prot · G109139 · 1977-12-31 00:00:00 — Alla stater fastställer självasin politik när del gäller kärnkraft för uteslutande fredliga ändamål. Detta ären självklarhet. Regeringen har i detla sammanhang framhållit industriländernasansvar för all utveckla andra energialternativ, som lättare kan blitillgängliga för fiertalet länder i världen. Vadvi i FN i första hand måste inrikta oss på är att försöka uppnå slörsla möjligaenighet om att alla stater har intresse av alt kärnvapenspridning inteinträffar. komma fram till detta, skulle det också finnas enbättre politisk grund för effektiva, tekniska åtgärder för alt säkerställa atlingen spridning äger rum. För att en sådan enighet skall uppkomma är det bl. a.angeläget att församlingens beslul leder fram till verklig nedruslning päkärnvapnens område. Iflera svenska uttalanden inför sessionen har vi framhållit hur väsentligt detär att problemen kring de ökande konventionella vapenrustningarna och deninternationella vapenhandeln ges tillräcklig uppmärksamhet vid mötet. a.bör enligt vår uppfattning de ledande krigsmaterialproducerande staternassärskilda ansvar betonas. Många länder uppfattar lätt initiativ pä delta områdesom obehöriga försök att påverka de egna säkerhetspolitiska avgörandena. Vissautsikter finns emellertid atl den särskilda sessionen kan godta tidigareframförda förslag om på del konventionella vapenområdet. Därigenomskulle vi ha uppnått målet att fa lill stånd en seriös FN-behandling av dennafråga. Sverigehar under mänga år sökt la till stånd förbud mol eller begränsning avanvändningen av konventionella vapen som är särskilt grymma eller harurskillningslösa verkningar. a. svenskt initiativ kommer en särskildFN-konferens atl sammankallas i frågan . Vi har i förberedelserna införFN-sessionen i vår lagt fram förslag om inrikiningen av den kommande FN-konferensen.Starkt motstånd har kommit till uttryck från både väst- och öststater mot våraförslag om vilka vapenkategorier som bör behandla. De svenskasträvandena kommer dock atl fullföljas under sessionen. Vihar i FN och i andra sammanhang verkat för en ökad öppenhet iredovisningen av staternas militärutgifter. Den överdrivna hemlighetsfullhetsom ofta omger militära förhållanden aren viktig orsak till misstron mellannationerna. Flera års expertarbete inom FN har lett fram till ett utkast till eninternationell standardmall för rättvisande jämförelser mellan olika statersmilitärutgifter. Om arbetet skall kunna lÖras vidare måste den föreslagnamallen provas och förfinas genom att en grupp stater förklarar sig beredda atli enlighet med redovisa sina militärutgifter till FN. Vi har föreslagitatl en försöksverksamhet inleds för della ändamål. Jagframhöll inledningsvis det vettlösa i att enorma resurser satsas på rustningarsamtidigt som endast en bråkdel därav står till förfogande för att lösavärldens mest trängande utvecklingsproblem. Det är mot den bakgrunden vi ochövriga nordiska länder föreslagit en djupgående FN-studie om sambandetnedrustning-utveckling. Vi hoppas att sessionen skall godkänna detmandatförslag som utarbetats av en expertgrupp under svensktordförandeskap. Studien bör bli etl viktigt bidrag till opinionsbildningen förnedrustning. Jag hoppas också att dess resultat kan leda till en bredinternationell uppslutning kring uppgiften atl, när väl ennedrustnings-situation inträtt, överföra friställda resurser till angelägnaekonomiska och sociala utvecklingsmål. Delär ockiså viktigt atl i nedrustningsarbetel - vilket har framhållits vid ettflertal tillfällen - ha stöd i en väl upplyst opinion i vårt landlika väl som i andra länder. Regeringen har också beaktat detta och håller justpå alt förbereda insatser för att öka möjligheterna förde svenskafolkrörelserna att delta i det uppföljningsarbete som kommer att äga rum efterden extra generalförsamlingen. Vi har också, efter bästa förmåga, försökt attstimulera nedrustning. ';arbetet även underden relativt korta tid somförberedelserna för den extra generalförsamlingen har