prot · G109149 · 1977-12-31 00:00:00 — Viär även ense om att lokalradion och utbildningsradion skall vara självständigai sin programverksamhet, men vi vill inte gå så långt atl vi görutbildningsradion till etl hell självständigt företag. Mankan, efter en debatl där vi har talat väldigl mycket om skillnaderna i åsikter,också säga atl vi i själva verket är ense om del mesta. Det känns riktigt altäven understryka det. Förstevice talmannen anmälde atl och anhållit attlill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt lill ytterligare repliker. Lål mig först bara säga lill atl de uppgifter somsocialdemokraterna i kullurutskotlei här lämnat angående kostnadskonsekvensernahar ulskottet fått under ulskoltsarbelel, alltså efter propositionsskrivningen. I övrigl tänker jag ägnamig åt de tre socialdemokratiska reservationerna nr 8, 9 och 11, som handlarom egenproduklion, våld och publikkontakt. Ipropositionen diskuterar utbildningsministern förhållandet mellan egenproduklionoch främmande produktion. Han redogör något för vad som sagts i resmissvaren omdetta. De fiesta remissinstanser har förordat en ökad egenproduklion.Anledningen är alt så många utländska program är undermåliga. Del är också därsom det mesta underhållningsvåldet förekommer. Som sagts förut är ell avde kullurpoliliska målen alt motverka kommersialismens negativa verkningar. Delborde alltså vara självklart atl gå in för en minskning av import av denna typ.En anledning att använda sig av mer främmande produktion är atl den i allmänhetblir billigare. Utbildningsministern säger emellertid atl del inte endast ärav ekonomiska skäl som han är positiv till en så hög andel främmandeproduklion, ulan han menar alt man härigenom skall kunna ge den svenska publikenvidgade kontakter med skilda utländska förhållanden och miljöer. Detlåter väldigt bra, men så fungerar det ju inte, utan det är nog snarare så atlutbildningsministern i denna argumentation gjort en dygd av nödvändigheten.Han är inte beredd all ge erforderiiga pengar, och sä blirresultatet i stället detta aU vi får en mängd relativt billiga men undermåligaprogram utifrån. Vi är rädda för en därmed följande förfiackning avprogramutbudet. Vinoterar också alt den ökade regionala produktionen kommer att ge möjlighetertill ökningar av produktionen också i . Från sida harman påpekat att det inte är möjligl atl öka omfattningen av gestaltande programoch annan tung produktion utan väsentligt bidrag från Slockholmsproduktionen.Den socialdemokratiska opposilionen i kulturutskottet menar alltså au SverigesRadio måsle ges ekonomiska möjligheter att öka egenproduktionen för atldärigenom kunna motsvara sitt kulturpolitiska ansvar. Jag yrkar bifall tillreservationen 8. Dethar förvånat oss alt utbildningsministern lagit så lätt på våldsskildringaroch våldsinslag i TV-programmen. Han menar atl inga entydiga slulsatser kandras av publicerade undersökningar. Av ulredningar som gjorts av Radiokan vi emellertid inhämta så klara bevis, all vi finner del högstanmärkningsvärt atl utbildningsministern kan ta elt så allvarligt problem meden klackspark. Än mer förvånande var del att finna, att kulturutskotlelsborgeriiga majoritet inte heller ville la kraftfullare tag i detta. Och harulskoltsmajoriteiens talesman, , ivrigt försvaratpropositionens svaga skrivning. Varför måste ni invänta sä otvetydiga bevis?Varför är de här programmen så viktiga för er? Justden billigare, utländska produktionen har i TV medfört ett stort utbud avunderhållningsvåld. Man kan fråga sig vad dessa program egenlligen har försyfte, om de över huvud laget har någol existensberättigande i vår TV. Detborde vara en självklarhet alt skilja på underhållning och våld. Vi menar inteatt skall skydda svenska folket från vetskapen om att det finnsvåld i väriden. I nyhetsprogrammen är del nödvändigt för objektivitetens ochinformationens skull atl visa på våldel här hemma och ute i världen. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, ni. man gör våldet tillunderhållning kommer vi i ett helt annat läge. Utbildningsministernsskepsis till trots är del alltså väl dokumenterat att sådan underhållningärskadlig för barn och ungdomar. Av de utredningar som gjorts av forskare vidSveriges Radio framgår det alt huvuddelen av dem som titlar på TV är barnmellan 9 och . Del framgår också alt del är barn med sociala problem somlöper den slörsla risken att påverkas av det importerade underhållningsvåldei.Barn med trasiga hemförhållanden ser helsl på vuxenunderhållning, exempelvis deamerikanska och engelska serierna. De blir matade med idealbilder av främmandelyxmiOöer, glorifierat våld och förlegade könsroller. Det ligger i sakens naturalt just dessa barn inte hindras av föräldrarna att se på program som är olämpligaför dem. I stället visar undersökningarna att dessa barn ser myckel litet på despeciella barnprogram som är tillrättalagda för dem. InomTV 2 importerar man nu av alla underhållningsprogram,och deegenproducerade blir alll färre. Den programforskning som genomförtsvisar alltså all del är barn vilkas föräldrar har låg social slalus och dåligekonomi som ser mesl pä TV. Del är också dessa barn som lällasl blir påverkadeav programmens innehåll. Jusl dessa barn serspecielll mycket på våldsfilmer -och det gör också aggressiva, deprimerade och ångestladdade barn. Barn somkänner otrygghet och harsvårt med kontakter med jämnåriga är särskiltmottagliga för TV:s värderingar. Utredarna konstaterar också atl TV-väldei harlångsiktig påverkan. Våldsprogrammen gör de unga tittarna mer avtrubbade ochlikgiltiga än tidigare - man accepterar våldel som en lösning av konflikter. Detär alltså en skrämmande bild av TV:s makt och inflytande som målas upp i dessaundersökningar. Det framgår klarl att del är barn som redan är i riskzonen sompåverkas mesl. En rad av dessa utlandsproducerade program innehåller heltenkelt andra värderingar än vad vi har här i . Detta är elt argumentsåväl för vad jag förut sagt om ökad egenproduklion som för vad jag nu villövertyga kammarens ledamöter om, nämligen all bör ge regeringen lillkänna vad vi sagt i vår reservalion rörande underhållnings-väldet itelevisionen. Jag yrkar därmed bifall,herr talman, till reservationen 9. 1reservation nr 11 talar vi om vikten av bättre kontakt mellan Radiooch dess publik. underströk vikten av detta, och i vårparlimolion nr 1796, som det tidigare hänvisats till etl anial gånger i den härdebatten, lar vi upp även denna fråga. Men del förslag om regionala publikrådsom ulredningen lade fram kritiserades av remissinstanserna. Man menade att detskulle bli en alltför tungrodd organisalion och alt ansvarsfördelningen skullebli oklar. Utbildningsministern har heller inte gått på detta förslag och menari stället att dotterföretagen ärligen skall inbjuda moderbolagets ägare, dvs.folkrörelserna, pressen och näringslivel, lill konferenser om den egnaprogramverksamheten. Vi har i vår moiion anslutit oss till vad Radioföreslog i sill remissvar, nämligen publikforum och de kontakter medorganisationer, näringsliv och skolor som anordnas i anslutning lillpublikträffarna. Vi anseratt det bör vara en uppgift för Radio alt finna formernaför alt ytterligare fördjupa och förslärka publikkon- Nr149 takterna.Vad vi sålunda anfört föreslår vi all ge regeringen till Tisdaeen den '''"""' ' Jag yrkarbifall till reservationen 11. Radions och televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Underdelta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av () kort genmäle: Jag vill bara kort beröra vad sade om våldsprogrammen.Hon hävdade att våldsproblematiken avfärdas med en klackspark i propositionenoch all också ulskoilsmajoriteten gör det. Det är ingen korrekt beskrivning. Viintar - allihop i den här kammaren - samma negativa hållning tillunderhållningsvåld i television och för den delen även pä film och iseriemagasin. Den enda punkt där vi skiljer oss åt litet grand är närreservanterna säger alt forskningen är helt enig om att våldsprogrammen harskadliga konsekvenser. 