prot · G10992 · 1977-12-31 00:00:00 — I övrigt vill jag bara sammanfattningsvis hänvisatill vad jag redan sagt. De aktuella reservationerna och de yrkanden somframförts här i kammaren berör i allt väsentligt höjningar av vissa anslag inomubildningsdepartementels ansvarsområde. Men utskotlsmajoriteten har tvingatsfoga sig efter den ekonomiska verklighet i vilken vi lever, och den har ageraten smula restriktivt. Meddetta får jag, herr talman, yrka bifall till utskottets belänkande nr 18 i desshelhei. () kortgenmäle: Per har reagerat mot att vi i vår motion kallar denkulturpolitik som den socialdemokratiska regeringen genomförde förensocialdemokratisk kulturpolitik. Detla är i någon mån en semantisk diskussion.Per vill inte kalla denna politik för socialdemokratisk, utan hanvill kalla den för svensk. Enligt min mening är delta en lek med ord som jaginte tänker engagera mig i. Pluralistiskvåren annan etikett som Per ville sälta på denna kulturpolitik.Men atl hävda en pluralistisk samhällssyn är väl också det ganska typisktsocialdemokratiskt. Jagskall i stället argumentera för en av våra reservationer, och den gäller Anslagtill kulturprogram inom föreningslivet. Det anslaget möjliggör kulturverksamheti nya miljöer och skapar arbetstillfällen för många fria kulturarbetare. Det ärockså etl av de viktigaste instmmenlen i den statliga kulturpolitiken när detgäller strävanden atl nå nya gmpper med kulturaktiviteter och -upplevelser.Förmedlingsbyrån har därför föreslagit en kraftig förstärkning av delta anslag.Kulturrådet har instämt i förmedlingsbyråns motiveringar och tillstyrkt enökning av anslaget med hela 50 96. Utbildningsministern föreslår en uppräkningmed endast ca 7 96. Han har således här varit ännu mera restriktiv än i frågaom andra föreningsaktiviteter. Därtill kommer att den utvärdering avverksamheten som föreslås ske skall betalas inom ramen för delta anslag. Jagtycker atl utbildningsministern visat en något uppseendeväckande njugghet påden här punkten. Konsekvenserna måste bli att denna viktiga verksamhet fårbantas, och det är enligt min mening kulturpolitiskt myckel olyckligt. Jag harnoterat att utbildningsministern, som i så många andra sammanhang brukar strövälvilliga uttalanden omkring sig, i det här fallet inte har några kommentareri budgeten om verksamhetens värde. Ocksåkultumtskotiets borgeriiga majoritet är kallsinnig. Den säger atl den inte kantillstyrka att , så som önskas i den socialdemokratiska motionen,"på punkt efter punkt med allmänt hållna motiveringar beslutar omhöjningar av de anslagsbelopp som föreslagits i budgetpropositionen". Jagvill fråga Per : Vilket fel har våra motiveringar för att ocksånästa år få behålla verksamheten på en oförändrad nivå? Vilka motiveringar harPer för att nu föreslå ett minskat stöd till kulturprogram inomföreningslivet? Del ärju innebörden av budgeten och kultumtskottets majoritetsställningstagande. Anslagtill allmänna kulturändamål, m. m. (vpk) kortgenmäle: Per var vänlig nog alt framhålla att vänsterpartietkommunisterna har givit många impulser till kulturpolitiken. Jag vill barabeklaga atl de impulserna tyvärr inte har satt några som helst spår i åretsproposition. PerOlof förklarade också alt utskottet i och för sig beklagade den dåligatilldelning som kulluriivet har fött i årets budget. Men man har accepteratdelta på grund av det ekonomiska läget. Man har inte bara 4 protokoll 1977/78:92 Anslagtill allmänna kulturändamål, m. m. accepterat del, ulan manhar även accepterat direkta nedskärningar. Del är elt faktum. Verklighetenär som den är, framhöll Per . Men verkligheten går att förändra.Elt minimikrav vore ändå att man tryckte på en omfördelning inom budgeten. Menså långt har inte utskottels borgeriiga ledamöter sträckt sig. Jag vill också beklaga all Per över huvud tagel inte gickin på de motioner som jag tog upp, nr 448 om fria gmpper ochcentmmbildningaroch nr 1138 om det statliga filmstödet. Jag frågar nu: Varskall vi fö våra motioner behandlade och debatterade, om vi inte kan få del iutskottet och inte i kammaren? Sedangällde det inte bara höjningar av anslagsbeloppen, vilket Per . Det gällde också vikliga principiella frågor, bl. a. frågan hur detstatliga filmslödel i fortsättningen skall fördelas och om del skall förekommanågot fackligt och parlamentariskt inflytande över del. Tillde motioner som Per kommenterade - bl. a. de om folkbibliotekenoch - återkommer C.-H. PER () kortgenmäle: Jag vill bara bekräfta alt och jag är helt överens omalt viktiga semantiska problem är förknippade med beskrivningen av svenskkulturpolitik. Jag tror atl vi är helt ense i delta fall. ställde vissa frågor, som handlade om kulturprogram inomföreningslivet. Jag berörde inte detta avsnitt av betänkandet. Del kommer attlas upp av en annan talare litet . EvaHjelmslröm sade att vpk-molionerna inte har salt några spår i budgetarbetet häri . Ja, hårde inte satt några störte spår. Men tar man till ettlitet längre perspektiv och ser hur del varit under de senast gångna åren,finner man alt initiativ och motioner från vpk ändå har satt spår i svenskkulturpolitik. Framför allt i de fall där det rått enighet mellan vpk ochfolkpartiet, samt har vi under den gångna riksdagsperiodenkunnat nå rikligt bra resultat. EvaHjelmström klagade över atl jag inte log upp frågan om stödet tillcentrumbildningarna, och hon kan naturiigtvis ha rätt i den klagan. Däremot velhon all jag är mycket positiv till verksamheten inom centrumbildningarna. Jaghar på många olika sätt markerat att jag vill stödja dem sä gott det går, ochjag har alltid haft stöd i min lur av mina kamrater inom . I århar tyvärr den verklighet som vi har pratat om satt käppar ihjulet. Vi kan inte åstadkomma större anslag till centrumbildningarna. Vidarenämnde attjag inte tagit upp till diskussion hur del förstärktastatliga filmstödet skall fördelas. Nej, det gjorde jag inte. Det är en ganskakomplicerad historia, och jag tror all man får skjuta den debatten något framåti liden. Per ansåg atl socialdemokraterna och den borgeriigamajoriteten låg ganska nära varandra i sättet att se på kulturpolitiken i dethär utskoitsbetänkandet. Jag kan hålla med honom, om man enbart ser tillskillnaden i det totala anslagsbeloppel, förda ärdet inte mycket som skiljer.Men jag hoppas inneriigt all skillnaden skall märkas om man ser tillvärderingar och principer. Jagvill med några ord uppehålla mig vid punkterna Bidrag lill folkbibliotek ochBidrag till bildkonsten. I motsats lill den borgerliga majoriteten är visocialdemokrater helt övertygade om riktigheten av alt i alla lägen, oavsettområde, göra de prioriteringar som behövs för all nå människor som är allbetrakta som såväl socialt som ekonomiskt svaga. Del är också inom den gmppenvi finner dem som slår utanför i stort sett hela det traditionellakultumibudet, och då inkluderar jag även litteraturen. Omman nu har en ambition i den här riktningen, måste man söka sig in i del sloraLO-kollektivet och lill vissa delar av TCO, därför all det är där vi finner demänniskor som saknar motivation för kulturaktiviteter. Det är där vifinner människorna som ännu inte har kommit i kontakt med kvalitetslitteraturenoch därmed inte heller upptäckt vilken källa till förströelse och personligulveckling en bok med kvalitet kan utgöra. Vireservanter ser del här förhållandet som både orättfärdigt och allvariigt. Vigör det av flera skäl, främst två. Fördet första: Det finns ingel område inom kulturpolitiken där de mest negativaoch nedbrytande formerna av del kommersiella utbudet är så starka och sådominerande som just inom lilleralurområdet. Vi som har som målsättning att bl.a. försöka sprida intresset för kvalitetslitteratur för en mycket ojämn kampmot slippriga veckotidningar vilkas enda uppgift tycks vara att försöka få osspassiviserade genom elt accepterande av en mycket falsk drömbild avverkligheten. Delsammagäller en stor del av den s. k. kiosklitteraturen och störte delen av den storafioran av serietidningar som dessutom vänder sig lill barn och ungdom, vilketinte gör problemet mindre allvariigt. Delär den gmpp som jag inledningsvis försökte beskriva och deras barn som är destora konsumenterna av den här typen av litteratur. Det är alltså de socialtsvaga och minsl motståndskraftiga som man från vissa håll medvetet försöker altytteriigare försvaga. Fördet andra: Del här sociala och kulturella handikappet går som regel i arv frånföräldrar till barn. Jag är övertygad om atl barn som växer upp i en miljö därdet tryckta ordet består av i bästa fall en bunt veckotidningar och en ochannan Manhaltandeckare utan tvivel för en myckel sämre start här i livet, bådenär det gäller skolan och i fortsättningen. Del är den utvecklingen visocialdemokrater med alla till buds stående medel vill försöka bryta. Viär naturiigtvis mycket väl medvetna om all man inte åstadkommer dennaförändring enbart med arbetsplatsutlåning. Här måste självklart en mängd olikaåtgärder samordnas, åtgärder som säkeriigen kommer att fö anstå till nästa regeringsskifte.Men eftersom bokutlåningen på arbetsplat- Anslag till allmänna kulturändamål, m. m. Anslagtill allmänna kulturändamål, m. m. serna redan efter enganska kort lid visar sig vara effektiv, och med vetskap om atl många kommunerär beredda alt starta bara de får ekonomiskt stöd, så vill vi göra denprioritering som framgårav vår motion och i reservationen 19 beträffande bidragentill folkbiblioteken. Beträffandebidrag till bildkonsten kan jag fatta mig myckel kort. Vi föreslår enuppräkning av bidraget till Konstfrämjandet med 160 000 och till med . Varfördå, kan man fråga sig. Samma motiv som anfördes beträffande arbelsplatsullåningkan även gälla . Det handlar om en uppsökande verksamhet som syftar till altbredda intresset, i det här fallet för bildkonsten, till grupper som stårmer eller mindre utanför. Dessutom säger vi i motionen atl det bör kunna skapanyajobb för bildkonstnärer-självfallet inte några 400 000, men ett par, trestycken kanske, och det är ju alltid en börian. Jagvill, hert talman, bara avslutningsvis instämma i till reservationerna. Allra först ber jag atl få yrka bifall på alla punkter lillkultumtskoltels hemställan i dess betänkande 1977/78:18. Ettav de viktigaste inslagen i samhällets kulturpolitik måste vara alt se till attkultur blir något som når och angår fler och fler. Alt leva med ikulturaktiviteter och skapa kultur är en källa till glädje. Dennuvarande regeringens aktiva kulturpolitik har som målsättning bl. a. attbredda och variera kullurulbudel. Regeringen har visat en utlalad strävan atlsamhället på olika sätt skall underiätta och medverka till att nya gmpperupptäcker vad kulturlivet kan ge. Innevarande budgetårs anslag till kulturaktiviteterär förhållandevis stora. Ibudgetförslaget /79 finns också viktiga ökningar av anslag. Men densamhällsekonomi vi nu har sätter ju gränser även förstatliga åtaganden påkulturområdet. I det ekonomiska läge vi befinner oss i ärdet ytterst viktigtatl tillgängliga medel fördelas riktigt. Vissa omdisponeringar har föreslagitsi motioner. Utskollsmajorileten har dock följt utbildningsdepartementetsförslag i allt väsentligt. Del betyder såvitt jag kan förstå att utbildningsministerJan-Erik giorl en rimlig bedömning i det omfattande arbete som liggerbakom budgetpropositionen på kulturområdet. socialdemokratisk motion, 1977/78:556 punkten 1 C, föreslås att bidragen för kulturprogram bland handikappade skall fördelas direkt tillhandikapporganisationerna. Det ärju så f n. att förmedlingsbyråer fördelaranslagna medel till studieförbund och länsbildningsförbund. Förslaget imotionen, som haravstyrkts av utskotlsmajoriteten, följs upp i reservationen 4till utskoitsbetänkandet. Ett i sak identiskt motionsyrkande förelåg tillbehandling vid /77 men avstyrktes då av kulturutskottet.Riksdagen beslöt i enlighet med utskottets förslag, och något som föranlederannat ställningstagande nu har inte framkommit. Jag tycker atl det är enomotiverad, för att inte säga olycklig, kalegorisering som motionärerna häreftersträvar. Jag ber alt i sammanhanget få citera ett stycke urhandikapputredningen åt alla. Där sägs följande: "Principen omintegration gäller självfallet också på kulturområdet. Den innebär atlhandikappade skall kunna delta tillsammans med andra i all kulturellverksamhet." 