pågått. Det har varitglädjande atl se med vilket stort intresse som så mänga grupper har deltagit idetta arbete, och vi kommeratt söka finna de bästa vägarna för att svara motdetta intresse också i fortsättningen. Jagvill också säga några ord om den diskussion som har förevarit om de särskildayttrandena och reservationen till ulskoitsbeiänkandet. Men innan jag gör detmåsle jag redovisa att mitt bestående intryck, när jag analyserar de inlägg somgjorts här i debatten, är all det alltfort lyckligtvis råder en bred enighet inedrusiningsfrågorna mellan de olika partierna i . Man kan ha olikaordval i den politiska debatten, men ser man till innehållet finner man attskillnaderna bara består i nyanser. Jaggladde mig mycket åt den replik som fällde alldelesinnan jag tog plats i talarstolen, då hon sade att hon trodde alt vi nu varöverens om att vi skall ta starkt avslånd från neutronbomben och motarbeta den.Jag har uppfattat del som alt vi varit överens, och jag har aldrigkänt mig akterseglad, för jag har vetat att vi varit överens och alt dendiskussion som förevarit oftast har förts av andra skäl. Jag tror också att detslår helt klart för vår omvärid atl vi är överens i den här frågan. Del ärlyckligtvis på del sättet. Vad vi nu har att göra är inte att börja räkna upphur man har fördömt neutronbomben och vilka ord man använt ifördömandet, utan det är alt studera hur vi på bästa sätt - i den här fråganlika väl som i andra kärnvapenfrågor - kan vara aktiva för att förhindra attneutronvapnet utvecklas och nya lika djävulska vapen framtas. Och vi har atl studera hur vi tillsammansskall kunna påverka så att det blir en verklig nedrustning på kärnvapenområdet.Det är det som är det viktiga - inte vad som har sagts och gjorts i detförflutna. PresidentKekkonen gjorde ju ett uttalande - man kan kalla det ett utspel -om en kärnvapenfri zon i . Del har också kommenterats här . Vi är från svensk sida precis som lidigare naturligtvis beredda atldiskutera en sådan plan. Men för alt den skall kunna bli verklighet måste juockså andra stater vara villiga atl delta i diskussionen. Den viktiga frågan idetta sammanhang är hur en kärnvapenfri zon skall avgränsas. Vianser för vår del att en sådan plan måste ta hänsyn till de taktiska kärnvapenoch medeldistansrobotar som finns också i vårt närområde och som kan sättas inmot mål i . Den avgörande faktorn i vår bedömning av varje förslag omkärnvapenfri zon eller annan ruslningskontroll i är naturiigtvis också -del har sagts här - hur den påverkar den säkerhetspolitiskasituationen i . Men vi kommer självklart att noga analysera det härförslaget i alla dess delar. Det är naturiigtvis på det sättet att ocksåförslaget om en kärnvapenfri zon i , en kärnvapenfri värld över huvudtaget, måste vara vad vi alla eftersträvar. Om det kommer fram realistiskamöjligheter att åstadkomma utvidgning av ett kärnvapenfritt , som vi defacto har, är vi naturiigvis villiga att stödja en sådan plan. RolfHagel ställde en fråga till mig -om jag ville svara på hans interpellationredan i kväll. Jag tror att det är till fördel för sakinnehållet om vi spararinterpellalionsdebatten till den tidpunkt då den är avsedd att hållas. Jag troratl det är bättre för båda parter. Medanknytning lill den FN-session som skall inledas vill jag avsluta mittanförande med att säga följande: Världenstår inför den oerhörda utmaningen att skapa mat, kläder, bostäder och enmeningsfull sysselsättning åt en snabbt växande befolkning, utan att samtidigtförstöra livsbetingelser för kommande generationer. Det finns inget som kanursäkta att vi satsar 25 gånger mera på att öka förmågan alt döda och förstöraän vi satsar pä att lösa väridsfattigdomens överhängande problem. Fortfarandeär maktbegäret, rädslan och misstänksamheten sä mycket starkare krafter ivärldspolitiken än medmänskligheten, solidariteten och det sunda förnuftet.Trots svårigheterna och motgångarna får vi aldrig ge tappt i kampen för fredoch nedrustning. Det är inle bara en fråga om avtal och