prot · G109125 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag tycker att det bör framhållas att man inom kriminalvårdsstyrelsenär ytterst bekymrad över bristen på möjligheter att bereda plats åt allaintagna. Detta gäller den allra närmaste framtiden, den som kommer eftersommarmånaderna, då beläggningen åter brukar bli synnerligen slor. Del finnsalltså andra bedömningar också, och vi som tillhör minoriteten i utskottet harsagt: Lål vederbörande inom se hurdan utvecklingen blir,innan det tas definitiv ställning till huruvida Rödjan skall läggas ner ellerinte. Sedan vill jag också påpeka att vi mycket klartsäger i vår reservation att Ollestad visseriigen finns nu men att den anstaltenskall upphöra när Boråsanstalten kommer till, och då får denna stora regioninte någon som helst öppen anstalt. i Kumla(s): Biblioteksverksamheten vid kriminalvårdsanstalter och häkten ombesörjsav de kommunala biblioteken. Ambitionsnivån hos de flesta av de berördakommunerna har varit att hålla en fullgod service och även att försöka utvecklaverksamheten. Med nuvarande statliga ersättningar får dock kommunerna vidkännasstora kostnader. Skillnaden mellan kommunernas verkliga kostnader och deersättningar som utgår har ökat . F.n. utgår en årlig ersättning per vårdplats med . vid häktena, . vidslutna riksanstalter och . vid övriga anstalter. De olika kommunernaredovisar mycket varierande kostnader för verksamheten, men det genomsnittligabehovet per vårdplats har av bedömts för en godtagbarstandard /79 till . vid häkte, . vid sluten riksanstalt,. vid sluten lokalanstalt och . vid öppen anstalt. Utvecklingen avbiblioteksverksamheten har skett mot bakgrunden av att de kommunala bibliotekenförväntat sig en kostnadstäckning . Jagär övertygad om att det är mycket få grupper - om det över huvud tagel finnsnågon - i det svenska samhället för vilka böcker och läsning är något såväsentligt och av så stor betydelse som för de intagna på kriminalvårdensanstalter, inte minst med hänsyn lill det förhållandet att många intagna kommerfrån en intellektuellt och kulturellt fattig miljö. Detta till trots har mångaav dem snabbt fått sitt läsintresse väckt. Man kan utgå ifrån att läsningeninte bara gör deras trista tillvaro lättare att genomleva utan också medverkartill deras sociala träning och anpassning. Betydelsenav biblioteksverksamheten kan inte överskattas. För många intagna är det denenda kontakt de har med ytterväriden. Särskilda behov av tillgång på litteraturhar naluriigtvis de som på grund av språksvårigheter blir isolerade och harsvårt att knyta kontakter bland övriga intagna. Hurstort behovet verkligen är av tillgång till litteratur på anstalter och häktenframgår av följande jämförelsetal , avseende kommunbibliotekensutlåning. Manhar förmedlat 170 lån på häkten, 68 på slutna riksanstalier, 32 på slutnalokalanstalter och något under 20 på öppna anstalter - allt per intagen och år.Vi som rör oss fritt ute i samhället använder oss bara av omkring 10 boklån perår och individ. Dessa siffror är nog såtalande. Beträffandedet avtal som träffats mellan de berörda kommunerna och kriminalvårdsstyrelsenär det uppenbart att det inte är något ekonomiskt avtal, utan mer en regleringav hur verksamheten skall bedrivas. Vi måste ha klart för oss att syftet medavtalet var att folkbiblioteken skulle få komma in på anstalterna. Tidigarefanns inte den möjligheten. Medhänsyn till det kärva ekonomiska läge som kommunerna befinner sig i måsteman ha förståelse för att flera kommuner aviserat en neddragning av anslagen.Men det kan inte vara rimligt att tillgången på litteratur för de intagna skallbero på om de hamnat i en kommun som har möjlighet att tillhandahålla en braservice eller i en kommun där man kanske av nödvändighet prioriterar andraområden. Vi anser att kostnaderna för biblioteksverksamheten vidkriminalvårdens anstalter måste vara en statlig och inte en primärkommunalangelägenhet. Enborgerlig ledamot av denna kammare hävdade exakt detsamma i denkriminalpolitiska debatten . Den gången stod ett enhälligtutskott bakom beslutet. har man tydligen en annan åsikt. BertilLidgard jämförde denna problematik med den inom sjukvården. Jag vill säga attdet är ett område som är jämförbart i detta sammanhang, alltså de kommunala bibliotekensskötsel av palientbiblioteken vid sjukhusen. Landstingen ger kommunerna fullkostnadstäckning för dem. Jag kan inte inse varför man inle skulle kunnatillämpa samma princip på anstalterna. Motden bakgrund som jag här försökt teckna anser vi socialdemokrater i utskottetatt de förhållanden som råder på bibliotekssidan inte kan godtas . LillyBergander och jag har i en motion - och detsamma gäller Per ochOlle i en centermotion - krävt detsamma som vi kräver i densocialdemokratiska reservationen. Vi säger att del är nödvändigt med enupprustning av verksamheten och att staten måste påta sig hela del ekonomiskaansvaret. Vi föreslår därför att regeringen i nästa års budgetpropositionpresenterar en långsiktig plan för upprustning av biblioteksverksamheten påkriminalvårdens anstalter. Herr talman, jag yrkarbifall till reservalionen 3. Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. I det betänkande från juslilieutskottet som vi nu behandlar tas bl. a.upp frågan om Mariestadsanstalten och den därtill hörande öppna avdelningen vidannexet Rödjan. Regeringen beslutade att denna öppnaanstalt skall läggas ned , som det heter, dock senast den30 . Medräknat andra indragningar och nedläggningar i Backen och Hallplanerar man att kunna dra in 20 tjänster, varav hälften, dvs. tio, berörRödjan i . Somjag och andra i ser det skulle det vara utomordentligtolyckligt, om det av regeringen fattade nedläggningsbeslutet fullföljdes. Detfinns flera bärande argumenl mot en sådan nedläggning. Jag skall bara peka pånågra, som har stor betydelse i sammanhanget. till betänkandet fogade reservationen 1 av m. fl.socialdemokrater pekar man på det förhållandet att en av hörnstenarna i den nyakriminalvårdsreformen skulle vara en kraftig satsning på lokalanslaller. Manskulle bygga på den s. k. närhetsprincipen, innebärande att den som döms tillkriminalvård skall kunna få denna på så nära håll som möjligt, alltså så närahemiorten att det skulle vara lättare att upprätthålla kontakter med deanhöriga och med sociala myndigheter och funktioner på hemorten. Detär därför fråga om någol utomordentligt viktigt när reservanterna från rentprincipiell synpunkt uttalar tvivel då regeringen nu är ute efter att reduceraantalet platser på kriminalvårdens lokalanstalter, och särskilt de öppnaanläggningarna vid sådana anstalter. Annexet Rödjan vid är, somframgår av handlingarna, en öppen anläggning. De som blir dömda med rätt aU fåöppen vård skall ju också kunna utnyttja sådan. Rödjanär nu den enda anstalt av denna art som vi har i . Dessutom ärdet så, som redan har påpekat, att om Rödjan läggs ned kommer helaBoråsregionen att praktiskt taget sakna platser för öppen kriminalvård - medundantag för de få platser som eventuellt kommer att inrymmas i den nyaBoråsanstalten. Detta innebär de facto atl de flesta som blir dömdamed rätt till öppen vård måste resa långt utanför denna region för att få denöppna vården. I annat fall blir de tvingade att acceptera vård på slutenanstalt, som de egentligen har laglig rätt att slippa. Detär ju alldeles klart att en sådan utveckling slår i strid med kriminalvårdsreformensgrundläggande närhetsprincip. Som anförs i den socialdemokratiskareservationen kommer det därigenom att bli mycket svårt att följa regeln attanstaltsvården skall vara öppen i de fall då annan placering inte är påkalladav särskilda skäl. Jagvill starkt understryka, som sägs i s-reservationen, att Mariestadsanstaltenär en utmärkt väl fungerande anstalt. Den kombination som finns av slutna ochöppna avdelningar innebär en flexibilitet och differentiering avbehandlingsarbetet som med rätta kan - vilket också uttrycks i reservationen -betecknas som något unikt i svensk krininalvård. Jaghar haft tillfälle atl besöka denna anstalt, eftersom den ligger imin egen valkrets, och jag kan betyga det goda förhållande som råder mellanpersonal och intagna. De har samfällt ställt upp i fråga om de metoder somanvänds i behandlingsarbetet. Särskilt den öppna delen på Rödjan spelar enbetydande roll då det gäller att nå ett gott behandlingsresultat. Detskulle därför, herr talman, vara utomordentligt olyckligt om den öppnaavdelningen vid Rödjan skulle läggas ned. Inteheller kan jag acceptera den kompromiss som har presenterat i sinreservation och som innebär att man skulle banta ned Mariestadsanstalten medsammanlagt 40 platser, varav 20 skulle tas bort på den slutna avdelningen och20 på den öppna anläggningen Rödjan. Det skulle bli en stympning och enhalvmesyr som inte skulle få annat än negativa konsekvenser förMariestadsanstalten i dess helhet. Nubehöver jag emellertid dess bättre inte polemisera mot . Jag villgärna framhålla att jag värdesätter den deklaration hon själv gjorde fråntalarstolen alldeles , när hon sade att i den mån hennes reservation ickevinner kammarens gehör kommer hon att stödja reservation nr 1. Då når vi ettresultat som vi