prot · G109150 · 1977-12-31 00:00:00 — Vidarekan erinras om höstens beslut om 24 regionala utvecklingsfonder, vilkatillfördes drygt 300 milj. kr. Delhar således på kort lid hänl en hel del på detla viktiga område, och det är braatt det är en allmän uppslutning kring de här vikliga frågorna. Jaggår över lill att något kommentera reservation nr 1 som behandlar den s. k.fria sektorn för tillträde till högskolan. I riksdagsbeslutet , sombyggde på en proposition av den socialdemokratiska regeringen, konstateras atlplaneringen av den grundläggande högskoleutbildningen skall syfta till attlillgodose såväl individens behov av ulbildning som samhällels behov avutbildad arbetskraft. erinrade om del lidigare . Enligt1975 års beslut skall resurserna för grundläggande högskoleutbildning faslällasunder slörsla möjliga hänsyn till tendenser i individernas samlade efterfråganpå högskoleutbildning. Utskottet upprepar detta . Enligt detta beslut fannsdel anledning räkna med att resurser tolall selt skulle komma att anvisas isådan utsträckning alt den som så önskar kan få utbildning inom de delar avhögskolan till vilka lilliräde tidigare varit fritt. Föredragande statsrådetden gången erinrade i propositionen om att svårigheter kunde uppslå vid enoväntal stark tillströmning av studerande. Hållfastheteni dessa uttalanden och beslut blev aldrig prövade eftersom i Oolkompletterade med den s. k. fria sektorn. De svårigheter som föredragandestatsrådet 1975 förutspådde kom snabbare än någon anal, och del blevkonstruktionen med den fria seklorn som fick bli lösningen av dessasvårigheter. Jagvill dock erinra om den procedur som skall till innan ylleriigare medellillskjuts. Högskolorna måsle göra omdisponeringar och utnytOa tillgängligaresurser på olika sätt innan extra medel kan erhållas. Man kan säga atl deltaär en krånglig och omständlig procedur, men den ger dock möjlighet atl beredafiera anmälda studerande tillträde lill utbildning. Detblev alltså en starkare studerandetillströmning första årel lill den nyahögskolan än vad som förutsattes. Orsakerna kan, som utskottet påpekar. Anslagtill högskola och forskning Nr 150 vara flera. Den intensiva informationskampanjen om den nya högskolankan Onsdaeenden '' " orsak. De nya och vidgade behörighets- och urvalsreglernakan vara 24 mai 1978 enannan. De har för många äldre öppnat möjligheler alt komma i åtnjutande avhögskolestudier, främst då bland utbudet av enstaka kurser av vilka Anslåstill hösskola ""8 '"'""s inom del fria området. En avden nya högskolans bärande och forsknins principer, nämligen den om återkommande utbildning,har sannolikt häri- Detår som gått har också kännetecknats av en begränsad tillgång påarbelslillfällen. Del finns anledning anta att detta också kan ha ökattillströmningen till ulbildning. Istället för alt gå utan arbete har manstuderat, kort uttryckt. Imotionen 737, som reservationen 1 ansluter lill, framhålls att elt frittutbildningsområde för med sig prakliska svårigheter. Till en del kan jag hållamed om detta, och då upprepar jag vad jag sade om anmälningssystemet. Somjag lidigare talat om har regeringen redan vidtagit förändringar härvidlag, ochdärmed är underiaget till den krilik som framförs i moiionen till stor delborta. Jag vill i sammanhanget gärna understryka angelägenheten av attkonslruklionen med den fria sektorn framöver blir föremål för ständig översyn.Det gäller såväl avgränsningen av denna som reglerna för vad som kan krävas avhögskolorna i form av omdisponering och omfördelning av resurser, innan extramedel kan erhållas. Fråganom omdisponering av resurser inom resp. högskolor måste enligt min uppfattninguppmärksammasöverhuvud laget, oavsett del fria områdel. De ekonomiskaförutsättningarna är sådana alt detla verkligen krävs. Jag är medveten om atldelta endasl kan ske på , och jag är övertygad om att man vid destörre enheterna-det ärju dessadel närmasl gäller, eftersom det är där de storaresurserna finns - inser nödvändigheten härav. Ireservationen 6, som