strategiskabalansförhällanden. Det är ytterst en fråga om huruvida mänskligheten skallkunna ta sig samman för att gemensamt skapa en välfärd för alla eller fortsättapä en väg i splittring som hotar att leda till en gemensam förintelse. () kortgenmäle: Del är naturligtvis litet tradigt att gäng på gång upprepa alt vi äreniga om de stora linjerna. Det sade jag i början av mitt anförande, och dethar sagts av i stort sett alla talare som varit uppe i talarstolen. Men detfinns tydligen vissa nyansskillnader, och det är dem vi bör debattera. Nr 139 Utrikesministern sade att vi kommer att upprepa vad vi anser om , neuironbomben, om den åter skulle bli aktuell inågot land. 10 ma' 1978 reservalionenall regeringen anser all neuironbomben är akiu- Ndrust ng ' ''' ' påminna om atl beslut är ettuppskov, all han givit order om att manskall fortsätta att anpassa , att man skall fortsättaatl anpassa det tunga artilleriet för atl kunna använda det förneutronstridsspelsar och au det finns tolkningar som säger att della beslutinnebär grönt ljus till 90 96. Detta lyckerjag är så oroande alt det inte allsfinns anledning att upphöra med en aktiv opinionsbildning i dessa frågor. Jagskall därför ställa en rak fråga till utrikesministern: regeringen omett par veckor, när vi håller värt inlägg i särskilda generalförsamlingen i FN,att klart säga att dessa vapen inte bör produceras? Kommer regeringen att krävaav stormakterna att de skall besinna sitt ansvar och stoppa den härutvecklingen? Kommer det som vi begär i vår reservation att sägas eller inte?Kommer ni att fortsätta att tiga eller kommer ni att säga detta? Det är en klarfråga. Viavstår, om vi får ett besked på den punkten, från att diskutera det förflutna.Jag förstår att utrikesministern inte vill göra det. Lät oss då också varaöverens på den punkten. Ge ett klart besked här nu! Denandra punkt jag vill ta upp innebär ett beröm för utrikesministern för enbällre ståndpunkt . Det gäller vad utrikesministern sade om alt allastater naturligtvis själva fastställer sin politik när det gäller att ulveckladen fredliga kärnkraften. Det är bra att det sagts här. Det tar jag som enindikation pi'i all det inle blir några centerpartistiska utflykter vid densärskilda generalförsamlingen, i stil med den röstförklaring som lämnades vidden ordinarie generalförsamlingen . Slutligenlyckerjag del är synd atl inte utrikesministern utnyttjat tillfället att säganågoniing om kryssningsrobolarna. Del ärju presidentKekkonen log upp den frågan. ROLFHAGEL (apk) kort genmäle: Jag vill också konstatera atl det fanns en mycket klar formulering frånutrikesministern, och det var: om frågan äter blir aktuell.. Del skulle egenlligenkunna utgöra eU svar på den interpellation jag ställt, men vi kan gärna väntamed alt ta upp den diskussionen. Jag anar vad svaret kommer all bli med lankepå denna mycket bestämda formulering. Jagvill också beröra ett par andra saker som jag tog upp i mitt inlägg och som även framgick av utrikesministerns anförande. Jag skymtade någon form av maximalism. Man säger ungefar så här: Visst är vi i och för sig anhängare av att utvecklas till en kärnvapenfri zon, men vi är också anhängare av alt är en kärnvapenfri zon, Med. det skapar man ett motsatsförhållande i det konkreta arbetet för att göra till en kärnvapenfri ?on, eftersom man har ett mer långsiktigt perspektiv, mer långtgående mål. Och det menar jag måste var fel. Att verka för ell 174 kärnvapenfritt ser jag som ett steg mot ettkärnvapenfritt . , där exakt samma drag kommer fram, gäller behandlingen avneuironbomben. Då säger man nämligen att vi icke accepterar neutronbomben,liksom inte heller något annat kärnvapen. Med det försöker man komma ifrån denkonkreta frågeställningen. Man försöker trappa upp kapprustningen. Man försökersudda ut gränsen mellan kärnvapen och konventionella vapen genom införandet avneutronvapen. Och måste man kunna ta ställning i till neutronbomben ochinte försöka börja handla med vapen som andra länder redan har. gäller