prot · G10970 · 1977-12-31 00:00:00 — Del skulle då inte heta,som del nu gör, från denborgeriiga regeringens sida: Lål oss stärka förelagens ekonomi genom alt sänka derasavgifter och skaller, för atl vi skall fl en bättre ekonomi och mer pengar tillförsvaret. Torsdagenden 2 febmari 1978 Det är väl inte helt orimligt att hålla sig medsamma filosofi i fredstid. Det gäller ju atl stimulera ekonomin, atl få hjulenatt rulla. Självfalletkan vi inte, herr talman, bortse ifrån väriden omkring oss. De storaindustriländernas ekonomiska politik överensstämmer i stort sett med deborgeriigas politik här hemma. Dettalas om alt vi nu har en lågkonjunktur som liknar 1930-talels. Som vivet löstes den krisen huvudsakligen genom andra väridskriget. Närmililärmstningarna bökade ta fart började också hjulen all rulla. Detdemokratin vid det tillfället var oförmögen atl klara lyckades en diktator medpå några fl år - med känt förödande resultat. Delär, som sagl vid många lillfällen, betydelsefullt att demokratinär funktionsduglig, all den löser de problem som människorna ställs inför. Närvi upplever en stark social oro ute i , för alt uttrycka sig milt,har det främst sin grund i den kapitalismens kris som demokratin inte har varitmäktig all helt klara av. Vi får hoppas att krisen inte kommer all få likaförödande konsekvenser som 1930-lalels. Viär alltså beroende av omvärlden, men trots della har vi i vårt land ett visstmanöverutrymme. Lål oss då använda det! De sociala oroligheterna kan faktisktockså nå oss. Iseptember skrev den socialdemokratiska partistyrelsen lill regeringen ochbegärde atl en särskild kommission skulle tillsättas med anledning avungdomsarbetslösheten. Först kom del elt svar, och ser jagav tidningsuppgifter att kommissionen är tillsatt. Del är bråttom. Även ompartiets och LO:s egen arbetsgmpp kan åstadkomma mycket i kommuner ochlandsting, krävs det atl regeringen griper sig an med dessa frågor ordentligt. Nuhar lägel, herr talman, försämrats på grund av folkpartiledarens beslut omavgång. Ny arbetsmarknadsminister skall tillsättas men först efter det all enny folkpartiledare utnämnts. Trots all den respekt man kan hysa för Per Ahlmarkoch för bekymmer tycker jag för min del atl en nyarbetsmarknadsminister bör tillsättas . Då det rör sig om ett arbetsfältsom är så högaktuellt och så vikligl, kan del inle vara bra att ha en ministersom med all säkerhet kommer all avgå om ungefär en månad. Jag har inle uppehållit mig vid den arbelsmarknadspolitiska situationeni . Allmänt kan man säga all situationen där är mörk pågmnd av varvskrisen. Redan nu har man inom länet beslutat om ensysselsäliningsminskning fram lill 1979, som uppgår till närmare 8 000människor. Även om utgör en mindre bit är det hjärtat i denregionen. Skulle Uddevallavarvet svika kommer bygden att lamslås definitivt.Förutom de beslutade nedskärningarna i hela länet överväger man ytterligarebegränsningar av storieksordningen flera lusen arbetstillfällen. Jag hoppas altdessa planer inte behöver fullföljas. Antalet kvarstående arbetslösa har på eltår ökat med ca 50 96, och antalet kvarstående lediga platser har minskat medungefär samma procentsiffra. Det har alltså skett en betydande försämring underdel . Bland de arbetslösa var ungefär 50 96 under , men dethar nu blivit en ljusning på gmnd av arbetsmarknads- Dessa täcker nu 3,6 96 av samtliga sysselsatta. De har på ett årstigit så kraftigt som med 25 96 och är nu faktiskt uppe i 14 000 personer.Hade inte den av förkättrade offentliga sektorn funnits, hade arbetslöshetenhos oss och säkerligen också på andra håll varit katastrofar-tad. Delfinns ytteriigare krav på beredskapsarbeten i O-län omfattande några tiotalmiljoner. Den offentliga sektorn kan ta in ytteriigare ungdomar, och flerinvesteringsarbelen kan sällas i gång med kort varsel. Över huvud laget ärGöteborgs och län ett exempel på att del finns åtskilligt som kan göras,om man bara hade pengar. Och det måste finnas pengar till att skapasysselsättning. Viär i stort