talade för såsom ensam reservant, föreslåsatt av de medel som står till regeringens disposition . Utskottet har avvisat den tanken medmotiveringen alt del inom alla sex regionerna finns önskemål om och bärandemotiv för att få extra tilldelning av medel. Det kan knappast vara möjligl förriksdagen att biträda elt sådant förslag med hänsyn till att en total bedömningavseende hela riket bör göras, när fördelning av medlen skall ske. Om någonregion har starkare underbyggda krav än andra eller om speciella omständigheterkommer in i bilden, bör detla självfallet beaktas vid fördelningen av medlen. Sånågra ord om den yrkestekniska högskoleutbildningen. En lång rad molioner om lokalisering av YTH till olika platser i landet behandlas i detta belänkande. Utskottet avstyrker samlliga med hänvisning till att UHÄ:s utvärdering av den pågående försöksverksamheten med YTH fortskrider och beräknas vara klar i sådan tid att frågan kan behandlas i budgetpropositionen 1979/80. De gjorda erfarenheterna från pågående försöksverksamhet torde vara övervägande posiliva. Utbildningen vänder sig till nya grupper med relativt svag grundutbildning men med lång arbetslivs- och yrkeserfa- 106 renhet. En viss stödundervisning har fått lämnasmed i allmänhet goll resultat.Det är här också fråga om grupper med stark lokal bundenhet. I samband med enenkel undersökning, men dock en undersökning, bland de studerande vid denVerkstadstekniska linjen i svarade 19 av de 30 eleverna där atl omutbildningen inte anordnats i eller på någon plats inom rimligtreseavstånd därifrån, så hade de inte kunnat della i utbildning av detta slag.Det är värt all notera och bör vara en vägledning i det fortsatta arbetet medlokaliseringen av denna verksamhet. Detär begripligt alt det avgivits många molioner i detta ärende, men vi måsleavvakta utvärderingen av den försöksverksamhet som redan är i gång.Regionstyrelserna har på UHÄ:s uppdrag gjort en angelägenhelsgradering avseendeevenluelll kommande ulbildningslinjer inom YTH. I det sammanhanget harförutsättningarna för olika linjer prövats. Det gälleratt klara självautbildningen på en viss ort och att se till atl det finns tillgång tillresurser av olika slag, och det är dessutom inte minst viktigt att en linje.som anordnas på en viss ort har en motsvarighet, en ganska slor sådan, påarbelsmarknaden i denna orts omgivning. Vi har runt om i landet storayrkesområden som kräver vidareutbildning, och det finns anledning anta atl UHÄi sina forisatta överväganden beaktar vad regionstyrelserna härvidlag kommilfram till i förberedelsearbetet. Vihar nu en högskola med elt högst varierande utbildningsutbud. På fiera orterpågår det en utbyggnad, och jag tror inte att det viktigaste är alt det går såsnabbi som möjligt. Del anses måhända så på sina håll, men det viktigaste äratt få en sä fast grund som möjligl atl bygga på, alt ha så väl underbyggdabeslul som möjligt när del gäller nya kurser och linjer. Det måsle finnas enfast ryggrad i verksamheten och möjligheler till anpassning avkursutbud för all läcka de behov av utbildning som varierar från ort till ortmen som också kan skifta inom samma ort från tid till annan. Det går nog altuiirycka en förhoppning om atl vi är på rätt väg även om, som sagt, endast ettår har gått. Herr talman, jag yrkarbifall till utskottets hemställan på alla punkter. Anslagtill högskola och forskning () kortgenmäle: tog återigen upp frågan om huruvida det fria området ären komplettering av beslut eller om det är någonting annat. Attdöma av formulering är del bara fråga om en komplettering.Utbildningsministern har använt andra uttryck som visar alt han på etl hellannat sätt än är medveten om atl det har vidtagits enprincipiellt viklig förändring. Jag tycker att det är underiigt att Ulskottelstalesman fortfarande lever i den föreställningen att del här rör sig om enkomplettering. I själva verket har man infört en helt ny princip. Jagkan inte förstå varför man på ett visst område skall låta en ny princip gälla.Här skall