deten konkret åtgärd. Det är tämligen självklart att om man inte kan förhindra altUSA tillverkar neuironbomben, skall vi inte tro att det inte finns tekniskaresurser inom för att även där framställa en neutronbomb. Och såkommer denna marsch att fortsätta, uppåt. Därför menar jag att detär viktigt att man konkret kan säga: Vi vill ge vårt bidrag till altvapenarsenalen inte utökas och förordar därför ett förbud mot tillverkning avneutronvapen. Jag hade önskat att utrikesministern kunnat utveckla delta. Jag får lov atl återkomma till neutronvapnen, fast jag trodde detskulle vara onödigt. Vi har ju uttryckt oss så klart och otvetydigt i den härfrågan alt det inle borde behöva upprepas att vi har fördömt detta vapen. Vihar i många sammanhang fördömt och genom olika initiativ försökt förhindra enteknisk ulveckling av det här vapnet. Men har vi sagt att vi intebara skall stoppa neutronvapnet - för det vill vi göra - utan vi vill ocksåstoppa utvecklingen av andra, och det sade jag i mitt anförande tidigare, likadjävulska vapen som kan utvecklas. Detta är inte något uttryck för maximalism,utan del är ett uttryck för vad man förväntar sig av oss, nämligen att vi skallsöka fä stopp pä ulvecklingen av kärnvapen över huvud taget - däri inbegripetneutronvapen. TillSture vill jag säga att jag inte är ett dugg skamsen över att diskuteradel förflutna. Men jag tycker alt det är viktigare att diskutera framtiden, fördet är ändå det avgörande. StureEricson frågade också vad som kommer alt sägas i FN-lalet. Detta är ännu intefärdigl, men jag kan lugna med att vid ulrikesnämn-denssammanträde i går togs instruktionen lill den extra generalförsamlingen upp,och dess innehåll accepterades av partivänner. Jag tror han kanvara alldeles lugn för att de delar man förväntar sig skall ingå iinstruktionen även gör det. Sedantalade om centerpartistiska utflykter. Ja, jag kommer även iframtiden att vara centerpartist. Om han kallardet för centerpartistiskaUtflykter när jag i k|artext talar om de behov av energi i som måstetillgodoses sä str jag gärna för det. Det var ingen nyhet då jag sade att varjeland självklart tjestämmer sin kärnkraftspol itik för fredliga ändamål. Det harvi sagt tidigsre: Det har varit en medveten feltolkning av en rösiförklaringsom givit anledning att debattera som hangjort i den här frågan. Nr 139 Jag vill också återigen säga-jag sade det i mitt huvudanförande-atl vihar Onsdaeenden ''''' ' frågan om kryssningsrobotarna, och vi har även i detförberedande 10 mai 1978 arbetettill FN-sessionen täckt in de verkligt oroande frågor som är förknippade med kryssningsrobotarna. Vi har som sagt agerat iden här frågan Nedrustning °kommer naturiigtvis att göra det också . Enfråga från har jag ännu inte besvarat. Han tolkade ett tidigareinlägg från mig så attjag menade att vi skulle vila på hanen framöver när detgäller neutronbomben, dvs. att vi inte var medvetna om au ett slutligt beslutännu inte hade fattats i . Vi är mycket medvetna om att denna fråga måstevara föremål för fortsatt bevakning, inte bara i ulan också i andra ländersom man tyvärr kan misstänka är på väg att utveckla detta vapen eller någotliknande. STUREERICSON (s) kort genmäle: Utrikesministern säger att i den instruktion som hon i går diskuterademed mina partivänner i utrikesnämnden ingår de delar som jag här har tagit upp,nämligen att vi i generaldebaltsinlägget skall ta klart och kraftfullt avståndfrän neutronvapnen och kräva att produktionen stoppas samt att man besinnarsitt ansvar inför utvecklingen. säger utrikesministern att delta kommer attsägas i det tal som det väl är planerat att statsministern skall hålla den 24maj. Men varför dä inte uppmana regeringens supportrar här i kammaren att röstaförreservationen? Jag förstår inte vad det är vi strider om när ni tillmötesgårreservationens krav. Om detta skall sägas i talet , varför då ta envotering om det här ? Utrikesministernstal om en medveten feltolkning av röstförklaringen är väl att ta till starkaord. Jag