1 propositionen skrivs något försiktigare, nämligen att forskningensresultat icke är entydiga. Delta är en korrekt och seriös beskrivning. Jag villgärna upprepa att videogramutredningen sedan ungefär etl år tillbaka ivrigt harsysslat med denna fråga och håller på alt sammanställa material. Det beskriverockså alt forskningen icke är entydig. Men detta är elt oerhört stort ochkomplicerat område. En sak är vi alltså ense om: Del skall vara så litevåldsunderhällning som möjligl i program. Jagvarnade också i mitt första inlägg för att, när man resonerar om våldsinslag iunderhållningsprogram, överföra iakttagelser som har gjorts i påsvenska förhållanden. Vi har en annan programpolitik här i och ett heltannat utbud av program. Det kan nämnas att vid en undersökning startad i Amerika1972 -jag har för tillfället glömt dess namn -skulle man undersöka våldsulbudeti ett antal radioförelags TV-program. Bland de uttagna radioföretagen var ocksåSveriges Radio. program måsle dock uteslutas ur undersökningen,av det enkla skälet att del inte fanns tillräckligt med väldsinslag iprogramutbudet för atl ta med programmen i undersökningen. Man brukar ibland tala om att man inte skall sparkaupp öppna dörrar. Jag vill i detta sammanhang varna för atl man anstränger sigalltför myckel alt slänga dörrar som redan är stängda. () kortgenmäle: Det är ändå sä, Per , att forskningen numera är enig pä etthell annal sältan förut, och det är därför denna debatl harblivit så myckelintensivare . Nusäger att det är värre i , det går inte atl jämföraosv. Men faktum ärandet trappas upp mera här, och dessutom ärdet justamerikanska program med många väldsinslag vi får se mycket av. Jag förstår fortfarandeinte varför ni är så rädda att la i lilel i denna fråga. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. som nu Per sägeralt han tycker är viktig. Han säger alt utbildningsministern också har tycktdet. Vi fick en bällre skrivning i ulskollsbelänkandel, men niville ändå inte gå med oss så långt som alt ge detta till känna. Jag förslärinte riktigt varför ni inte vill ta i, om ni verkligen är lika eniga som vi omalt underhållningsvåldet måsle tas bort så långt det går i TV. () kort genmäle: Diskussionen är egenlligen akademisk på den här punkten. Del är mycketmöjligt att vi kunde ha enats om den skrivning som finns i densocialdemokratiska reservalionen. Men jag lycker del ser litet lustigt ut omriksdagen ger till känna någonting som skrivs i proposilionen. TYRAJOHANSSON (s) kort genmäle: Men, Per , del sägs juinte klart ul i proposilionen. Man lalar där om försiklighel m. m. Vi menadeatl det var för svagt skrivet - del var del som var felet. När del gäller radions och televisionens fortsatta verksamhet finns delskilda meningar i en viktig fråga - den gäller den organisatoriska ramen förverksamheten -och därtill i en rad relalivi obetydliga detaljfrågor. I flerafall är skillnaderna små, för att inte säga i det närmaste obefintliga. I någotfall har i sak oväsentliga skillnader i den allmänna debatten tilldragit sigetl obegripligl slort intresse och tillmätts en slor betydelse som saknar allrimlig grund. Detta gäller förslagen till ändringar i radiolagen. Detligger i sakens natur atl debatten rör de frågor som man är oenig om. Detta kandå lätt tolkas sä, all meningsskillnaderna om hur radio- och TV-verksamhelen ivårt land skall utformas är mycket slörre än de i själva verket är. - Det manär enig om glider man lätt över eller berör inte alls. Detfinns därför skäl atl notera att det nu råder allmän enighel om denväsentligaste av alla principer, nämligen principen om en fri och ansvarigrundradio i allmänhetens Oänst. Friheten knyter an lill den demokratiskatraditionens grundläggande idéer om fri opinionsbildning och vidsträcktyttrande- och informationsfrihet. Markeringen av ansvarel betingas av denbelydelse som etermedierna har i fråga om inte bara information