prot · G10956 · 1977-12-31 00:00:00 — ligger i linje med att industriverket fungerat såsomföreningarnas huvudorganisation. Någotgehör för de synpunkter som framförts i min motion har jag inte fått iutskottets betänkande. Där har man i stället talat om risken för ettkorporatisliskt syslem. Om man löper linan ut så blir det väl med detta förslagen total utrensning också i de övriga organen när del gäller representanterfrån fack och näringsliv. De som från talarstolen här talar om den typ avvalsystem som landslingen skall genomföra kommer säkert också med förslag sominnebär att man plockar bort de principiella represenlanler som sitter ikonsumentverkets styrelse och i övriga statliga organs styrelser. Att harepresenlanler exempelvis från och liknande organisationerfår väl också ses som en form av korporatisliskt syslem. Det är bara all hoppas altdel blir som propositionen och utskotts- Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. majoriteten räknar med,nämligen alt styrelseledamöterna är väl förtrogna med länets näringsliv och deproblem som sammanhänger därmed. Men i det avseendet kan man tydligen inle varahelt säker, och det är ju inle heller statsrådet, eftersom det föreslås att enspeciell beredningsgrupp skall knytas till utvecklingsfondernas kansli och tillverkställande direktören. Självfallet kommer verkställande direktören dä attfå en starkare ställning gentemot sin styrelse. Jag tycker alt della är ettunderligt system. Med en mångårig erfarenhet från arbete inom enföretagarförenings styrelse vill jag påstå att del kommer att bli ytterstsvårt för en styrelse att hävda en motsiridande uppfattning och slå emottrycket från beredningsgruppen, om denna exempelvis har tillstyrktlåneansökningar och liknande aktiviteter. Jagtycker således att det här förslaget innebär en underlig konstruktion, och jagpåminner mig i sammanhanget hur det var när Jag under kriget låg på A 1 iSlockholm. Vi hade 500 hästar ute i , och då hade vi en slallvakt somgick frivilligt. Men del blev ingen gödsel efter de där 500 hästarna, och dåkallade man in en vakt som vaktade stallvakten. På något säu finns del en visslikhet här - enligt förslaget skall man ju ha ett organ som skall bereda detsom styrelsen sedan skall besluta om. Frånbranschorganisationernas sida har man starka betänkligheter mot della. Av ErikHovhammars inlägg framgick det inte att han fått den uppfattningen från denpublik han har mött på sina resor. Även jag har rest i landet och pratat omsmåföretagarpropositionen, ulan alt så myckel beröra styrelsens sammansättning.Men det har spontant tagits upp av mötesdeltagarna. Man är på intet sätt nöjdmed detta. Jag vill med det sagda yrka bifall lill motionen 128, punkten 1. Denandra punkten där jag inte delar propositionens förslag gäller slaktandet avstatens utvecklingsfond. 1 proposilionen föreslås, som har refereratstidigare, alt fonden skall delas upp på 24 regionala utvecklingsfonder. Jagsitter själv i fondens styrelse, och man kan påslå att vi arbetar hyggligt nu.Vi hade ett drygt år som inkörningsperiod och fungerar det bra. Men attsprida ut detta på 24 föreningar anser Jag vara utomordentligt olyckligt. Detförslag som har lagts nu är inte i linje med tidigare uppfattning,att man skulle ha ett centralt organ som hade en övergripande bild av vad somsker här i landet just när det gäller all få fram lånemöjligheler lillprototyper. Statsrådelspressrelease som utgick från departementet har refererats från olika håll.Statsrådet menar att av fondens insatser har merparten gått tillStockholmsområdet. Det är väl i och för sig inte märkvärdigt. Man kan frågasig: Var finns de fiesta högskolestuderandena? Ja, del är självklart att definns i Slockholm, , och andra orter med universitet. På samma sätthar det blivit i ; man har fiera innovatörer ochutvecklingsbolag. Men del avgörande är inle var utvecklingen av produkter sker,utan det helt avgörande i sådan här verksamhet är vartillverkningen