uppmanar alla som är intresserade av sakfrågorna att läsainterpellationsdeballen från . Min tolkning var jag absolutinte ensam om, utan när frågan behandlades i FN delades den bl. a. av representanterför och . ROLFHAGEL (apk) kort genmäle: Jag är fortfarande inle hell övertygad om all har tolkatutrikesiministerns svar på ett riktigt sätt. Det finns fortfarande förbehåll avtypen "om det blir aktuellt", "eventuellt" osv. Manspringer ifrån det reella förhållandet att problemet är akut och frågan endastär bordlagd. Beträffandefrågan om en kärnvapenfri zon i radas det upp en mängd svårigheter. Bl.a.sägsdetatt man måste diskutera zonens omfång. Ja, självklart måste mandiskutera den saken, men det är inget argument för att inte inleda aktivaförhandlingar om en kärnvapenfri zon. Att de stater som skall ingå i denkärnvapenfria zonen måste vara överens är också någonting självklart. Frågan ärvad den ämnar göra för att underbygga president om att utveckla lill en kärnvapenfri zon. Det vore intressantatt få reda på det och inte bara få höra att man måste bestämma hur stor zonenskall vara. Det är självklart atl den diskussionen måste föras. Den fråga som ställde har jag redan besvarat. Vi skallstudera förslaget mycket noggrant och se vilket utrymme som finns föraktiviteter. Men mänga svårigheter och överväganden är också förknippade meddetta, och det gör att det fordras en verkligt noggrann studie innan man gårvidare. Jagsade inte i mitt lidigare inlägg alt det tal som statsministern skall hålla iFN:s generalförsamling kommer att innehålla exakt den ordalydelsesom refererade till. Så lätt författar man inte ett tal som skallhällas i FN. Men den instruktion som kommer att delges delegationen ger utrymmeför aktiviteter i den utsträckning som jag tror att vi är eniga om för att visamfällt skall kunna bedriva det arbete i nedrustningshänseende som vi nuanser vara sä betydelsefullt. Talmannenanmälde atl och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt lill ytterligare repliker. Förstevice talmannen (): har det i stort sett rått enighet om den svenskautrikespolitiken. Den förra oppositionen sökte inte sak i utrikespolitiken,utan den försökte diskutera med regeringen och nå fram till eniga formuleringaroch ställningstaganden. Situationen har blivit en annan. Det har vi hört avdagens debatt. Vi vet att socialdemokraterna tillämpar den metoden att opponeraprakliskt taget mol allting, även mot sådant som man själv föreslagit tidigarei regeringsställning. Jagtror inte atl det är särskilt klokt att i utrikespolitiken behandla frågorna pådetta sätt. Att bedriva inrikespolitiska spekulationer när vi diskuterarutrikespolitik är någonting som inte är särskilt bra för vårt land. 1den motion som förs fram av socialdemokraterna är det uppenbart att mankritiserar regeringen för att den inte varit aktiv nog. I sak råder det ingameningsskiljaktigheter om alt man skall fördöma neutronbomben och att det harskett vid åtskilliga tillfällen. Men då vill socialdemokralerna ge sken av attdet inte har skett tillräckligt ofta och atl man skulle ha använt andraformuleringar. Det är det enda man har kommit fram till. Pä detta harsocialdemokraterna byggt upp en partimotion. Iulrikesulskottets belänkande finner man något myckel anmärkningsvärt, om manläser det noggrant. I den socialdemokraliska reservationen står följande: "Tyvärrhar regeringen internationellt inte agerat med någon slörre målmedvetenhet föratt stärka den internationella opinionen mot neulronvapnen." Sedanskriver man: "Vad som sagts från svensk sida inför inlernationella fora ärutrikesministerns konstaterande inför den 29 september1977: 'Neutron vapnet är oacceptabelt för oss och det är också alla andrakärnvapen.' " Vidare anför man mycket korrekt: "Samma formulering 12 protokoll 1977/78:138-139 upprepades sedan igeneralförsamlingens första utskott ." Sedankommer emellertid det anmärkningsvärda, dä man avslöjar sig själv ireservationen. Nästa mening lyder nämligen: "Viddetta senare tillfälle" - alltså