ochopinionsbildning ulan också kulturverksamhet i vidare bemärkelse. Detförhållandet atl vi nu - till skillnad från när radiofrågan vid tidigaretillfällen varit aktuell, - inte alls diskuterat frågan om ett frånstaten helt fristående radio- och TV-förelag har märkligt nog inte alls uppmärksammatsi debatten. Del är vikligl alt konstalera atl det råder allmän uppslutningkring tanken att radio- och TV-verksamheten i skall ske i allmänhetensOänst. Dettaförhållande utgör den viktigaste utgångspunkten närdet gälleralt ta ställningtill relationen mellan staten och de förelag som ges rätlen atl bedrivarundradioverksamhet. En annan viktig utgångspunkt måste vara det faktum att radio och televisionharen genomslagskraft som inget annat medium, att etermedierna har en betydelseförde enskilda människornas orientering i vårt samhälle och i hela vår omvärld- och därmed indirekt påverkande opinionsbildningen - som överträffar allaandra medier och att människornas behov av underhållning och förströelse avallehanda slag till den överiägset största delen tillgodoses genom radio ochTV. Till delta kommer att den enda reella valmöjlighet en enskild människa harär alt bestämma vilken knapp på radio-eller TV-apparaten han eller hon vill knäppapå eller knäppa av. Någon möjlighel lill andra initiativ finns inte. Däribestår radions och televisionens stora begränsning. Iell system med en fri och i publicistiskt avseende oberoende radio ochtelevision ankommer det på programföretagen att utforma programmen inom deramar som radiolagen och avtalen med staten ger. Dessutom förekommer allmännauttalanden i såväl proposition som utskottsbetänkande som skall varavägledande för programverksamheten. Det som främst karakteriserar de svenskaradioföretagen är sålunda deras fria och oberoende ställning. Det är viktigtatl notera alt förhandsgranskning inte får förekomma, liksom alt vi i framlidenfår ell medelslilldelningssystem som garanterar slörsla möjliga integritet.Alll delta förutsälter en vilja all följa de givna riktlinjerna och de gjordaöverenskommelserna. Ansvarel är frihetens följeslagare. Dennu gällande radiolagen utgår ifrån den förutsättningen att harensamrätt atl avgöra vilka program som skall sändas. Denna ensamrätt skallenligt 6 § utövas opartiskt och sakligt. I det avtal som träffats mellan statenoch och som mera i detalj reglerar verksamheten heter det i 8 §all bestämmelserna om opartiskhet och saklighet skall tillämpas "medbeaktande av att en vidsträckt yttrande- och informationsfrihet skall råda irundradion". Radioutredningenhar i sitt betänkande föreslagit att denna bestämmelse skall föras in iradiolagen. Utredningen anför tvä skäl: dels att den är viktig förtillämpningen av de grundläggande kraven på saklighet och opartiskhet, dels attden skall gälla alla programföretag som har sändningsrält. Regeringenhar följt radioutredningens förslag och föreslår sålunda att della tillägginförs i radiolagen. Del är en viklig markering. Vad beträffar tillgodoseendetav kravet på opartiskhet i den föreslagna nya organisationen förhåller del sigså som här har påpekats av flera talare, att varje programbolag skall ha ansvarför att sändningsrätten utövas opartiskt och sakligt. Det innebär atl elt programsom sänds av ett programföretag inte kan balanseras av etl annal program, somsänds av ett annat programföretag. Detta är en naturlig konsekvens. Men detfinns också skäl för en sådan tillämpning även inom den organisation somopposilionen vill ha. Man kan nämligen med fog fråga sig, om del är rimligt attett klart partiskt program i TV som rör en kontroversiell fråga, t. ex.kärnkraftsfrågan, kan balanseras av elt program i radio, eller tvärtom. Detfinns ju mänga som ofta ser på TV men sällan lyssnar pä radio. Det finns ocksåde som enbart lyssnar pä radio. Man måste vidare räkna med att TV-n har en heltannan genomslagskraft än radion. Radions och televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, ni. Är det f ö. rimligt att en TV-producent