alltså enbart de studerandes efterfrågan fälla avgörandet, ochsamhällets behov tas inte med i beräkningen. Det måste bli snett när man har såolika planeringsförutsättningar för olika delar av högskolan. Detta framgårredan nu av den korta erfarenhet vi har. Nr 150 Om nu olika förutsättningar skall gälla för olika delar kan man frågasig den varförjust det område som enligt den gamla automatiken innebar etl fritt Del här betyder ulan tvivel ett konserverande och traditionalisliskt inslag i högskolan, som gör del svårare att omdisponera Anslagtill högskola utbildningsutbud och utbildningsbehov lill nya områden. och forskning sedan säger att underlaget för en del av kritikenmot det fria området bortfaller, därföralt det gjorts korrigeringar när del gäller antagnings- och anmälningssystem,vill jag notera all jag inte syftade på dessa områden i min kritik mol det friaområdet. Jag lalade hela liden om den grundläggande procedursvårigheten,nämligen den fastställda ordningen som är avsedd atl vara en lång procedur. Manskall begära nya medel när resurserna är uttömda. Här kvarstår alltså kritiken.Avsikten måste väl vara alt det här skall vara en krånglig procedur. Kritikenslår alltså kvar och korrigeras inte med del här anmälningssystemel. Utskottetskriver att det inte har möjlighet att bedöma om Stockholmsregionensmedelsbehov blir bättre eller sämre tillgodosett än andra regioners. Man kundeju försöka la reda på den saken och inte bara säga att man inte kan bedömafrågan. När man vet atl de åtta konsthögskolorna i , vilka inte varitmed i bilden förut men införlivas i högskoleorganisationen, måste det välbehövas etl resurstillskott. Med den vetskapen hade det varit lätt att göra enbedömning. CLAESELMSTEDT (c) kort genmäle: Avvägningen får göras vid fördelningen av den del av anslaget som stårtill regeringens förfogande. Då förutsätter jag också att man väger in despeciella förhållanden som kanske finns i . Närdet gäller del fria området har både jag och andra sagt att del ständigt ärföremål för översyn. Skulle det verka konserverande som kan man reglera förhållandet, eftersom frågan kommer tillbaka varjeår vid arbetet med budgetpropositionen. Mankan vidare naturligtvis diskutera om det är fråga om en komplettering av 1975års beslut eller en principfråga, men vad jag har tagit fasla på är närmast detförhållandet atl man proposition, signerad av den socialdemokratiskeutbildningsministern, inte var främmande för alt svårigheter kan uppstå, omtillströmningen av elever skulle bli betydligt högre än man räknat med ochplanerat för. Som jag sade i mitt inledande anförande blev delbeslutet aldrig lillämpat i praktiken eftersom det ändrades 1977. Ingen vet hurman skulle ha förfarit i det läge som hade uppstått, om 1975 års beslut hadegälll. Man skulle då ha haft mängder av studerande, vilkas problem på någotannat sätt hade måst lösas, eftersom det råkade bli enstark tillströmning. Det är det problemet som det hela handlar om. () kortgenmäle: Jag noterar naluriiglvis med lacksamhet att säger attdenna översyn över det fria området skall göras så snart som man finnerskäl till det, och jag tycker alt det redan föreligger sådana skäl. Specielltnärdet gäller avgränsningen ärdet bra. om man redan pä etl tidigt stadium tarupp detla lill övervägande. Vidare får jag hoppas när del gäller reservalionen6 att regeringen då den får möjlighel all pröva den där upptagna frågan intebara som utskottet skall säga, att man inte har förutsättningar att bedöma omStockholmsregionens medelsbehov blir bättre eller sämre tillgodosett, utan verkligen studerar frågan och inte släpper den ifrån sig lika lättvindigtsom ulskottet gjort. Denfråga som tog upp, vad som skulle ha inträffat om 1975 årssystem - lål mig kalla det så - skulle ha mött de besväriigheler som delnuvarande har konfronterats med, kan man spekulera över, men jag skall integöra det. Det är egenlligen ganska fruktlöst. Jagnoterade med tillfredsställelse att inte heller försökte ge sigin på några