sker. Det är det vi strävar efter - all få en ökadtillverkningsindustri. Utvecklingsfondenskall upphöra , och som slår lill buds skall man ta uppförhandlingar med de ekonomiska föreningar som företagarföreningarna är. Sedanskall man tillsätta personal i företagarföreningarna som har den kompetens somfinns i utvecklingsfonden. fram till har utvecklingsfondenomkring 20 milj. kr. - det fanns del i går - disponibla för alt kunna medverkai utvecklingsprojekt. Det blir sannerligen inte mycket att sprida ut på föreningarna.Med det tak som är lagt på uilåningsmöjligheterna för de blivande fonderna -. - kommer pengarna inte att räcka till vissa stora projekt. Då sägerman både i ulskottsbetänkandet och i pressmeddelandet frånindustridepartementet att det här skall av när man framläggerpropositionen med anledning av STU-kommilléns förslag. Nog hade del varitangeläget att vänta med all slå sönder statens utvecklingsfond, innan man harremissbehandlat STU-kommilléns förslag och innan man vet vilka rikllinjer STUsedermera kommer all arbeta efter. 1 del här fallet ar del myckel olyckligteftersom man kommer alt få lägga de olika projekten på hög.Föreningarna kan nämligen inte i ell enda huj la på sig den här uppgiften,såvitt Jag kan förslå. förslag hade vi sagt alt föreningarna skulle kunna ha . per projekl all slötia med, med villkorlig återbetalning. Nukommer utvecklingsfonden in sist i bilden. 1 ett normalt ulveck-lingsärende gårman först till företagarföreningen om man har en idé och säger: Ta inte framritningar, vi skall tala med STU för all få kontakter den vägen. När STU harkommit in i bilden och hela den processen är färdig kommer statensutvecklingsfond in. Talet om all en innovatör eller företagare får springa tillmånga olika instanser är fullkomligt fel. Del blir en instans överföretagarföreningen och STU - utvecklingsfonden kommer in i sista skedet. Vikan la industriministerns hemlän som exempel, och hur har det gått lill där?Där har STU, industriverket och företagarföreningen gjort en systematiskgenomgång av idéförslag i . Man har fått 400 idéförslag och efteren utvärdering fanns det 70-80 kvar. Sedan går industriverket och STU in iföretagen och ger dem hjälp i fråga om utbildning, teknisk kompetens m. m. Delär inte som det framskymtar i ulskoiiels skrivning en väldig röra och mångaproblem loren uppfinnare. Man anser både i propositionen och iulskottsbetänkandet att del är en labyrint av olika organ som man skall sökasig lill för all få hjälp. Med del sagda, herrtalman, yrkar jag bifall lill reservationen 1. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. nt. Underdella anförande överlog förste vice lalmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. (s) kortgenmäle: Efter ett långt utredningsarbete är i säkerligenden kunnigaste i näringsulskottet i den här frågan. Vi ser det från vårt hållsom högst beklagligt att han av taktiska, men verkligen allt annat änpraktiska, skäl blivit överkörd av propositionen och av ulskotlsmajoritelen. ERIKWÄRNBERG (s): I den allmänna debatten har dagens ärende kallats"små-företagarepakelel". Enligt mitt säll att se är delta ettfelaktigt uttryck, jag tror var inne på det också, i varje fallnär det gäller skatterna. Del är nämligen inte småförelagen i vanlig bemärkelsesom i första hand får skattelättnaderna, utan det är företag som man kanske kanbeteckna som medelstora, men som i mångas ögon framstår som rätt stora. Vidarehar från förelagarhåll ofta framförts påståendet all familjeförelag säljs tillandra stora företag nästan uteslutande av skatteskäl inför engenerationsväxling, eller därför all förmögenhetsskatten är så betungande allföretaget ej längre är lönsamt, då man som företagsutgifi också vill räkna indelägarens förmögenhetsskatt. I några fall kan detta vara försäljningsanledningen,men då måste man också ta med i beräkningen att försäljningsallernalivel är såmycket gynnsammare beroende på de fördelaktiga skalleregler