prot · G10996 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagvill också understryka atl vi vid varie sammanträde harhaft nära kontakt med de nordiska fackliga organisationerna för att isamförstånd försöka finna de vägar som är möjliga att gå när det gäller deltamyckel angelägna ärende. GERTRUDSIGURDSEN (s) kort genmäle: Jag är tacksam för komplettering. I min anförande sade jagatt jag inte kände lill sanningshalten i tidningsartiklarna. Det har, som sagt,både i norsk och svensk press talats om att bl. a. föreslagit enhandelsbojkoti när det gäller frukt från . Menjag fattar inlägg så att arbetsgruppen håller på alt studera deutestående frågorna i detta sammanhang. Förhoppningen är väl då all man vidnästa sammanträde med de nordiska utrikesministrarna fiyllar fram sinapositioner - del är i varje fall den förhoppning jag vill slälla på KarinSöder. När jag antecknade mig i går för att delta i denna debatt var det föratt säga litet grand om framlid och verksamhet, ungeför i linjemed det som nu redan har anfört. Jag skall inte föriänga debattenmed alt upprepa del som han har sagt, eftersom jag i allt väsentligt instämmeri det. Men när jag tog del av utrikesministerns deklaration kände jag ändå ettbehov av att lägga något ytteriigare till det som jag från början hade tänktsäga. Jaghar inte för avsikt alt som vanligt plädera för dödsstraffets avskaffande -jagnoterade med tillfredsställelse att det i utrikesministerns deklarationredovisas alt vårt land är aktivt på detta område. Jag ville i stället någotkommentera den antydan som i denna deklaration görs att bordebegränsa sig till att syssla med de områden där organisationen har sinahuvuduppgifter, nämligen människors grundläggande rättigheter och deras socialatrygghet. Detta är självfallet viktigaste uppgift, som inte pånågot sätt skall förminskas, och jag skall också strax återkomma till vissabekymmer som jag har i det sammanhangei. Men jag vill ändå vända mig mot tankenatt man skulle begränsa arbetsområde. Detmedges i deklarationen att har gjort en mängd insatser för detpraktiska samarbetet mellan . var i varje fall elt avde fora där man först började tala om miljöskydd. Man förde rätt luftiga ochvisionära diskussioner om detta, men det var ur sådana överiäggningar som denmera handfasta debatten växte fram i de enskilda länderna. Man harockså i tidigt diskuterat byggnadsminnes-och nalurminnesvård. Ocksåi de avseendena har man fört debatter som varil av den lilet visionära typenmen som avsatt spår i praktiskt handlande i de olika länderna. Vihar t. o. m. diskuterat så udda ting som skydd av fiyttföglar. Också dendiskussionen har haft elt visionärt inslag, men vi kan alla erkänna, nu när vinärmar oss våren och fly tiföglarna böriar komma lill vårt land för att sökaupp sina häckningsplatser, att de utgör ett omistligt inslag i vår natur. Deåtervänder till de sydligare länderna, och del är där man iflyttfögelsdebatien möter de stora problemen, inte minst i . Mellan 200och 400 miljoner flyttfåglar föngas i nät eller fastnar på limslänger. Detlahar diskuterats i , och jag tycker alt det är väsentligt att man kanta upp också en sådan fråga på elt internationellt plan. Därför känner jag miglitet bekymrad inför tanken atl man skulle stoppa sådana diskussioner iEuroparådet. Del är just där, och kanske framför allt i dess rådgivandeförsamling, vars beslut inte är förpliktande för någon part, som man kan lyftasig lill diskussioner av delta slag. Sedan blir man räddad av ministerkommittén,när man har varit alltför långt ute i omöjliga idéer. Men just del förhållandetatt de kan vädras och föras fram inför elt internationellt forum är till fördelför det praktiska arbetet också i de enskilda medlemsstaterna, och jag hoppasatl det inte är utrikesministerns mening att man alltför mycket skall strypa ensådan diskussion. Jag tror att man måste laemot mer med sitt hjärta och mindre Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt medsin förstånd - inte därför att det inte