prot · G10996 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:96 § 1 Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. §2 Föredrogs och hänvisades 1977/78:133 tillnäringsutskottet §3 Föredrogs och hänvisades 1977/78:1768 tillförsvarsutskottet 1977/78:1769 tillskatteutskottet 1977/78:1770 tillarbetsmarknadsutskottet §4 Föredrogs men bordlades åter Konstiiutionsutskotteis betänkanden1977/78:25-28 Finansutskottels betänkanden /78:14, 17 och 18Kulturutskottets betänkande 1977/78:19 betänkande 1977/78:41 §5 Föredrogs och bifölls Interpellationsframställningar 1977/78:143 och 144 §6 Utrikes-, handels- och valutapolitisk debatt Talmannen anmälde att utrikesministern handelsministern nu skulle lämna meddelanden iutrikes-, handels- och valutapoliliska frågor. Det är nu länge sedan internationell politik uppfattades som ett områdereserverat för specialister. Det har blivit självklart atl den folkligaförankring som krävs för all annan politik i ett demokratiskt samhälle måsteutgöra en grundval också för vår utrikespolitik. Vimåste aktivt försöka påverka väridsutvecklingen, därför alt det som händer iandra delar av väriden bestämmer så mycket av vår egen framtid, men ocksådärför att vi inte bara är svenskar utan väridsmedborgare, vilkas solidaritetinte för stanna vid våra gränser. Destora problem som präglar vår värid kan endast lösas genom ett effektivtsamarbete över nations- och blockgränser. De internationellasamarbetssträ-vandena i FN och på andra håll måste fortsalt ha vårt fulla stöd. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Denfasta svenska neutralitetspolitiken, med dess breda folkliga stöd, är grundenför vår utrikespolitik. Den motiveras av vår vilja atl stå utanför militärakonflikter. Den utgör etl väsentligt bidrag för atl bevara densäkerhetspolitiska stabilitet som rått i . Den geross också på del utrikespolitiska fältet etl ansvar som det är vår skyldighet altla lill vara. Vi kan inte betraktas som förespråkare för någon stormaktsintressen. Inte minst därigenom har vi särskilda möjligheter all få omväridenalt lyssna till vad vi säger. Sverigedeltar aklivi inom nätverket av internationella samarbetssträvan-den. Dessasyftar ofta till atl lösa olika näraliggande praktiska och politiska problem.Men mera långsikliga strävanden måsle ligga lill grund för vårt internationellahandlande. Dit hör arbetet för atl lösa internationella konflikter på fredligväg, all fö lill stånd en verklig nedrustning, alt åstadkomma en bättrehushållning med miljö och naturresurser och en rättvisare fördelning avväridens tillgångar samt atl upprätthålla och stärka respekten fär de mänskligarättigheterna. Samarbetetmed stater som har liknande utgångspunkter och mål som vi själva är avavgörande betydelse för våra möjligheter alt nå resultat. Del nordiskasamarbetet är en ovärderlig tillgång för vårt land. Den förening av geografisknärhet, kulturella och historiska band och samstämmighet i politiskagrundvärderingar som präglar de nordiska länderna är unik. Detta samarbete ärockså en styrka i det internationella arbetet. Eltcentralt mål för svensk politik är atl bevara den säkerhetspolitiska stabilitetsom rått i sedan andra väridskriget och som brukar benämnas den nordiskabalansen. Vår vilja och förmåga alt fullfölja neutralitetspolitiken är enviktig del i denna balans. Väsentligt för denna stabilitet har varil all denordiska länderna i sin politik respekterar de säkerhetspolitiska lösningar somvart och ett av dem har vall. En annan förutsättning är atl stormakternaiakttar återhållsamhet i sin närvaro och sitt engagemang i . Det ligger istormakternas intresse, liksom i hela , att en låg spänningsnivå bevarasi . Detta kräver emellertid särskilda hänsyn från deras sida vad gällerinförande av nya vapensystem i och dess närhel och andramililärpolitiska åtgärder som ändrar den lokala styrkebalansen. Sverigehar flyttat ul sina fiskegränser. I detta sammanhang har vigenomfört förhandlingar med berörda grannstater om den svenska fiskezonensavgränsning, de ömsesidiga fiskerätiighelerna samt det redan existeranderegionala fiskerisamarbelet i . Vihar anledning all vara tillfredsställda med de resultat som i samförstånd medvåra grannar uppnåtts vid dessa förhandlingar. Genom utvidgningen av fiskezonenhar vi skapat bättre fömlsättningar för det svenska fisket i områden utanförvåra kuster. Vid avgränsningen av den svenska fiskezonen har för vissa avsnittöverenskommelser träffats om arrangemang av provisorisk natur.