tidpunktminimeras. Om utvecklingsarbetet på B3LA avbryts efter skallutvecklingsarbetet på flygplan A 20 omgående kunna fortsäua ulan altstatsverket åsamkas tillkommande utvecklingskostnader." Närdel gäller fördelningen av pengarna går det inte att ge ett exakt svar på denfrågan., eftersom vi inte vet vad ett alternativ utan B3LA skulle kosta ochinte vet vad serietillverkningen av skulle kosta, om vi nu hade sagt nej till B3LA. Vad vivet är att de totala kostnaderna för att behålla handlingsfriheten på både B3LAoch A 20 är ca 400 milj. kr. och alt berörda industrier skall satsa 100 milj.kr. Av de 310 milj. kr. som staten satsar uppskattas ca 150 milj. kr.gälla utvecklingsarbete som är specifikt för B3LA. DeUa kan på ett sätt sägasvara priset för handlingsfrihet i ett är. Samtidigi måsle man dock komma ihågalt vi fått betydligt bättre villkor för serietillverkningen av änvad som eljest skulle ha varit fallet. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga. Jag tycker att det är likaundanglidande som det svar som försvarsministern gav i försvarsdebatlen förraåret. Vivet att ca 300 milj. kr. beviljades av regeringen för utredningav tre olika militära flygplansalternativ. Denna åtgärd vidtogs för atl bevarahandlingsfriheten och för att fh fram ett bättre beslutsunderiag inför frågansavgörande . Av denna summa går 150 milj. kr. till , och -vilket försvarsministern inte nämnde nu men framhöll i försvarsdebatten - den resterande summan skall användas för gemensamma studier förB3LAoch A 20. Det är den sistnämnda posten som är intressant. Del finns nämligenuppgifter om att merparten av denna har tilldelats B3LA. Omdetta är riktigt, innebär det i praktiken att den handlingsfrihet somregeringen talar om inte kommer att föreligga när man skall fatta detavgörande beslutet, eftersom man då har satsat så stora summor på B3LA att mantvingas fortsätta att utveckla och producera detta plan. Detta kommer i sin turatt kosta skattebetalarna i det här landet en summa i storleksordningen 15-20miljarder kronor. Jagifrågasätter dock uppgiften om att 150 milj. kr. skall användas gemensamt förB3LA och A 20. Det handlar såvitt jag kan förstå om två helt olika plan, sominle har mycket gemensamt. Detla framhålls också på s. 7 i propositionen1977/78:95, där man om A 20 skriver: "Den huvudsakliga utvecklingsinsatsenär utprovning och inpassning av vissa komponenter som måsle bytas ut, eftersomtidigare leverantörer kommer atl ha slutat att tillverka dem." Vivet också att man av de 310 miljoner som det gäller givit 8 milj. kr. Såvitt jag förslår ärdet dessa 8 milj. kr. som man skall använda idetta sammanhang. Jag vill därför ställa två frågor till försvarsministern.Vill försvarsministern för det första precisera vad som är gemensamt för B3LAoch A 20 och som skall kosta 150 miljoner? Har regeringen för det andra godkäntförsvarets materielverks begäran om att merparten av de 300 miljonerna skallåtgå till att fö fram B3LA i färdigt skick? Del är ju vad försvaretsmaterielverk har begärt. Omanvändningen av anslag för studier av olika fyg-plansalternativ för försvaret Som hert Måbrink sade förde vi en debatt om detta här ikammaren, då jag lämnade uppgifter om detta. Omanvändningen av anslag för studier av olika flygplansalternativ för försvaret säger alt han ifrågasätterriktigheten av dessa uppgifter, och del är en metod som det alltid går attanvända. Jag kan bara upprepa vad jag sade , nämligen att det äruppgifter som jag har fått frän . Jag utgår ifrån attetl ämbetsverk och de tjänstemän som är anställda där verkligen tar fram sådanauppgifter på ett så objektivt sätt som möjligt. Jag har för min del ingenanledning atl ifrågasätta dessa uppgifters