går atl intellektuellt förklara varförman sysslar med de olika sakerna, ulan just av den anledningen alt verksamheteniden rådgivande församlingen kan tillålas atl ligga på, som jag sade, delvisionära planet, i varje fall . Efterdetta vill jag anknyta till anförande. Han uttryckte sig relativtoptimistiskt om framlid visavi EG-staterna. Jag är inte fullt såoptimistisk på den punkten, utan tror atl det krävs mycket arbete från demedlemsstaters sida som vill bevara och försvara . Jag har enalldeles färsk erfarenhet från Europarådsförsamlingens senaste sammanträde,där man i elt möte mellan EG-staterna och Europarådsstaterna ägnade rätt myckentid åt alt diskutera de mänskliga rättigheterna på gmndval av rapporter som varfärdigställda både inom EG och inom . Det var alldeles uppenbart från EG-sidan ansåg att man hade viktiga funktioner även på de mänskligarättigheternas område, och det må man naturligtvis tycka alt man har. Men detallvariiga och bekymmersamma är att alla medlemsländer i EG också är medlemmari , och man skall inte inom behöva föra en debatt mellanå ena sidan Europarådels 20 medlemsstater och å andra sidan nio av dessa somhar slagit sig ihop och bildat elt särskilt organ. Det är illavarslande förframliden, och jag har uppfattningen atl de som i fortsättningen skall verkainom skall göra vad de kan för att hålla undan sådana försök av EGalt lägga sig lill med sådant som är alt se som rena och klaraEuroparådsangelägenheter, t. ex. förvaltningen av de mänskliga rättigheternaoch de organ som hör till den arbetsuppgiften. I delta anförandeinstämde (). Arbetet på alt åstadkomma en ny ekonomisk världsordning är av myckelstor betydelse för hela vår världs framlid. kan vi konstalera atl detarbetet har stött på avsevärda svårigheter, främst beroende på alt vissa sloraindustriländer inte har varit beredda alt göra de medgivanden som ärnödvändiga för framgång. Men trots alt svårigheterna är betydande måste vihoppas och tro på en ulveckling som innebär att de fatliga länderna successivtkan fö sin rättmätiga del av väridens resurser. Debattenom en ny ekonomisk väridsordning och om resursfördelningen i världen förs motbakgrund av del faktum att många viktiga råvaror bara finns i begränsadomfattning på vårt jordklot. Det gäller vikliga energiråvaror, del gällermineraler som har central betydelse för hela vår industriproduktion. Dessabegränsningar gäller också jordens möjligheter att producera de livsmedel somvi behöver för vår existens. Delfaktum atl jordens råvarukapacilet inte är obegränsad innebär att vi som leveri de rika länderna måsle vara beredda att dela med oss, om vi menar allvar medvårt tal om att de fattiga länderna skall kunna få sin rättmätiga andel. Vi kaninte fortsätta atl bygga vårt välstånd på en rovdrift av jordens tillgångar.Detta gäller oavsett om vi diskuterar mineraler för industriell produktioneller om vi diskuterar jordens sätt att producera livsmedel. Enannan följd av den utveckling som vi hoppas på, nämligen att u-ländernakommeratt kunna genomföra en induslrialiseringsprocess, blir att vi kommer atlfå se nya konkurrenter på våra marknader. Vi måste då vara beredda attacceptera den nya konkurrenssituation som uppstår. F. n. har vi en situationdär en lång rad länder, som inrymmer huvuddelen av världens befolkning, ihuvudsak ägnar sig ål att producera råvaror för väridsmarknaden, medan däremoten liten grupp stater, dit vi själva hör, svarar för huvuddelen av förädlingenoch den industriella produktionen. Den situationen kan inte fortsätta iframtiden, utan måsle självfallet också få vara med iråvaruförädlingen och industriproduktionen. Viser redan exempel på hur länder som traditionellt har räknats lill u-ländernaskrets har etablerat sig som induslrivaruproducenter. Många av dessa länder harekonomiska system, sociala modeller o .n lönesystem som vi upplever som myckelotillfredsställande. Men vi för inte ta del faktum atl vi inte kan acceptera dearbetsmarknadsförhållanden och de löneprinciper