prot · G10934 · 1977-12-31 00:00:00 — Låtmig allra först säga som utgångspunkt för denna debatt atl jag har den bestämdauppfattningen att det måste vara ett riksintresse att vi får en ordentligkartläggning med sikte på framlida utvinning av de rika urantillgångar somfinns på olika häll i landel. Jag vet inte om industriministern delar dennamin uppfattning. Det borde ändå vara intressant även för industriministern attpåskynda undersökningarna och den vägen skaffa sig en klarare bild avförekomsten av dessa naturtillgångar, eftersom en utvinning skulle skapabättre råvaruförsörjning, bällre handelsbalans och fler nya arbetstillfällen. Denansökan som ligger bakom frågan ingavs av Svensk Kärnbränsleförsörjning AB.Man ville överta sex koncessioner frän SGU och man erbjöd sig all salsa 50miljoner pä ett femårsprogram för undersökning och prospektering inom vissaområden i mellersta . Del gällde alltså . Man har fån en positiv reaktion från länsstyrelserna,och industriverket har tillstyrkt. Nusäger industriministern i sill svar att statens industriverk har beviljat tvåav de sex koncessionerna. Det är riktigt. Men det var ändå ett samlat programSvenk Kärnbränsleförsörjning var ute efter. Den stora frågan är: Får manpengar av regeringen för att genomföra det programmet? Hur kommer det sig attanslagen lill uranprospektering nu trappas ned? Industriministernlägger inga personliga värderingar i sitt svar. Jag tycker det vore bra om hankunde säga någonting om vilken uppfattning han har i dessa frågor. Skall vi fåfortsätta dessa prospekteringar? Jag tycker del är viktigt. De intressantafyndigheterna finns i de mest utpräglade glesbygderna. Jag kan ta exempel sombåde industriministern och jag känner till - Storsjö kapell, Tåsjö, Härjedalenosv. Det gäller alltså trakter där praktiskt tagel inga andra möjligheter finnsatl skapa nya jobb. En brytning av uran skulle utan tvivel kunna skapa någrahundratal nya arbetstillfällen, och då borde del vara intressant för industriministernalt som omväxling till alla permitteringar och nedläggningar inom näringslivetfå medverka till alt även skapa några nya sysselsättningstillfällen. drarman i stället ned anslagen till prospekteringen, och därför vill jag frågaindustriministern: andra sys-selsällningstillfällen kan industriministernerbjuda människorna på dessa glesbygdsorter? Det skulle vara ganska intressantatt få ett svar på den frågan. Nuföreligger en ny ansökan från till regeringen om att få användamedel frän driftslaien lill att finansiera SKBF:s uranprospek-teringsprogram.Skulle det bli ett nej - vilket jag inte hoppas - till denna ansökan, så måsleman skära ned prospekieringsprogrammet . Omtidpunkten för regeringens prövning av viss ansökan från Svensk Kärnbränsleförsörj ning AB Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i Jag hoppas attindustriministern medverkar lill ett positivt svar på den här framställningen. vidgar den här debatten lill en allmän mineralpolilisk,för atl inte säga näringspolitisk, debatt. Vi får väl ta den debatten också menkanske när del är lämpligare ur kammarens synpunkt all göradet. Jaghar alltså redogjort för handläggningen av del här speciella ärendet, och ävenBirger måste väl medge att vi får respektera de rutiner som gäller förhandläggningen av sådana ärenden. Del får ta den tid som erfordras för att manskall följa gällande bestämmelser om remissförfarande etc. Det är ju, somBirger själv säger, ändamålsenligt att del las ell samlat grepp, ochdet är därför som vi avvaktar de återstående ställningstagandena fränindustriverket, innan regeringen går att fatta beslut i frågan. Sedanvill jag beträffande aktiviteterna när det gäller prospektering påminna BirgerNilsson om att vad som sker är att man i ökad omfattning gåröverpåtotalprospeklering. Det är ju inte bara uranet som har intresse, utan delfinns tvärtom många andra intressanta i den svenska berggrunden som delgäller all skaffa sig kännedom om. Även om detfaller utom ramen för den här frågan är det intressant