gör etlöppet partiskt program i den fromma förhoppningen atl del eventuellt skallbalanseras av en evenluelll kommande program i radio? Del skulle ju innebäraall endast tillfälligheter skulle medverka till atl radiolagens bestämmelserefterlevs. Vadgäller de båda TV-kanalerna, så bör enligt föredragande statsrådet dessa jämställasi fråga om kraven på opartiskhet och saklighet. Det finns dock skäl au läggamärke till del påpekande som utbildningsministern gör i det atl han framhålleralt de båda kanalerna under vissa förulsällningar kan träffa överenskommelserom att balans skall åstadkommas mellan de båda kanalerna. socialdemokraliska reservationen 12 och i vpk-motionen, liksom i anförandenhär i kammaren av bl. a. och , hävdas alt deltaskulle innebära en kraftig inskränkning av den reella yttrandefriheten och riskför alt programmen skulle bli utslätade. Möjligheten alt göra kritiskareportage och kontroversiella program skulle kraftigt beskäras, heter det. Dessapåståenden har därtill förekommit i framslällningar av olika slag och iden allmännadebatten. Del märkliga är emellertid atl några sakliga skäl för att resultatetverkligen skulle bli det befarade inte har framförts-så har ju inte hellerskett i dagens debatt. Ulskottethar därför följdriktigt framhållit att farhågorna saknar all grund. Etlpartiskt program förutsätter skilda parter eller skilda meningar. Vad är det dåsom hindrar att man gör etl kritiskt och alll annat än utslätat program om enkontroversiell fråga - låt mig åter nämna kärnkraftsfrågan - och låter bådaparter komma lill tals, antingen i samma program eller i två program inom eninte alltför lång tidrymd? Varför skulle ett program bli utslätat, om bådaparter i en stridsfråga får komma lill tals? Det är väl snarare tvärtom. Vilketprogram blir mest utslätat, etl där ensam -eller ensam -lägger ultexten om energipolitiken eller ett program där de båda kombattanterna fårmötas öga mot öga? Dellalal om risken för utslätade och menlösa program har pågätl i månader utanalt man gett några sakskäl - det är alt vi får höra argumenten. Delbör också observeras att objektivitetskravet faktiskt i vissa falltillämpa:? också på enskilt program. DeUa gäller bl. a. rätt lill medverkan pågrund av ämnets art, t. ex. i debatt mellan poliliska partier- radion får juinte utesluta något av partierna. Del gäller lillfälle för part att bemötakritik i samma program och ensidig framställning i fristående program. I LarsBergmans bok anser... ges många exempel på delta. För att allmänhetensförtroende för inte skall äventyras är det vikligl alt man intefrångår denna praxis. Det är hell enkelt ett livsvillkor för elt radioföretag iallmänhetens Oänst. påstod att en persons vägran att medverka iett program skulle leda till att programmet inte kan sändas. Detta är intesant. Enligt den praxis som tillämpats förhåller det sig inte så.Någon ändring på den punkten kan inte komma i Dethar ibland hävdats an programtiden sk ulle vara alltför begränsad för all delskulle vara möjligl atl planera in sådana programinslag i kontroversiellafrågor. Detta är inget hållbart argument. Under /76omfattade radions sändningar - de tre kanalerna tillsammans - 18 758 timmar.Siffran lär nu vara ännu högre. Del blir eller 360 timmarper vecka. Det går inte atl hävda atl del med den sändningsvolymen inte skullevara möjligt att få utrymme för program som balan.serar varandra. Vadtelevisionen beträffar är visserligen sändningstiden kortare, men den är ändockganska betydande. Av den tabell somjag visar på skärmen framgår att den endakanal som vi hade 1960/61 i genomsnitt sände 24 limmar eller 3,4 timmarper dag. har tillkommit, och båda kanalerna har fått ökadsändningstid. /76 uppgick den till iTV 1,40.8 limmar i . .sammanlagt 93,3 limmar per vecka.Motsvarande siffror gällande den sammanlagda sändningstiden per dag var 7,5,5,8 resp. . Förall illustrera hur mänga halvtimmesprogram delta molsvarar harjag gjort densammanställning som jusl nu visas på bildskärmen. Den genomsnittligaprogramtiden är säkerligen något längre än , men det spelar mindreroll. Vill man räkna med entimmesprogram, får man halvera talen. Denna tabellvisaratt den totala sändningsvolymen fören månad 1975/ 76 motsvarade 450halvtimmesprogram i , 350 i och 800 sammanlagt. Den slutsats man måstedra av dessa faktiska uppgifter är, all del inte går att på allvar hävda atldel inte skulle finnas utrymme för programinslag som balanserar varandra ikontroversiella frågor. De högröstade protesterna klingar falskt och tomt.Sakligheten skall man aldrig behöva ge avkall på. Opartiskheten kan man utansvårighet nå i det samlade utbudet inom en TV-kanal , ochinom hela TV-förelaget går det ännu lättare. Om man därtill lägger den iradiolagen nya anvisningen an vid tillämpningen av denna paragraf en vidsträcktyttrandefrihet och informationsfrihet skall råda, så borde allt avsiktligtmisstänkliggörande och alll dunkelt konspiralionstänkande kunna förpassas tilldemagogins skräpkammare. Kravetpå opartiskhet gäller dock inte obetingat. Jag tänker då inte på de meslflagranta avstegen från denna princip, som att sportjournalisternauppenbariigen kan fä vara hur partiska som helst dä ellerBjörn firar sina triumfer, då finns på plats i ishockeyrinkeneller dä det svenska fotbollslandslaget skall plocka [wäng i VM-turneringar.Den ohejdade partiskhet och ogenerade chauvinism som präglarsportjour-nalisliken tycks inte besvära någon. Nej,jag länker på en annan, inte b;ira tolererad utan direkl rekommenderadpartiskhet. Enligt gällande radioavtal åligger det att i.programverksamheten hävda de grundläggande demokratiska värdena. Dennabestämmelse har självfallel inte inneburit något hinder för all skildraodemokratiska förhållanden el ler atl återge odemokratiska meningsyttringar. Radions och televisionens Jörisatta verksamhel. m. ni. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Den har, somradioutredningen uttrycker det, "ansetts innebära en skyldighet förSveriges Radio att markera etl avståndslagande från eller atl bemötaantidemokratiska uttalanden". Dennafråga har ju återkommit i debatten i flera omgångar, beroende på alt bådekonstitutionsutskottet och kulturutskottet har behandlat den. Jag skallbegränsa mig till några få synpunkter. Eftersomden nuvarande formuleringen ansetts oprecis, och då man därtill menat atl denbör föras in i radiolagen och inte endast finnas med i avtalet, harradioutredningen sökt finna en precisare formulering. Det är ju en riktigambition att i all lagstiftning söka nå största möjliga precision. Manhardärvid tagit fasta på två sidor av demokratibegreppet, som man ansett varade mest väsentliga i det här sammanhanget, nämligen det demokratiskastatsskicket och respekten för människovärdet. Vadgäller del demokratiska statsskicket har man velat ta fasta på vad man ansettvara kärnan i folkstyrelsens principer, dvs. fri åsiktsbildning, allmän ochlika rösträtt samt fria och hemliga val. Man har uttryckligen markerat atlformuleringen inte avser olika tekniker, t. ex. pariamentarism, folkomröstningeller självstyrelse. Utbildningsministern har ju också alldeles nyssmarkerat detta här. Ocksåuttrycket "det demokratiska statsskickets grundidéer" markerar delta.Genom tillägget "samt principen om alla människors lika värde och denenskilda människans frihet och värdighel" ville radioutredningen fästasärskild vikt vid de sidor av demokratibegreppet som radionämnden vid någralillfällen hänvisat till i sin tolkning av demokratiparagrafen. All man i vissasammanhang markerar vissa sidor av begrepp av typen demokrati är naturiigt -konstigare är det inte. EvaHjelmström och har frågat om begreppels innebörd. Jag tyckeratt man i det sammanhanget bör ha klarl för sig huvudprincipen att SverigesRadio skall vara opartisk och att det från denna ledande princip bör göras såfä avsteg som möjligt. Manhar frågat efter exempel på oprecisa tolkningar av demokratibegreppet, och jagskall ge etl par exempel.