trovärdighet. HerrMåbrink frågade om de specifikt avser A 20, och det ärriktigt att så är fallet. Detfinns också en stor gemensam pott, och vill att jag meradetaljerat skall redogöra för innehållet i den. Jag vill bara säga att detgäller olika delar av den tekniska planeringen, som jag faktiskt inteoffentligt bör redovisa. Det kan vara dels en säkerhetsfråga, dels och framförallt en kommersiell fråga. Andra länders flygindustri skall nämligen inte hainsyn i detaljer i den svenska flygindustrins och del svenska flygvapnetstekniska planering. Det tror jag att de flesta inser. Beträffandeden andra frågan som ställde, om alt merparten var avsedd förB3LA, vill jag säga att den sammanställning som har figurerat här harregeringen i princip inte tagit ställning lill. Enligt det beslut som fattatshar vi sä att säga köpt etl paket av flygindustrin som innebär att industrinskall svara för vissa uppgifter, både belräffande B3LA och A 20. Del är del vihar tagit ställning till. BERTILMÅBRINK (vpk): Jag vill nog bita mig fast vid de här gemensamma utvecklingskostnadernaför B3LA och A 20. Det är en punkt som inte är uiklarad. Man kan inte värja sigför den starka misstanken alt regeringen kryper bakom någon sorts hemligstämpelför att man skall ta hänsyn till industrin - och det gjordes i debatten förraonsdagen - men jag tvivlar på att det förhåller sig rikligt så. Jag går tillbakatill propositionen, där det står på s. 7: "Utvecklingsarbetetför A 20 är betydligt mindre än för B3LA. Utom den vidareutvecklade radarningår inga mera betydande förändringar i förhällande till JA 37 . Denhuvudsakliga utvecklingsinsatsen är utprovning och inpassning av vissakomponenter som måste bytas ut, eftersom tidigare leverantörer kommer att haslutat aU tillverka dem." Ärdet mer som skall göras på A 20? Och vad är det dä som är gemensamt med B3LA,som skall bli ett helt nytt plan? Vad har del gemensamt med A 20, som manskulle använda de här ytterligare 150 miljonerna lill? Jagtror att försvarsministern måste klara ut delta litet bättre och inte rentallmänt säga att det är vissa tekniska där och där. Det håller inte. Sedanvet vi att har begärt pengar lill B3LA till belopp somvida överstiger de här 150 miljonerna. Det är långtgående arbeten som skallgöras på B3LA. Man skall fä fram motorn, elektroniksystemel, vapensystemet osv.Men det var väl inte meningen när man tog beslutet i januari, för i så fall harman i realiteten etl färdigt B3LA-plan , som har kostat mänga hundramiljoner kronor. Jag varken kan eller vill gå in på detaljerna, men låt mig i alla fallbara nämna två områden, där man kan säga att utvecklingsarbetet är gemensamtför de båda planen oavsett atl det är två olika tekniska koncept. Det ena ärmotmedel och det andra är vapen, där del finns slora likheter. Där har herrMåbrink en upplysning. Denkostnad som vi får på försvarshuvudtiteln för alt bibehålla handlingsfrihetenhar jag aldrig förnekat. Det är hell enkelt den kostnad vi har för att kunnavänta med det definitiva beslutet tills vi har tillräckligt underiag. Menobservera att utöver att industrin själv satsar 100 miljoner, så innebär det-vilket också har framgått av debatter tidigare här i kammaren - att vi harfått vissa bindningar belräffande , där vi har pressat kostnaderna påett sätt som icke alls hade varit möjligt om vi nu sagt nej till B3LA. Manskall nog akta sig för att se det här problemet bara som en fråga om ettattacksystem utan ta det som det totala luftförsvarssyslemet, även medjaktsystemet. Gör vi det, finner vi att det från ekonomisk synpunkt är heltförsvariigt. Jag vill dessutom hävda att det faktiskt är en ganska god affärför statsmakterna. Omanvändningen av anslag för studier av olika