all höra vilkeninställning industriministern har lill möjligheterna atl skapa jobb ute iglesbygden, för på den punkten har ju industriministern många växlar att lösain i exempelvis. Vaddet sedan gäller möjligheterna att få pengar till prospektering, så har juregeringen nu föreskrivit atl fr. o. m. måste avde pengar får över driftstaten i varje enskilt fall begära tillståndav regeringen, om pengarna skall användas för uranprospektering. Man sätteralltså käppar i hjulet här på olika säll när det gäller att bedriva dennaytterst vikliga prospektering och undersökning av urantillgångarna i landel. Överiäggningenvar härmed slutad. § 13 Om åtgärderför att trygga sysselsättningen i IndustriministernNILS ÅSLING erhöll ordet för atl besvara () den 10 novemberanmälda fråga, 1977/78:136, och anförde: har frågat vilka initiativ jag avser att ta för attantingen medverka till att en nedläggning av damstrumptillverkningen i Boråsförhindras eller för att snabbt bereda dem som drabbas av nedläggning ny ochtrygg sysselsättning i . Regeringenavser att lägga fram förslag för om samordning ochrekonstruktion av de statliga tekoföretagen. Förslaget avser i första hand ABEiser, och Nya Algols som förs samman i en tekokoncern underStatsföretag . För att täcka förluster och ge företagen en rimlig soliditetberäknas 190 milj. kr. behövas i tillskott. En utgångspunkt för denna beräkninghar varit all den statliga tekogruppen i likhet med andra företag i branschenanpassar sin produktion till marknadsförutsättningarna. Efter enrekonstruktionsperiod bör gruppen kunna uppnå lägst ett"nollresultat" vid utgången av . För att nå detta mål torde enbetydande anpassning till marknadsförhållandena och höjning av effektivitetenvara nödvändig. Eiser, SweTeco och Nya Algols väntas komma att minska sinpersonal med 35-40 96 som en följd avrekonstruktionsarbetet. Detkommer att bli en svår uppgift atl inom göra Eiser, SweTeco och NyaAlgols lill livskraftiga företag. Jag vill därför understryka vikten av att deberörda företagsledningarna och de anställdas organisationer utan onödigainskränkningar i handlingsfriheten ges möjlighet all pä lämpligaste sättrekonstruera företagen och göra dem företagsekonomiskt lönsamma pä lång sikt.Jag vill därför undvika all föregripa detta arbete. Jagär medveten om att strukturanpassningen av den statliga lekokoncernen ochbranscherna i deras helhet kan medföra sysselsättningsproblem. Samhället måsledärför vara berett att med de medel som står till buds underlätta omställningenför de människor som kan komma att ställas utan arbete. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i Jag ber alt fätacka industriministern för svaret på min fråga. Orsaken till att jag ställt frågan är givetvis denallmänna oro som man har anledningkänna för sysselsättningssituationen i . Den kraftiga nedgångeninom tekobranschen har gjort alt Boråsregionen har förlorat ungefär 10 000sysselsättningstillfällen. Enbart i har vi förloratungefär 6 000 sysselsättningstillfällen. Därför är det ett stort bekymmer hurman skall klara framliden i . Nuhar industriministern i sitt svar redogjort för den väntade propositionen omrekonstruktion av de statliga lekoföretagen. Men del gör inte saken bättre, förhär säger man alt del kommer alt ske en reduktion av personalstyrkan med 30-4096. En mycket enkel räkneoperation säger mig dä att del blir ytteriigareungefär 700 friställningar vid Boråsförelagen inom tekobranschen, och det varinte vad vi hoppades på. Minfråga berörde närmast problemen vid tillverkningen av damstrumpor. Det ärfaktiskt så, atl en avdelning i går bra. Detsamma gäller en avdelning päett annat häll. finns del långtgående planer på atl slä ihop de här tvåavdelningarna, vilket kan komma all betyda alt Boråsavdelningen läggs ned med250 friställningar som följd. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i konomiskt gör man möjligenen vinst. Men det är inte helt säkert. Däremot skulle del bli utomordentligtstora svårigheter atl klara de problem som uppslår om 250 människor mister sinsysselsättning. Här är det fråga om äldre arbetskraft. I myckel slorutsträckning gäller det invandrare. Jag menar att man borde se efter om maninte kan klara av problemen ulan sammanläggning, så atl de anställda i Boråsfår fortsätta sill arbete. Från samhällets synpunkt skulle det, enligt minmening, vara betydligt mer "lönsamt" all handla sä. Och framför alllskulle del för de anställda betyda att de finge behålla sina arbeten i ställetför att drabbas av en slor ovisshet. Jag vill inle ta upp en debatt om de statliga lekoföretagen utöver vadsom framgår av mitt svar på fråga. Den debatten får vi ta närpropositionen ligger på kammarens bord. Jag vill dock påminna ommitt besked tidigare här att nu kommer all föras till den gråzonen, vilket innebär ökade möjligheter när det gäller nyetablering av förelag.Över huvud taget tror jag att man i nu får inriktaansträngningarna på att diversifiera näringslivet och salsa på expansivabranscher och företag, vilket Boråsregionen har särskilt stora möjlighetertill genom sin geografiska belägenhet. Jagvill erinra om vad som hänt med ett organ somindustridepartementet har direkt ansvar för, nämligen statens provningsanstalt.Den har ju under detta budgetår slutfört flyttningen till , och del varungefär 200 tjänster vid anstalten i som berördes av dennaomlokalisering. Bara 16 stockholmare följde med till , och den resterandedelen av personalen har därför nyrekrylerats. arbetar 211 personer vidstatens provningsansialt i , och större delen av dem är rekryterade iBoråsregionen. Provningsanslalten är i sig själv en lokaliseringsfaktor,eftersom den bidrar lill del tekniska kunnandet och till att förbättra denindustriella miljön i regionen. Jag vill rned detta exempel bara visa vilka godamöjligheter som bör finnas, i varje fall i ett normalt konjunkturläge, att iBoråsregionen kompensera bortfallet av arbetstillfällen inom tekoindustrin medarbeten i andra branscher och förelag. Det råder ingadelade meningar om värdet av att provningsanslalten lokaliserades till Boråskommun. Detta var en utomordentligt värdefull åtgärd från densocialdemokratiska regeringen, grundad på ett djärvt initiativ. Menden åtgärden hjälper pä ingel sätt de 250 anställda i strumptillverkningen iBorås, som löper risk att mista sina jobb därför att man med en strängtförelagsekonomisk bedömning kommer fram till atl man möjligen kan tjäna någonmiljon mer än vad man nu gör genom alt lägga samman tvåstrumpfabriker. Denna sammanläggning görs utan att man lar någon som helsthänsyn lill vilka konsekvenser den för med sig från samhällsekonomisk synpunkt. Jagmenar därför att industriministern inte skulle nöja sig med alt säga all hanvill undvika att föregripa det arbete som föreslår i den statliga tekokoncernsom är i vardande. Industriministern borde i stället medverka lill att man, idet konjunkluriäge som vi befinner oss i och med alla de svårigheter som nufinns i , inle förvärrar situationen ytteriigare bara för attmöjligen få ett företagsekonomiskt resultat som kanske marginellt är bättre ändel nuvarande. Omrätten för värnpliktiga att sätta upp bilder i logement Lät mig påminna om atl det inle gäller enökning av vinsten med någon miljon i den statliga lekokoncernen utan alt detär fråga om en strävan att minska förlusten med någon miljon. Det är en strävansom alla parter måste la ett ansvar för. Vi måste inom de statligatekoföretagen arbeta efter samma regler som gäller för de privata och syftatill att uppnå lönsamhet så snabbt som möjligt. Del är bara det som gör alt manpå sikt kan garantera tryggheten i sysselsättningen för de anställda. Föratl det inle skall råda några missuppfattningar vill jag understryka att jaginte har sagt alt man genom sammanläggningen ökar vinsten för den statligatekokoncernen. Jag har sagt att damstrumptillverkningen går ihop ekonomisktoch alltså är en lönsam bil i sammanhanget. På den punkten skulle man möjligenkunna få ett något bällre resultat. Men jag menar atl de