1 den debatt som fördes , då motsvarande motionsyrkandebehandlades, framhölls atl studieförbunden även fortsättningsvis bör hakulturprogram för och med handikappade och andra som är bosatta på institution.Vi måste kunna lila på att studieförbunden med slort engagemang försöker altknyta upp också de handikappade lill sina kulturprogram som ordnas regionaltoch lokalt. Principen om integration är alltså elt slarkt motiv för avslag påreservationen 4, vilken som sagt grundar sig på den motion jag här talat om. Vidarekan nämnas alt alla handikappade förmodligen inte är med i någonhandikapporganisation. Sådana handikappade riskerar atl ställas utanförbidragsgivningen vid ett bifall till den socialdemokratiska reservationen.Givetvis är del ytterst angeläget att stimulera till kulturaktiviteter ocksåbland sådana handikappade som inte finns med i någon specialorganisalion. Tillde här nämnda två motiven för avslag kan läggas att om man väljer att slussabidraget till handikapporganisationerna vid sidan av studieförbund ochlänsbildningsförbund kommer troligen samma krav på särbehandling alt ställas avandra speciella grupper. Förraåret gjordes stora satsningar på kulturområdet och del bedömdes av många sommyckel positivt, när vi behandlade kullurbudgeten. Vi bör också nu uppmärksammainnevarande års stora kultursatsning i budget. Detär mot dessa kraftiga satsningar vi skall se årets någol mera begränsade. talade härom atl majoriteten i kulturutskottet hade ställt sigkallsinnig till handikapporganisationernas och andra folkrörelsers anspråk påanslag i kulturbudgeten. nämnde han alt den av socialdemokraternaföreslagna anslagshöjningen totalt rörde sig om ca 1,5 milj. kr. jämfört medvad utskottet föreslagit. Jagfrågar mig då om menar atl skillnaden mellan en hjärtlöskallsinnighet och ett varmt, generöst engagemang för handikapporganisationeroch andra folkrörelser kan anges med en anslagssumma av viss storieksordning.Så kan givetvis inte vara fallet. Många, för att inte säga alla, ikultumtskoltei är väl engagerade i folkrörelser av skilda slag och har godaerfarenheter av arbetet där, känner deras liv och verksamhetsformer och även ien del fall deras brist på ekonomiska möjligheter. Vi känner till vadfolkrörelserna har uträttat i gångna tider, och vi bedömer deras värde sommyckel stort för samhällsbyggandet i framliden - och då inte minsl sommotståndsrörelser mot den skräpkultur som det talas om från och till i deanföranden som här hålls. Jag tycker därför det är fel att bedöma kulturutskottetsmajoritet som kallsinnig. Man kan ju teoretiskt tänka sig altutbildningsdepartementets budget i dessa ärenden hade legat ungefär på detsocialdemokratiska förslagets nivå. Kan man då vara säker påall socialdemokraterna hade varit nöjda med Anslagtill allmänna kulturändamål, m. m. Anslag till allmänna kullurändamål, m. m. delta, eller hade vi ocksådå mött ungefär samma anspråk på större anslag? Del är frågor som man kanställa sig. Jag vill lill slut på samtliga punkter yrka bifall lill utskottetshemställan. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. GEORGANDERSSON (s) kort genmäle: talade om regeringens aktiva kulturpolitik. Han sade altde anslag som regeringen föreslår är förhållandevis stora, men jag vill dåfråga: I förhållandel till vad? har jag hävdat atl de är förhållandevissmå, om man jämför med de reformer som genomfördes och åren därefter. Delekonomiska läget anförs som ett skäl. Det är klart att det ekonomiska läget ärkärvt, men del präglas också av en stark inflation, och del gör det nödvändigtatt höja anslagen lill kulturverksamheten i minst motsvarande grad för attkulturaktiviteterna inte skall bli mindre. Det är egentligen det striden i daggäller när vi diskuterar anslagen: Skall gå med på så småanslagshöjningar all organisationerna tvingas begränsa den tidigareverksamheten? De höjningar vi har föreslagit med tanke på inflationstaktenuppgår till 13 96, som totalt innebär ca 1,5 milj. kr. Det beloppet är inte såimponerande och därför säger all man väl inte kan betrakta detsom kallsinnigt alt säga nej lill ett så ringa belopp och alt gränsen väl integår just där. Genom all vi bestämt oss för denna nivå, som enligt vå mening ären miniminivå, har vi velal inbjuda den borgeriiga majoriteten i kultumtskolteiatl la det här lilla steget. Kommer man med myckel stora krav för mannaturiigtvis räkna med avslag, men om man nu kommer med elt äskande för allgarantera en oförändrad nivå, skulle då inte den borgeriiga majoriteten hakunnat gå oss till mötes? Hade socialdemokraterna varit nöjda om regeringenhade föreslagit det här? Vår princip är att vi skallhålla inflationstakten också när del gäller anslagsutvecklingen. Detta är välklart och inbjuder väl inte lill några ytteriigare spekulationer. Sedannågra ord om handikapporganisationerna. Vi måsle lila på studieförbunden, sadeBörie . Men visst kan vi väl lila på handikapporganisationerna också.De har begärt den ordning som vi föreslår i reservationen. Vissa handikappadeslår utanför organisationerna, säger . Men nog kan vi lita på allhandikapporganisationerna bedriver en öppen verksamhet, så att de inte stängerute sådana handikappade som valt att vara utan medlemskap i organisationen.Detla behöver väl inte hindra att vi går handikapporganisationernas krav tillmötes. () kortgenmäle: När det gäller handikapporganisationerna och anslagen till deraskulturprogram, vilka enligt vår åsikt liksom tidigare bör gå viastudieförbunden, kan ju om man böriar tumma på den här regeln även andraorganisationer ställa samma krav. Man kan länka sig krav från exempelvis invandrargrupper som då ochdå - och kanske med all rält - tycker atl de inte får del av anslagen tillkulturprogram. Detta är, enligt min mening, etl mycket viktigt skäl till atlman bör bibehålla den nuvarande ordningen. Jaganförde också en synpunkt på frågan om integration. Det är myckel viktigt attkulturprogrammen på detla område kommer fram genom medverkan frånstudieförbunden, så atl dessa program kan fö en blandad publik. Jag anseralltså all den av utskotlsmajoriteten föreslagna metodiken är riktig. Också påandra håll i kullurbudgeten föreslås alt medel till handikapporganisationernaskall utgå separat. Jag anser all del är motiverat all denna typ av bidraglämnas på samma sätt som . Närdet sedan gäller de totala anslagen påpekar mycket riktigt atlde inte följer med i inflationsutvecklingen. Men med hänsyn till de satsningarsom skall ske i fortsäuningen kanske kulturbudgeten ändå i sin helhet inte fårmindre pengar, vilket här antytts. Förslagen om reformering avlitteraturstödet, som jag förmodar kommer att läggas fram ,kommer såvitt jag förstår att ge åtskilliga nya miljoner. Detsamma gäller ocksåradiopropositionen. Vi har alltså atl ta hänsyn till dessa nya åtaganden när vibedömer vilka anslag som kan ges lill kullurändamål. Anslagtill allmänna kulturändamål, m. m. () kortgenmäle: Det varetl intressant erkännande som gjorde i sinsenaste replik, nämligen att de anslag lill folkrörelseorganisalionerna som vinu diskuterar inte ger täckning för inflationen, vilket innebär aU de efterhand urholkas. MenBörje hänvisar då till kulturbudgeten i dess helhet, och del belyserpå ett mycket klart sätt den förändring i den kulturpolitiska inriktningen somvi nu står inför. Del är alltså så atl insatserna styrs över lillinstitutionerna medan folkrörelseverksamheten urholkas. Det är del vi angriper.Jag har inte i första hand vänt mig mot budgeten i dess helhet ulan mot denprofil som anslagsutvecklingen har fött, med en övervällring av insatserna påde fasta institutionerna och en urholkning av folkrörelseanslagen. Det är nuerkänt här. Jag hoppas verkligen atl ni lar intryck av vår kritik och alt