behov av del åtgärdsprogram som och andrasocialdemokrater krävt i en motion till årets riksdag. Detärju också så, herr lalman, alt människor skall ha pengar all leva av antingende arbetar eller är arbetslösa. Frågan blir då slutligen, om del är billigareför samhället all låla dem arbeta för dessa pengar och betala skatt för dem änalt ingenting göra. Tillsist är det ju så att samhället inte kan vägra människor ekonomiskt stöd. Ominte annat, måste socialhjälpen eller ge understöd,sjukpenning eller pension. Förtidspensioneringen har också, som tidigareframhållits i debatten, ökat. Slutsatsenblir att det såväl ur mänsklig som ur samhällelig synpunkt är myckel viktigtatt människor har arbele. Det ger dem - föratt till slut åberopa del socialdemokratiskapartiprogrammet - elt egenvärde och en social gemenskap, och del svarar motgrundläggande mänskliga behov av att utveckla och berika tillvaron. () kortgenmäle: Jag framhöll, , all ekonomin är viklig men atl del ocksåfinns andra områden som är viktiga för partiledarna att ta upp i en sådan härdeball. Jag hörde den del av Palmes anförande som del här hänvisats lill ochhar inget atl anmärka mot den. Men jag hörde också det andra som han sade, ochdel var inle alls så uppbyggligt atl lyssna lill. Ungdomsarbetslösheten,som jag berörde i mitt anförande här , är en myckel viktig fråga.Det blir säkerligen inle lätt att klara målsättningen arbete åt alla. Utöverkonjunktursvårigheterna kommer också andra frågor in. Genom den snabba tekniskautvecklingen förlorar vi många jobb, och då gäller det att finna andra istället. Till detta kommer den stora fråga som vi haft uppe till diskussion,nämligen en ny ekonomisk väridsordning, där vi skall visa solidaritet med demånga . Jagsade också alt det är viktigt alt vi gör en solidarisk fördelning av jobben ivårt samhälle. Det flr inte bero på slumpen vem som harjobb och vem som intehar det, och vi måste skapa trygghet också i sådana situationer där vi inte kanerbjuda människor arbete. Ochhanden på hjärtat, ! Om var med i valrörelsen,kunde han väl ändå inle undgå att möta den propaganda som Torsdagenden 2 febmari 1978 förekomom alt det var risk för tryggheten, om del skulle bli elt regimskifte. Om EvertSvensson lyckades undgå den propagandan, vet jag inte var han befann sig närhan deltog i valrörelsen. Det måste väl ändå vara litet pinsamt försocialdemokralerna alt nu erinra sig debatten från valrörelsen när det gälldeden sociala tryggheten. Del går inte all förneka att del bedrevs enskrämselpropaganda. Jag mötte många människor ute, som under tårar talade omatl de var rädda för ett regimskifte, för då skulle den sociala trygghetenförsvinna, trodde de. Nuvet vi atl den propagandan var felaktig. Pensionerna kommer som tidigare ochhar förstärkts, barnbidragen kommer som tidigare och har förstärkts, ochföräldraförsäkringen har byggts ut. EVERTSVENSSON (s) kort genmäle: Mitt inlägg kan bli myckel kort och tillåla all kommaupp i talarstolen igen. Jag frågade efter det här beviset. Det har Jag inlefltt . SVENJOHANSSON (c) kort genmäle: Ivalrörelsen uppmanade vi socialdemokraterna att hyfsa debatten. ThorbjörnFälldin uppmanade ledande socialdemokrater atl ta fram de förslag som hade deninnebörd som beskrevs i buskagilationen. Det var ju som under tio årensam fick driva kravet på sänkt pensionsålder. Regeringenhar visat hur man även i en ekonomiskl svår lid slår vakt om den socialatryggheten. Detta ställer krav på solidaritet i samhället. Del redovisas klarti budgetpropositionen atl om man skall trygga de äldres standard - och detskall vi göra - måste vi i den aktiva generationen slå tillbaka. Ställersocialdemokraterna upp på den principen? Jag vill uppmana att söka reda påreferal från de debatter som fördes även så högl upp som mellan ThorbjörnFälldin och . Vill sedan här påstå all del inleförekom en sådan propaganda, flr han göra det. () kortgenmäle: Jag tog upp frågan därför atl del inle bara är som harfört den här diskussionen om vad som sades i valrörelsen. Jag