samhällsekonomiskasynpunkterna talar för all man borde avslå från sammanläggningen och i ställetse till att de anställda kan få ha kvar sina arbeten i . Överläggningen varhärmed slutad. § 14 Om rätten förvärnpliktiga att sätta upp bilder i logement Försvarsministern erhöll ordet föratt besvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:130,och anförde: har - med hänvisning lill atl värn-liktiga ålagts attta ner bilder som de hade satt upp i logementet - frågat mig om del är iöverensstämmelse med demokratiska principer att på omvägar införa censur påvåra militära förband. Enligttryckfrihetsförordningen är del inte tillätet för myndighet eller annat allmäntorgan atl pä grund av en skrifts innehåll vidta någon åtgärd, som saknar stöd itryckfrihetsförordningen, för att hindra alt skriften Omrätten för värnpliktiga att sätta upp bilder i logement trycks, ges ul ellersprids bland allmänheten. Innehållet i en tryckt skrift får alltså inle ulanstöd i tryckfrihelsförodningen föranleda något hinder för spridning avskriften. Emellertid har det sedan gammall ansetts att en viss inskränkning iden fria spridningsrätten är tillålen av hänsyn lill den allmänna ordningen. dom frän högsta domstolen och av uttalanden från JO framgår alt dennainskränkning också gäller för militära områden. Gällanderätt visar således all spridningsrätten inle får inskränkas på grund avinnehållet i en tryckt skrift. Om del däremot av ordningsskäl förekommeringripande mot spridningen av en tryckt skrift inom ett militärt förläggningsomräde,är detta enligl min mening inle en åtgärd som innebär alt, såsom OswaldSöderqvist säger, censur förs in på våra militära förband. (vpk): är förhindrad atl själv motta svaret. Jag lackar Ihans vägnar försvarsministern för svaret på frågan, ett svar som emellertidenligt min uppfattning inle gör del hela klarare. Principfråganär ju: Går det att genom administrativa åtgärder som t. ex. ordningsföreskrifterbegränsa yttrandefriheten och opinionsbildningen vid de militära förbanden?Del är tydligt atl detta går. Del är också tydligt atl del här är fråga omcensur. Efteratl ha tagit del av JO:s beslut kan man inte annat än svara ja på frågan ommöjligheterna till sådana här begränsningar. Regementsledningen vid I 20 harbegränsat och inskränkt möjligheterna för de värnpliktiga att framföra sinaåsikter. Det strider mot principen om tryckfrihet, men man kryper bakomordningsparagrafen. JO hänvisar lill trivseln i ell utrymme - logementet - därmånga med olika åsikter skall dela rum. Det är därför värt att lägga märke tillatt alla inblandade i det här fallet, dvs. de som bodde på logementet i fråga,var överens. De hade inte något all invända mot de bilder som sattes upp. Detvar alltså inte där skon klämde. Menvad var del då? Var del bilder av pornografisk typ som upprörde cheferna? Motbakgrund av den inställning till sådana alster som är rådande i det militäralivet och som bäst karakteriseras med uttrycket "kvinnoförakt" tordeinte heller det ha varit avgörande. Sådana bilder har ju alllid accepterats somhörande till miljön. Det framgår också att det inte var något hinder mot attsätta upp pornografi inuti logement-skåpen. Nej,det intressanta här är det som sägs om bilder med politiskt innehåll. Deltalas också på ett ställe i JO:s.redogörelse om nidbilder. Därmed torde avsesett vykort som med en viss ironi riktar sig mot kungahuset. Utan alt uppgifterfrån skilda håll härdras står det klart alt del var affischer och bilder medpolitiskt innehåll som väckte anslöt. Det ger anledning lill några följdfrågortill försvarsministern: Är del inle så attpolitisk propaganda får framföras inom förbanden? Vadanser försvarsministern som yrkespolitiker om all politik jämställs medpornografi, vilket sker på flera ställen i regementsledningens utlåtande ochäven i JO:s beslut? Anserförsvarsministern alt man på säll som JO har gjort kan jämföra grovporr medpolitiska bilder? Del som har föranlett frågan är ju det aktuella ärendet vid I 20. Jagkan konstatera