som gäller i de här ländernasom intäkt för en protekiionism, där vi utesluter dessa staters möjligheter attkonkurrera på industrivarumarknaderna. Om vi för elt sådant resonemang innebärdet också atl vi måste ta avstånd från tanken på en ny ekonomisk världsordning.Det är nämligen så, alt de här bristerna, som vi upplever i de nyaindustriländerna, återfinns i fiertalet av världens . Om man, såsom harskett på visst socialdemokratiskt håll, försöker antyda alt det bara är deländer som har en god fördelningspolitik som vi behöver ta hänsyn till i vårsträvan efter en ny ekonomisk väridsordning, gör vi det alltför lätt för oss.Jag tror att den dag är rätt avlägsen då , ,och några stater lill kommer att bli etl hot mot oss på våraindustrivarumarknader. Vi måste alltså vara beredda att acceptera denekonomiska utvecklingen i länder vilkas inrikespolitiska förhållanden vi kanskeinte uppskattar på alla sän. Dennautveckling ställer naturiigtvis också krav på våregen industri, där vi måsteräkna med åtskilliga omställningar. Men det är då viktigt att se till att denomställningsprocess som naturiigtvis är nödvändig genomförs på ett riktigtsätt. Vi måste utnyttja den höga kapacitet för nyskapande och innovation som vihar i ett samhälle som ,och vi måsle vidare se till alt vi utnyttjar denkapaciteten för att utveckla en framtidsinriktad teknik, vilken gör oss rustadeatt möta de nya situationer som vi kommer att ställas inför. Jagtänker t. ex. på teknik som gör del lättare för oss atl på ett effektivt sättanvända råvaror, jag tänker på teknik som gör det lättare för oss att utnyttjaenergin på effektivaste möjliga sätt, jag tänker på utvecklandet av nyaenergikällor, baserade på de kontinueriiga energifiödena, och jag tänker påteknik som innebär att vi kan återvinna råvaruinnehållet i varor som vi redanhar använt. Den nya ekonomiska väridsordningen kan inrymma mycket. De stater somstår bakom kravet på ny ekonomisk väridsordning hårde mest vittskiftandeinhemska ekonomiska system, och tolkningarna av vad den nya Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt ekonomiskaväridsordningen skall innebära varierar mycket kraftigt från u-land tillu-land. Vi kan givetvis inte härifrån diktera vilka ekonomiskautvecklingsmodeller skall välja, men vi kan inte heller frånkännaoss vårt ansvar. Det finns en uppenbar risk för att den ekonomiska utvecklingeni många falliga länder medför alt det skapas en liten isolerad industriellsektor som är mer eller mindre helt beroende av utländsk teknik och utländskekonomi. Det innebär ofta en utveckling som ställer huvuddelen av befolkningenutanför och som kanske till och med leder till allvarliga försämringar avbefolkningsmajoritetens situation. Delär inte en sådan uveckling vi vill medverka lill. Det måste vara vår strävan i vårtutvecklingssamarbete med och vårt övriga samarbete med attbidra lill en ekonomisk och teknisk utveckling, som verkligen ger förbättradelevnadsvillkor för folkfiertalet. Eftersom det är i de industrialiseradestaterna den stora potentialen finns för teknisk utveckling och forskning, harvi etl bestämt ansvar att ställa sådan teknik till förfogande som u-ländernakan använda och dra nytta av. Det betyder en teknik som är arbelsintensiv, enteknik som ligger på en sådan tillämpningsnivå alt den är lätt att använda utanalltför stora svårigheter och förlustrisker. Det är en teknik som underiätlaren decentraliserad struktur och en ulveckling av småindustri ochlandsbygdsutveckling. Den minskar risken för slora folkomflyttningar och socialaomvälvningar. Energisektornäretl bra exempel på del här problemet. har huvuddelen avväsleriandets utvecklingsresurser på energiområdet ägnats ål kärnkraften. Delär uppenbart alt kärnkraften representerar en teknologi som är mycket illalämpad för de flesta behov. Den är oerhört kapilalintensiv, den ärmyckel avancerad och innehåller allvariiga riskmomenl. Den ger ringasysselsättning när den används. Däremot är kanske många av de alternativaenergikällor