tolkningar av vad della skulle ha medfört. Det är nämligen så -ochdet är den ständiga svårigheten när två förslag står mol varandra och det enavinner - atl bara del ena blir prövat i verkligheten. Därför har man ingenbasis för en jämförelse, och det blir nästan meningslöst alt la upp sådanafunderingar. Vadvi nu har är del fria området i dess nuvarande tappning, och del är del vi harkritiserat. Vi kommer all fortsätta alt göra del, både av rent principiellaskäl och av vad jag vill kalla de administrativa skälen. Jag ser inte någonframkomlig väg att ändra procedurskälen, om man inte vill korta av helaproceduren. Men när man har bestämt sig för atl låta det gå ända upp tillriksdagen, får man leva med del alternativet. Attgöra proceduren mindre krånglig är såvitt jag förstår detsamma som atl föra nedbeslutanderätten beträffande dessa medel till lägre nivåer. Men då reser sigandra problem, som jag inte vet om den borgeriiga majoriteten är beredd attmöta. Under sådana förhållanden kan man böOa fundera över vem som egenlligenytterst skall besluta om nya medel. Jag undrar därför om inte den borgeriigasidan på den punkten sitter i en rävsax. Anslagtill högskola och forskning CLAESELMSTEDT (c) kort genmäle: Det är naturligtvis helt rikligt altdet inte finns någon anledning att spekulera över hur del skulle ha blivit omelt förslag, som aldrig genomförts, hade prövats i verkligheten. Vi har baraknappt erfarenhet av del nuvarande systemet, och jag vill säga tillLars attjag är den förste atl understryka angelägenheten av att detskeren ordentlig genomgång av hur detla syslem kan fungera i forlsältningen.Det vore märkligt, om man med en gång skulle ha träffat rätt i ett så passkomplicerat ämne som delta. Vi måste som sagl följa frågan med sloruppmärksamhet och vidta de ändringar som kan vara erforderiiga. Även om den fria seklorn redan två gånger varit på tapeten kan jaginledningsvis inte underiåta att något fortsätta diskussionen kring dess varaeller icke vara. Det rör sig här om den kanske främsta motsättningen Anslag till högskola och forskning idagens betänkande, under alla förhållanden om den mest principiella. Man kanbeklaga att striden skall behöva fortsätta efter det avgörande som fattades vidföregående . Angelägenhetsgradeni försvaret för den fria sektorn är hög för oss moderater, någol som vi aldrigstuckit under stol med. Alltifrån U 68-liden motsatte vi oss en tolalspärradhögskola. Vår linje var klar och entydig och slutstationen på resan blev denfria sektorn. Vadden borgerliga regeringen efter regeringsskiftet hann, ville eller kundeändra på i högskolereformen var bara detaljer, några större och några mindre.Vad som främst tillskapades värden fria sektorn, och det var som jag ser sakenen punktering, om också inte särskilt explosionsartad, av den tolalspärrning avhögskolan som debalten rört sig om i åratal. Förändringen åstadkoms -åtminstone delvis - efter påtryckningar av en i stort sett enigstuderandeopinion. Det tycker jag att vi skall hålla i minnet när vi diskuterarden fria sektorn. Nisocialdemokrater har inte varit nöjda med vad ni lyckats åstadkomma från eraförutsättningar och utgångspunkter i fråga om den nya högskolans organisalionoch arbetssätt, trots alt det ni åstadkommit förvisso inte varit litet. I dagställer ni helt sonika ytterligare krav och kräver utan prut efter ett årsprövotid den fria sektorns avskaffande. Man kanske kan tycka att ni kunde halugnat er någol. Jagmedger, och det gör väl alla, att problemen med budget- och planeringsarbetethar varit och är stora ute på högskolorna, men när man ibland villantyda att del är den fria seklorn som skapat så många av problemen vill jaginte hålla med. Är inte generellt selt hela budgetomläggningen boven i dramat,om det nu skall utses någon sådan? Övergångenfrån etl flertal olika budgetsystem till etl enda enhetligt kunde givetvis inte- vem skulle ha vågat hoppas detta - ske utan både våndor och vådor. För tror jag och vågar jag hoppas att när reformerna slagit igenom