flygplansalternativ för försvaret BERTILMÅBRINK (vpk): Vad handlingsfriheten beträffar skulle, såvitt jag förstår, de 300miljonerna enligt beslutet användas enbart för att studera de treflygplansalternaliven A 20 och B3LÄ samt ett plan som heter 105:0, och förstnästa år skulle beslul fattas i frågan, huruvida vi skall ha sådana flygplanöver huvud tagel. Sä har jag fattat innebörden i regeringens beslut ,men försvarsministern för naturiigtvis rätta mig, om jag har fel. Nikommer dock inte ifrån att man nu håller på att utveckla B3LA - men dettainnebar ju inte beslutet; ett sådant beslul har inte fatlat! Vidarekommer ni inte ifrån vad som har skrivits i propositionen på s. 7, EricKrönmark: "Den huvudsakliga utvecklingsinsatsen" - alltså för attutveckla JA 37 till A 20 - "är utprovning och inpassning av vissakomponenter" på grund av att den industri som har tillverkatdessa komponenter skall upphöra med verksamheten. Det är det enda, säger niju, som gäller; någonting mer är del inte. Överiäggningenvar härmed slutad. Nr 134 § 5 Om det fackliga inflytandet vid beslut omsamhällsstöd till Tisdagenden »'8 Arbetsmarknadsministern erhöll ordet för atl besvara Omdet fackliga () anmälda interpellation,1977/78:156, och inflytandetvid '"'°'"'*' beslut om sam- "talman! har i sin interpellation åberopat en serie hällsstöd till företag '''''' ' arbetsgivarpressen,i vilka det görs gällande alt de fackliga organisationerna i vissa fall harotillbörligt utnyttjat sill inflytande över beslut om samhällsstöd lillföretagen. Vidare åberopar en skrivelse från SAF om det fackligainflytandet vid sådana beslut samt en framställning från LO och TCO till migoch industriministern om enhetliga regler och ett vidgat fackligt inflytandeöver dessa stödformer, har härefter frågat mig om jag anseratl del finns fog för SAF:s kritik och om SAF:s framställning kommer altföranleda någon ändring av den praxis som gäller eller om regeringen kommeratt vidta några åtgärder i enlighet med skrivelsen från LO och TCO, Underden senaste lågkonjunkturen har arbetsmarknadspolitiken byggts ul med flerastödformer, däribland den s. k, 15-kronan till beredskapsarbete för arbetslösungdom, 25-kronan för utbildning i stället för permittering, det s. k.äldrestödet till tekoföretag och 75-procentsbidraget till vissa företag med dominerandeställning på orten. Regeringens föreskrifter om dessa stödformer innefattarockså bestämmelser om hur det fackliga inflytandet skall tillgodoses vidhandläggningen av enskilda ärenden. Till dessa föreskrifter har AMS utfärdattillämpningsanvisningar, vilka numera anger att länsarbetsnämnden i plenumskall pröva ansökningarom bidrag som har avstyrkts av de lokalafackföreningarna. Framställningarna från SAF samt LO och TCO visar bl. a. påatt det finns behov av mera enhetliga och entydiga regler om det fackligainflytandet på olika stödformer inom arbetsmarknadspolitiken. arbetsmarknadspolitiska debatten nämnde jag att vi inomarbetsmarknadsdepartementet håller på med en översyn av de regler som finns omstöd lill nedläggningshotade företag. Vi kommer där också in på frågan vilketförfarande som skall tillämpas i dessa ärenden. Den frågan har näraberöringspunkter med andra stödformer, t. ex. inom regionalpolitiken. Jagkan självfallet inle uttala mig om de enskilda ärenden som har berörts idebatten eller kommentera tidningsartiklar i ämnet. Vissa fall har prövatseller kommer att prövas besvärsvägen. De olika framställningar som GertrudSigurdsen åberopar kommer att vägas in vid den översyn av reglerna som jag haraviserat. Somsvar på frågor vill jag emellertid ange några riktpunkterför denna översyn. Statsbidragskall inte utgå till företag som undandrar sig sitt sociala