som gäller vidförsäljning. Fram lill 1976 logs bara ut en realisationsvinstbeskattning på av aktiernas försäljningssumma, även om aktiernas värde stigit som inte var ovanligt i framgångsrika familjeföretag. Införutsikterna till skärpning av reavinstbeskattningen gjordes mångaförsäljningar. Men även efter omläggningen av reavinstskatien är detfördelaktigt att sälja förelaget genom att sälja aktierna. Detta ärfördelaktigare än att på vanligt säll ta ut vinsten ur företaget och betalainkomstskatt härför. Enligt min uppfattning kan del vara svårt alt alllidanalysera varför försäljning av ell förelag sker. Men om skatterna härvidlagspelar någon roll, skall man inte ensidigt bara se på arvs-, gåvo- och förmögenhetsskatternautan även på försäljningsalternativels gynnsamma beskattning, varvid då ocksåskall medräknas alt vinstmedel kunnat uppsamlas i företaget med ringa ellerrent av ingen beskattning alls. har i proposilionen anfört alt man bör undvika lagstiftningsåtgärdersom direkl föregriper resultatet av företagsskaite-beredningen och 1972 årsskatteutrednings arbete. Utskotlsreservanterna delar föredragandensuppfattning, men vi har kommit till en helt annan slutsats beiräffande eventuellaålgärder. Statsrådetmenar all läget är så prekärt för de medelstora företag som har den bästaekonomiska ställningen alt kommande utredningsmaterial inte bör inväntas, innandramatiska ändringar eller sänkningar görs av just den gruppens kapitalskatter.Man skall då också observera att den gruppen har fått enförmånsbehandling. lelindringen i dettaavseende genomfördes . Detfinns skäl all påpeka all när vi talar om kapitalskatter är detta intenågot enhetligt begrepp. Del omfattar dels arvs- och gåvoskatter, delsförmögenhetsskatter. När skatteutskollet tidigare behandlade de här frågornaoch enhälligt begärde tilläggsdirektiv för förelags-skalteberedningen,inriktade man sig främst på ålgärder i syfte att underlätta generationsskiftenför familjeföretag. Ifråga om della syfte är utskotlsreservanterna fortfarande lika intresserade.Med undantag för värderingsreglerna är vi positivt inställda till de åtgärdersom föreslås i proposilionen. Vi ansluter oss sålunda helt till ändringen avreglerna för AB Företagskapitals verksamhet, liksom lill de ökade övrigalånemöjligheler som förverkligas. Påskatlesidan tror vi att ändringen och förlängningen när det gälleruppskovsreglerna för erläggande av arvsskatten kommer all betyda mycket vidgenerationsskiften och möjligheten för en ny generation att drivafamiljeföretag vidare. Trots all man kan ha vissa betänkligheter mot att enyrkesgrupp får längre betalningsuppskov än andra yrkesgrupper, har vi anslutitoss lill detla förslag med tanke på värdet av ett företags fortlevnad och påatt del inte är någon varaktig skattelättnad det här är fråga om utan endast omett uppskov. Några ytteriigare skattelättnader anser vi inle erforderliga förall på ett rimligt sätt möjliggöra generationsväxlingarna i familjeföretag. Därmedär Jag, herr talman, inne på den principiella kritiken av proposilionen.Utskotlsreservanterna anser nämligen all skatter bör vara lika för alla typerav skattebetalare och inle speciellt gynnsamma eller svåra för en viss grupp.Del gäller givetvis också reglerna för hur kapitalskatterna skall las ul. Jagdelar härvid uppfattning att en viss grupp håller på all bliett nytt skattefrälse när det gäller kapitalskatterna. Budgetministernhar i proposilionen signalerat en översyn av de olika kapitalskatterna. Vi haringenting att invända mol en sådan översyn ulan tvärtom tillstyrker vi den. Mensamtidigt vill vi poängtera att resultatet av den översynen bör bli att ennågoriunda neutral ordning skapas mellan olika grupper av skattskyldiga. Devärderingsregler som föreslås i proposilionen nr 40, och som tillstyrks avutskottsmajoritelen, är inte neutrala. Man kan givetvis invända all devärderingsregler som redan nu gäller inle heller är neutrala ulan gerföretagarna