prot · G10926 · 1977-12-31 00:00:00 — Självhar jag motionerat i ärendet, men den borgerliga majoriteten i civilutskotletavstyrkte motionen. säger industriministern au den presenteradepropositionen om vattenkraften lämnar vissa öppningar. Ja, det är så dags.Viktig planeringslid har gått förlorad. Ännu återstår frågetecken på grund avregeringens räddhåga och vilsenhet i energipolitiken. Jag beklagar det, men vifår återkomma lill valtenkraftsdeballen i anledning av den särskildaproposition som är lagd. Imitt inlägg har jag ställt några följdfrågor. Jag vill avslutningsvis repeteradessa för att förtydliga mig: Är regeringen beredd all ställa särskilda medellill förfogande för att skaffa ersättningssysselsättning inom Adakområdet? Kan projektet utveckling AC räkna med alt fåerforderliga resurser för det fortsalla arbetet? - Det här arbetet kommer juatt ta . Är regeringen beredd alt i de regionalpolitiskainsatserna särskilt prioritera del inre stödområdet eller kommer gränsen förstödområdet att ytterligare utvidgas? När kommer regeringen alt fatta sitt beslut ianledning av Vin-delälvsgruppens förslag? Jag betonar när. Kan industriministern utlova allVindelälvskommunerna kommer att erhålla bidrag utöver detarbelsmarknadspolitiska stöd som ges lill andra regioner? frågor föranleder också några kommentarer. Låtmig till att börja med säga, beträffande den inledande reflexionen från GeorgAndersson, atl vi har satsat betydande resurser pä storföretagen i omsorg omsysselsättningen därför att de större företagen, basindustrierna, också i denhär delen av landet i hög grad replierar på mindre industrier - somunderleverantörer. Beträffandeindustricentrum i är del korrekt som säger att tyvärrinte mer än en tredjedel av den utlovade sysselsättningen ännu kunnatrealiseras där. Erfarenheten är atl del lar all få full effekt avindustricentra. Jag tror inle all vare sig eller jag är bereddatl därför skrota den idén. Bytet av ägare till ett av företagen iindustricentret innebär att man nu tillför centret en betydandeutvecklingspotential. Låt oss alltså dröja med alt värdera effekten avsatsningen på ett industricentrum i tills vi har mera erfarenhet. Jagtror fortfarande att del kan bli ett slyrkecenirum för sysselsättningen ochden industriella utvecklingen i denna bygd. formulerade några direkta frågor. Kan särskilda medel ställas lillförfogande för åtgärder inom , frågade han. Vidare: Kan AC-projektel fåerforderliga resurser? Jag måste då hänvisa lill alt de projekt som kommer uppskall prövas i särskild ordning. Det är därför vi har den interdepartementalaarbetsgruppen under ledning av statssekreteraren iarbetsmarknadsdepartementet. Projekten prövas av arbetsgruppen och blirföremål för beslut i den ordning man anser de är möjliga alt realisera.Eftersom det här gäller en speciellt utsatt region kommer naturligtvis maximalaresurser alt ställas till förfogande inom ramen för de regionalpolitiska ochsysselsältningspolitiska stödformer vi har. Men vi måste ändå få tillfälle atlbedöma varje projekt för sig. Det är därför arbetsgruppen har tillsatts. Dentredje frågan var om jag är beredd att särskilt prioritera utvecklingen i detinre stödområdet. Redan i beslut om regionalpolitiken fastslogs detatt det inre stödområdet skulle prioriteras. Dessutom har det på mittinitiativ vidtagits en del direkta åtgärder, t. ex. införandet av det särskildastatsbidraget för kommunalägda industrihus, ett anslag som vi i samband medsmåföretagarproposilionen räknar upp. Det är faktiskt skräddarsytt för despeciella förutsättningar som råder i det inre stödområdet, där de hittillsanvända regionalpoliliska stödformerna inte givit avsedd effekt. Dessutominnebär hela den nya små-företagarpoliliken och regionaliseringen avnäringspolitiken att man ställer väsentligt ökade resurser till förfogande förnäringspolitiken även i glesbygd. Jag vill också erinra om tillsättandet avglesbygdsdelegationen och vad den kan komma all initiera liksom om del regionalpolitiskarådet och dess aktivitet