och kanskemodifierats på grundval av vunna erfarenheter och när det nya budgetsystemetfungerar bättre, vilket säkerl blir fallet, den fria sektorn också kommer atlfungera. Givetvisär jag inte omedveten om att det inte bara är ni på den socialdemokraliskasidan som förordar en tolalspärrad högskola. Del gör också en delutbildningsadministralörer, och de gör det därför att en tolalspärrad högskolaanses underiätia administrationen. Oavsett vilken regering vi har förmodar jagatl man på det hållet driver samma uppfattning. Mennuärdeljuengångså,ait högskolan är till för de studerande och inte destuderande för högskolan. Den insikten måsle i sluttampen leda oss vid vårtbeslutsfattande. Jag anknyter härmed alltså till den sludentopinion som fannsvid slutdiskussionen i frågan om en fri sektor eller inte. Nuär det emellertid också så, atl partierna har olika inställning till olikasidor av högskolereformen. Socialdemokraterna tycker så illa om den friasektorn alt de är beredda att riva upp den delen av reformen. Vimoderater är väl inte helt övertygade om ändamålsenligheten i andra delar av reformen,men vi är alltså i motsats till socialdemokraterna inte i dagslägel ute efteratt riva upp någonting, även om vi kan känna skepsis inför vissa sidor avreformen. Vi ser gärna en del ändringar i de nya reglerna för behörighet ochurval av de studerande, och tillgodoräknandet av föreningsmeriier anser vi börbegränsas eller eventuellt slopas, vilket även utbildningsministern var inne påi dag. Det generella anmälningsförfarandet kanske också kan modifieras. Välkändför denna kammares ulbildningsinlresserade är min skepsis inför regionstyrelserna- och den synes jag inte ha varil eller vara helt ensam om. Vad som hittillsupplevts av dessas verksamhel har inte skingrat min skepsis, även om jag intevill förringa vad de försökt göra av exempelvis samordningen. De draremellertid litet väl många miljoner utbildningskronor i underhåll, och stabernaär inte heller obetydliga. Men som sagt: Må man arbeta vidare ännu någon lid,innan slutprövningen äger rum! Eventuell vinst måsle sättas i relation lillkoslnader och förlängda beslutsgångar. Likaledeslär vi inte kunna undvika en viss omprövning av sammanslagningen resp. denuteblivna sammanslagningen av lidigare självständiga högskoleenheter. Uppenbartär t. ex. atl del finns en del som lalar för en självständig högskola i stora enheler har sina risker och sin begränsning, inte minst dågeografiska avstånd, om också obetydliga, dessutom spelar in. Å andra sidanärett otal små enheter på en och samma ort - även om det är en mycket stor ort- icke utan problem; liten ärju inte alltid stark i högskolesammanhang! Jagvill inte fördölja att vi på moderat håll fäster förhoppningar vid den pågåendeutvärderingen av högskolereformen, dvs. utvärderingen av effekterna påuniversitetens och högskolornas arbete av beslutade organisationsförändringar.Med speciell tillfredsställelse hälsar vi atl utvärderingen om möjligl ocksåskall resultera i förslag som skall syfta lill att hävda kvaliteten i den högreutbildningen. har faktiskt tiden omsider nått fram lill den punkt - detlaframgår av propositionen - där huvudintresset bör riktas på utbildningensinnehåll och standard, något som föga beaktades under förarbetena tillhögskolereformen. Mångamenar -jag vågar inte själv ha en alldeles bestämd mening - atl standarden iåtskilliga ämnen håller på att sjunka ned lill gymnasial nivå. Och intressantär - även om det har mer kuriositetsmässig karaktär - alt herr kårordföranden iLund vid den traditionella rektorsuppvaklningen någol överdrivet sadeatt man med fog kan kalla den nya högskolan en sammanlrädeshögskola, och hanfortsatte: Internationell position i något ämne, det kan vi uppnå just i ämnetSammanträdesteknik. - Men den sortens landvinningar var vi inte precis uteefter i första hand. Forskningenkommer alt få en framträdande roll under 1980-lalet, säger vicekanslern på UHÄ.I elt par decennier har vi, menar han, prioriterat den breda utbildningen, mennu är det att satsa mer på forskningen. Statistiken talar sitt tydligaspråk. Det utbildas alltför få forskare i f n. Trenden har varitsjunkande . Ur rent materiellasynpunkter är det mest betänkliga att minskningen Anslag till högskola och forskning Anslag till högskola och forskning bland teknologer ochnaturvetare är störst. Det kan äventyra vår välfärd, om del är riktigt alldenna i inte ringa utsträckning är beroende av forsknings- ochutvecklingsarbete - någol samband finns säkerl. Och lika allvarligt är attantalet studerande som tar högre betyg i grundexamen, som ju är basen förforskningsrekryteringen, minskar kraftigt. socialdemokratiska partimolionen läggs, som redan berörts, förslag omförstärkningar av resurserna till forskning utöver vad budgetpropositionenanvisar. Jag vill gärna säga atl del i och för sig är ell bra förslag som ärvän alt uppmärksammas. Jag vågar säga att del är omsorgen om statsfinanserna inuvarande trängda läge som avhållit ulskollel från alt biträda förslagel. Mendet är inte bara pengar som garanterar vår framtida forskning. Det fordrasockså, som jag berörde, personer - forskare som vill och kan forska. Jagär rädd för att vi i vårl skolsystem alltför litet lar vara på teoretisktbegåvade ungdomar. Det gäller alltså att redan på högstadium och igymnasieskolan underiätia för dem som förhoppningsvis, genom huvudsakligenteoretiska sludier, kan bli kapabla alt hålla uppe nivån påuniversitetsutbildningen och själva bli de mänskliga resurser i form avforskare på olika områden som skall hjälpa oss alt åtminstone vidmakthålla vårmateriella och andliga levnadsstandard. Enbart ökade anslag - givetvis heltnödvändiga - hjälper inte i längden. Det säger jag med all respekt för densocialdemokraliska goda viljan alt ställa mer medel lill förfogande föruniversitet och forskningsråd. Tillslut vill jag säga etl par ord speciellt om massmedieforskningsorganisationen.I budgetpropositionen uttalar sig utbildningsministern i anslutning tillmassmedieforskningsulredningens belänkande för att denna forskning börförstärkas och att de fem mål som utredningen uppställt för forskningen börgälla. Däremot tar statsrådet inte upp förslagel om fyra tvärvetenskapligaseminarier inom högskolan och inte heller förslaget om en särskild massmediedelegation.I stället menar utbildningsministern atl del är dethumanis-tisk-samhällsvelenskapliga rådet som skall ha del direkta ansvaret förmassmedieforskningens förstärkning enligt de uppslällda målen, och medel harberäknats för delta. Därutöver ges en halv miljon lill de samhällsvetenskapligafakulteterna för massmedieforskning med anknytning till journalistutbildningen. hävdar nu på grundval av en socialdemokratisk motion ochbetänkandets reservation 3 atl massmedieforskningen -jag tolkar honom så - voremera beOäni av fyra tvärvetenskapliga seminarier inom högskolan och vidare aven särskild delegation. Tilltron till det humanislisk-samhälls-vetenskapligarådet som ansvarigt för massmedieforskningen är tydligen ringa; jag vel interiktigt varför. Remissinstanserna, som berörde, har varit inågon mån splittrade. , vars uppfattning stöderutbildningsdepartementets ställningstagande, måste -menar jag - tillmätas slorbetydelse, vilket också har skett i budgetpropositionen. Ulskottsmajoritelenhar för sin del inte kunnat finna annal än alt massmedieforskningens bredd -observera bredd, en sådan är otvivelaktigt eftersträvansvärd- bäst tillgodoses genom alt forskningen bedrivs vid många olika institutioneroch i många olika ämnen. En koncentration, som del har uttryckts, till fyraseminarier och ell par professurer, som f ö. inte tagits upp inom högskolan,kan innebära en viss risk för begränsning av forskningsbredden, då allforskning i så fall skulle komma all läggas på dessa fyra seminarier och fyraprofessurer, eller hur många de nu skulle vara. Men, , vilkenorganisationsform man väljer är till slul en svår bedömningsfråga, och denabsoluta sanningen är här som oftast mycket svår att nå.