prot · G10924 · 1977-12-31 00:00:00 — Ompersontrafiken på Järnvägssträckan Ivesta, m. m. SJ skall enligt sin instruktion drivas efter företagsekonomiskagrunder. Om andra faktorer, samhällsekonomiska, näringspolitiska,lokaliseringspolitiska eller sociala, skall vägas in i sammanhanget är detregeringen som skall göra detta. Kommer ett ärende av den här arten underregeringens prövning sker en bedömning av alla dessa faktorer, och resultatetav en sammanvägning av dem blir avgörande för beslutet. Om beslutet då går emotSJ, kommer givetvis SJ att hos regeringen begära hemställan hos omskattemedel för att täcka den föriust i lönsamhet som man får vidkännas genomatt åtgärden inte godkänns. Överläggningenvar härmed slutad. § 29 Ompersontrafiken på järnvägssträckan , m. m. KommunikationsministernBO erhöll ordet för att besvara () den 20 oktoberanmälda fråga, 1977/78:83, och anförde: har - under hänvisning till att SJ avser atlhelt övergå till snälltåg pä sträckan och att persontrafikendärigenom försvinner från ett antal stationer i området - frågat om jag ärberedd att medverka till att persontrafiken på järnväg vid stationerna i debetydande samhällena kan fortsätta liksomdet s. k. skollaget på sträckan . Regeringenhar redan - efter framställningar från kommunalt håll -vidtagit åtgärder förprövning av SJ:s planer på att dra in järnvägsstationer och tåglägenheter längsde båda nämnda sträckorna. Vadgäller Göteborg-Borås-Alvesta har sålunda flera kommuner begärt att regeringenskall pröva de aviserade stationsindragningarna från trafikförsörjningssynpunkt.Bl. a. har kommun begärt sådan prövning för tre av de nämndastationsorterna. Kommunernas framställningar är ute på remiss.Efter remisstidens utgång följer en 6 protokoll 1977/78:24-25 Ompersontrafiken på Järn vägssträckan , m. m. ingående beredning ikommunikationsdepartementet. I avvaktan på regeringens ställningstagande ärjag inle beredd all göra närmare uttalanden i frågan. Fråganom indragning av skollaget prövas f n. av efter framställningar från berörda kommuner. I avvaktan påcentral förvaltningens ställningstagande och ärendets vidare utveckling kan jagför dagen inte heller i denna fråga göra närmare uttalanden. ESSEPETERSSON (fp): Jag tackar kommunikationsministern för svaret och är speciellt tacksamöver alt regeringen vidtagit åtgärder för atl pröva frågan i dess helhet. Denfråga av lokal karaktär som jag tagit som exempel har ju en principiellbetydelse då den lokalt får ganska svåra konsekvenser för den kollektivatrafiken. Som jag säger i motiveringen till frågan får man sätta in ett antalbussar ifall man skall klara sig ulan den spårbundna trafiken. Detta är alltsåingen lösning på de här problemen. Det skulle medföra stora problem när delgäller sträckan . Den skolorganisation bl.a. som vi har i kommun utnyttjar SJ och dess spårbundna trafik där.Samtidigt är del på gång en ny skolorganisation , varför detenbart av den anledningen är av stor betydelse att de förbindelser som i kan vara kvar. Ävenom man snabbar upp trafiken så alt del blir snälltåg, vilket man i och för siginle skall se negativt på, borde tågen kunna stanna på mer än ett ställe utmedsträckan. De skulle kunna stanna på de platser som jag poängterat i min fråga.Det gäller inte alla hållplatser där de stannar , utan atl det endast blirfler platser än man tänkt sig från SJ:s sida även om man inför just snälltåg.Man skulle också kunna tänka sig atl det får gälla vissa av tågen. Närdet gäller den andra sträckan, , är del ju helt uppenbart attkommunen tydligen får sätta in en trafik där, vilket innebär att del inle blirnågra möjligheter all ta med andra resenärer eftersom SJ har koncession pålinjen. Då detta är regionaltrafik frågar man sig: Har de regionala myndigheternaför trafikplaneringen informerats om detta och på vilket sätt? Som jag nämnde kan man ta upp den principiellasidan från lokal synpunkt. Det gäller beslutet som togs 1963 omföretagsekonomiska principer för SJ:s verksamhet. Kan statsrådet aktivt arbetaför att de ersätts med samhällsekonomiska principer? Samhällsekonomiska synpunkter och argument skall, som jag nämndealldeles i en replik efter det förra svaret, tas med i bilden när ettsådant här ärende bringas till regeringens prövning. gällande regler skall manpå SJ-plan bara lägga företagsekonomiska principer till grund för sinaframställningar och beslut. Jagkan nämna att när jag tillträdde det här ämbetet ärvde jag klagomål från ett80-tal kommuner som rörde av SJ aviserade indragningar vid ca 160 stationer. Deärendena hade i den ordning som beslöt 1968 kommit lill regeringenför avgörande. I övervägande antalet fall ledde prövningen inom departementettill att SJ på mitt förslag fick ändra eller skjuta på sina planer. Fördagen har vi framställningar från 35 kommuner inne med anledning av SJ:s i årmeddelade indragningsplaner. De berör ungefär 60 stations-orter över helalandet. Förändringarna skall träda i kraft med sommartidtabellen 1978. En delav ärendena gäller persontrafik, andra gäller styckegods- ellervagnslasitrafik. Vi kommer att pröva ärendena i samma ordning och med sammanoggrannhet som vi gjort med de ärenden somaktualiserades . Och kommer regeringen att fattabeslut i de olika detaljärendena. Jagförsäkrar alt vi lägger ned ett mycket stort arbete på att verkligen inhämta,ta del av och analysera alla de faktorer som påverkas i de här sammanhangen. Ompersontrafiken på Järnvägssträckan , m. m. Jag är tacksam för de försäkringar som kommunikationsministern härgav, när han sade att han kommer att pröva frågan - och dessutom tydligenmycket seriöst - för att kunna få en annan tingens ordning lill stånd. Delär alldeles uppenbart alt de principer som gäller för SJ:s verksamhet fårmyckel egendomliga konsekvenser. Då frågar man sig onekligen: Hur länge skallman leva i det trafikpolitiska vakuum som man nu lever i beslutå ena sidan och trafikpolitiska utrednings tillsättande å andra sidan?Den exemplifiering som kommunikationsministern själv gjorde visar ju att hanav den tidigare kommunikationsministern fick ärva framställningar från ett80-lal kommuner och att han alltså haft att ta ställning till frågan om attskjuta eller ändra på SJ:s beslut, samt att det nu ligger inne framställningarfrån 35 kommuner i samma angelägenhet. Då är det uppenbart att man inte kanlägga ned verksamhet - det borde också vara uppenbart för SJ - förrän det blirklart hur vi ser på den utredning som jobbar. Motdenna bakgrund skulle det enligt min mening vara rimligt alt regeringen gav ettgenerellt direktiv lill SJ, att nu får SJ låta bli sådan här klåfingrighet ochi stället anpassa sig lill vad som diskuteras och kan komma all gälla påområdet. Ett slutgiltigt ställningstagande får sedan göras i och med altutredningen kommer fram - som jag hoppas - till samhällsekonomiska principerför verksamheten. Jag vill nog reagera och protestera mot det uttryck som när han säger att SJ vidtar sådana här åtgärder av klåfingrighet. Detär utan tvivel så, all SJ:s ledning har en mycket stark känsla av ansvar föratt företaget skall kunna drivas efter företagsekonomiska principer och geekonomiska resultat i enlighet med vad denna riksdag enhälligt har beslutat.Det finns ingen möjlighet alt ett aflarsdrivande verk som SJ skall kunna hakompetens att lägga in de samhällsekonomiska, sociala, näringspolitiska ochandra bedömningar som behövs för en allsidig prövning. SJ har bara att frånföretagsekonomisk synpunkt bedöma: Är den här trafiken lönsam eller åsamkarden SJ föriuster? Detär SJ:s plikt att tala om detta för regeringen. Sedan har regeringen att göraden mera viitsyflande prövningen. ESSEPETERSSON (fp): Man kan tycka vad man vill om uttrycket klåfingrighet, men de mångamänniskorna i landet upplever det just som klåfingrighet, när man agerar på dethär sättet som SJ gör. som vi i samhällsdebatten hävdar atl manmåsle se samhällsekonomiskt och inte företagsekonomiskt på dessa frågor. Givetviskan vi från politisk sida vända detta mot oss själva och säga att det bordevara att vi politiker inte bara sitter och utreder utan påskyndar dentillsatta utredningen, så att det kan bli en ändring och mera generellabestämmelser. Låt mig fråga: Vill kommunikationsministern aktivt påverkautredningen att skyndsamt lägga fram sitt slutbetänkande just på denna punktför alt man skall få en annan tingens ordning lill stånd och slippa pröva varjeenskilt fall varje gång? Jag vet och jag kan förstå att många människor uppfattar SJ:s åtgärdernegativt och kanske t. o. m. talar om klåfingrighet. Att jag reagerade nyssberodde på att jag anser att ett sådant uttalande av en riksdagsman som härgjordes inte får stå oemotsagt i protokoll. Överläggningenvar härmed slutad. § 30 Ompostservicen i KommunikationsministernBO erhöll ordet för att besvara Hans Nyhages (m) den 20 oktoberanmälda fråga, 1977/78:90, och anförde: Hans Nyhage har frågat mig om jag är villig att medverka till att denav chefen för postregion beslutade förändringen av postanordningen iHedared ej förverkligas. Postverketmåste fortlöpande se över sin organisation för att kunna effektivera och sålångt möjligt förbilliga sin verksamhet. Mot bakgrund härav har chefen förGöteborgs postregion beslutat att ersätta poststationen i med lantbrevbäring.Besvär över beslutet kommer att prövas i postverkets centralförvaltning, varförjag inte kan uttala mig i detta speciella ärende. Allmäntkan konstateras att lantbrevbäringen är en serviceform som uppskattas mycket avkunderna. Inte minst bland äldre och rörelsehindrade samt bland icke bilburnakunder har lantbrevbäringen vunnit stor popularitet. Jagvill i sammanhanget också nämna att postverket i samråd medkommunerna börjat förmedla social service genom lanl-brevbärarna. Detta harmött starkt gensvar från kunderna. Servicen omfattar f. n. drygt 90 kommunermed nära 1 200 lantbrevbäringslinjer. räknar med att denna serviceom ett eller skall vara införd på ca 1 500 lantbrevbäringslinjer. HANS NYHAGE (m): Jag ber attfå tacka kommunikationsministern för svaret. Naturiigtvisär jag fullt medveten om att den här frågan inte hör till de storainrikespolitiska frågorna, men för de människor som den angår är den mycketangelägen, vilket reaktionen pä beslutet om nedläggning av poststationen medall tydlighet visar. är ju vår möjlighet att ta upp problem avden här karaktären. Detförhållandet att det här rör sig om en relativt liten grupp människor får ivarje fall enligt min mening inte innebära att deras rättmätiga intressen inteblir beaktade av samhället. Människornai bygden känner sin service hotad. I ca 30 hushåll förvärvsarbetarfamiljemedlemmarna och kommer därför aldrig i kontakt med lantbrevbäringen,utan måste få sin service pä en annan poststation. har bestämt motsatt sig nedläggningsbeslutet. Man har vid enomfattande namninsamling klart uttalat sig för att' man vill ha sin postslationkvar. Kravet är starkt motiverat i en särskild skrivelse. Detberörda kommundelsrådet har uttalat sig mot en förändring av postordningen, ochkommunstyrelsen i har också motsatt sig denna omläggning. Trotsden massiva reaktionen mot beslutet från de berördas sida framhärdar alltsåchefen för postregion med att hålla fast vid sitt beslut, somuteslutande är grundat på krasst ekonomiska beräkningar. Enligt en avpostkontoret i gjord beräkning skulle ca . stå att vinnapå omläggningen. Då förutsätts att utdelningen -omfattande en körsträcka på23,, distribution i ca 160 brevlådor samt betjäning av ett antal kunder -skall kunna ske pä , dvs. i genomsnitt per hushåll. Detförefaller i varje fall mig vara en alltför optimistisk bedömning. Omskyldighet att bära hjälm vid mopedfärd Motdenna beräkning står en annan, också den grundad på kalkyler som gjorts avposlstationen i , atl lantbrevbäringen kostar ca . per hushåll,vilket leder lill att omläggningen skulle medföra större kostnader än vid ettbibehållande av den nuvarande postordningen. Detråder alltså klart motsatta uppfattningar även beträffande den ekonomiskasidan av saken, och nog förefaller del mig ganska äventyrligt all fatta ett förde berörda människorna så betydelsefullt beslut på sådana grunder. Dessutom harman från postverkets sida tydligen inle tagit hänsyn lill den förväntadeutvecklingen i , innebärande bl. a. att ytterligare ett 50-tal hushålltillkommer . Detfinns alltså, herr talman, anledning alt ifrågasätta det meningsfulla i enomläggning av postordningen i . Jag vill därför än en gång vädja lillkommunikationsministern atl medverka lill att det av postverket fattadebeslutet omprövas. Som statsrådet påpekade i sitt svar kommer ju besvär överbeslutet atl prövas vid postverkels centralförvaltning, och jag tycker all jagdär ser en möjlighet lill omprövning. Överläggningenvar härmed slutad. §31 Om skyldighet att bära hjälm vid mopedfärd Kommunikationsministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, 1977/78:92, ochanförde: har frågat mig om jag avser att föreläggariksdagen ett lagförslag innebärande skyldighet att bära hjälm vid mopedfärd. Jaghar tidigare i svar på liknande frågor hänvisat till ett pågående utvecklingsarbetesom syftar till atl la fram en skyddshjälm som är särskilt avpassad förmopedister. har - trots all det nämnda utvecklingsarbetet ännu intehar slutredovisals- hemställt om all en sådan skyldighet som på införs. Min avsikt är atl föreslå regeringen att besluta om sådanabestämmelser så snart det är möjligt, givetvis under förutsättning attremissbehandlingen av trafiksäkerhetsverkets framställning inte ger anledninglill annat ställningstagande. Slutligen vill jag nämna att ett beslut i frågantorde ligga inom ramen för del bemyndigande all besluta omvägtrafiklagstiftningen som regeringen har fått av . Jag vill först tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga.Det finns två orsaker lill all den ställdes. Den ena är den långa tid som gåttutan alt fått ta del av ett lagförslag från regeringen. harnämligen förutsatt att ett sådant lagförslag om obligatorium förhjälmanvändning snart skulle komma. Detsom gör atl jag är något fundersam är de frågetecken som kommunikationsministernsjälv radar upp när han säger, att ett sådant förslag skall framläggas,givelvis under förutsättning att remissbehandlingen av trafiksäkerhetsverketsframställning inte ger anledning till annat ställningstagande. Det skulleförvåna mig om remissbehandlingen skulle kunna peka i någon annan riktning medtanke på att när del för ganska länge sedan diskuterade dennafråga ställde sig bakom kravet på hjälmobligalorium. När det gällertrafiksäkerhetsorganisationerna har NTF, MHF och andra organisationer ställtsig bakom liknande krav. Denandra orsaken till min fråga är den dystra verklighet vi har påtrafikolycksfallens område. En av orsakerna är, som jag ser det, alt hjälmanvändningännu inte har fastställts i lag. Tar vi en mycket aktuell åldersgrupp förmopedkörning, nämligen 15-17-åringarna, finner vi att det bland dem itrafiken dödas 75 personer, varav en stor del i anledning av mopedolyckor. Närdet gäller svårt skadade så har man i den åldersgruppen fåll en ökning under1970-talet med bortemot . I samma åldersgrupp är de s. k. lindrigt skadadeenligt polisrapporter bortåt 2 000 personer medan andra beräkningar antyder allantalet kanske är fyra gånger så stort. Åldersgruppen15-17 år är alltså en mycket utsatt grupp i trafikdöds-sammanhang. Man har därfem gånger så hög dödlighet som femåringarna och nära fyra gånger så högdödlighet som 65-åringarna. Totalt har den högstaandelen dödade i trafiken. Mopeden har en stor del av skulden till olyckorna iden gruppen. Till del kommer all en stor ökning inträtt sedan början på1970-lalet när det gäller svårt skadade. Jagvill ställa en följdfråga till kommunikationsministern: kommunikationsministerni väntan på att ett lagförslag kan träda i kraft kunna överväga atl ge t. ex.trafiksäkerhelsverket i uppdrag att organisera en kampanj för hjälmanvändningvid mopedfärd? För egen del tror jag att det skulle kunna leda lill atl vi fickfärre döda och skadade i samband med trafikolyckor vid mopedkörning. olycka är en så stor vinst mänskligt och ekonomiskt all det finns skälall göra en kraftansträngning på det här området. Detskulle vara intressant att få statsrådet kommentar till dendelfrågan. Omskyldighet att bära hjälm vid mopedfdrd Jag försäkrar all det inte behöver radas upp någraargument för mig. Jag är nämligen helt övertygad om, och det har jag varitlänge, alt ett hjälmtvång är nödvändigt och mycket viktigt. har uppdragit åt en expert all utforma hjälmar som ärlättare än de vanliga motorcykelhjälmarna, och då är del viktigt att de blir såkonstruerade, att de trots all de är lättare har Omskyldighet att bära hjälm vid mopedfdrd samma hållfasthet - iannat fall kan den sista villan bli värre än den första. Utredningsarbetet hartagit mycket läng tid, och har verket sagt atl man inte väntar utantar de resultat som finns, och så har man skrivit till regeringen. Nästasteg är nu att se till att man får en tidpunkt för ikraftträdandet, som är såvald att det kommer att finnas tillgång på hjälmar i tillräcklig omfattning -det behövs 400 000-500 000 hjälmar. Jag uppskattar att man kan ha en sådantillgång ungefär till skolstarten . var förvånad över att jag kunde tänkas ta hänsyn till remissyttranden -åtminstone verkade det så på hans uttalande. Jag anser atl man skall varamycket noga med att lyssna pä vad remissinstanserna säger, och det voreförskräckligt illa om man skulle bestämma sig för en åtgärd innan man har fåttin remissyttrandena. Om man inte tänker bry sig om vad remissinstanserna sägerär det ingen mening med att besvära dem och be dem yttra sig. ELVERJONSSON (fp): Jag är naturiigtvis medveten om att jag inte behöver övertygakommunikationsministern om värdet av det här, men på något sätt glappar det närstatsrådet bekänner sig till nödvändigheten men ändå tycker att man skallskynda långsamt. Svaret från om att trafiksäkerhetsverket utanatt nu avvakta ytterligare rön ändå säger att någonting måste göras tyder välpå att vår otålighet har ett visst berättigande. Jagskulle vilja säga ett par saker när det gäller att få fram vad man kallar"en lämplig hjälm", både från trafiksäkerhetssynpunkt och frånsynpunkten att få hjälmen något så när prismässigt tilltalande. Det är somstatsrådet sade, att det har getts i uppdrag åt experterna att få fram normerför mopedhjälm. Det intryck man får av de underhandsrapporter i ärendet som gåratt få är att det har stått förskräckligt stilla. Det har efter vad jag förstårjobbats rätt dåligt. Det är viktigt att slå fast att en sådan här lag måstekomma, och jag noterar att den rimligtvis bör komma senast . Jagtolkar svar så. Närdet gäller attityden till remissvar så är det naturiigtvis helt riktigt somherr säger, att man skall invänta dem. Men i den här frågan har välremissinstanserna varit ute och svarat innan de blev tillfrågade, och de harnog inte så mycket nytt att tillföra. Jag hoppas attkommunikationsdepartementet och ministern där snabbt kan komma med ett förslagtill och jag är övertygad om att vi kommer att ta ett sådant förslag. Eftersom tiden inte räckte till förra gången att svara på sista frågansom framställde, vill jag för att inte vara oartig nämna atttrafiksäkerhetsverket har haft kampanjer för att stimulera mopedister attanvända hjälm både 1976 och 1977. Jag förutsätter att om en lag om hjälmtvång skallträda i kraft kommer den kampanjverksamheten atl fortsätta. Överläggningenvar härmed slutad. §32 Om förbud mot omkörning av skolskjutsar Omförbud mot omkörning av skolskjutsar KommunikationsministernBO erhöll ordet för att besvara () den 25 oktoberanmälda fråga, 1977/78:98, och anförde: har fråga mig om jag vill medverka till att man i Sverigeinför ett absolut förbud mot omkörning av skolskjutsar på samma sätt som sketti vissa andra stater. Jagutgår ifrån att i sin fråga avser förbud mot omkörning av skolskjutssom har stannat för av- eller påstigning. Fråganom införande av förbud mot atl passera en stillastående skolskjuts övervägs f.n. av trafiksäkerhelsutredningen. Resultatet av utredningens arbete böravvaktas, och jag är därför inte beredd att ta ställning till frågan omett förbud. BJÖRNMOLIN (fp): Jag lackarkommunikationsministern för svaret. Vihar i allmänhet kommit långt i när del gäller trafiksäkerheten, ochkommunikationsministern har själv bidragit till det. På just den här punktentror jag dock att vi skulle kunna ta ytteriigare ett steg för atl förbättratrafiksäkerheten. Det är sällan, tycker jag, som man blir sä upprörd som närman får veta att ett barn på hemväg från skolan till sitt hem och sina kamraterblir skadat eller i värsta fall dödat i trafiken. Det är därför som jag harställt frågan, om man inle bör bestämma sig för ett absolut förbud motomkörning av skolskjutsar som har stannat på själva vägbanan - det gäller intei de fall då de har möjlighet alt köra in vid sidan av vägen. Ensådan åtgärd skulleju inte dra nämnvärt stora kostnader eller energi, vilketannars är bekymren när åtgärder skall vidtas på trafikområdet, eftersom vi haront om både pengar och energi kommer ju annars de avvägningarna alltid in. Jagförslår naturiigtvis att kommunikationsministern i avvaktan på utredningensresultat inte vill ge ett besked, men jag har med den här frågan velatvidarebefordra en opinion som finns om att man här skall gå in med ett absolutförbud. Överläggningenvar härmed slutad. Ominnebörden av uttalande rörande de politiska ungdomsförbundens medverkan iskolan § 33 Om innebörden avuttalande rörande de politiska ungdomsförbundens medverkan i skolan Statsrådet erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:89, ochanförde: har frågat mig vad jag menar med all kalla de politiskaungdomsförbundens medverkan i skolan för "politisk indoktrinering". 1riksdagsbeslut om SIA-reformen fastslås atl skolans roll och ansvar genomförslaget om samlad skoldag vidgas. Det bör under skoldagen vara möjligt föreleverna att få delta i och pröva olika föreningars och folkrörelsersverksamhet. "De villkor som uppställs för verksamheten under skoldagen imål och riktlinjer för skolans arbete anger den ram inom vilken föreningar ochorganisationer får verka på egna villkor." (UbU 1975/76:30.) Iskolförordningen och läroplanen för anges riktlinjerna för verksamheten. I läroplanen heter del t. ex.: "Undervisningen skall vara objektiv, dvs. saklig och allsidig Kravet på allsidighet blir sär skilt aktuellt, när det gäller att skildra livsåskådningar, ideologier, vär deringar och över huvud taget kontroversiella sunpunkter." Vidaresägs det i skolförordningens 5 kap. 1 S: "Arbetet i anpassasefter elevernas ålder samt varje elevs förutsättningar." I läroplanenfinner vi följande uttalande: "Inom de gränser och med de förutsättningar,som läroplanen anger, bör valet av lärostoff och verksamhet i undervisningenske med hänsyn lill elevens utvecklingsnivå och erfarenhetsbakgrund. "Kursplanerna för ämnen i olika årskurser har sin grund i ett beaktande avelevernas mognad. Ett mera systematiskt studium av samhällets uppbyggnad ochdet demokratiska samhällsskicket sker således först i årskurs 7 och därefter. Detankommer på skolstyrelsen och skolans ledning att tillse att medverkan avföreningar i skolarbetet sker på ett sådant sätt att kraven på saklighet ochallsidighet tillgodoses. Många olika föreningar måste ges tillfälle alt deltaoch kompletterande verksamhet anordnas för att undvika eventuell ensidighet.Politisk information förekommer enligt läroplanen i någon nämnvärd omfattningförst fr. o. m. årskurs 7. Detta har också inneburit att de politiskaungdomsförbunden inte regelmässigt deltar i undervisningen förrän påhögstadiet. Detta är en praxis som enligt min uppfattning är riklig och som börgälla även fortsättningsvis. Jag tackar för svaret på min fråga, även om det inle var så särskiltmycket lill svar, utan snarare en innantilläsning ur vad skolförordning,läroplaner och utskottsbetänkande säger. Min fråga avsåg inte vad som finns atlläsa i officiella skrifter. Del är självklart att kraven på allsidighel skallupprätthållas i undervisningen.