lycker det vorebra om man här i kammaren kunde fl bevis för de påståenden som har gjorts. Dethar inte kommit fram något sådant bevis -Jag noterar det. Vadsom sades i valrörelsen var att de äldres situation kan bli besvärande framöverom de borgeriiga förslagen om skallesänkningar och den borgerliga politikenöver huvud laget genomförs. Vi visste redan då all del kunde bli besväriigl,mot bakgrund av erfarenheten från de borgeriigt styrda kommun-ema. Vi vet nuatl sådana besvärligheter har uppstått. Vi vet vad som har hänt här i Stockholmnär det gäller de särskilda bostadstilläggen, nämligen att de borgeriiga harföreslagit att dessa bidrag skall tas bort. När det gäller hela fältetav äldreomsorgerna känner jag för min del en Kommer man atl ha pengar lill ändamålet eller inte?Del hjälper inle om man är välvillig, om man ser god ut, om man har ett braframförande och om man kanske lägger fram förslag. Om man kommer till denpunkten all del inle finns medel, hjälper inte allt della. Det är densituationen som vi kan komma all slå inför. Sedanvill jag erinra om atl Per i den här diskussionen också gjorde ellinlägg, riktal inte mot ulan mol , som ju även sitteri regeringen och styr och ställer. Per inlägg gick ul på att ommoderatema kom till makten och fick sänka skatterna så skulle man antingenskrota försvaret eller också ställa pensionärerna på galan. Det var betydligthårdare slag än dem vi utdelade. Talmannenanmälde alt anhållit att till protokollet fl antecknat alt haninte ägde rätt till ytteriigare replik. ANTONFÅGELSBO (c): Jag skall i denna allmänpolitiska debatt beröra bara elt område, är elt område som på ett nära sätt anknyter lill och påverkar andrasektorer i vårt näringsliv. Genombanksystemet kanaliseras insättningar till olika konioinrältningar medvarierande räntesatser. Lån lill lånesökande lämnas också med olikaräntesatser, beroende på säkerhet eller tidsmässigt lånebehov. Då vårt diskontoändras, ändras också utlåningsräntesatsen genom bestämda propåer,som bankema måste följa. Någon höjning av marginalen mellan in- ochullåningsränlor tillåts som regel inte. Menvid sidan av de tidigare länge tillämpade inlåningsräkningarna har det sedannågra år tillbaka införts en ny bankräkning som kallas specialinlåning. Det äringa små belopp som finns på sådana räkningar. Enligt uppgift är detomkring . Räntesatserna är 3 96 över gällandediskonto. Jag har även fått uppgift om alt denna speciallåneränta i vissa fallkan vara väsentligt högre. De tillämpade räntesatserna på dennainlåning beror på att bankerna på delta sätt försöker undvika den straffräntasom de får betala om de inte uppfyller de s. k. likviditetskvoterna. Dessa högaräntor på specialinlåning har tydligen kommit för all stanna. Uttalanden i denriktningen har giorts från denna talarstol och även i andra sammanhang från vårpenningvårdande myndighet. Dethar sagts att det bara är stora belopp som kan placeras på speciallå-neräkningoch all det egentligen rör sig om placeringar bara över månadsskiften i mångafall. All det senare skulle vara fallet finner jag mycket egendomligt; delmåste vara en chimär. Nej, jag vill säga all båda dessa påståenden ärfelaktiga. De belopp som kanske från början var avsedda att vara omkring 1miljon eller mer har krupit ned till väsentligt lägre belopp. Även sparare avmindre belopp är - eller man kanske kan säga har blivit -ränlemedvelna. Det ärinle bara de som har stora belopp, såsom det framhållits i debatten, som begärbankräkning av detta slag. Specialinlåne-räkningen har gjort att en stor del avde pengar som eljest skulle gå genom banksystemethar kommit alt gå vid sidan av delsamma. Del har blivit en grå marknad, därinsättningarna kommit atl gå lill sådana banker som eljest inte eller ivarje fall myckel sällan ställer upp som kreditgivare. Nuhar åter höjt de s. k. likviditetskvoterna för vissa bankinstitut,med 6 96 för tre av våra största affärsbanker och med 5 96 för övrigaaffärsbanker. bedömning har lydligen varil all delta är