kulturpolitikeninte för samma inriktning. Jaghar tidigare här i kammaren uttalat uppskattning över alt utbildningsministerWikström har tagit intryck av våra argument när det gällt exempelvisförsöksverksamheten med kultur i arbetslivet och i efterhand tillgodosett våramolionskrav. Jag uttrycker kanske en from förhoppning när jag säger alt jaghoppas att inriktningen på anslagsfördelningen i fortsättningen - om nu enborgerlig regering kommer att kunna fortsätta - inte skall bli den somredovisas i årets budget. Låt mig ändå framföra det önskemålet. Närdetgäller diskussionen om handikapporganisationerna menar jag atl det är viktigtatl respektera folkrörelsernas egna önskemål om hur de vill ha det medhanteringen av de medel som stal, kommun och landsting ställer lill derasförfogande. Handikapporganisationerna har själva uttalat etl klart önskemål.Riksdagen är på väg atl för andra året i följd säga nej lill deras önskemål,och jag beklagar del. Anslagtill allmänna kulturändamål, m. m. () kortgenmäle: Studieförbunden är också folkrörelser - speciellt inriktade på altanordna kulturprogram. De har till uppgift atl förmedla dessa pengar, och delär med stort förtroende vi låter dem göra det. Och de ytterligare medel somfinns utöver de som liksom är specialdestinerade används av studieförbundenför all ordna kulturprogram även för handikappade - tillsammans med andramänniskor ute i samhället. säger alt jag redovisat sympatier för etl ökat stöd lillinstitutioner. Det är väl inte riktigt. Jag nämnde litteraturstödet, som ipropositionen föreslås få en väsentlig ökning. Det gäller inte precis någon institution,utan avsikten är atl medlen skall komma till nytta för alla som vill ta del avlitteratur som ges ul. Minavsikt är alltså inte atl medverka till en styrning av anslagen tillinstitutioner på bekostnad av annan kulturell verksamhet inom folkrörelserna. Förstevice talmannen anmälde alt anhållit alt til protokollet fåantecknat alt han inte ägde rält till ytteriigare replik. (apk): Först och främst vill jag säga att vi skrivit vår motion efter att nogaha studerat kulturbudget. I den granskningen fick vimycket god hjälp av kulturarbetare av skilda kategorier. Sammanfattningen avgranskningen blir ulan tvivel atl den borgeriiga regeringen i betydandeavseenden sätter kulturen på spariåga. Man avstyrker högst motiveradeanslagsäskanden, krymper ned dem eller avstår från nödvändiga reformer - det äretl faktum som präglar budgetpropositionens kulturella del. Delär betecknande atl man från moderat håll vill strama ål ännu mer. Det ärbetecknande förden kulturfienllighet som ofta visas från del hållet i de falldet inte gäller den s. k. finkulturen. Föreningslivet får inte ens fullkompensation för prisstegringar, och anslaget lill folkrörelsernas kulturverksamheträcker inte ens till för alt kompensera inflationen, vilket här har erkänts. ÅkeGreen betonade i sitt inlägg alt man nu måsle resa motstånd motkommersialiseringen på kulturområdet, kvasikullurens alla yttringar och allldet andra som vi känner till. Atl motverka all denna kommersiella giftspridningär angeläget, men det gör man ju inte genom all skära ned kulturanslaget på detsätt som den borgerliga regeringen nu gått in för. Ivår motion citerar vi ur bil. 12 till budgetpropositionen bl. a. följande:"Nödvändigheten av alt begränsa expansionen av den offentliga konsumtionenhar emellertid lett till alt utrymmet för nya reformer på kulturområdet ärmindre nästa budgetår än under del innevarande." Utifrån detla sparsam-heisnit- som 14 miljarder anslagils för militära ändamål - har budgetenkonstruerats så atl omdömet "kulturålstramning intillkullurför-sämring", som det heler i vår motion, är väl befogat. PerOlof säger som motivering till den här snålheten i propositionen attverkligheten är som den är. Till del bör sägas att generositeten mot delmilitärinduslriella komplexet också är som den är och atl den prioritering somsatt sina spår i årets militärbudget också är en del av den verklighet vi leveri.