atl ombudsman har behandlat det formellt och menatalt del rör sig om en ordnings- och trivselfråga. Som ansvarigt statsråd kanjag bara instämma i den bedömning som JO har gjort och vill inte vidarediskutera den frågan, eftersom del mer eller mindre vore alt kvälja dom. rent principiella frågan kan jag säga atl vederbörande värnpliktigslogementskåp mer eller mindre uppfattas som hans privata utrymme, som han självmå utsmycka. När det gäller utrymmen som är gemensamma för flera personer harjag själv den åsikten att smak och hyfs bör ställa vissa krav på utsmyckningen.Enligt instruktionerna har vederbörande förbandschef formella möjligheter attreglera dessa förhållanden - ett syslem som jag för min del tycker börbibehållas. Påfrågan om det är någon skillnad mellan pornografiska och politiska tryckalsterkan jag svara, att jag för det första finner frågan egendomlig och att jag fördet andra vet att det finns vissa föreskrifter om spridning av politiskpropaganda. Vi har här i möjlighet till politisk verksamhet även inomden militära sektorn - till skillnad mot vad fallet är t. o. m. i grannländerlill - och jag tycker att vi skall slå vakt om den möjligheten. Däremotär det icke, annat än efter vissa regler, tillåtet att bedriva politiskpropaganda inom militärt område. Även detta tror jag är lämpligt för denallmänna trevnadens skull, men det innebär ju icke någon form av censur, ulandel är helt enkelt en ordningsfråga. Omrätten för värnpliktiga att sätta upp bilder i logement (vpk): Försvarsministerns inlägg nu gör oss väl egentligen inte så myckelklokare. faktum är att de värnpliktiga var överens om alt ha de alsteruppsatta som frågan handlar om. Del var alltså inle på del sättet att mantrampade några andra på tärna dä det gällde trivseln eller atl de hadeanledning all känna sig störda. Detfinns i del militära livet en begränsning som kallas "ordningsskäl".Vanligen menas därmed att väggar eller liknande kan förstöras om affischersätts upp. Militärerna har därför rättighet atl hindra spridning av bildereller skrifter på vissa ställen, men vi hävdar atl del inte kan ske på grund avinnehållet i bilderna eller skrifterna. Detta är sant också när del gällertidningar, men då del gäller logementskäpen har militärerna godkänt spridningpå detta ställe. Men de ställer ändå krav på innehållet, och dä tillgriper detolkningen att det skulle vara en trivselfråga. Jag måsle säga alt denjuridiska grunden för det är ganska bräcklig. Omrätten för värnpliktiga att sätta upp bilder i logement juridiska tolkningen måslevara atl militärerna kan hindra spridning, men inle på grund av innehållet. Överläggningenvar härmed slutad. §15 Föredrogs och hänvisades 1977/78:107-109 tillutbildningsulskoltet 1977/78:110 lillsocialförsäkringsutskoltet 1977/78:111-116 till näringsutskottel 1977/78:117 tillcivilutskottet 1977/78:118 och 119 lillkonstitutionsutskottet § 16 Föredrogs och biföllsInterpellationsframställning 1977/78:78 §17 Anmäldes och bordlades Motioner 1977/78:120 av och anledning av propositionen 1977/78:14 om utbildning pä musikområdet 1977/78:121av och 1977/78:122 av m.fl. med anledning av propositionen 1977/78:20 medförslag till ändrad organisation för besvärsprövning inom socialförsäkringenm. 1977/78:123av i /78:124 av i med anledning av propositionen 1977/78:25 medförslag om tilläggsbudget I lill statsbudgeten för /78 1977/78:125av m.fi. 1977/78:126 av m.fi. 1977/78:127 av EvaWinther med anledning av propositionen 1977/78:31 omriktlinjer i den fysiska riksplaneringen för vissa s. k. obrutna fjällområden 1977/78:128av i m.fl. 1977/78:129 av m.fl.1977/78:130 av och 1977/78:131 av OlleWestberg i m.fi. med anledning av propositionen 1977/78:40 omåtgärder för all främja de mindre och medelstora företagens utveckling 1977/78:132av m.fl. 1977/78:133av m.fl. med anledning av propositionen 1977/78:47 omåtgärder för atl underiätta strukturomvandlingen inom specialslålindustrin ochstålgjuteriindustrin 1977/78:134 av och med anledning av propositionen 