ellinstrument som man måste använda. Vadkommer det här atl föra med sig? Ja, sannolikt blir följden insättning avytteriigare belopp på specialinlåningsräkningar. Varför nu denna höjning avlikviditetskvoterna? Det framhålls att anledningen är det högabudgetunderskottet och den utlandsupplåning som måste göras, och atl detta,tillsammans med vad våra sedelpressar åstadkommer, gör det nödvändigt atlsterilisera pengar, så atl de inte kommer lill allmänheten och blir enpådrivare i inflationen. Många kommer säkert alt vädra morgonluft och erbjuda-jag vet för resten atl det redan har hänt - kommuner och förelag slora lånlill höga räntesatser och därutöver en viss provisionsersätlning. Jagställer frågan: De som kan lämna sådana lån, varifrån får de sina pengar? Hurskall det gå all få pengar till de nödvändiga långa krediterna, de s. k.hypolekslånen? Bankerna blir ålagda att köpa hypoteksobligalioner lillbetydande belopp. Men vilka andra slorplacerare av kapital köper sådanaobligationer, när del finns möjligheter att placera kapital på speciallåneräk-ning?Del kanske inte är möjligt atl fl några alt göra del utan samma tvång som påbankerna. Förnågra år sedan uppfattade Jag det som alt skulle göra någol åtspecialinlåningen; den skulle inte få förekomma i fortsättningen. hör maninle de tongångarna. Det verkar som om den har accepterats och kommit för attstanna. Jag befarar att det kan föra med sig stor förvirring inom banksektornom den får fortsätta. Vår penningvårdande myndighet har här elt stort ansvaratl göra någonting innan det hela demoraliseras ännu mera. Dellavar de synpunkter jag ville framföra i den allmänpolitiska debatten. Del talades alldeles om "grå marknad". Man kan tala omen grå marknad på flera sätt, och man kan nu på allt fler områden fråga sig:Vart är vi på väg? Vi känner en oro inför framliden, inle minst inför denalltmer ökade import som vårt land flr la emot. Vi har bekymmer medtekoindustrin. Vi har samma tendenser när del gäller vårt handelsslål. Importenav handelsslål var och 1977 6\% av vår egen förbrukning. Man har oftamött en tes från de borgeriiga om konkurtens på lika villkor. Då har detvanligen gällt förhållandet mellan privat och ofTentlig verksamhel. Jag lyckeratt logiken bjuder att i varje fall vår moderate handelsminister också skullese litet mera på hur den internationella konkurrensen fungerar. föua åretframställde jag en interpellation lill handelsministem ochuttryckte min oro över svensk industris möjligheter atl slå rycken, och frågadeom inle vår import borde bli föremål för viss översyn utan atl vi därmed geravkall på den frihandelsvänliga ideologi vi är kända för. Jag medger atlbalansgången är svår, dock inle omöjlig. Jagråkade dessutom fråga handelsministern om han tyckte de s. k. frizonerna förinternationellt kapital kunde försvaras därför alt vår frihandelspolitik såkräver. Jag fick då ett svar som gjorde mig minst sagt förvånad.Handelsministern sade: "Enligt min uppfattning är frizoner någol som vissau-länder håller sig med precis som vi här i har frihamnar." Jagundrar fortfarande hur en svensk handelsminister kunnat undgå atl la del av dendiskussion som förts om dessa ting, och alt han inle märkt den starka kritiksom frizonerna utsatts för, bl. a. i svensk dagspress och från LO. LO-tidningenskrev i nr 1977: "Efter leko-branschen - blir del stålet som drabbasav konkurrensen från frizonerna?" Den rubriken vill jag återkomma lill. LO-tidningensade vidare: "Generellt sett är industrialiseringen i någolnaluriigl och positivt som vi bör välkomna. Sker det på rätt säll har både deoch vi nytta av den." Omdetla är vi alla överens. Men det är de speciella regler som gäller för de s.k. frizonerna i dessa länder som vi skall vara uppmärksamma på. LO-tidningenhar betecknat företeelsen som "fiffelflagg på land". Del kan viförstå när vi får vela atl man för alt kunna konkurrera får upphäva gällandearbetslagsliftning. Arbetsgivaren befrias från att betala minimilöner ochsocialavgifter. Man inskränker de eventuella