Överenskommelserna är balanserade och föregriper inte dessa frågors slutligareglering. Utvidgningen av denationella fiskezonerna i för inte innebära att det regionalafiskerisamarbelet i resursbevarande syfte minskar i betydelse. Vi har lagt framförslag om hur detla regionala samarbete bör utformas i framliden. Dessa har ialll väsentligt godtagits av övriga Öslersjöslaler, även om en formalisering avbeslutet ännu inte sketl. Utvecklingenoch samarbetet i vårt närområde är delar av ett större europeiskt sammanhang.Tanken på som en på gemensamma historiska och kulturella traditionergmndad helhet måsle hållas levande och stärkas. Vi strävar efter elt fördjupatsamarbete med alla länder. Den s. k. Helsingforsandan har spelat enpositiv roll för alt befrämja delta alleuropeiska samarbete. Den haråterspeglats inte bara i ett intensifierat besöksutbyte på alla nivåer ulanockså i konkreta framsteg beträffande mänskliga kontakter, informations- ochkullumtbyte och ekonomiskt samarbete, Vi har fått nyabelägg för de demokratiska idéernas livskraft. Det är glädjande atl konslaleraatl det i historien är fria val som bestämmer folkensframtid i samtliga länder. Vi har med sympati följt dendemokraliseringsprocess som inleddes i efter död och som letttill att landet underdel - gångna året välkomnats som tjugondemedlemsstat. Ettmörkt inslag i den europeiska bilden utgör fortfarande situationen på Cypern.Trots allvariiga ansträngningar från bl. a. FN:s sida att fö i gång seriösaförhandlingar mellan grekcyprioter och turkcyprioier är Cypernproblemet olöst.Som en följd av den turkiska invasionen 1974 blev tusentals människorflyktingar. Många är fortfarande försvunna. Vi har i FN och på många andra hållhittills utan resultat verkat för en undersökning för att klarlägga dessamänniskors öden. Arbeteti är elt uttryck för den demokratiska värdegemenskapen bland dessmedlemsländer och har enligt vår uppfaltning en viktig uppgift att fylla. Deregelbundet återkommande meningsutbytena mellan pariamentariker frånmedlemsländerna härlett till många värdefulla initiativ. Europarådetsverksamhet är i slor utsträckning inriktad pä praktiskt samarbete på en radområden. Vi anser att Europarådels betydelse skulle stärkas om rådetkoncentrerade sitt arbete på ett begränsat antal områden som ligger i linje medorganisationens huvuduppgifter: människors grundläggande rättigheter och derassociala trygghet. Pådet ekonomiska området har ett stort framsteg nåtts genom atl detvästeuropeiska frihandelsområdet nu förverkligats fördeallra flesta industrivaror.Strävandena att ytterligare fördjupa det ekonomiska samarbetet i Västeuropafortgår. Helhetsbilden har emellertid också sina skuggor. Hjulen snurraralltjämt alltför långsamt i de västeuropeiska ekonomierna, liksom ivärldsekonomin i övrigt. Många mi Ijoner människor går arbetslösa, däriblandett förfärande stort antal ungdomar. Dessa problem måste mötas med gemensammaoch effektiva åtgärder. Helsingforskonferensen1975 och den slutakt som undertecknades där var en framgång förde europeiskasamarbetssträvandena. De deltagande staterna enades om en uppföljning avkonferensen för att utvärdera hur åtagandena i slutdokumentet uppfyllts och föralt fastställa riktlinjer för det fortsatta samarbetet. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,h andels-och valutapolitisk debatt Detförsta uppföljningsmötet har avslutats i . Vi kan beklaga attmötet inte resulterade i nya beslut t. ex. beträffande förtroende-skapandeåtgärder på det militära området och att slulkommunikén inte återspeglar deingående diskussionerna om mänskliga rättigheter. Belgradmötets resultat bördock inte mätas endast efter innehållet i kommunikén. Vihar ofta från svensk sida framhållit att säkerhelskonferensen liksomavspänningen aren långsiktig process som kräver tålamod och en klok politik avalla parter. Del är fråga om alt engagera 35 stater med vitt skildasamhällssystem i en successiv utbyggnad av säkerheten och samarbetet i ienlighet med riktlinjerna i det noggrant balanserade Helsingforsdo-kumenlet. Ietl sådant vidare perspektiv är del ännu för tidigt att fälla någol slutligtomdöme om Belgradmölels betydelse för den fortsatta avspänningsprocessen. Överläggningarnadär har ökal vår insikt om fömtsätlningarna för avspänningsprocessens vidareulveckling. Del gör oss bättre rustade att med realism förbereda oss för nästauppföljningsmöte,som skall äga rum i . Utvecklingenav förbindelserna mellan och har avgörandebetydelse för avspänningsprocessen, vilket kom till uttryck bl. a. i Belgrad.Avspänningspolilikens former och innehåll är inte en gång för alla givna. Detställer krav på anpassningsförmåga och förståelse för motparten. De vinster somredan uppnåtts för inte äventyras. Det är i detta sammanhang av störstabetydelse atl stormakterna i SALT-förhandlingarna uppnår överenskommelser omverkliga ruslningsbegränsningar. Arbetetpå nedmstning spelar en nyckelroll i avspänningssträvandena. Det domineras f n.av förberedelserna för vårens särskilda session med omnedrustning. Kärnvapnen utgör del allvariigaste hotet mot vår civilisation och helamänskligheten. Detla hot förvärras ständigt av kärnvapenstalernas fortsattauppmslning på området. Än allvarligare skulle det bli om ylteriigare staterskaffade sig kärnvapen. Denpågående kvantitativa och kvalitativa kärnvapenupprustningen måste hejdas.Detla kan uppnås endast med och aktivamedverkan. Kapplöpningenmellan vapen och motvapen driver ständigt fram nya vapensystem. En allvarligföljd av denna kvalitativa utveckling är att den gör det alll svårare atl uppnåtrovärdiga nedrustningsavtal. Regeringen har i flera sammanhang med kraft väntsig mol neutronvapnet som etl av flera exempel på denna oroande kapprustningmellan supermakterna. Även i andra avseenden sker en kvalitativ uppmslning avkärnvapenstridskrafterna i vår del av världen som inger stark oro, t. ex. genominförandet av moderna röriiga medeldistansrobotar. Sverigehar länge arbetat för ett fullständigt kärnvapenprovstopp. Ett sådant skulleinnebära ett viktigt steg mot kärnvapennedmstning och etl väsentligt bidragtill arbetet att förhindra spridning av kärnvapen till nya stater.Förenta staterna, och har ett ansvar att avslutasina överläggningar i provstoppsfrågan i sådan tid att nedrustningskonferenseni kan fö ett utkast lill provstoppsavtal fördigi lill den särskildageneralförsamlingssessionen. För övervakning av efterlevnaden av ett provstoppsavtalhar regeringen förklarat sig beredd alt upprätta, driva och finansiera eltinternationellt seismologiskt dalacenler i . Omkärnvapenslalerna visar vägen genom all inleda en verklig kärnvapennedrustningminskar de politiska motiv som kan finnas hos andra stater alt själva skaffakärnvapen. a. därför måste vi med all kraft verka för atl förstärka deninternationella opinionsbildningen mot kärnvapen. Också andra internationellaåtgärder krävs emellertid för alt hindra kärnvapenspridning. Vikliga exempelpå sådana är den kontroll som det internationella atomenergiorganel lAEA utövarpå kärnkraftsområdet och de villkor som exporlöriänderna knyter lill utförselnav kärnteknologi. Vihar framhållit vikten av alt också problemen kring de resursslukandekonventionella vapenrustningarna i olika länder och regioner ges storuppmärksamhet. Statistiken säger o;5S alt fyra femtedelar av världens totalamilitärutgifter går till konventionella vapen. Etlstopp på kapprustningen skulle kunna främja alla länders ekonomiska och socialautveckling och öka förutsättningarna för stöd till u-ländernasutvecklingsansträngningar. Många av de frågor som aktualiseras vid enöverföring av resurser från militär till civil verksamhet har emellertid ännuinte studerats ingående på det internationella planet. har därförtillsammans med övriga nordiska länder föreslagit en djupgående FN-utredning omsambandet mellan nedmstning och utveckling. Kapprustningenär det mest extreina exemplet på resursslöseri i världen av . En av demest angelägna internationella uppgifterna är att åstadkomma enrationell hushållning med världens resurser och en viss fqrdelning av dessa. länderna slukar merparten av i väriden producerade och utvunna råvaror ochbär det tyngsta ansvaret för den pågående miljöförstöringen. Stora grupper iu-ländema tvingas å andra sidan just genom sin fattigdom att tära hårt pånaturen. Tillgångar sorn mark och skog föröds genom jordförstöring ellerökenspridning. Människornas grundläggande behov måsle kunna tillgodoses utanatl naturtillgångar slösas bort eller förstörs och utan att gränserna för vadjorden kan tåla överskrids. För delta krävs att alla länder hushållar medresurserna, återanvänder det som går att återanvända och är sparsamma med delsom inte kan förnyas. Detär emellertid inte knappheten i de sammanlagda resurserna i väriden som i dagutgör huvudproblemet, ulan den ojämna fördelningen av tillgångarna mellan rikaoch fattiga länder och mellan rika och fatliga människor i dessa. Arbetet förenny ekonomisk världsordning handlarom att överföra resurser från i-länder tillu-länder och om att ge större förmåga att själva tillgodose sinabehov. självtillit, oberoende och inflytande måsle stärkas. Förhandlingarna om en nyekonomisk världsordning har endast lett Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt till myckel begränsadekonkreta resultat. En uppmjukning i viktiga i-länders inställning lillavskrivning av de fattigaste ländernas skulder tycks dock vara på väg. Detsvenska beslutet om skuldavskrivning har rönt slor internationell uppmärksamhetoch kommer förhoppningsvis att vinna efterföljd. log initiativet lill en översyns-kommittémed uppgift atl granska och stimulera arbetet på en ny ekonomisk väridsordning.Sverige kommer atl verka i pådrivande riktning i denna kommitté. Delär vikligl att vi gör klart för oss vilka förändringar som sketl och sker i detinternationella ekonomiska mönstret. Några har haft en snabb tillväxt,i andra har fattigdomen ytteriigare fördjupals. Nya ekonomiska klyftor haruppkommit. Arbetet i de internationella organen bör anpassas efter u-ländernasskiftande behov. Vi måste själva vara beredda alt anpassa oss till nyaekonomiska villkor som en följd av utveckling. Energiföreörjningenhar kommit alt inta en dominerande plats i debatten kring resursifrågorna. Hårdkonkurrens hotar om de energiråvaror som slår till buds. Alla länder måsle idetta läge lägga sin vinn om en god hushållning. Ett särskilt ansvar vilarnaturiigtvis på de länder som svarar för den största konsumtionen. I såväli-länder som krävs samlidigl en intensifierad utveckling av nya ochförnybara energikällor. Energisamarbetel inom lEA och iandra fora bör kompletteras med ett globall samarbete i FN:s regi. ekonomisk världsordning måsle åtföljas av åtgärder som syftar lill enutjämning inom . Detla är naturiigtvis i första hand en uppgift föru-länderna själva. Vi måsle se till alt resursöverföringen inte bara blir enfråga om att ftytta över för våra behov utvecklade produktionssystem ochekonomiska strukturer lill . Vägledande för vårt arbete måsle helatiden vara en vilja all i samarbete med söka tillgodose dessasverkliga behov. Kampen om de ekonomiska och materiella tillgångarna aren bidragandefaktor lill många konflikter. Aparlheidsystemet i har som etthuvudsyfte att bevara den vila minoritetens privilegier. Det är Sydafrikasblinda fasthållande vid detta syslem som är grunden till våldet och förtrycketi södra . Det av FN proklamerade antiaparlheidåret, som inleds , ger oss alla särskild anledning alt sprida ökadkunskap om detta förhatliga system. Detär dess värre knappast realistiskt att tro på en snar förändring i Sydafrika.Det våld som regimen i stigande utsträckning använder för att försvaraprivilegiesamhället föder emellertid en allt störte politisk medvetenhet hosden icke-vita majoriteten som kan bli avgörande för framtiden. INamibiafrågan har fem västmakter sökt bidra till en kompromiss mellan Sydafrikaoch befrielserörelsen , dock utan resultat. har hotatmed alt proklamera självständighet på egna villkor om en förhandlingslösninginte kan nås. En sådan självständighet skulle bli helt illusorisk och blottinnebära att blir ett nytt stamland. befrielsekamp kommer i såfall atl fortsätta. SWAPO:s medverkan är en förutsättning för en fredlig övergångtill majoritetsslyre i . Denrhodesiska minorilelsregimen har genom olika skenmanövrer lyckatsuppskjutaoundvikliga förändringar i etl samhälle där 250 000 vita äger nästanallt och 6 miljoner svarta nästan intet. Den har inte ens dragit sig för militäraoperationer mot angränsande länder. Vi uttrycker vår avsky inför denna brutalakrigföring. Minorilelsregimenhar nått en överenskommelse om en s. k. inre lösning. Denna har förkastals avPatriotiska fronten med stöd av de afrikanska staterna. Risken för inbördeskrigär uppenbar. Vi anser att endast en lösning som Patriotiska fronten kanmedverka i och frontstaterna kan godta har utsikt till framgång. Fred ochfrihet för måsle grundas på demokratiska val. Detinternationella samfundets stöd till oppositionen i södra är av vitalbetydelse i kampen för att avskaffa det legaliserade rasförtrycket.Påtryckningar utifrån kan fö slor effekt. Här har de ledande västmakterna etlsärskilt ansvar. Beslutet i om obligatoriskt vapenembargo molSydafrika var betydelsefullt inte minst från denna synpunkt. Vi kommer altverka för ytteriigare åtgärder inom FN:s ram. Vi har i FN också följt upp delsvenska initiativet atl säkerhetsrådet skall besluta om åtgärder motnyinvesteringar i . Regeringen har ocksåvidtagit flera andra åtgärder: Sydafrikakommitlénutreder ett förbud mot kapitalexport lill i samband med svenskanyinvesteringar. Åmanutredningendiskuterar med de svenska förelagen frivilliga inskränkningar i derasverksamhet i . Vihar med de övriga nordiska länderna överenskommit om gemensamma åtgärderavseende och ett fortsatt samarbete på detta område. Vihar lämnat bistånd till fronistaterna med anledning av de uppoffringar som defått göra till följd av konflikterna i södra . Sverigehar lämnat humanitärt bistånd till befrielserörelserna i , ochSydafrika. Detta bistånd liksom vår hjälp till flyktingarna undanminoritelsregimerna har ökal kraftigt under del , och ytterligarehöjningar kan förutses för nästa budgetår. Med stigande oro har vi följt utvecklingen på . Sedan mångaår pågår elt krig i . Konflikten om Ogadenområdet i harutvecklats till etl öppet krig mellan och - två av världensfattigaste länder. Kriget förefaller nu alt kunna gå mol sitt slut, sedanSomalia har förklaral sig skola dra tillbaka sina stridskrafter från etiopisktterritorium. Dennasenaste fas i utvecklingen kan innebära alt förutsättningarna för enförhandlingsuppgörelse mellan de båda länderna har förbättrats. Vi anser afrikanska enhetsorganisationens strävanden i detta avseende bör på allasätt stödjas. Vitar avstånd från den sovjetiska och kubanska inblandningen i konflikten. Dennamedför även risker för avspänningssträvandena på andra håll i världen. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Vi har etl omfattande biståndssamarbetemed . Inte minst av delta skäl följer vi utvecklingen där med särskilduppmärksamhet. Den terror och molterror som förekommit där harväckt berättigad internationell uppmärksamhet. Vi ser allvarligt på dekränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter som därvid begås. Detär ett tragiskt faktum aU inte heller folken i ännu fått fred.Allvarliga gränsslrider har förekommit mellan ochVietnam. Delvis bottnar de i olika uppfattningar om var de gränser går sombestämdes . Konflikten har emellertid också andra djupgåendehistoriska och politiska orsaker. Det är vår förhoppning atl det trots dettaskall visa sig möjligt all bilägga konflikten på fredlig väg, så allbefolkningen i detla redan så hårt drabbade område änlligen kan fö ägna sinafulla krafter åt återuppbyggnad och fredligt utvecklingsarbete. Också folk har alltför länge tvingats leva i osäkerhetoch oro för nya våldshandlingar och nya krig. Del ligger självfallet först ochfrämst i deras intresse atl det äntligen blir fred där. Även den övriga världenväntar emellertid med stigande otålighet på en uppgörelse som skapar lugn ochstabilitet i denna politiskt och ekonomiskt så viktiga region. Våldshandlingarav det slag som förövades vid en raid i , där många oskyldigamänniskor förlorade livet, upprör oss djupt. De försvårar fredsansträngningarnaoch gagnar inte palestiniernas sak. Nupå morgonen når oss nyheten om ett massivt israeliskt militärt överfall molsödra . Atl på detta sätt möta våld med våld innebär endast ytteriigaremänskliga lidanden. Del innebär också atl en fredlig uppgörelse försvåras änmer. Jag vädjar till de israeliska ledarna att besinna sitt ansvar och avbrytadet nu inledda anfallet. Riskenär uppenbar att konflikten annars upptrappasytterligare. En fredlig uppgörelse som innebär etl slut på ömsesidiga våldshandlingarär den enda vägen att nå fram lill en beslående lösning av . Detvar med vissa förhoppningar som vi följde president historiska resa tillJerusalem. De förhandlingskontaklersom detta modiga initiativ gav upphov tillhar ännu inte lett till konkreta resultat. Kanske har parterna tvärtom kommitatt än starkare än lidigare markera sin grundläggande syn på de frågor som ärcentrala för en fredsuppgörelse. har splittringen i ökat. Detfinns anledning att ånyo understryka att de principer som fastlagts isäkerhetsrådels två kända resolutioner 242 och 338 måsle utgöra grunden föralla förhandlingar. Förvärv av territorier med våld är otillåtligt. Varje stati området, även , har rätt alt leva inom säkra och erkända gränser. Dessaprinciper måste kompletteras med etl erkännande av Paleslinaara-bernas rätt attsjälva bestämma sin framlid och således också,om de så väljer, all bilda enegen stat som lever i fred vid sidan av . Palestinaaraberna måste gesmöjlighet att medverka i uppgörelser som rör deras egen framlid och vilkasförpliktelser de skall uppfylla. Den av oss hävdade uppfattningen om PLO:srepresentativitet innebär inget ställningstagande till organisationenspolitiska mål och metoder. Vi har haft anledning att uttala oss kritiskt FörSverige är rätt att existera en självklarhet. Vi har därför medtillfredsställelse kunnat konstatera atl vissa av de berörda arabstaternanumera synes villiga att erkänna . De tycks också kunna godta långtgåendegarantier för säkerhet så snart ockuperade områden utryms av Israelstrupper och en lösning nås av palestiniernas problem. Delar samtidigtbeklagligt alt andra arabstater visat en fortsatt omedgöriig hållning. Denisraeliska bosättningspolitiken inger oro. De israeliska bosättningarna påGolanhöjden och på , i och nordöstra har av FNupprepade gånger förklarats som olagliga. Det är uppenbart alt de utgör eltsvårt hinder för en uppgörelse. tycks alltjämt ställa krav på betydandeförändringar av gränserna. När premiärminister går så långt som att göraanspråk på israelisk suveränitet över de arabiska områdena på och iGaza, som en gång ingick i det gamla , finner vi detta orimligl ochdjupt oroväckande. IMellanösternkonfiikten är stormakterna engagerade. De har därförenbetydelsefull roll anspela. och delar påordförandeskapet vid , vilket markerar dessa båda staterssärskilda ansvar i ansträngningarna atl nå en rättvis och varaktigfredsuppgörelse. I samband med öppna konfiikter sätts fundamentala mänskliga rättigheteri stor utsträckning ur spel. Allvariiga kränkningar förekommer emellertid ocksåi många länder som är besparade krigets fasor.