för atl försöka få de statliga verken aktivare i denregionalpoliliska verksamheten. frågadevidare när Vindelälvsgruppens förslag kan komma atl bli föremål förbehandling. Det är alldeles uppenbart alt det kommer att ske så snart man harrealistiska projekt. Vi har ingen anledning atl dra ut på behandlingen avVindelälvsgruppens förslag. Så snart vi har möjligheter atl ta fram realistiskaprojekt kommer vi också all göra det. Det är betecknande för situationen - jagvill fråga om inle är medveten om detta - att vi i regionenhaft ett skogs-industriellt projekt som vi fäst stora förhoppningar vid. Mentill följd av den internationella konjunkturutvecklingen har luftenfullständigt gått ur den branschen under del här året. Under sådanaförhållanden är del klart atl det är tunnsått med projekt som man kanmobilisera. Detta var ändå ett projekt som hade betydande naturiigaförutsättningar i denna region. Men som det f n. ser ut har vi inga möjligheterall aktualisera det. gav sig sedan in på ett mera principiellt resonemang beträffande ettextra program för Vindelälvsområdet. Skulle vi i del här lägel göra extraprogram för alla områden med problem, skulle vi få en uppsjö av program och enuppsjö av medelsreservalioner som skulle göra hela närings- ochregionalpolitiken stelbent och sänka effektiviteten. Vi sade oss attVindelälvsproblemen måsle föranleda speciell uppmärksamhet. Detta måste man hai minnet när projekt kommer fram efter samråd med kommuner och länsmyndigheteroch är färdiga all realiseras. Men alt avdela speciella resurser för detta ärganska orimligt därför all del skulle innebära atl den trots allt begränsademedelsarsenal som vi har lill förfogande onödigtvis skulle bindas upp. Låtoss, , tillsammans med kommuner och länsmyndigheter se till allvi får fram konkreta projekt som ger sysselsättning och inle bara nöja oss medalt säga atl det här gäller atl skapa ett allmänt program och att arbeta med enmassa önskemål. VadVindelädalen behöver är konkreta sysselsältningsprojekt, och alla realistiskasådana är välkomna i och skall få allt tänkbart stöd. Jag vill först göra den allmänna kommentaren att när jag apostroferadeNils Åslings verksamhet så var det inte någon kritik för althan hade ägnat sig åt de stora företagen. Jag tror tvärtom alt det är alldelesnödvändigt. Att de kan ha betydelse för de små förelagen är ju en förkunnelsesom vi från socialdemokratiskt håll har försökt föra ut, men då har vimött en viss kritik från cenlerhåll. Del var dock inte i syfte atl diskuteraden saken som jag framställde interpellationen. IndustriministerÅsling vädjar om all vi skall ha förståelse för att det tar läng lid medindustricentret och säger att det inle är dags att skrota idén. Det tror inlejag heller. Tvärtom, jag vill verkligen ha det stöd från industriministern somjag ändå tycker all hans uttalande här har gett förhoppning om. Jag vill betonaatl det behövs ett aktivt stöd för att förverkliga den häridén, och del behövs ett aktivt stöd från regeringen för alt "raggaupp" förelag och fylla detta industricentrum så alt idén inte blirförfuskad. Jag är glad atl industriministern tror på idén om industricentra,och det tar jag som intäkt för att också är beredd all arbeta föratt det skall bli ett lyckosamt resultat av satsningarna. Det är ju bara denförsta etappen som är byggd här, och den är långt ifrån fylld. Vi hoppas attden skall bli det och att vi snart skall få sätta spaden i jorden för all bygganästa etapp som vi har fattat principbeslut om. Närdel gäller situationen i tycker jag atl det är mera nedslående när NilsÅsling säger att projekt kommer att prövas i vanlig ordning. Visserligen skallmaximala resurser ställas till förfogande, men del skall ske inomnuvarande stödformer. Det blir således inga extra medel. Här vidhåller NilsÅsling sin inställning . Detta innebär väl all svårigheterna kommeratt kvarstå, och jag beklagar det. Vadsedan beträffar projektet utveckling AC så kanske industriministernmissförstod min fråga. Del gäller inte i första