inte vid det första - "föreslogsfrån socialdemokratisk sida dels klarare formuleringar, dels attFN-delegationen skulle försöka lägga fram ett resolutionsförslag inför ." Jo, först kommer tre socialdemokratiska FN-delegater. Eftervissa diskussioner är man helt överens om den formulering som skall användas.Så går . Då kommer tre andra socialdemokrater, som opponerar sig mot vadde första tre socialdemokraterna har samtyckt till. Just sä gick det till. Jagtycker nog att de socialdemokratiska FN-delegaterna sinsemellan kunde göra uppom sitt ställningstagande, så att man inte skickar en delegation där tremedlemmar haren mening och tre andra medlemmaren annan mening. 1det andra anförandet, , användes, just därför atl enighet rådde,samma formulering som använts i det tidigare talet. Kanske inte alla läggermärke till att uttrycket "" bestyrker vadjag nu har sagt om hur det gick till. Närdet gäller resolutionen kanske man skall observera vad våra nordiskagrannländer hargjort och sagt. De har inte varit så flitiga med sinauttalanden. Men den danska ministern har svarat på en fråga,varvid hon förklarade att väst inte ensamt står för en begynnande nedrustning iEuropa. Därvid pekade hon särskilt pä den sovjetiska kontinentala missilen SS20. Nuanmärkte pä att statsministern i något sammanhang visat på dessabåda saker. Del tyckte inte behövde göras. Detär märkligt att inte förstår atl del är ett uttryck förneutraliteten atl man inte vänder sig mot bara den ena sidan. Eller har StureEricson sä ömt skinn att man inte får nämna den sovjetiska SS 20? Närdet sedan gäller resolutionsförslaget sä lyckerjag att del sätt som StureEricson har pläderat pä inte vittnar om någon slörre kännedom om arbeteti . Tyvärr var det inte många som talade om neutronbomben iFN-debatten. Det var bara företrädare för och några fåu-landsdelegater som sade någoniing, och gjorde del naturligtvis också.Del är att beklaga, men del var faktiskt på del sättet. Detgjordes mycket flitiga sonderingar från svensk sida för att försöka åstadkommaen resolution - med delegationschefen i spetsen - men manlyckades inte få tillräckligt gehör för detta. Man kan naturiigtvis säga att viborde ha lagt fram resolutionsförslaget ändå. Men en resolution som antas medmycket knapp majoritet - kanske ett stort antal länder avstår från att rösta -har inte mycket värde. Därför var det inte lämpligt att i den situation sområdde lägga fram ett resolutionsförslag. Socialdemokraterna har giort ettmisstag när de påstår alt det var en situation då borde ha lagt framett sådant förslag. Det har anmärkts alt ettmera intensivt studium borde ägnas relationerna mellan kapprustningen ochnedrustningen å ena sidan och utvecklingen å den andra. Det har meddelats säklart att log ett initiativ i den vägen. Vi fick de nordiska ländernamed oss och uppnådde resultat i på den punkten. Hur kan mandå i en motion anmärka på vad som förekommit där? Man har inte heller fullföljtdenna sak i ulskottei. Vad som sägs i moiionen har inte följts upp ireservationen. Detkan alltså inte på något sätt sägas att den har varitointresserad av att fördöma neutronbomben. från den 9 september1977 och fram till har stats-och utrikesministrarna samlchefen för den svenska delegationen vid nedrustningarna i vid åtminstonefem tillfällen fördömt neutronbomben. Det kan sägas att det borde ha gjortsmycket oftare, men jag vet inte om man därmed hade kunnat görasocialdemokralerna belåtna. Vad som har sagts frän socialdemokraternas sida förefaller mestvara att man opponerar för oppositionens egen skull. Man använder inrikespolitiskaspekulationer i utrikespolitiska ställningstaganden, och det anser jagbeklagligt. Därtill har jag velat belysa den myckel besynneriiga oenighet,måste man väl säga, som lydligen har förekommit mellan de socialdemokratiskaledamöterna i den svenska FN-delegalionen, eftersom socialdemokraterna i sinegen reservation har redovisat olika ställningstaganden. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan.