prot · G109119 · 1977-12-31 00:00:00 — Man bör komma ihåg att de förändringar som har gjorts ipensionsvillkoren i ITP i allt väsentligt är en följd av den premiereserv somfanns, alldenslund bestämde att den allmänna pensionsåldern skullesänkas från 67 till . Det är där man har tillgodogjort sig premiereservenför all kunna förändra pensionsvillkoren. Jagvill hävda alt även de som då var i den situationen och som hade privatapensionsförsäkringar hade exakt samma möjligheter. Jagvill också säga att om man gör en jämförelse mellan den avgift som las ut vidITP 1976 och 1978 så skiljer det med en halv 96. Det är alltså den förhöjningsom skett i avgiftshänseende för ITP under det att dessa ändrade villkor harkunnat skapas. Dessutomvill jag gärna säga till att det beträffande dispensreglernatvivelsulan blir en höjning från ca . lill ca 1,2 milj. kr. Ochmed de pengarna går det -eftersom det inte finns några som helst begränsningari den här propositionen - alt köpa sig till inljänandelid. Och det är ettförhållande som över huvud laget inle existerar för de anställda som omfattasav ITP-plan eller STP-plan. Låtoss säga att man går in och tecknar en pensionsförsäkring somskall utfalla och sedan säljer företagel. Då kan man begära enkomplettering via eftersom verket har all ta hänsyn till vaddel är för kompletteringar som erfordras för att få full tjänstetid. Med dessapengar kan man således gå in och köpa sig till tjänstetid - etl förhållande somöver huvud taget inle existerar när det gäller den anställde. Mot denbakgrunden skulle jag vilja säga att höjningen av avdragsrälten förkategorin egenföretagare av oss anses vara hell felaktig. Del aren alltför storhöjning, och del tror jag också är beredd att acceptera. tar upp frågan om kostnader för förändringen. Det är givetatt vi kan föra en sådan diskussion . Det är nämligen mycket svårtatt ta fram den exakta kostnaden för den förändring av ITP-planen som skett. Faktumär ändå alt utredningen har lagt fram etl förslag som prövats i enremissomgång, där också både TCO och LO varit remissinstanser. Och förslagethar inte bemötts med något motargument eller avslagskrav i den remissomgång somskett - i varje fall inte på denna punkt. Sedanhar jag något svårt att förstå resonemanget att del inte skulle behövas någonökad avdragsräti närdet blir en så pass betydande höjning av förmånerna. Detfastslås ju bl. a. i propositionen att högsta pensionen får utgå för en lön på30 basbelopp. Och vid livsvarig ålderspension och full inljänandelid skallpension få utgå med 15 96 av pensionsgrundande lön upp till en lön på 7 1/2basbelopp, med 70 96 av pensionsgrundande lön mellan 7 1 /2 och 20 basbelopp ochmed av pensionsgrundande lön mellan 20 och 30 basbelopp. Det är givet attdetta i varje fall kommer att medföra ökade kostnader jämfört med deregler som tidigare gällde-det kan nog ingen förneka. Närman sedan lalar om all få ett system som är exakt lika ITP-planen så tror jagatt och jag är överens om att det är ytterst svårt att få dettaexakt. Den frågan prövades i förarbetet till det utredningsförslag som låg tillgrund beslut. Men det var ett annat förslag som utredningen dålade fram. Den dåvarande regeringen föreslog emellertid alt man skulle sättaprocentsatsen till 30. Den socialdemokratiska regeringen gjorde den bedömningenatt det var nödvändigt att välja ett syslem med en schablon som något så närgav rättvisa. Jag är helt medveten om att man kan finna exempel, där dennaregel ger en överkompensation, men jag kan också ta fram exempel där den inleräcker till. Del måste ju vara så när man tar en schablon alt man väljer etttal som i genomsnittsfallet kan ge etl något så när tillfredsställanderesultat. Närdet gäller dispensregeln, , är det riktigt, som nämnts här, all manhöjer maximigränsen från ca . till ,, dvs. 10 basbeloppunder högst . Jag lägger inte så förfäriigt stor vikt vid maximigränsen.Den är inte något som helst uttryck för pensionsbeloppets stortek. Som jagredan sagt gör en prövning helt individuellt i vartenda fall.Vid denna prövning skall man ta hänsyn till vilka pensionsförmåner somvederbörande företagare har skaffat sig. Han skall få lov allkompleltera sina pensionsförmåner,så att han för en med andra likvärdigpensionsnivå. Därför anser jag att del är felaktigt att åberopa maximibeloppet,för del är inle någol som helst uttryck för att pensionerna skall uppgå tillmotsvarande belopp. Jag förmodar att det blir ytterst få fall, om ens någol,som kommer att medföra ett pensionstillskott av denna storlek. Ifråga om avdragsrätten och möjligheten till ökade avdrag genom den föreslagnaändringen vill jag framhålla alt den största ändringen beror på att man medgeravdrag också för inkomster mellan 20 och 30 basbelopp. På den punkten har intesocialdemokraterna opponerat sig alls. Den höjning som socialdemokratemareagerar mot är ingalunda den, utan del är mot höjningen från 30 till 35 %upptill 20 basbelopp och beträffande dispensregeln antalelår. Jag hade haftlättare alt förslå er om ni motsatt er höjningen från 20 lill 30 basbelopp. CURTBOSTRÖM (s): Jag konstaterar alt glider förbi det faktum att denförändring som skett i pensionsvillkoren enligt ITP eller de pensionsplanersom det är fråga om har tillkommit i huvudsak genom all man utnyttjat denpremiereserv som fanns tillgänglig i och med att vi ändrade pensionsåldern,liksom det förhållandet alt avgiftshöjningen när det gäller ITP mellan1976,således innan man hade gion samordningen,och dagslägel rör sig om en halvprocent. räknar inte med att någon över huvudtaget kommer att kunna utnyttja det maximala beloppet på ca 1,2 milj. kr. Dåkan man fråga sig varför man höjt gränsen. kan inte förneka med de här slantarna kan köpa sig lill intjänad tid. Man kan så att sägagöra en komplettering upp till full tjänstepension. Bara del förhållandet altdenna möjlighet finns härvidlag men saknas för de anställda tycker jag ärtillräckligt moliv för alt hävda att det inle föreligger någon anledning attändra gränsen i dispensreglerna. Mot della skall ställas. , attdel är en höjning på 50 96 som föreslås i propositionen i fråga om egenföretagaresmöjlighet alt teckna egen pensionsförsäkring. När lalar om all höjningen av beloppen i ITP-planen istörsta utsträckning läcks genom premiereserven måsle del innebära att herrBoström underkänner utredningens ståndpunkt, som innebär all del behövs en5-procentig höjning, för all man skall åsladkomma likvärdiga förhållanden mot tidigare.Curt underkänner därmed yttrandena från remissinstansema, bl. a. LO ochTCO. De har inle anmärkt på de gjorda beräkningarna. Jag tror inte all vi harnågra möjligheter alt här komma fram till den absolut rätta siffran förkostnadsökningen. Men jag grundar mina ståndpunkter på vad utredningen,proposilionen och remissinstanserna anfört. Vadbeträffar dispensregeln och huruvida vianser den vara den rätta villjag betonaalt det där finns två delfrågor. Dispensregeln syftar till au skapa likvärdigapensionsförhållanden för företagare och anställda. Det är riktmärket.Riksskatteverket skall pröva i hur stor utsträckning människor för göra avdragi samband med avveckling av rörelse. Anser man att det är riktigt att uppfylladet kravet på likställighet spelar maximibeloppet en myckel liten roll. Detviktiga, enligt mitt sätt alt se, är likställigheten. Jag har den uppfaliningenatt maximiavdraget kommer att utnyttjas ytterst sällan, kanske inte alls.Därför kan man diskutera om det var behövligt att höja beloppsgränsen. Men jaghar, som jag sade redan i mitt första anförande, lagt mycket liten vikt vidmaximigränsen. För mig har det framstått som viktigast att hålla fast vid denståndpunkt vi intog 1975, nämligen alt det skulle finnas möjligheter alt skapalikvärdiga pensionsförmåner för den som är företagare och avvecklar siu företagoch för jämförbara anställda. Överiäggningen var härmedslutad. Mom.I och 4 a Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen av ErikWärnberg m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandet nr 46 mom. 1 och 4 aröstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då CurtBoström begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Mom.2 och 3 samt 4 b och c Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. 1977/78:15 med anledningav motion om lagstiftning rörande ideella föreningar1977/78:19 med anledning av motion om ersättningen för behandtingsskador inomsjukvården /78:21 med anledning av motion om dödförklaring /78:22 medanledning av motion om översyn av den konsumenlrältsliga Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. Föredrogs socialförsäkringsutskolleis belänkande1977/78:21 med anledning av motioner om efterlevandepension. Idetta betänkande behandlades motionerna 1977/78:695 av KariLeuchovius (m), 1977/78:699 av RolfSellgren (fp) och (), 1977/78:702av m. fl. (vpk), vari hemställts att skulle besluta uttalasin anslutning till sådan ändring i lagen om allmän försäkring attmöjligheterna att bevilja s. k. antagandepoäng vidgades resp. alt tilläggspoängupp till ett som skäligt bedömt minimum kunde tillerkännas pensionstagare medytterligt låga pensionspoänglal saml hos regeringen anhålla om skyndsamtutarbetande av förslag i frågan all föreläggas , och 1977/78:1077 av LenaÖhrsvik m. fl. (s). Utskottethemställde att skulle avslå 1. motionen 1977/78:695, 2. motionen 1977/78:699, 3. motionen 1977/78:702, 4. motionen 1977/78:1077. (vpk): Genomförandet av en obligatorisk tilläggspensionering, lagfäst ochvärdebeständig, avsedd att skapa likslällighel mellan den slora massan av löntagareoch tjänstemannagrupper, vilka senare redan för eget vidkommande hade uppnåtten sådan trygghetsreform, kom inte att motsvara de ställda förväntningarna närkonfrontationen skedde med arbetsmarknaden inom del kapitalistiska systemet.Den reform man från början hade föreställt sig visade sig intepassa in i detta systems onormala arbetsmarknad. går diskussionens vågor höga om huruvidapensionerna i framliden skall vara standard- eller värdesäkrade. Men dennadebatt tar i likhet med ATP-debatlen bara upp des. Dessa gällde hur bra pensionen skulle bli. De jämförelser somgjordes gällde framför allt ijänslemännens pensionstrygghel. Dellavar underden lidsperiod då det svenska kapitalistiska systemet hade en starkekonomisk tillväxt. Det hette då från både socialdemokratiskt och borgerligthåll alt vår biandekonomi är en garanti mot social utslagning. Biandekonomin,som inte är något annat än en kapitalistisk marknadshushållning, skulle inteutsättas för några större påfrestningar. En jämn och hög tillväxttakt skullefortsätta. Del var bara vi kommunister som varnade för marknadsekonomin och dens. k. biandekonomins brister när det gäller alt skapa jobb och trygghet åtmänniskorna. Denkapitalistiska marknadshushållningen har inte människans bästa ulan ett fåtalprofitörers makt och kapitalbegär som ledstjärna. Det är då givet att kriseruppstår och att de blir djupare för varje gäng. I dessa kriser slås mängder avmänniskor ut ur produktionen. Arbetslösheten är rekordstor. Detmeddelades alt 96 000 är direkt berörda av arbetslöshet, omkring160 000 är i AMS-arbele eller AMS-utbildning och en kvarts miljon är utslagna-sjukskrivna eller förtidspensionerade. Dessamänniskor har problem inte bara i sin nuvarande situation med arbetslöshet; närde skall ha pension placeras de enligt gällande regler på undantag. Också sompensionärer skall de tillhöra samhällets B- eller C-lag. Fråganom vilka som kan komma i fråga för tilläggspoäng till ATP gäller inte baralåginkomsttagarna eller de människor som varit arbetslösa.Den gäller också mer eller mindre arbetshandikappade, som har slitit ut sig ipressande arbete och av arbetsköparna inte längre betraktas som lönsamma. Dengäller dem som inte har fött någon utbildning. Här tar arbetsvärden vid ocherbjuder s. k. skyddat arbete. Det förvärv av pensionspoäng som det kan blital om ställer dessa människor i en avgjort sämre situation än de bättrelottade kollegerna på arbetsmarknaden. Sammaomdöme gäller också del stora antalet deltidsarbetande. Det handlar här lillmycket stor del om kvinnor. Av över 1 miljon deltidsarbetande är nära 900 000kvinnor. Av de drygt 300 000 kvinnor som har sökt sigut i arbetslivet arbetar på deltid. Möjligheten för arbetsköparnaatt slippa undan sociala avgifter genom arrangemanget med deltid spelarnaturtigtvis härvidlag en viss roll. Att förhållandet har betydelse i motsattriktning för de deltidsarbetande är också uppenbart. För dem har det betydelseför ATP-pensionen under hela den pensionsberättigade livstiden. Intenog med att samtliga dessa kategorier människor i vårl land nödgas dra sig framunder ytterst knappa omständigheter under hela sitt yrkesverksamma liv - deför också som pensionärer leva pä samhällets skuggsida, placerade i en avgjortsämre belägenhet än andra pensionärer med en gynnsammare bakgrund. De hamnarofta i denna belägenhet utan egen Efterlevan dep en -sion förskyllan- de har bara blivit offer för ett brutalt kapitalistiskt samhällssystem. Delfinns alltså klara motiv för att godkänna de krav som vpk ställer i sinayrkanden, och de måste kunna med s. k. lilläggspoäng. Ett sådant systemskulle kunna tjäna som vidgning av del nu restriktiva antagandepoängsystemet.Tilläggspoängen skulle då kunna garantera etl visst avvägt minimum i pension. Slutligenvill jag, herr lalman, helt kort kommentera utskottets skrivning. Utskottetanser att vi skall avvakta regeringens proposition, som sägs skola komma senarei år. Men varför då inle vara konsekvent och också vänla med behandlingen avden här motionen till dess proposilionen behandlas av ? Del talas omen hög arbetsbelastning i med en utökning av antalet plenidagar ochkvällsplena . Den kan naturligtvis inte bli bättre om manskall behandla samma ärende nära inpå varandra i tiden. Jag vill, herr talman,yrka bifall till motionen 702. Jag och några andra motionärer vill med våra motioner påskyndautvecklingen mot lika efterlevandeskydd för män och kvinnor inom den allmännaförsäkringen. Motionerna har ty värr endast resulterat i att utskottet uttalaren förhoppning om att pensionskommittén skall utreda saken. Kommittén fickdetta uppdrag , men det har inte lett lill någonpåtaglig aktivitet. Man frågar sig vad sådant kan bero på i då det på såmånga andra områden anses angeläget att eftersträva jämlikhet mellan könen.Ibland kan visserligen denna strävan förefalla överdrivet ambitiös och fökaraktären av självändamål. Men det kan man verkligen inle säga om förslagetatt införa lika regler för efterlevandepensio-nering för män och kvinnor. I dagråder jämställdhet bara när det gäller inbetalningen av avgiften mensannerligen inte när det gäller efterlevande-skyddet. Nogmåsle väl alla medge alt lika arbetsinsatser mot lika avgifter också skallbelönas lika för män och kvinnor. Som det nu är kan man cyniskt säga altenkvinna inte är lika mycket värdsomen man, eftersom hon i motsats till manneninte kan genom sina arbetsinkomster och i förhållande därtill inbetaladeskatter och avgifter tillförsäkra sin livsledsagare samma trygghet som han kan,när döden skiljer dem åt. Ändå har det på kvinnans arbetsinkomster debiteratssamma skatter och avgifter som på mannens. Det finns visserligen vissa gruppersom har löst den här frågan, bl. a. statstjänstemännen och vi riksdagsmän, menför de flesta grupper kvarstår denna orättvisa. fick uppdraget att utreda frågan,vilketden alltså inte gjort, stod del givelvis klart att den ökadeförvärvsfrekvensen bland kvinnor inte var någon tillfällighet. Tvärtom gårutvecklingen, såsom jag redovisai i min motion, vidare mot lika hög andelförvärvsarbetande kvinnor som män. Mot den här bakgrunden är det anmärkningsvärt allinget konkret har gjorts för all uppnå lika regler förefterlevandepension