ansvar mot deanställda eller som på annat sätt bedriver sin verksamhet i strid mot 10 god sed på den svenska arbetsmarknaden. Idet alldeles övervägande antalet fall kommer framställningar om statsbidrag attha föregåtts av MBL-förhandlingar mellan arbetsgivaren och de anställdasorganisationer. Det är vidare naturiigl att arbetsmarknadens parter aktivtdeltar i beslulsfattandel i dessa ärenden. Detta innebär bl. a. att debeslutande myndigheterna inhämtar berörda arbetstagarorganisationers yttrande isjälva bidragsfrågan liksom organisationernas syn på genomförandel av olikainsatser. Denslutliga prövningen av bidragsfrågorna bör dock vara förbehållen de myndighetersom statsmakterna utser. I de aktuella myndigheterna -länsarbetsnämnden och AMS- är arbetsmarknadens parter representerade. Denna prövning bör givetvisutmärkas av saklighet och opartiskhet. Omdet fackliga inflytandet vid beslut om samhällsstöd till företag Jag ber attfå tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Medtiden har etl stort antal former för statligt finansiellt stöd till företagintroducerats. Sådani stöd har stegvis byggts ut för att stimulera företagenlill åtgärder som medverkar till att uppnå av samhället formulerade mål.Antalet stödåtgärder är stort. Frågan om en förenkling ocheffektivisering av formerna för finansiellt stöd till företagen togs upp i densocialdemokratiska motionen 893 till årets . LOoch TCO har, som jag anfört i min interpellation, skrivit till arbetsmarknads-och industriministrarna och tagit upp en del oklarheter som rådernär del gäller det fackliga inflytandet och påpekat att det finns olika reglerför delta inflytande. Man har även anfört vilka krav som bör ställas påföretagen som villkor för att de skall få samhällsstöd. Det är självklart attlönlagarorganisalionerna har oroals av agerande i denhär frågan. Det har varit olaliga attacker mot fackföreningsrörelsen i , och SAF har också tillställt regeringen en promemoriadär man klagar på fackets inflytande och där man kräver att fackets inflytandebegränsas. Närden enskilde medborgaren skall fä samhälleligt stöd, exempelvis bostadsbidrageller socialbidrag, får vederbörande finna sig i atl bli kontrollerad. Manskall uppfylla vissa villkor. Och det är i och för sig rimligt när det ärskattemedel som skall utgå. Delsamma bör gälla när det är företag som förskattemedel i bidrag för olika former av verksamhet. Vissa krav bör rimligenställas på de företag som får bidrag. LOoch TCO säger i sin skrivelse till regeringen att det bör vara ett villkor attföretaget har tecknat avtal, och man säger dessutom att för att stöd skall utgåskall både arbetsgivaren och de fackliga organisationerna, som jämställdaparter, ha tillstyrkt ansökan. Det är mot den här bakgrunden jag har ställtmina frågor till arbetsmarknadsministern, de frågor jag får svar på. Isitt svar hänvisar till den översyn som pågår om stöd tillnedläggningshotade företag. Men det ärju, enligt vad jag förstår, en mycketbegränsad del av det samhällsstöd som utgår lill företagen. Ändå hävdar i sitt svar att man i den här översynen skall väga in de olika Nr 134 framställningar som jag åberopat i min interpellation, dvs. Tisdaeenden TCO:s skrivelse, dels SAF:s promemoria. Det ärintressant, eftersom de båda 2 mai 1978 framställningarnaär ganska motsägelsefulla - de representerar två olika sätt att se pådessa problem. Om det facklisa första fråga jag vill ställa lyder: Är det meningen att den översyn som inflytandet vid arbetsmarknadsministerntalar om i svaret och som han också nämnde i den beslut om sam- arbetsmarknadspolitiskadebatten skall vidgas och gälla stöden hällsstöd till företag ° ' '"'' ~ '"' stöden lill nedläggningshotade företag?