hand frågan om stöd för atlgenomföra de förslag som har kommit fram, ulan del gäller om regeringen ärberedd att satsa utredningsresurser så all man får bedriva detta arbete. Jagtror mig veta att regeringen har gjort ganska kortsiktiga utfästelser för deutredningsresurser som står till förfogande. Närdel gäller min tredje fråga om prioriteringen av stödområdet läste jag upp ettpar citat dels från program, dels från det särskilda uttalandesom Vindelälvskommunerna har gjort. Majoriteten av de kommunerna är borgerligtstyrda, och i dessa kommuner uttrycker borgerliga och socialdemokratiskapolitiker i enighet sin oro över atl gränserna för stödområdet successivt harvidgats och över atl de kommer att vidgas ytterligare. Även om stödet formelltkvarstår, blir incitamentet för företagen att lokalisera sig lill det inrestödområdet mindre, om de kan få motsvarande stöd för en lokalisering utanfördet tidigare stödområdet. Vi ser därför med oro på atl man utvidgar gränserna. Minfjärde fråga gällde konkret Vindelälvspaketet. Jag upprepade min fråga ett pargånger: När kommer ett förslag från regeringen? Jag har fått ett svar fråndet ansvariga statsrådet, industriministern , som inle är beredd altprecisera någon tidpunkt. Industriministern svarar all stöd skall utgå närrealistiska projekt föreligger. Jag vet inle hur jag skall tolka svaret. Detpresenterades olika projekt efter ett omfattandeutredningsarbete i och kommunerna, och sedan har man underytterligare arbetat med de projekten i den andra arbetsgruppen i samrådmed kommunerna - jag har själv i kom-munfullmäkligesammanhang varit med ochuttalat mig om dessa projekt. Innebär industriministerns svar att deprojekten inte bedöms som realistiska och all det alltså krävs någontingytterligare för att få fram realistiska projekt? Det är den ena frågan som jagställer mig i anledning av uttalande. Min andra fråga är vilkenregeringens ståndpunkt egentligen är. 2 protokoll 1977/78:26-28 har i min hand dagensnummer av , som med stora rubriker förkunnar att det hargetts ett ministerlöfle om ett särskilt program . Det löftet avgavsav biträdande bostadsministern vid ett möte i i går. Hon sade altregeringen kommer atl lägga fram ett program . Till yttermera vissosade hon all detta kunde komma alt innebära en särskild pott för Vindelädalen.Det är alltså precis vad jag har frågat efter i interpellationen. Men sägerindustriministern, som rimligtvis håller i denna pott, att del är orimligt attavdela speciella resurser för del här programmet. I så fall skulle man få göraen massa sådana här program. Principiellt kan man hålla med om att denrisken naturligtvis finns, om man nämligen ser Vindelälvsområdet som vilketområde som helst som har sysselsättningsproblem. Men om man serVindelälvsområdet som ett område som fått speciella utfästelser av regering ochriksdag, är det väl inte längre så orimligt att begära ett särskilt program. Jaghoppas verkligen att jag med detta har kunnat övertyga industriministern omatt idé inte är så dålig. Jag trodde alt det var regeringensidé, och jag hoppas att del finns en chans att så är fallet. Jagser därför med förväntan fram mot industriministerns ytterligare repliker. är besviken för atl jag inte gör några utfästelser omextra medel lill projekten i Adakområdet. Jag gör min tolkning av situationen iAdak utifrån de erfarenheter vi har, nämligen atl det inte är brist påekonomiska resurser som är begränsande för utvecklingen av sysselsättningen iområdet, utan helt enkelt brislen på lämpliga seriösa projekt. Det gäller överhuvud taget de orter i hela landet från nord till syd som harsysselsätlningssvårigheter. Om vi bara kan få fram realistiska projekt, GeorgAndersson, kommer de ekonomiska resurserna också att kunna ställas lillförfogande. Den saken är fullständigt klar. Meddetta svarar jag också egentligen på fråga om det ändå inte ärsvaga incitament för en lokalisering till det inre stödområdet - det är inteså. Det är den allmänna ekonomiska utvecklingen i väriden ochkonjunkturutvecklingen som har försvårat möjligheterna till nylokalisering ochexpansion. Det är alltså den omständigheten som gör att regionalpolitikenarbetar i motvind. Vi har trappat upp de regionalpoliliska ambitionerna, sådet säger om att det har skett en urholkning avregionalpolitiken är felaktigt. Det har skett en upptrappning. Ta de kommunalaindustrihusen t. ex. - det är en mycket väsentlig, aktiv insats för orter därandra regionalpolitiska åtgärder slagit fel. Och det är en åtgärd som i höggrad tillkommit med tanke på situationen i Vindelädalen. Paketeller inte - det är en semantisk fråga, som vi kanske inte behöver ta uppkammarens tid med. Ett par tre projekt tillsammans kallas paket - i och för sig kan jagacceptera det, men del viktiga är alt inrikta åt gärderna på konkreta projekt som ger effekt. Allmänna programutta landen finns del alltför gott om i del här avseendet. Det gäller all samla krafterna lill konkreta projekt. Jagvill påminna om, vilket jag påpekade inledningsvis, vad somhänt med det skogsinduslriprojekt som vi litet lill mans trodde på i del härområdet. Hela branschens situation förändrades så att projektet plötsligen blevorealistiskt, och det projektet var en väsentlig del i del gamlaVindelälvspaketet. Förutsättningarna har alltså radikalt förändrats där, och såär del också för andra projekt. Närdel gäller investeringar och infrastruktur för vägar etc. är del så atl detarbetet måste fortgå - det har också de inledda åtgärderna visat. Men deallmänna resurser som står till förfogande beror på sysselsättningssituationenpå orten samt naturiigtvis - vilket vi skall komma ihåg - den prioriteringlänsmyndigheterna gör beträffande väginvesteringar. kommer tillbaka lill brislen på seriösa projekt både vadavser och vad avser Vindelädalen och kanske också vad avser hela inrestödområdet. FörAdak är del ju ett speciellt problem med den snabba avvecklingen av gruvdriftendär och friställningen av ett stort antal människor. Vi hade väl ändå hoppatsatt man med litet okonventionella grepp skulle kunna locka fram någonersättningsindustri - det har man ju hållit på med . Jagär medveten om problemet att hitta seriösa projekt - det vill jag säga. Delprojekt som fanns med om en spånplattefabrik stupade ju av kända skäl. Men delmåste väl ändå vara så, , atl man bör kunna gå in med litetspeciella insatser, som man gjorde exempelvis med spånplaltefabriken i vid igångsättningen i Slekenjokk, där man fann: samhällsekonomiskt är detangelägel att klara sysselsättningen här, och därför får vi satsa litet extramedel för att klara just den här orten, den här regionen. Så är det också - somjag bedömer del - i fråga om Vindelädalen. Jag är inte intresserad av att diskutera desemantiska frågorna. Kalla del vad ni vill - bara del blir litet pengar somkommunerna kan få arbeta med utöver de vanliga regionalpoliliska ocharbelsmarknadspolitiska medlen. Det är villkoret för att kommunerna skallställa upp på det här, som har betraktats som en riksangelägenhet. säger att de inte är realistiska, men det är attunderkänna kommunernas bedömningar. När kommunerna har ullalat sig för åtgärderpå det turistiska området är del ju för att man har bedömt det vara ett viktigtoch riktigt säll atl utnyttja Vindelädalen. Ett bättre säll hade naturiigtvisvarit att bygga ut älven och få elektrisk ström. Jag tror atl kommunerna tyckerså fortfarande - det har de för resten sagt i del här uttalandet. När det nuinte har gått har statsmakterna sagt alt vi skall utnyttjaområdet för turism, och vi har ett antal turistprojekt som vi väntar alt fåpengar till. Men kommunerna kan inte bygga, om det skall byggas med vanligastatsbidrag - det har man inte råd med. Är del ett riksintresse är det inle rimligtatt kommunerna skall betala föriusterna för all hälla ett sådant riksintresse igång. Därförförväntar man sig att regeringen kommer med särskilda pengar. nu varit uppe i och sagt lill sorseleborna alt ett program skall presenterasi särskild proposition lill våren. har förkunnat det förhela Västerbollen - och det är väldigt uppåt där just . räknar man med attnågonting skall hända . Jag är rädd för att svar i dagär locket på över den glättigheten, för hans svar innehåller ju inle någotlöfte. Nuär vi tillbaka i samma utgångsläge som - inga särskildapengar. De presenterade projekten är enligt regeringens, i varje fall enligtÅslings, bedömning inte realistiska. Jag beklagar atl jag med den härinterpellationen har behövt avslöja atl delta bara var en bubbla som blåstesupp i i går. Jag tror alt vi måste vara överens om att det vikliga är all inte ingemänniskor orealistiska föreställningar. Kommuner och länsmyndigheter måsteinrikta sig på all erbjuda seriösa sysselsättningstillfällen och projekt, ochjag vill säga lill all då skall vi också kunna klarafinansieringen. tog upp exemplet Slekenjokk. Ja, del är en alldeles speciell historiai svensk regionalpolitik. Jag skulle vilja förutskicka all om man i delhär området hade projekt som vore genomförbara och realistiska så skulle det ioch för sig inte vara fråga om brist på resurser. Men ni måste hjälpa till iregionen att ta fram de projekt som vi rimligen kan salsa på. Jag kan inle idel här lägel, i synnerhet inte i den här budgelsiluationen, göra insatser ulanatl bedöma den sysselsältningspolitiska effekten. Att starta upp med storasubventioner lill turistprojekt som ger en obetydlig sysselsättningseffekt kaninte vara realistiskt. Vad människor i området behöver är arbete. Att man sedanhar stora förutsättningar på lång sikt alt också exploatera den natur som finnsoch bygga ett turislcenlrum är ställt utom allt tvivel. Det var deljordbruksministern avsåg när han svarade på frågan och sade att delfinns ett antal projekt i storieksordningen 15-16 miljoner i området, och vihåller på all pröva hur realistiska de är för framtiden. Omdel är uppåt i är det ju trevligt. Men om resultatet avsvaret på interpellationen skulle bli motsatsen beror det faktiskt på dendebatt som förs. Jag tror atl alla har ett gemensamt intresse av atl få en merrealistisk diskussion om sysselsättningsfrågorna, så all man inte ger folkorealistiska föreställningar om vad det är fråga om. Det gäller framför alltatt se lill alt få en för framtiden hållbar sysselsättning för den på ortenboende befolkningen - det är vi beredda all medverka till på alla tänkbarasätt. Mitt sistainlägg skall bli kort. HerrÅsling säger alt det inle är brist på resurser eller brist på pengar - det ärbrist på projekt. Det är nu ett frän industriministern uttalat underkännande avkommunalmännens och arbete under ett par lid. Delär ganska allvarligt, och det ger mig anledning atl undra varför regeringeninte tog emot den kommunala uppvaktningen i litet mera seriöst. Uppvaktningen fick inte träffaarbetsmarknadsministern. Kommunalmännen borde kanske ha fått tillfälle altträffa både honom och industriministern liksom även statsministern, vilket mani och för sig hade önskat. Då hade man kunnat diskutera huruvida del ärrealistiska tankar som dessa kommunalmän går och bär på. Industriministernsäger all det är farligt att inge falska förhoppningar. Det ullalandet tolkarjag som en knäpp på näsan för biträdande bosladsministern , somju faktiskt ingav rätt stora förhoppningar i i går. Vad uttalade i går var att hänvisa till alt det härfinns ett antal projekt och att vi är beredda att medverka till dem. Det tyckerjag i och för sig är en riktig beskrivning som stämmer med den jag har försöktgöra här . Om sedan vill tolka in något mera i mittanförande än vad jag haft för avsikt atl säga, så är del hans ensak. Minuppfattning är i varje fall alt det finns en överensstämmelse inom regeringennär det gäller denna fråga. I detta sammanhang vill jag avslutningsvis säga attjag inte har kritiserat kommunalmännen i området. Jag har träffat dem, vi hargått igenom projekten och jag vet var de slår. Men, , dessakommunalmän är medvetna om alt det här rör sig om projekt av denstorieksordningen och med en sådan sysselsättningseffekt atl de fordrar enordentlig genomgång och beredning. Man måsle ju också få tillfälle atl se överägarformerna och finansieringsformerna, och det håller arbetsgruppen på med förfullt. All denna översyn sedan lar sin tid må förslå, eftersomdel här har rests ganska stora anspråk på samhället. Jag ber om ursäkt för alt jag inte håller mitt löfte om att mitt förrainlägg skulle vara mitt sista, men senaste anförande ger miganledning att påpeka atl del i pressen sägs att ministerlöfte haravgivits om program för Vindelälvsområdet. Del står också att läsa:"Förslaget till särskilda stödåtgärder kommer som proposition lillvårriksdagen." Detta sade alltså i i går, och detär omvittnat av många. Omprovningen av stationära lyftanordningar Motbakgrund av det svar jag har fått kan jag emellertid konstatera alt delinte blir någon proposition om Vindelälvsprogrammel signerad av kanske inle blir någon proposition över huvud tagel i detta ärende. Överiäggningenvar härmed slutad. § 5 Om provningenav stationära lyftanordningar StatsrådetOLOF erhöll ordet för att besvara Kun () den 20 oktoberanmälda interpellation, 1977/78:51, till industriministern, och anförde: har frågat industriministern om denne dels är bereddalt föranstalta om att frågorna om gränsdragningen mellan officiell ochinofficiell provning klart fastställs, exempelvis genom att officiell provningmeddelas i föreskrift och inofficiell provning i anvisning, dels är beredd attmedverka lill att de företag och enskilda, vilka fått sin ekonomi väsentligenförsämrad genom beslutet om bildande av AB , får enskälig kompensation för delta bortfall. Enligtfastställd ärendefördelning är det jag som har att besvara interpellationen. Statsmakternaantog och de riktlinjer som gäller för organisationen av denofficiella provningen i landet. Syftet med dessa riktlinjer var alt få klaraansvarsförhållanden, ett effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser ochgarantier för atl verksamheten bedrivs opartiskt. Samtidigtklargjordes skillnaden mellan olika typer av provning. Man får till att börjamed skilja mellan obligatorisk och frivillig provning. Den mest betydelsefullaformen av obligatorisk provning är den s. k. officiella provningen. Utmärkandeför denna provning är alt den är föreskriven i lag eller annan författning ochatt provningen skall utföras av ett utomstående opartiskt organ. En annan formav obligatorisk provning är föreskriven egenkontroll, dvs. kontroll som enanläggningsägare eller tillverkare är skyldig att utföra men som denne utankrav på opartiskhet utför på eget ansvar. Vid sidan av dessa typer av provningförekommer frivillig provning. Sådan provning sker helt på tillverkarens elleranläggningsägarens initiativ och ansvar. Företillkomsten av riksprovplatssysiemet var gränsen mellan olika slags provningmånga gånger oklar. De föreskrivande myndigheterna går successivt igenom degällande föreskrifterna för att rätta till eventuella oklarheter. Inom områdetför tryckkäri och lyftanordningar är arbetar-skyddsslyrelsen föreskrivandemyndighet. Styrelsen har i huvudsak avslutat genomgången och där så variterforderligt utfärdat nya föreskrifter. Del ligger enligt min mening i sakensnatur all myndigheter inte kan ge föreskrifterom frivillig provning. Jagvill nämna atl man inom arbetarskyddsstyrelsen f n. arbetar med ett förslagtill utvidgning av den officiella provningen på lyftområdel. Arbetet grundarsig bl. a. på en genomgång av den officiella yrkesskadestatistiken och innebäratt man nu överväger att låta huvudparten av alla lyftanordningar bliunderkastade officiell provning. Underår påbörjades förhandlingar med de två största företagen inom området.Ångpanneföreningen och Tekniska Röntgencentralen, om ett gemensamt bolag mellandessa och staten för officiell provning av tryckkärl och lyftanordningar.Förhandlingarna resulterade i ett konsortialavtal som redovisades förriksdagen i propositionen 1975:49. skickadearbelarskyddsstyrelsen ut en cirkulärskrivelse, i vilken en omorganisation aviserades.Denna information upprepades .