förmåner som andra skattskyldiga inle har. Den uppfattning somredovisas i propositionen och av utskotlsmajorileten innebär all man barafortsätter på en väg" som redan är beträdd, och del är ell riktigtkonstaterande. Men om en förmån redan finns tycker jag inte att del berättigarlill att man gör den förmånen dubbelt så stor. Det är ungefär vad som görs. Motbakgrund av att andra grupper i vårt samhälle, och framför allt då löntagarna,under del gångna året fått vidkännas sänkt levnadsstandard och har att motsekrav på ytterligare uppoffringar 1978 är det nästan Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. stötande med storaskattelättnader för den grupp av företagare som haft de största ekonomiskaframgångarna - för det är egentligen de som får skattelättnaderna. Vadsom nu föreslås innebär all de som placerat sin förmögenhet i fastigheter, ivarulager, i maskiner och inventarier bara behöver betala kapitalskatter på 3096 av värdet, om vederbörande driver någon form av rörelse eller jordbruk.Genom att . i botten är fria från förmögenhetsskall kan alltsåföretagaren och jordbrukaren ha en förmögenhet på nära . utan attdrabbas av förmögenhetsskatt, medan den som placerat sina pengar på bank, ivärdepapper eller t. o. m. i bosladsfasiigheler ulan samband med rörelse fårbetala förmögenhetsskatt för allt som överstiger ett värde av . Motiveringenför denna utomordentliga förmånsbehandling och särställning för företagaren äratt kapitalskatterna måste betalas med redan inkomslbeskaltade pengar och attdet därför annars skulle krävas en onaturligt stark avkastning av företagel.Man menar också all kapital som arbetar i ell företag inte skallförmögenhetsbeskallas. Jagtycker att dessa motiveringar är synneriigen brislfälliga. Del är ju ändå så aualla kapilalskatter betalas med redan inkomslbeskaltade pengar, eftersom deinte är avdragsgilla. En person som har pengarna placerade på bank måste betalaförmögenheisskatten med ränteavkasl-ningen, som först inkomstbeskaltas, ellermed andra beskattade inkomster. Samma ordning gäller börsnoterade aktier. 1princip måste samma avkastningskrav ställas på de börsnoterade förelagen, omhänsyn tas till dubbelbeskattningen. Om inte den beskattade inkomsten förslårlill all betala dessa skaller och lill en inkomst för uppehället, finns ingenannan möjlighet för den skattskyldige än att minska sin förmögenhet, vilket kanske på olika sätt. Antingen kan pengar lånas lill skallen, alternativt tas utfrån banken, eller värdepapper säljas. Detta kan tyckas vara en brutal metod,men ibland - om än mycket sällan - måste den tillgripas. Normall räckeravkastningarna till för all klara av kapitalskatterna också. Departementschefenoch utskotlsmajorileten menar att denna utväg inle står till buds för ägare avföretag sorn inle är börsnoterade. Jag menar all de farhågorna är överdrivna. Fördel första finns del för den företagare som driver rörelsen som enskild firmamöjlighet att belåna sin rörelse. Del är svårare för dem som driver företaget iaktiebolagsform med det låneförbud som finns. Men i stället för all dåinföra varaktiga skattelättnader borde man ha tillskapat en låneform förbelåning av familjeföretagens aktier. Och början är ju redan gjord i och medändringarna av AB Förelagskapitals arbetsmetoder. Fördet andra skall man ha klart för sig att i normala tider så avkastar företagetså all del räcker både lill företagarens bärgning och till kapitalskatternaoch den skattebelastning som uppslår på inkomslskalie-sidan. Denundersökning som gjorts av en expertgrupp och som åberopats i propositionen harenligt min uppfattning använt typexempel som inte är alltför vanliga ochdessutom är behäftade med brister. Fördet tredje sä är normalfallet inle sådant all en företagare startat sittföretag med ett stort eget kapital och ulan skulder. Tvärtom så har i de fiestafall framgångsrika företagare kunnat starta under tämligen blygsammaomständigheter och med skicklighet och goda