som vi diskuterar för framtiden ännu gynnsammare för mångau-länder än de är för oss. Jag tänker på vindteknik, solteknik, utnyttjande avbiomassa osv. Närvi diskuterar hur vi skall lägga upp vår energiforskning ochvårt utvecklingsarbete här hemma måsle vi också la med i bedömningen vilkenbetydelse våra insatser har för möjligheter atl tillfredsställasina behov. Och det är naturligtvis etl argument bland många för alt vi skallsalsa resurser för att utveckla de alternativa energikällorna. Avslutningsvis känner jag behov av alt göra en liten kommentar till denSydafrikadebatt som drog upp litet hastigt. Jagvill bara göra den kommentaren atl alla vi som följt svensk utrikespolitikunder åren kan konstatera att Sydafrikafrågan har haft den allra högstaprioritet -och detla av mycket naturliga skäl. De insatser som hargjort när det gäller Sydafrikafrågan står i särklass. Regeringsskiftet för etloch etl halvt år sedan innebar en ytterligare intensifiering av de svenska insatsernaför alt stödja befrielsekampen i södra och för atl isolera . Detidningsuppgifter som redovisade är därför mycketanmärkningsvärda. Var och en som på ett objektivt sätt ser på hur Sydafrikafrågan hardrivits måste konstalera all det inte finns någol land, vare Nr 96 sigi eller i den övriga västvärlden, som har engagerat sig så hårt i Onsdaeen den är en demokrati. är en demokrati. De två länderna måstesägas stå varandra nära i många avseenden. är byggt på en andlig ochkulturell grundval som i mycket är ett arv från säregna historia underde två årtusendena närmast före vår lideräknings början. Den urkund som bådaländerna har som fundament i principiell mening är . Jag har i enmotion framfört en del tankar om och , men jag vill här lägga tillföljande. Israelhar många fiender. Etl ekonomiskt krig pågår mot . Den bojkott mothandeln med som dessa motståndare försöker genomföra i hela världen ärdjupt beklaglig. Även svenska företag har gått med på klausuler i kontrakt medvissa handelspartner - klausuler som förbjuder handelsutbyte med Israel.Sverige dellager därför i del mot . Svenska företagvill inte investera i . Svenskar vägrar sälja till . Svenska firmorhindras atl köpa från . Detla är negativt för vårt land, inte bara förhandeln ulan också för vårt anseende som demokrati. Ävenförelag som direkt eller indirekt ägs eller stöds av svenska staten lär enligtbestämda uppgifter deltaga i sanktioner mot . Jag beklagar detta. Jag vill hänvisa till aktuella händelser i vårt grannland . Islutet av förekom t. ex. ett mycket uppmärksammat försök lilldiskriminering av genom att kontraktet mellan ett par stora verkstäderoch deras kund innehöll en klausul som innebar bojkott mot handeln med ,eller som norska tidningar formulerade det mera naket: "Boikott avIsrael." Den norska regeringen reagerade glädjande nog. HandelsministerBakke anförde i att "regleringen tar skarpt avstånd fra dendiskriminerende klausul överfor som er intatt mellom norske skipsverftog egyptiske kjöpere". Detta enligt flera tidningar, bl. har för säljarna preciseratatt regeringen inte kan godta klausulen. I en kommentar på ledarsidan skriverArbeiderbladet: "Vi er glad for al del nå er oppklarl al norskemyndigheter ikke har akseplert en boikollklausul mol iskipsbyggningskonirakter med . slikt ville ha vaert ytterst pinlig forden norske regjering. De utlalelser som nå er kommet, viser at regjeringen ikkevill godkjenne kontraktet som diskriminerer . Det er et ståndpunkt somhar bred stötte i det norske folk." Vadsom skett ledde också till klara uttalanden från oppositionen i stortinget.Stortingsrepresentant säger att man kan förstå men ickesympatisera med privata företag som böjer sig fören sådan press alt godtaklausuler. Han menar att om kontrakt skulle falla bort för norska firmor därföratt de inte går med på bojkotten så "må hele det norske samfunn vsre medpå å baere belastningen". Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Jag troi att också i har regeringen brettstöd för en liknande politik. Del måsle stå klart att aktioner a v detta slagstår i strid med intressen och förpliktelser som medlem av FNoch som eu land med grundmurat anseende i hela världen som rältfördigt ochsolidariskt mot de svaga. Vi väntar här klara signaler från regeringen. Underalla förhållanden bör inga företag som är statliga eller har statligt stödkunna deltaga i sanktionerna mot . Sånågra ord med anledning av regeringsdeklarationen, som jag läst med stortintresse. Det slår där: "Varje stat i området, även , har rätt attleva inom säkra och erkända gränser." Detta vill jag varmt instämma i. Ifortsättningen anförs: "Dessaprinciper måste kompletteras med etl erkännande av palestinaarabernas rätt attsjälva bestämma sin framlid och således också, om de så väljer, atl bilda enegen stal som lever i fred vid sidan av ." Dåmåste jag fråga: Var skall den staten ligga? Kan leva om en stal i PLO;sanda upprättas på den s. k. ? Mitt svar är nej. Tror någon svenskriksdagsman på liv i fred med sådana terrorister intill sig? Vad skulleSverige göra om det krävdes en liknande stat på eller i ? Vad somkallas är en naturiig del av . Har vi, har FN,godkäntstaten och velat ge denna nation elt hem och en framtid, måsle vårt jafortfara att vara ett ja. olika folkgrupper har alla samma demokratiskarättigheter. Låt invånarna på välja fritt själva: medborgarskapantingen i eller i t. ex. . Låt detta innebära rösträtt ochvalbarhet dådet gäller pariament och andra råd, för både kvinnor och män. Vitror oss vela om hur elt sådant val utfaller. Ingen som har vistats en lid iIsrael vill betvivla alt detta land är en demokrati i västeriändsk mening. Detär häpnadsväckande att vi i den fria världen tycks ha glömt eller hålla på altglömma vad som ligger före bildandet av staten . All terror, allt lidandesom detta folk utstått under och och andra plågare. All hemlösheti världen! De som bygger vet och minns men utan bitterhet i formav hämndkänslor och vedergällningstankar. De vill leva i fred, de har mer ännågot annat folken innebörd i ordet Frid, en mening med stort djup både i sinhälsning med detta ord och sitt arbete för framtid i frihet. Kvällstidningarnahär i ropar atl vill hämnd. Det är en felaktigbeskrivning, tyckerjag. Israelerna vill inte angripa sina grannar. De ärvilliga atl göra det möjliga - men lill del möjliga hör enligt min mening ickeupprättandet av en PLO-styrd eller -infiuerad stat på . Jag anser delabsolut vara en orimlighet. Problemet hur man skall bereda de människor, somkanske ligger bakom PLO eller som PLO påstår sig tala för, ett hem kan intelösas genom att man för den föreslagna staten på . Det är beklämmandeatt samvetslösa makter förser terrorister med vapen. Jag beklagar vad som måst skei - men vad som skett därifrån och riktals mot , mol barnoch oskyldiga är ännu mer beklagligt. HANSLINDBLAD (fp): firade 60-årsminnet av sinsjälvständighetsdag. Vi kan inte tänka oss ett utan . Det ingår ien gemenskap som betyder väldigt mycket för oss alla. Vi vet att delta friaFinland har sin frihet bl. a. därför alt man själv gjorde mycket stora insatserför atl slå vakt om den i elt svårt läge. Men vi skall också veta atl närFinland blev en fri stal fick vi även andra fria stater som grannar. Vi ficksamtidigt i vårt närområde , och . Det är klart atl60-årsminnet också för dem skulle ha varil en glädjens dag - om de fött förblifria stater. Förbindelsernamellan och de fria baltiska staterna var mycket livliga. Vi hadekulturellt, vetenskapligt, ideellt och ekonomiskt utbyte -ett utbylesom vargivande på ömse håll. Hade de baltiska staterna fått behålla sin frihet skullegivetvis ha uppfattats som etl fredens hav, ett vatten som förbandoss med nära vänner. Densovjetiska ockupationen av de tre baltiska staterna var en stor tragedi närainpå oss. De kvarvarande balterna i dessa länder är utsatta för etl omfattandeförtryck, och förryskningen av områdena har drivits målmedvetet. ExempelvisEstland håller på alt förryskas. Omkring 400 000 ryssar har flyttals dit sedanandra världskriget. Vid krigsslutet var det av befolkning sominte var ester- är siffran snart uppe i 40 96. Om den nuvarandeutvecklingen fortsätter kommer esterna att vara i minoritet isitt eget land. I grannlandet är redan majoriteten i huvudstaden . Dennaorganiserade massinvandring av ryssar är iscensatt för att försöka slå ner ettnationellt länkande i dessa stater. Vi vet att det är förbjudet att sjunganationalsången i de här staterna. Vi vet alt det är förbjudet atl visastaternas flaggor. Vi vel atl det finns ett passivt motstånd. Men tyvärr måslesägas att informationen om dessa saker ofta kommer ganska sent, eftersom deninte kan ske genom de officiella nyhetsvägarna, Det finns ganska mängarapporter om förtrycket och om de känslor som tar sig myckel spontana uttryckhos folk som säger alt de inte vill ha denna ockupation, men tyvärr märks deinte särskilt myckel i . Vårtland har i internationella sammanhang med kraft hävdat små staters rätt lillsuveränitet och oberoende. Imperialism och hot mot små stater finns på mångahåll i väriden, men ingel förtryck ligger oss geografiskt så nära som densovjetiska ockupationen av våra nära grannar. Just därför måste -om vi överhuvud taget vill vara trovärdiga - dessa stater alltid finnas med i våra tankarnär vi talar om alt små stater själva skall fö forma sitt liv. Denunga generation som i nu talar om internationell solidaritet och småstaters rättigheter har all anledning att plädera för dessa principer också ivårt närområde. Dagens unga i vårt land skall inte behöva känna sig bundna avatt näst efter Hillertyskland var den första stat som erkände Sovjetsockupation av de baltiska staterna. En rad demokratier vägrar att betraktaEstland, och som delar av . Den ståndpunkten måste varamöjlig atl hävda också i . Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Vi måsle inta denna ståndpunkt också för vår egenskull. Om små stater finner sig i att väriden betraktar imperialism ochockupation av hela folk som accepterade medel, vilken trygghet kan vi då självagöra anspråk på att fö? PerAhlmark uUryckte del så här vid ett tal på estniska nationaldagen för två årsedan: "Det går inte att med bevarad heder storma mol förtryck i ett landoch försvara förtryck i eU annat. Friheten är en och odelbar, den aren rält somvarje människa på vår jord kan kräva av sill land." Fråganom staters frihet hänger nära samman med de mänskliga fri- och rättigheterna.Vi har fött många påminnelser om detta genom vad som hänt efterHelsingforsavtalel 1975. ville ha ett avtal för att få sina krigsvinslerfrån erkända i väst - alltså gammal vanlig imperialism för all läggaunder sig land och folk. skrev på dokumentet, trots att det stadgade attde deltagande staterna skulle respektera mänskliga rättigheter och grundläggandefriheter. 1det här sammanhanget vill jag ta upp en fråga som har hängt med ganska längenär det gäller vårt förhållande till de baltiska staterna. Det gäller de mångatusen nuvarande svenska medborgare som fiydde från dessa stater i anslutninglill ockupationen. Dessa människor betraktas fortfarande av sornsovjetiska medborgare. De har aldrig bott i , och de har aldrig begärtalt fö vara där. De flydde från ockupationen, men de bokförs och räknasfortfarande som ryska medborgare. Detla gäller inte bara dem, utan också derasi födda barn. Detär naturiigtvis en oförskämdhet atl förfara på del sättet. Det är ensnygghetsfråga för vårt land alt göra det mesta möjliga för all fö etl avtalliknande del som har lyckats fö med , att dessa människor inteskall räknas som medborgare i etl land som de aldrig har tillhört och aldrighar velat tillhöra. För att markera att den frågan är viktig måste vi ta medden i förhandlingar i andra sammanhang mellan och . Rysk utrikespolitikär sedan gammalt mycket av att ta och ge - man vill inte ge någonling om maninte får någonting i stället. Därför går en sådan här fråga inte atl lösa omden inte tas med i bilden tillsammans med andra frågor som vi förhandlar om.