för män och kvinnor. För undvikande av missförstånd villjag här, liksom i min motion, framhålla att jag är medveten om att man inteförbehållslöst kan låta den nuvarande eflerlevnadspensionen stå som modell fören utvidgning. Utskolletförefaller, som jag ser del, alt vara alltför passivt och ljumt i sill nit attpåskynda utvecklingen. Det skulle vara intressant att höra hur länge lillutskottets respresentanter anser att kan vänla på ett förslag i dennafråga. Erfarenheten säger mig alt det är meningslöst att ställa yrkande idella läge, och jag vill inte heller la tiden i anspråk med utsiktslösademonstrationer. Jag får därför nöja mig med att, utöver vad jag har sagt,sammanfattningsvis poängtera alt jag tycker utskottet mera kraftfullt borde haunderstrukit hur angeläget det måste anses vara au snabbt bringa den orättvisaur världen, som del innebär att kvinnor och män bedöms olika när det gällereftertevandepensionen inom den allmänna försäkringen. Jag har ingetyrkande. För ca ett är sedan lovade jag från denna talarstol å mina och minamedmotionärers vägnar att noga följa utvecklingen beträffande frågan omkönsneutral efterlevandepension, samt att återkomma om det behövdes. Under denallmänna motionstiden bedömde vi att det behövdes och väckte därför motionen1077. Denhär gången har jag en bättre förståelse för utskottets förslag om avslag,eftersom man nu vet att pensionskommittén börjat med frågan. Det anmärkningsvärda ärdock den tid som handläggningen tagit. Riksdagenbegärde 1967 på förslag av andra lagutskottet att frågan om jämställdhet mellanmän och kvinnor i socialförsäkringssystemet skulle bli föremål för särskildutredning. lämnade man sina förslag, men beträffande efterlevandepensionenansåg man att ytterligare överväganden var nödvändiga. 1974 begärde riksdagenny utredning efter flera motioner i ämnet. Och har vi alltså 1978. Förslagkommer troligen inte . Dessa skall sedan remissbe-handlas,regeringen skall bestämma sig och skaffa fram ekonomiska resurser, och därefterfår frågan tillbaka. Förändringar kan alltså inle träda i kraftförrän långl in . Måsle angelägna reformerta så ? Allaär ju överens om alt nuvarande förhållanden är otillfredsställande och att deinnebär klar diskriminering. Attitydförändringar när det gäller jämställdhetkan ta årtionden. Det kan jag förstå. Men varför vänta med lagändringar som gerreell jämställdhet åtminstone på etl område? Givetvisskall ärenden förberedas och givetvis skall de remissbehandlas, men bara förall en fråga är besvärlig och kostar pengar får den inte förhalas i detoändliga. Jag är medveten om attpensionskommittén haft många viktiga och svåra Nr 119 frågoratt arbeta med . Är del försvarbart av riksdag och Torsdaeen den_ regering att lasta så mycket på en enda utredningatt ärendena blir så kraftigt 11 aoril 1978 fördröjda? Vårt utredningsväsende måste kanskeförändras, men det kan vi inte ta ställning till . Därför har jag justnu inget särskilt yrkande. jj (): Jag kan förslå både och otålighet överatt deras motioner inte har blivit behandlade tidigare i pensionskommittén. Nuär del så, som bägge talarna har sagt, att 1974 beställde vi frånsocialförsäkringsulskoUet att pensionskommittén skulle titta jusl på dessafrågor. Del är klart att man kan vara otålig, men man får också la med iberäkningen vilka arbetsuppgifter pensionskommittén har haft under dessaår-arbetsuppgifter inom socialförsäkringen som vi bedömer ha varit av högreprioriteringsgrad än jusl denna fråga som tas upp i dessa bägge motioner. Jagkan bara erinra om delpensionsförsäkringen, sänkningen av pensionsåldern och andra reformer som har genomförts i det allmännaförsäkringssystemet. Vi tror alt de har varit angelägnare än jusl denna del.Men kommer pensionskommittén alt börja arbeta med denna del av frågan. TommyFranzén tog upp en diskussion och kritiserade skarpt ATP fördess utformning,och det var litet överraskande. Jag känner inle igen det talet, eftersom