medarbetare kunnat bygga uppföretaget så att dess värde ger företagaren en god bärgning men därutöver ocksåen pålaga i form av förmögenhetsskatt. Men anledningen tillförmögenhetsökningen kan nog också sökas i vårt inlernalionelll sett myckelfördelaktiga inkomslskallesystem för företagare. Under alla år då en ständigkampanj förts mot kapitalskatterna har alltså stora förmögenheier kunnat byggasupp här och där bland företagare trots kapitalskatterna. För min del unnar Jag framgångsrika företag ellerföretagare att tjäna pengar, men jag är tveksam om vi också skall befria demfrån att betala samma skatter som andra medborgare får betala. Det är det jagtycker är fel. Om man ser del ensidigt är det naturiiglvis möjligt au man i denekonomiska tillväxtens namn skall följa de förslag som framläggs iproposilionen, men någon skatteräitvisa kan det aldrig bli fråga om. Jag trordet vore bättre alt inrikta samhällets stöd på småföretagaren i ordets rättabemärkelse, som har stora svårigheter alt få verksamheten att gå ihop och geinnehavaren en rimlig bärgning och som aldrig drömmer om att komma i dengynnsamma situationen all några betydande förmögenhetsskatter uppslår. Proposilionen och utskotlsmajorilelen är medvetnaom att de gynnsamma värderingsreglerna kan locka lill sig spekulalionskapital.Detla gäller då främst egendom som inle bara behåller sill realvärde ulan t. o.m. ökar ännu mer i värde. För all inte Jord, skog och bostadshus skall bli förlockande som del i något slags rörelse, har man infört en spärr som förhindraralt det samlade värdet av rörelsen blir lägre än om dessa tre ting - jord, skogoch bostadshus - värderats särskilt. Men denna spärr är inte särskilt effektiv.Så länge som de från värdereduceringen undantagna förmögenhelsdelarnaunderstiger av totalvärdet har spärren ingen som helst betydelse, och inleheller vid en annan fördelning av förmögenheten är spärregeln hell effektiv,genom den konstruktion som den har fåll. En gårdsägare får alltså en kraftig reduktionav sin förmögenhetsskatt, trots att förmögenheten är värdebeständigt placeradoch lätt kan belånas under normala kreditförhållanden. I den reservation som avlämnats till utskottetsbelänkande av samtliga socialdemokrater las också upp förslaget i proposilionenalt mjuka upp de särskilda skattereglerna för delägarna i s. k. fåmansbolag.Den här gången gäller det beskattningen av bilförmån. Jag vill erinra om attdessa särskilda beskattningsregler framkom på förslag avföreiagsskattebered-ningen. Utredningen hade kunnat konstatera all den storanybildningen av aktiebolag som skedde och 1970-taletsbörjan inte Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. in. var ett utslag av enenormt ökad företagsamhet ulan i många fall bara var en strävan att uppnåopåkallade skattelättnader. Detta kunde ske genom alt företagaren ochaktiebolaget betraktades som skilda rättssubjekt, trots all i praktiken såinle var fallet. Genom att del sålunda var möjligt utnyttja blandadeskatteregler, och genom att kontrollen försvårades på grund av uppdelningen pådels bolaget, dels bolagsägaren, förekom ofta missbruk. För att råda bot pådelta föreslogs en serie åtgärder som ledde lill en proposition som antogs avriksdagen . En av de specialregler som antogs gällde beskattning avbilförmån när huvuddelägaren eller honom närstående använde förelagels bil.Enligt denna specialregel skulle förmånen av bil alltid omfatta minst 1 000mils körning. vill departementschefen och ulskottsmajoriteten i praktikenupphäva denna speciella regel och behandla bilförmånen som om bilen används avvilken anställd som helst i företagel. Dåmotsvarande ivåpartsförhållande som när det är fråga om anställd inleföreligger för ägaren själv, anser vi reservanter att man bör ha kvar densträngare regeln. Anledningen härtill är densamma som en gång när riksdagenenhälligt biföll del förslag som gäller, nämligen dels all värdet av att hatillgång till bil i obegränsad omfattning, utan att därför ha skyldighet attbära alla kostnader, är värd mer än bara en proportionerad kostnad för en kortkörsträcka, dels all det är svårt att jäva något påstående om kort körsträckasom den skatlskyldige vill göra trolig. Jag tror heller inte att detta är ettsådant problem som många vill göra gällande. Idelta sammanhang kan jag inte underiåta att göra ungefär samma påpekande somulskotlsmajorileten själv har gjort när den har motiverat avslaget på motionen157, i vilken man krävde all de särskilt dyra bilarna skulle särbehandlas.Utskottet anför: "Det kan också framhållas all den anställde" -alltså delägaren själv - "i dessa fall i allmänhet torde ha möjlighet allpåverka sina löneförmåner på sådant sätt all del - om del är mer förenligt medhans intressen - står honom fritt att undgå beskattningen av bilförmån genomall själv förvärva bilen och yrka avdrag för de kostnader som skäligen belöperpå användning i tjänsten." Samma möjligheter står lill buds även i detfall som jag har åberopat. Med det anförda ber Ja att få yrka bifall lill de vid utskottsbelänkandelfogade reservationerna 1 och 3. När regeringen i proposilionen 40 lägger fram förslag om lättnader ibeskattningen av kapital som lagts ner i rörelse, jordbruk och skogsbruk såtillmötesgår den i viss utsträckning de krav som ställts i under hela1970-talet. Och även den förra regeringen, med finansminister i spetsen,har uttalat sig positivt för ett sådant system. Lättnaderi beskattningen av det s. k. arbetande kapitalel beslöts första gången . År1974 fastställdes nu gällande regler, vilka i korthet in- nebär att lager ochinventarier vid förmögenhetsbeskattning samt vid arvs- och gåvobeskaltning fårtas upp lill det lägsta värde som godtas vid inkomstbeskattningen. Dellainnebär lägre värde än vad som gällde enligt beslut. Men detförekommer i nuvarande regler en spärr som innebär all förmögenhetsvärde iförvärvskällan skall tas upp till minst 60 96 av substansvärdet. Isamband med riksdagsbeslutet uttalade på skatteulskottetsförslag att de då beslutade reglerna inte kunde anses vara en slutgiltiglösning av familjeföretagens kapilalsituation. Utskottet föreslog attförelagsskalleberedningen skulle la upp de likviditetsproblem somkapitalbeskattningen innebär för familjeföretagen till en allsidig bedömningoch därvid även ta ställning lill frågan om vilka åtgärder som bör vidtas föratt underlätta problemen vid generationsväxlingar i mindre och medelstoraföretag. Utredningen har verkställts. Den berör i huvudsak problemen vidgenerationsväxlingar. Iremissvaren har frågan om förmögenhetsskatten för småföretagen kommit iförgrunden. Anledningen är framför allt den påfrestning för företagen som denårliga förmögenhetsskatten utgör. Förmögenheisskal-ten är inte avdragsgill ochfår därför betalas med medel som belastas med såväl inkomstskall somarbetsgivaravgift. Därför åtgår i många fall inkomster som är fyra fem gångerstörre än förmögenhetsskatten för all kunna läcka in denna utgift. Enligtdepartementschefen bör kapi-lalskatlereglerna utformas så all de inte hindrareller onödigtvis försvårar fortsalt drift i småföretagets form. Principen börvara, säger departementschefen, att en fysisk person skall kunna driva ettsmåföretag så all avkastningen ger, förutom en rimlig inkomst alt leva av, ävenmedel för att betala sådana skatter som kan anses knutna till företaget. Delnu föreliggande förslaget innebär att man fastställer ell värde av denförmögenhet som nedlagts i företaget. Lättnaderna i beskattningen uppnås genomatt det skattepliktiga värdet fastställs lill 30 96 av substansvärdet, dockmed undantag för fideikommissen, där motsvarande procentsals är 20. Föratt förhindra alt de nya reglerna inte utnyttjas för spekulation innehållerförslaget en spärregel, som innebär alt det skattepliktiga förmögenhetsvärdetav en förvärvskälla inte får understiga värdet enligt nuvarande regler vadbeträffar mark, växande skog och bostadsbyggnader.