kan vara mycket tillfredsställda med. Detär bara en sak i historieskrivning som jag inte känner igen. Honsäger att hon skulle ha den berörda personalen bakom sig när det gäller henneslinje att så att säga halvera anstalten i . Jag har fött alldelesmotsatt uppfattning vid de många kontakter jag har haft med de anställda påanstalten . De ställer helt och fullt upp på den linjenatt man inte nu skall fatta ett avgörande beslut om nedläggning. Man vill attanstalten skall fungera i sin helhet som den nu är. BertilLidgard säger att det skulle vara att inge personalen i falskaförhoppningar om fattade det beslut som föreslås i reservationen 1.Jag vill betyga att det inte alls är på det sättet. Personalen vid anstalten iMarieslad är helt klar över den situation som råder. Det finns väl ingen här iriksdagen, eller någon annanstans, som kan lova att det för evig tid inte skallske förändringar vid några kriminalvårdsanstalter, inte ens i . Självfallet är personaleni medveten om det, och det har man gett uttryck för. Men man villinte i det här läget, innan man har fått en bättre överblick över devårdplatser som behövs särskilt inom öppen vård, att det skall ske någonförsämring då det gäller Rödjan. Jag yrkar bifall till reservationen 1. GUNILLAANDRÉ (c) kort genmäle: kände inte igen det kompromissförslag som jag lade fram iutskottet och menade alt när han hade kontakter med de fackliga företrädarnahade de en annan uppfattning i frågan. Låtmig då påminna om att när företrädare för kommun och anstaltsledning samtfackliga företrädare uppvaktade justitieutskottet i ärendet, så överlämnadesockså till ledamöterna en PM, där man just framförde de här förslagen då det gällerRödjan. Jag kan också erinra om alt vi från den regionala företagsnämnden ikriminalvårdens Boråsregion har fått ett uttalande som är ungefär likalydandemed det vi fick vid utskottsbehandlingen. Jag har emellertid senare genommassmedia tagit del av fackets senaste uttalande i fråga om Rödjan. Imitt inlägg här tidigare log jag avsiktligt inte upp och kommenterade denändrade inställningen från företrädare för de anställda. Jag ansåg det nämligenfelaktigt att ta upp frågan, eftersom ingen från den sidan har möjlighet attdelta i den här debatten. Men när nu frågan ändå har kommit upp genom PaulJanssons inlägg vill jag göra den kommentaren, atl om uttalandet är riktigtärjag förvånad över den helomvändning som skett. Som jag tidigare nämnde har alltsåföreträdare för lokala fackliga organisationer och regionala företagsnämndenföreslagit den modell jag byggde min reservation på. Om den förändradeinställningen är riklig är det lätt att inse att det inte är någon enkeluppgift att vara lyhörd för den lokala opinionen. () kortgenmäle: Jag harju inte haft tillfälle, eftersom jag inte tillhör utskottet, attfölja de diskussioner som där har förts och vilka uttalanden man där har gjortfrån de anställdas sida. Jag kan bara hänvisa till de kontakter jag har haflmed personalen på anstalten i . Där har inte framförts, som jag harfattat det, några sådana synpunkter som går ut på att man skulle vara bereddatl göra operationen att dela på nedskärningen: 20 platser på den slutnaanstalten och 20 på Rödjan. Nusäger att hon är förvånad om det har skett en opinionssvängningbland de fackliga företrädarna och de anställda. Men de får naturtigtvis svaraför sig själva. När säger att hon hell har personalen bakom sigkan jag bara konstatera atijag har fåll en helt annan bild av förhållandet. IMariestads-Tidningen gjorde personalen ett uttalande, där man kräveratt Rödjan med dess 40 platser skall bibehållas i dess helhet. Huruvida det hargjorts fler uttalanden från fackligt håll känner jag inte till - vi får väländå anta att del är del sist gjorda uttalandet som gäller. I motionen 670 har vi, de socialdemokratiska ledamöterna frånSkaraborgs län, tagit upp frågan om förhållandena på kriminalvårdsanstalternai och . Som utgångspunkt har vi haft personalensarbetsförhållanden. Vi vill inte på något sätt underskatta den uppmärksamhetsom har ägnats åt de intagnas förhållanden vid våra kriminalvårdsanstalter,men vi kan ändå inte bortse ifrån att det har legat en viss fara i atl man helteller delvis i denna debatt har glömt bort vård- och tillsynspersonalensarbetsförhållanden. Närde två nämnda systeranstalterna planerades och uppfördes under slutet av1950-talet avsågs att de skulle få motta ett klientel, som förutsattes göra enproduktiv insats under förhållanden så långt möjligt överensstämmande med demsom råder vid en modern industri. Personalendimensionerades med hänsyn