viinom arbetarrörelsen och fackföreningsrörelsen har bedömt att ATP-syslemet äretl utomordentligt pensionssystem för lönlagarna. Del är klart att del finns endel saker i det systemet som behöver rättas till och som får ses över såsmåningom så långl man kan göra det och när tiden räcker därtill. Vi lårnaturtigtvis också avvakta alt de ekonomiska resurserna kan skaffas fram. Men,, de som inle kan få ATP är ju ändå inte lönlösa genom dettasystem. Jag vill erinra om pensionstilläggen, som 1981 kommer alt uppgå till 4596 för de pensionärer som inte har någon ATP eller som har låg ATP. För dem somhar sjukpension kommer pensionstillägg all utgå med upp till 90 96 av basbeloppet.Därmed är inle sagt alt systemet är färdiguibyggi, ulan det kan byggas utvidare efter hand som man får möjligheter lill del. 1motionen har också tagils upp frågan om de hemarbelande och deras situation genom att de inte har möjlighet att tillgodoräkna sig pensionspoäng. Det är riktigt att de hemarbetandes situation är besvärlig, och jag tror att problemet kan bli svårt alt lösa. Frågan har beaktats i pensionskommitténs nu avlämnade belänkande, på vilket del skall skrivas en proposition. Vi vet inte om man från departementets sida kommer att föreslå någonting i det här avseendet. Jag vill emellertid erinra om all situationen ändå inte är så besvärtig som vill göra gällande. Jag tror inle all man här kan lala om några större skriande orättvisor, eftersom man ändå har möjlighet alt under av sin levnad tjäna in ATP-poäng. Det kan man som bekant göra från 16 upp lill . Även om en del svårigheter skulle föreligga , så har man ändå möjlighet att tjäna in sin ATP. 138 Om man inte skulle kunna det, så har manpensionstillskotten. Jag vill med detta yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet. TOMMYFRANZÉN (vpk): Jag vet inte huruvida utskottets talesman tycker att ATP-syslemet ärurholkat. Men det är det, i varje fall om man får tro på vad som sägs avPensionärernas riksorganisation och dess ordförande -han tillhörockså arbetarrörelsen, som kanske är bekant. På grund av den urholkning som harskett i ATP-syslemet i stort har man från det hållet krävt en täckning för 6596 av en genomsnittlig industriarbelarlön i pension. Vi kanske inte skall laupp något tekniskt resonemang här och börja räkna hit och dit, men det är ändåklart att den ATP som utgår tillsammans med folkpension osv. liggeravsevärt lägre än dessa 65 96. Närvi hade ungefär samma debatt här i kammaren var svarande. Jag citerar ur protokollet vad han sade om den dåaktuella motionen 97: "Närdet gäller motionen nr 97 villjag bara säga atten stor del av vad som yrkas i den redan innefattas i pensionskommitténsutredningsarbete och alt vi har anledning förvänta alt något kommer att görasdär för de grupper som motionen behandlar." Förraårets motion behandlade exakt samma grupper som vi nu lalar om. Eftersom denmotionen hade föregåtts av en likalydande motion vill jagcitera vad utskottet sade : "Utskottet hänvisade lill att frågan omdeltids- och korttidsanslälldas ställning inom tilläggspensioneringen då varföremål för prövning inom pensionskommittén och att ettpensionsberäkningssystem av den art motionärerna avsåg enligt utskottelsbedömning var ägnat alt medföra betydande svårigheter i den praktiskatillämpningen." Men,snälla någon, får praktiska svårigheter innebära att man ställer människor påbar backe med dessa låga pensioner? Skall vi tillämpa en sådan fomi avutslagning på våra pensionärer utöver den utslagning de drabbas av under sinarbetsföra ålder? Mankan i anslutning till della tal om svårigheter titta på vad utskottet säger iår, , när man motiverar varför motionen avslås. heter det:"Då ett slutligt ställningstagande till de i motionen aktualiseradefrågorna enligt utskottets mening bör anstå i avvaktan på den proposition iämnet som enligt uppgift kommer att föreläggas senare i vår avstyrkerutskottet bifall till motionen."