1977/78:48 om skalteutjämning iStockholms läns landstingskommun 1977/78:135 av Per med anledning avpropositionen 1977/78:50 om ändring i byggnadsstadgan (1959:612), m. m. 1977/78:136 av och medanledning av propositionen 1977/78:61 om ökat stöd lill barnfamiljerna m. m. § 18 Anmälan avinterpellationer Anmäldes och bordlades följande interpellationersom ingivits till kammarkansliet 1911/18:79av () lill kommunikationsministern om införandel avobligatoriskt varselljus för bilar: När lagen om varselljus infördes uppstod en hel delfrågor och komplikationer i det svenska samhället. Problemetvar atl det inte fanns enbart lagstadgade lampor tillgängliga. Framför alllgällde kritiken att svensk industri inle var inriktad på tillverkning av dennaenkla vara utan alt vi nödgades använda utländska fabrikat, och så är lägelfortfarande. Kritikenförefaller riklig med tanke på både vår arbetsmarknadssituation och vårvalutakris. Medstöd av del anförda hemställer jag om kammarens tillstånd att lill statsrådetoch chefen för få ställa följande frågor: Är del möjligt att lill svenskarbetsmarknad ge besked om tillverkning redan innan lagen träder i kraft, säatt produkterna svarar mot lagens krav vid bestämt datum? Är det möjligt att genom bättreplanering spara både material och valuta för bilägarna och landel, och vilketförfarande vill statsrådet i så fall förorda? 1977/78:8ft av ToreNilsson (m) lill jordbruksministern om sprängningar inom tätbebyggt område: Del har visat sig att de negativa verkningarna avsprängningar som försiggår i tätbebyggda områden har varit stora. Störningarnaoch påfrestningarna på miljön är i många fall omfattande, och de som drabbasav skador och obehag har svårt all få rättelse och ersättning. Ettexempel kan anföras som åskådliggör saken. I ell område i en förort lillStockholm skedde sprängningar för några är sedan för lossgöring avgrus, varvid skador uppstod på villor i närheten. erhöll ettföretag tillstånd till sprängning i urberget i samma trakt. Stenen krossadessedan i ett krossverk på orten. Stora skador i form av sprickor har uppstått.Många av ägarna lill villor och annan bebyggelse är gamla människor,pensionärer, som har svårt alt göra sig hörda. De som klagat har avvisats medinvändningar om att besiktning skett före och efter sprängningarna och attmätningarna visat endast to-lererbara skador. Man har förgäves sökt ersättningför uppkomna kostnader. Dädel gäller krossningen av sten har miljörubbningarna också blivit betydande.Bullret är besvärande. Dammet förorenar omgivningen och är en plåga för dem sombor närmast. Krossen ligger intill en kyrkogård, där stendammetfaller överallt. Även sprängverksamheten inverkar på kyrkogården. Detförefaller underiigl att en verksamhet av detta slag är lillätlig. I synnerhetsprängningar som varar "tröttar ut" fasader och husgrunder,åstadkommer sättningar och sprickbildningar samt utgör genom bullret och dammeten permanent miljörisk. Likaunderiigl är alt påvisbara skador icke undantagslöst ersätts. Om en verksamhetav detta slag anses nödvändig och försvarlig så nära bebyggelse, bör den somdrabbas av föriuster hällas skadeslös. Tolkningen av mätresultaten är i mångafall diskutabel, och kontrollen av mätinstrumenten kan stundom ifrågasättas. Jag vill därför frågajordbruksministern: all lagstiftningen bör överses i syfte att nå större resl-riklivitetvid sprängning inom tätbebyggt område? 1977/78:81 av () till industriministern om åtgärder för all mildra verkningarna av planeradpersonalminskning vid SJ: Sysselsättningsläget i landet är bl. a. genom denlångdragna lågkonjunkturen synnerligen prekärt. Såväl statliga myndigheter somkommuner och landsting lägger ner mycken möda pä alt skaffa fram meningsfullaberedskapsarbeten i väntan på ell uppsving inom industrisektorn för att därmedminska arbelslöshelsköerna. I delta läge ler det sigmyckel anmärkningsvärt all SJ planerar sä stora och omfattandeförändringar av verksamheten, som medför friställning av ett mycket stortantal anställda.