till den relativt godartade klientelsammansättningsom då var aktuell för dessa anstalter. Men genom ett markantförändrat klientel med längre strafftider och med narkotiska, psykiska ochsociala störningar har grunden rubbats för tidigare givna förutsättningar. Denfåtaliga personalen upplever därför stor otrygghet i sin nuvarande svåraarbetssituation. Detär angeläget att vi kan leva upp till målsättningarna i detkriminal-vårdsbeslul som trädde i kraft den och som enhälligtantagits av samtliga riksdagspartier. Vimåste känna vårt anvar gentemot den vård- och tillsynspersonal som fåttuppgiften att sköta våra kriminalvårdsanstalter. Imotionen 670 har vi med utgång från petitaäsk-ande /79 pekat på vissa nödvändiga åtgärder, som bör vidtagas förattförbättra arbetsmiljön på anstalterna i och . Jag skall intefördjupa mig ytteriigare i de rådande förhållandena, eftersom jag till min ochmina medmotionärers glädje kan konstatera att även ett enhälligtjustitieutskott i sitt betänkande nr 31 säger att det i princip kan ställa sig bakomönskemålet om att åstadkomma förbättringar för personal och intagna vidanstalterna i och . Mensom sagt: Det får inte stanna vid bara önskemål, utan inom en mycket snarframlid måsle vi se till att de i motionen och utskoltsbetänkandet påtalademissförhållandena får sin lösning. I annat fall ärjag övertygad om attsituationen vid de två nämnda anstalterna kommer att bli ohållbar. Jagfick ett brev från en arbetsledare vid en tidsedan. Han beskrev på ett mycket skrämmande sätt hur han och hansarbetskamrater upplever sin situation ute i verkstäderna. Enligt brevskrivarenhar de intagna en mycket hård attityd mot arbetsledarpa, med dagliga hot och engrov och rå samtalston, bestående av tilltalsord som "nazistjävel"och "bondjävel". Därför avslutar också brevskrivaren sitt brev medfrågan: "Behöver det vara så här?" Påden frågan måste vi riksdagsledamöter svara ett klart nej, och av denanledningen måste vi medverka till att kriminalvården fr tillräckligt med medelför att kunna fullfölja den av antagna kriminalvårdsrefor- Jag har för dagen inget yrkande utöver vad utskottet framhållit i sinskrivning om motionen 670. Idetta anförande instämde (). JÖRNSVENSSON (vpk): Jag skall tillåta mig alt ta tid i anspråk med en korl kommentar, enliten betraktelse, till debatten. Vihar från vpk:s sida i skilda sammanhang försökt få till stånddiskussioner som rör olika sidor av den sociala utstötningen och de socialtutstöttas och utslagnas situation i samhället. Vigjorde ett sådant försök i ett par av de debatter som handlade omalkoholpolitiska frågor. Vi hade också en omfattande motion som behandlades isocialutskottet och som berörde, i bredaste bemärkelse, just den specifika delav den sociala utstötningen som leder så många till alkoholberoende. Vi togupp frågor om behandlingsideologi samt metoder för den sociala frigörelsen ochför behandlingen av de alkoholberoende. Jagnoterade att socialutskottet den gången över huvud taget inte med en radkommenterade denna typ av problematik, som vi hade ägnat ungefär nio A 4-sidori motion och som utgjorde grunden för alla yrkanden. Utskottet avslog yrkandenautan att ens värdera, diskutera och kommentera dem. Jag ser precis sammatendens . Detär märkligt att så snart man försöker röra vid detta med den socialautstötningsprocessen uppstår undvikande attityder, och då möts man av tystnad.Hur skarpt man än går fram, hur utförliga motioner man än skriver, hurangelägna och djupgående problem man än tar upp, så är det precis som om utskottetdå vek undan. Man vill inte ha någon dispyt om sådana här obehagligaförhållanden. Man kan diskutera om man skall ha mellanöl i somjag har konstaterat här i kammaren. Huruvida svenska folkel skallbrygga maskrosvin kan man diskutera , med många stickrepliker. Menhur det är med olika sidor av den sociala utstötningen, som drabbarhundratusentals människor i form av alkoholism och i form av kriminalitet,tycks vara oerhört svårt att diskutera. Ändå borde just denna dag och dettatillfälle, när kriminalvårdssektorn och dess ekonomiska ramar i stort ärföremål för behandling, vara ett särdeles lämpligt tillfälle att ta upp ettsådant resonemang. När skall vi annars ta upp det, kan man fråga sig. Vihar också gjort ett sådant här försök från vpk:s sida genom atl i motionen 1468fästa uppmärksamheten på mycket vikliga övergripande problem inomkriminalvården. Vi har vidare på grundval av de rapporterom tillståndet ute påanstalterna, som f ö. här utifrån en speciell aspekt,personalsituationen och personalens arbetsförhållanden, också har bekräftat,krävt att en förutsättningslös utredning tillsätts som granskar hur detegentligen slår till på fängelserna, hur rättsförhållandena är där, om vad somhänder där verkligen står i överensstämmelse med de kriminalpolitiska värderingar som officielltsägs skola vara rådande. Jagmåste säga att jag är besviken över att utskottet just när det gäller dessaförhållanden, den kanske mest omfattande fråga som tas upp i vpk-motionen, överhuvud taget inte kommenterar vår motion med en enda rad. Något hade man väländå kunnat säga? Något tycker man väl ändå i den här problematiken, som juskymtar fram här och var i olika inlägg men som aldrig förs fram till någongrundläggande diskussion? Jagser en oroväckande tendens i detta undvikande, liksom jag också ser enoroväckande tendens i alt man undviker alt egentligen sakbehandla motioner somkommer från vpk när dessa sätter fingret på ömtåliga punkter, på särskiltömtåliga djupgående förhållanden, och när de tar upp allvariiga ochkontroversiella aspekter på den sociala utstötningen och dess problematik. Jaglovar att vi som tillhör kommunisterna skall återkomma gång pågång i den här frågan, ända till dess vi får en öppnare debatt till stånd! Jagvill också säga till kammarens socialdemokrater att ni väl ändå hade bortstödja oss på ett annat sätt i de krav som vi fört fram. Jag tror det ärviktigt för alla oss som har våra rötter i arbetarrörelsen att vi beaktar attde utstötta och utslagna i samhället - innefattande dem som sitter i landetsfängelser - till sin överväldigande majoritet består av människor som drabbatsav en samhällelig utstötningsprocess, som i första hand slår hårdare än någonannanstans just bland dem som är vårt folk, nämligen människor urarbetarklassen, ur de nedtrycktas skara - de som redan tidigare lever undersvåra ekonomiska och sociala förhållanden, vilka sanneriigen, som vi vet, ickeblir lättare med den regeringspolitik som bedrivs. Överläggningen var härmedslutad. Propositionergavs på bifall till Lo) utskottets hemställan, 2:o) reservalionen nr 1 av LisaMattson m. fl. samt 3:o) reservationen nr 2 av , och förklaradesden förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Då LisaMattson begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyode båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o)angivna förklaradesha flertalets mening försig. Sedan begärt votering beträffandekontrapropositionen upplästes och godkändes följande voteringsproposition: 5Riksdagens protokoll 1977/78:125-126 Den som vill att kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendejustitieutskottelshemställan i betänkandet nr31 punkten 2 mom. 1 antar reservationen nr 1av m. fl. den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarentill kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr 2 avGunilla . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då GunillaAndré begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposilion uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller justitieutskottets hemställan i betänkandet nr31 punkten 2 mom. 1 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m.fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då rösträkning verksitälldes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Mom. 2 och 3 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottelshemställan,dels motionen nr 1468 av m. fl. i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. SedanJörn begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller justitieulskottels hemställan i betänkandet nr 31 punkten 2 mom. 4röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1468 av m. fl. i motsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat förja-proposilionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: M o m. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1468 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill att kammaren bifaller juslitieutskotlels hemställan i betänkandet nr31 punkten 2 mom. 5 rösiar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1468 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat förja-proposilionen. Då JörnSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1468 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller juslitieutskottets hemställan i betänkandet nr31 punkten 2 mom. 6 röstar ja, den det ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 1468 av m. fl. i motsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat förja-proposilionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ökatlekmannainflytande vid allmän domstol