fackliga rättighelerna, gerarbetsgivaren rätt all la ut 60 limmars arbetsvecka, ger speciellt skydd molbråk och konflikter med de anställda, ger fullständig tull- och skattefrihetoch ger full frihet för valutalransfereringar. Deltaär några av de "stimulanser" som frizonerna lockar med. I hägnet avdetta skydd har det internationella kapitalet kunnat skapa företag förproduktion av billiga varor. Huvuddelen av de anställda är kvinnor upp till 25år och i vissa fall ner till . Äldre och sjuka kan avskedas ulan vidare idessa zoner. Delkapital som företagen i frizonerna tillför dessa kommer egentligenaldrig folkel till godo. De investeringar som görs leder inte tillföljdinvesleringar i landet. Frizonerna är främmande, avskilda kroppar i dessaländer. I själva verket är de integrerade i de multinationella företagen - inlei länderna. Vivet all bl. a. dessa frizoner har hjälpt lill atl tränga tillbaka vårtekoindustri lill den ringa omfattning den har . Någon kartläggning avdessa zoner har ännu inte gjorts av svenska myndigheter. Någon beräkning av vaddessa zoner betytt för svensk industri har heller icke gjorts. dagarna har vi dock fått höra all lyckats uppnå överenskommelser omvissa begränsningar med en del av dessa länder och att tekoindustrin skullekunna få en litet större chans att konkurrera på rimligare villkor. Detta ärnaturiiglvis alt hälsa med tillfredsställelse. framföraär alt vi i fortsättningen skall vara mer observanta på vad som sker inom dessaländers frizoner. gäller det mer lältillverkade varor som främst berörvår tekoindustri. kan det vara vår tyngre industri som kan få upplevakonkurrensmetoder som tvivelaktiga regimer i andra länder kan komma alltillåla. tekoindustrin - vårt handelsjärn. Enbättre vetskap om vad som egentligen är på gång i vår omvärld är i högsta gradönskvärd. DeUa är mitt egentliga ärende just . Kanskeborde vi också observera våra grossister och importörer litet mera. Allt börinle mätas med enbart kortsiktiga företagsmässiga mått, om vi skall bestå somindustrination. Samhälle och företag blir alltmer integrerade. I vår internationellakonkurrenssituation blir de strikta gränserna mellan företag och samhälle alltsvårare alt upprätthålla. Detla har vi atl lära av. Därför tog jag också ingrossister och importörer i resonemanget. Jaghar förut framhållit önskvärdheten av atl ge någol mer kraft tillsjälvbevarelse i dessa hänseenden, men i stället möter man alltmer avsjälvuppgivelse. Man möter en pessimism som för tankarna tillbaka till1930-talel, och den pessimismen i sig själv är deprimerande. Många orsakerfinns, som jag inte behöver upprepa här. Borgarna har den pariamenlariskamajoriteten och det har sanneriigen inle varil lill någon glädje för svenskafolket. Vad de har skapat är ovisshet och missmod. I dagens läge kommer man osökt att tänka på Dexippos tal till atenarna:"O, , giv släktet gosselynne, hoppfull håg och fantasi!" Del skulle finnas myckel all säga om plädering förprolektionism, om det är så jag skall fatta hans anförande, men jag har anmältmig på talarlistan för att tala om sysselsättningspolitiken och då särskilt omsituationen för de unga. Ungdomsarbetslöshetenär elt relativt nytt fenomen på svensk arbetsmarknad. Den uppstod i början av1970-lalet - under socialdemokratisk regeringstid - och har sedan blivitbeslående. År har arbetslösheten bland ungdom varil flerdubbell störteän bland äldre åldersgrupper. Enmängd åtgärder har vidtagits för atl hjälpa de unga, initierade av borgeriigamotioner, av socialdemokratin och av AMS. lade upp sittförsta ungdomsprogram 1971. omfattas ell stort antal ungdomar av särskilda arbetsmarknads- ochskolpolitiska ålgärder. Del finns ca 24 000 ungdomar i olikaberedskapsarbeten, 20 000 i arbetsmarknadsutbildning, t. ex. ALU-kurser ochkorta kurser i gymnasieskolan. Siffrornaär imponerande men oroande. Måste det vara så svårt för en ungdom attfå ett reguljärt jobb på arbetsmarknaden? Kan inle gymnasieskolan görasattraktivare också för de skolirölla? Vad kan ytteriigare göras på syons ochpryons område för alt underiätta övergången mellan skola och arbetsliv? Hurskall vi få arbetslivet all ställa upp med ett tillräckligt antalpraktikplatser som Åmanlagarna blockerar praktikanställningarna? Frågornaär angelägna inte bara för att lösa dagens problem utan också därför alt vi haratl vänta en stark ansvällning av ungdomsgrupperna de återståendeåren av 1970-lalel samt under början på 1980-lalet. Problemen för ungdomen påarbetsmarknaden kommer således att öka. Kommunernaspelar en viklig roll i arbetet för atl hjälpa ungdomen. ex. för nästan hälften av beredskapsarbetena. I pågår nuell arbete på atl vidga kommunens ansvar för ungdomens sysselsättning. Under1977 framplockades ytteriigare 100 beredskapsarbeten inom föreningslivet. Vidöveriäggningar med länsarbetsnämnden har kommunen framfört önskemål om enförlängning av de olika beredskapsprojekten som f n.utgör maximigräns. tog kommunen initiativet till en konferensmed bl. a. arbetsmarknadens parter, Slockholm, Handelskammaren,och tillgången påpraklikplatser inom . Ett resultat av konferensen är atlHandelskammaren gått ul med en enkät till sina medlemsföretag för atl höra omderas möjligheter alt ställa upp med fier praklikplatser för ungdom.Överiäggningarna belyste också behovet av ett förbättrat samarbete mellanskola, fackliga organisationer och arbetsgivare. Detta blir en uppgift för delnybildade . Frågornakring ungdomens situation på arbetsmarknaden behandlas iarbetsmarknadsdepartementet, i , av AMS, ute ikommunerna och i den slora sysselsätlningsutredningen, som haft riksdagenssärskilda uppdrag all behandla ungdomsfrågorna med förtur. Mot den bakgrundenfanns del anledning all ställa sig någol frågande lill socialdemokraternasförslag om ytterligare ett organ på detta område. Men sammanträder den avregeringen tillsatta delegationen för ungdomens sysselsättning förförsta gången . Det finns all anledning atl se lill atl dessverksamhet blir konstmkliv. Den kan t. ex. överväga all låta göra ensammanställning av de olika åtgärder som kommunerna vidtagit för all hjälpaungdomen. En sådan sammanställning skulle kunna bli en värdefull tipskalalogför de kommuner som ännu inte kommit så långt i sitt arbete på det här områdel. Över20 000 ungdomar går i olika former av arbetsmarknadsutbildning.Kurserna kan vara föriagda lill företag, AMU-cenlra och gymnasieskolor.Samordningssvårigheter uppstår helt naturiigt på sina håll mellanarbetsmarknadsmyndighelema och del reguljära skolväsendel. En besväriigstötesten är olikheterna i bidragssystem lill ungdom. På samma kurs kan en delungdomar vara berättigade lill kontant arbetsmarknadsstöd, s. k. KAS, vilketger . per dag, medan andra elever på kurser får nöja sig medstudiebidragssyslemels . En lösning av de principfrågor somhär är inblandade tillhör sludiesiödsutredningens verksamhels-område, menfrågan är om inte också ungdomsdelegalionen bör uppmärk- sammaproblemet för all kunna hjälpa lill att lösa de akuta praktiska svårighetema. Ungdomenssvårigheter på arbetsmarknaden beror i första hand på atl del inte skapatstillräckligt många nya jobb i . Svagheten på svenskarbetsmarknad visar sig också i del kraftigt ökade antalet förtidspensionärer.Förtidspensionen blir en nödlösning när Jobben inle räcker till för alla i enorganisation eller ell förelag. Skall vi kunna klara målsättningen arbete åtalla måste vi fl fart på tillväxten i ekonomin, så att expansionen inäringslivet bl. a. kan betala de många nya Jobb som behövs på t, ex.vårdområdet. Receptet för hur detla skall gå lill framfördes i går i dennakammare av . YNGVENYQUIST (s): Jag skall inleda mitt anförande med alt i likhet med den föregåendetalaren säga några ord om arbetsmarknaden och ungdomens situation och framförallt om hur den har förändrats . Arbetsmarknadeni kännetecknas av en snabb försämring. Just nu är det värstför kvinnor och ungdomar. Arbetsmarknadsstatistiken visar följande siffror,som gäller kvarstående sökande för omedelbar placering: