prot · G10956 · 1977-12-31 00:00:00 — Med andra ord:förmögenhelsvärdet får inte understiga taxeringsvärdet frånsett värdet avekonomibyggnader och givetvis minskat med de skulder i förvärvskällan som viden proportionering belöper på denna del. Denya reglerna skall tillämpas också vid arvs och gåvobeskallningen, dock medvissa begränsningar vid gåvobeskattningen. Delär beklagligt att vi inte kan fatta della beslut i enighet. Flera avledamöterna i den förra regeringen har Ju uttalat sittpositiva intresse för alt lindra beskallningeri av det bundna kapitalet ismåföretagen. var också enigt när vi begärde den ut- Demindre och medelstora företagens utveckling, m. nt. Demindre och medelstora företagens utveckling, nt. redning som riksdagenbeslöt om 1974 och som närmast ligger till grund för del föreliggande förslaget.Inle minst under den lågkonjunktur som ännu varar har många exempel getts påhur hårt kapitalbeskattningen slagit på företagen. Det skall också sägas lindring i kapitalbeskattningen av det i förelagen bundna kapitalel som nuföreslås är ett intresse inte bara för företagarna utan även för de anställda.Ell mindre uttag av kapital ur företagen ger företagen större möjligheter lillutveckling och investeringar, och detta är ju ett intresse för alla och ävenen förutsättning för alt vi skall få ell effektivt näringsliv och kunna konkurreramed omvärlden. Ävenbeträffande regler om anstånd med betalning av arvsskatt har viss uppmjukningföreslagils. Således föreslås alt avsskatt från här berörda grupp får delas upppå högst 20 årliga inbetalningar. Dock får den årliga inbetalningen inleundersliga . Bestämmelsenom eftergift av skall har också uividgals. De nya reglerna tillämpas om arv-eller gåvomollagaren avlider . Somframgick av anförande har socialdemokraterna accepterat de härföreslagna ändringarna beiräffande anstånd och eftergift. Dethar väckts ett flertal motioner i anslutning till proposilionen, motioner somkräver hell avslag och motioner där man anser all de föreslagna lättnaderna äralltför snävt tilltagna. Detta tyder på att regeringen med sitt förslag lyckatsganska väl att åstadkomma befogade lättnader i beskattningen av del iförelagen bundna kapitalel, lättnader som är nödvändiga för all företagenskall beslå och utvecklas och därmed vara lill gagn för hela samhället. Jag harunder del gångna året vid flera lillflillen mött inte bara företagare ulanockså företrädare för fackklubbar som myckel starkt framfört kravet pålättnader i beskattningen av del i förelaget bundna kapitalel, väl medvetna omden betydelse della har, inte bara för företaget och ägarna utan också för deanslällda. Beiräffandede särskilda beskattningsreglerna för fåmansföretag behandlas iulskottsbetänkandet ett förslag om slopande av specialregler angående värderingenav förmånen att för privat bruk få använda förelagets bil. Enligt nuvarandebestämmelser skall körsträckan alltid tas upp lill 1 . Enligt förslagetär utgångspunkten densamma. Körsträckan skall tas upp till 1 om inteden skattskyldige kan göra sannolikt att den varil mindre. Vidden praktiska tillämpningen av beslut har i viss utsträckning enavvikelse skett från en strikt tolkning av ordalydelsen. Enligtdel nu föreliggande förslaget följs de rikllinjer som i övrigt är normgivandeför skalielagsiifiningen, nämligen att den skattskyldige skall skatta förinkomster och förmåner han haft, men däremot inte för förmåner som inle kommithonom till godo. Sedan är det självklart alt vederbörande skall kunna bevisaeller - som det står skrivet - göra del sannolikl att körsträckan varit mindreför all användningen av bilen skall värderas till ett mindre belopp än vad sommotsvarar 1 . Skillnaden mellan vad som tillämpats och de nyabestämmelserna är därför närmast obefintlig.Jag har litet svårt att förstå och den socialdemokratiskareservationen, som närmast innebär en skärpning av vad som tillämpats. Med denutformning som reglerna nu fått och med del uttalande som har gjorts - att delställs ett speciellt krav på fåmansföretagaren när det gäller att styrka attanvändningen har varit mindre än 1 - anser jag alt risken för missbrukär ytterst minimal. Ytterligareett antal frågor berörs i delta utskottsbetänkande. Jag skall inte ytterligareförlänga debatten med att ta upp dessa. En reservation av att närmare beröra, och jag skall säga några ord om ettpar motioner. I dessa motioner framförs oro för att de nya beskattningsreglernaför småföretagen skulle innebära risk för missbruk och spekulation. Riksdagenhar behandlat liknande motioner och har då uttalat attjordförvärvslagsliflningen måste utgöra del främsta instrumentet för allförhindra spekulation i mark. Som utskottet framhåller pågår f n. en utredningom jordför-värvslagsliftning och att syftet med denna just är alt sökaförhindra spekulations- och kapiialplaceringsköp av Jordbruksfastigheter. Förmodligenkommer att framlägga sitt förslag, ochJag anser att detta bör avvaktas. Därtill kommer alt såvälföretagsskatteberedningen som inkomstskalleutred-ning, vilkas förslagnu framläggs, har behandlat närslående frågor. Följaktligen bör vi först sevad som där föreslås. Ja, och jag tror hela utskottet, är liksom motionärernaangelägen om att missbruk av de nya reglerna undviks. Utskottet har ocksåuttalat alt del förutsätter att regeringen och budgetdepartemenlet noggrantföljer tillämpningen av den nya lagstiftningen. ErikWärnberg ställde i sill anförande vissa frågor som Jag skall ta tillfället iakt alt svara på. Han talade om "dramatiska förändringar" somregeringens förslag skulle innebära. Det är ju ändå på del sättet att vitidigare har varit eniga om att företa vissa lättnader. Vi har varit eniga omatt begära uiredning syftande lill åtgärder i samma riktning. De åtgärder somregeringen nu föreslår är principiellt av samma art. Mankommer inte ifrån all den åriiga förmögenhetsskatten är betungande. Delframträder speciellt i en lågkonjunktur. nämnde hur företagarenoch Jordbrukaren med en miljon i behållning skatlefrilt får . Jagvill till del nämna att om förmögenheten består av del värde som representerasav lager så är detla riktigt. Men man skall lägga märke till den spärregel sominnebär att taxeringsvärdet skall tas upp till det nuvarande. Del endaundanlaget är värdet av ekonomibyggnader. Vi vet dock alt vid den senastefastighetstaxeringen kom dessa byggnader i regel att åsätlas ett ganska lågtvärde. Förmodligen blir det därför i huvudsak taxeringsvärdet som kommer attutgöra spärr. I de flesta fall - åtminstone närdet gäller Jordbruken - upptartaxeringsvärdet en rätt stor del av det som utgör den behållna förmögenheten. Fråganom fåmansföretagen har vi diskuterat tidigare. Jag är medveten om att det harförekommit missbruk av reglerna - del framgick inle Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. 5 protokoll 1977/78:56 Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. minst av förelagsskatleutredningensförslag. Men man får inte tillgripa så stränga åtgärder all de för andrainnebär direkta orättvisor. Jag anser att man här har kommit fram till enlösning där riskerna för missbruk är ytterst små. Närdet sedan gäller ivåpartsförhållandet är del riktigt att del inte föreliggerett sådant, men jag vill för kammarens ledamöier påpeka all del inle hellerföreligger något ivåpartsförhållande när det gäller uppgifter från den somanvänder sin bil för att köra till jobbet. Likväl sätter vi tilltro lill deuppgifterna, och del gör vi rätt i. Jag tror därför alt vi inte alltför mycketskall förstora avsaknaden av tvåpartsförhållandet på den här punkten. Vi harenligt min mening anledning att i det här fallet se del på samma sätt som vigör i andra sammanhang. På grund av vad jag har anfört ber jag att få yrka bifall tillskalteulskottets hemställan på samtliga punkter. I detla anförandeinstämde (). () kort genmäle: menar att mina ord om dramatiska förändringar för enviss grupp företagare är överdrivna. Jag vill inte hålla med om att de är del.Om man fördubblar de skattefömåner på kapitalbeskattningens område som redanfinns, och den förändringen bara omfattar en rätt begränsad grupp av företagaresom har haft de största framgångarna och som har hyggliga förmögenheier - dåvågar jag påstå att del är dramatiska förändringar. Detta gäller särskilt i ettläge där man har några månader eller kanske på sig lill dess man fårta ställning lill de totala skattefrågorna, dvs. när skatteulredningsförslag och företagsskalleberedningens förslag har gått igenom remisskvarnen.Det kan betecknas som rätt dramatiskt att man just nu kan klippa till med ensådan förbättring för den här gruppen. Det gäller inte småföreiagare ulan detär fråga om rätt stora företag, och alla har inte de nämnda problemen. Jag vill alltså hävda attdel är en rätt dramatisk förändring som föreslås. Låtmig gå vidare. säger alt en Jordbrukare som har en gård harhuvudparten av sin förmögenhet placerad i jorden, i den växande skogen och ibostadsbyggnaden och all han får betala förmögenhetsskall på det, fullt ut.Det blir dock en nedsättning på grund av alt han från början får räkna in allthan har enligt 30-procenlsregeln. Summan får sedan inte underskridaförmögenhetsskatten på de första delarna. Om han kommer i del lägel att hanskulle få betala full förmögenhetsskatt för Jorden, skogen ochbostadsbyggnaden innebär dessa regler ändå att han kan komma undan och intebehöver betala någon förmögenhetsskatt alls på den övriga delen avförmögenheten. Det är därför jag menar att spärregeln inle är särskilteffektiv. Vidarevill Jag säga att redan dagsläget innebär att den som har sin förmögenhetplacerad i jord och skog har en oerhörd förmån framför alla andra.Taxeringsvärdena är nämligen så låga all de inle ens tillnärmelsevis når upplill de verkliga marknadsvärdena. Om den som förvärvat den här fasta egendomenhar en del skulder, som får tas upp till sitt nominella belopp, blir detpraktiskt taget ingen förmögenhet kvar. Ytterst få kommer upp i någonförmögenhet när de får räkna på del här sättet, enligt det system som gäller - och förmånerna kommer alltså att bli dubbelt så bra enligt förslaget! Jaghar inte nu tillfälle att beröra bilfrågan, men jag återkommer i min nästareplik. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. STIGJOSEFSON (c) kort genmäle: När det gäller dramatiska förändringar sade attförmånerna skulle uppslå för de förelag som har haft de största framgångarna. Detär kanske riktigt att de haft stora framgångar, men del är också fråga omföretag som i den kris som hela vårt näringsliv har befunnit sig i under delsenaste året är i en ytterst besväriig situation. Trots alt inkomsten är nolleller ytterst liten får de nämligen betala förmögenhetsskatt. Del är detta sommånga har anfört som motiv för att en åtgärd måste vidtagas härvidlag. Det ärhär som jag också från de anslällda i den här typen av företag har mött kravetpå att man - i stället för att urholka företaget på kapital - borde göra enjustering när det gäller beskattningen av det bundna kapitalel. Säkert har ävenandra hört liknande synpunkter. Vad sedan gäller frågan om ett taxeringsvärde ärhögl eller lågt vill jag anföra: Var och en vet att i tider med stark inflationsiiger det som räknas som realvärde. Då får man i exempelvis jordbruket ellrealvärde som ligger högre än avkastningsvärdet - en situation som är olustiginte minst för den grupp det berör. Men vi skall inte bara tänka på den gruppsom säljer egendomarna och omsätter sin tillgång i kapital utan också på denstora grupp som har valt alt använda största delen av sitt liv till att sysslamed en rörelse och har sin utkomst därifrån. Vi måste se till att inte dengruppen åläggs att betala sådana skatter som utgör en mycket hård påfrestning -och vi vet alt kapitalbeskattningen är mycket betungande . Många gångermåste vederbörande ha en inkomst som är fyra eller fem gånger större än densumma som skallen utgör. () kortgenmäle: säger alt det kan vara berättigat alt ge de härmänniskorna en stor skattelätlnad därför att de har haft del bra men kanskeinte får del så bra i fortsättningen. Del kan vara berättigat all ge lättnader tilldem som haft det bra och har ett expansivt företag bara om man tittar på denekonomiska tillväxten. Får ett förelag som går rasande bra ytterligare hjälp,så går del nog ännu bättre - del håller jag med om. Men någon skatteräitvisa ärdet inte fråga om, och del är när man påstår det som Jag protesterar högljutt. Jag kommer att protesteraännu mera högljutt om säger Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. att de som valt attplacera sina pengar i värdefasl egendom skall ha ytterligare skattelättnader,medan de som inte haft förmågan att driva ett förelag utan i stället har sparatsina pengar på en bank för det första skall lida hela inflationsföriusten ochför det andra skall betala full förmögenhetsskatt utan någon som helstreduktion. Då är det inle längre fråga om någon skatteräitvisa - då är det skaiteoräitvisa som håller på att genomföras. Närdet gäller bilarna utgår ifrån att det inte skall bli någonförändring av nuvarande förhållanden. Varför har man då framlagt propositionen?Varför håller man på och plottrar med det här, om det inte skall bli någonförändring? Man tänker naturligtvis företa förändringar. Omman lyckas göra sannolikl, som säger, att man inle använder bilenfullt ut, skall man inte behöva betala någonting för att det slår en bil igaraget som man får använda när som helst. Det är inle så svårt att görasannolikt all man använder den där bilen något mindre. Detstora problem som företagsskatteberedningen hade att ta ställning lill var: Hurskall man lyckas bevisa all någon använder en firmabil som han får använda hurmycket som helst, när vederbörande själv säger att min fru har en , ochdet är den vi använder privat. På del sättet lyckas man göra troligt att maninte använder den fina firm.abilen. Närvi lyckats genomföra del här i enighetens tecken, varför håller ni då på ochrycker i det , om ni inte skall genomföra någon ändring, ? () kortgenmäle: Först och främst, , talade jag inte om företag som haftdet bra utan om förelag som haft framgång. Det är rätt stor skillnad. Att manhaft framgång betyder alt företaget har utvecklats och därmed har värdet avdel blivit rätt betydande. I och med all man drabbas av kapitalbeskattningenunder en lågkonjunktur, då det inte finns någon vinst att betala förmögenhetsskattenmed, blir det en hård påfrestning. Det var detla jag ville betona med mittförra inlägg. Medanledning av vad i sitt senaste inlägg sade om beskattningen avdel bundna kapitalet måste Jag ställa frågan, om tar avstånd frånden ståndpunkt han tidigare intagit i denna fråga såväl vid beslutet somvid den framställning vi gjorde till om en fortsatt utredning. Beträffandebilförmånen framgår det av propositionen och betänkandet att riksskatteverketinte bokstavligt har tillämpat de regler som beslöts 1976. Beträffandeskattelagstiftning anser jag att den främsta målsättningen måste vara all denär rättvis. Kan man här direkl peka på all den lagtext som beslöts 1976 innebäratt personer som inle har utnyttjat bilen i den utsträckning där anges ändåskall betala skall, anser jag det är en skyldighet för oss att försöka rättatill detla. Somjag sade i mitt förra inlägg - jag har sagt del även tidigare -tror Jag inteatt man har anledning att bedöma denna grupp på annat sätt än andra när detgäller trovärdigheten. Tvåparlsförhållanden saknas, som Jag påpekade i mittförra inlägg, även i andra sammanhang vid uppgiftsskyldighet. Jag anser att visom främsta mål för lagstiftningen skall ha rättvisa. Man skall slyrka sinauppgifter, men vi skall inte sälta trovärdigheten i fråga mer när det gällerden ena gruppen än när det gäller den andra. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att lill protokollet fåimiecknat all han inte ägde rätt lill ytieriigare replik. Det har framgått av denna debatt och det framgår av den allmännadebatten i vårt samhälle att mängder av människor, myndigheter och andra äroroade över prisutvecklingen på jordbruksfastigheter, enfamiljshus ochhyresfastigheter. Vi är alla besjälade av en vilja alt på olika vägar försökakomma till rätta med della problem. Det finns många olika orsaker till del, bl.a. beskattningsreglerna. diskuterar vi frågan om beskattningen avförmögenheier. Där råder det många oklarheter om vad som egentligen ärförmögenhet. Om en skaltskyldigs förmögenhet är placerad i bank är det ingaproblem, men så fort ett kapital placeras i andra tillgångar värderas det efterandra regler och skatteeffekterna blir annoriunda. Imin reservation har jag yrkat bifall till motionerna 1976/77:619 och1977/78:151. Det är centerpartister som har skrivit de motionerna. De är myckelbra eftersom de lar upp detla problem och försöker ange en framkomlig väg förall lösa det. Motionärernahar belyst problemet när ett kapital placeras exempelvis i en jordbruksrörelse.De påpekar helt rikligt all förmögenhetsskatten beräknas efter deltaxeringsvärde fastigheten har vilket leder till skattefördelar. De hemställeratt regeringen tillsätter en uiredning för au se över problemet och attregeringen därefter framlägger förslag lill . De tänker sig all detinle är taxeringsvärdet som i fortsättningen skall ligga till grund föruppskattningen av förmögenheten utan det belopp som man ger för fastigheten vidnyförvärvet. Jag instämmer helt i tanken att problemet kan lösas på det sättet. 1972års skatteulredning framlägger sitt belänkande strax före nyår. Den föreslåratt regeringen tillsätter en ny utredning som skall behandla en hel rad problempå skatteområdet som utredningen inle har hunnit föreslå lösningar på. Den nyautredningen bör då också kunna få i uppdrag att lösa problemet med hurförmögenheten skall beräknas för dem som är innehavare av jordbruk,skogsfastighet, enfamiljshus eller hyresfastighet. Meddetta yrkar jag bifall till reservationen 2 vid skatteulskoltets betänkande nr19. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Med anledning av propositionen 40 med förslag lill skattelättnader haren socialdemokratisk partimolion väckts. Del finns en hel del i denna motionsom jag helhjärtat kan instämma i. Där sägs t. ex.: "En politik syftandelill arbete, trygghet och utveckling måste grundas på insalser för attstimulera näringslivets utveckling." Detta har vi från moderat sida sagt imånga år i våra partimotioner, liksom alt insalser "kan varabetydelsefulla för att undanröja de särskilda hinder och problem som de mindreförelagen ibland ställs inför". All "skatten på arv,gåvor och förmögenheter bör bli föremål för en allmän översyn- för all imöjligaste mån undvika olika former av särbehandling av skildakategorier skattskyldiga" är inte heller någon särskiljande fråga. Vi ärockså överens om att medborgarna måste uppleva "att bördorna fördelasrättvist". Jagkan tillägga - fastän det inle faller inom skatteutskottets område - att jaghar stor förståelse för del resonemang som förs angående de nya stiftelsernasstyrelser. Om inte de som utses har erforderlig kompetens i form av praktiskerfarenhet från industriell verksamhet m. m., finns säkerligen risk för allsyftet med omorganisationen kan bli helt förfelat. Menom socialdemokraterna i ser till all de tankegångar som framförs imolionen också blir vägledande bland det socialdemokratiska folkel ute ilandstingen när del blir dags för nomineringar, så vågar jag garantera attsocialdemokraterna skall få stöd från i varje fall de moderata landstingsledamöterna. Menför att återgå till skatteutskottets kompetensområde finns det enligt minuppfattning inte så värst myckel mera positivt i den socialdemokratiskamotionen - däremot åtskilligt negativt. Sålunda fattar jag inte hur del kanpåslås all det inte är förmögenhetsskatten som är det stora problemet förde mindre och medelstora förelagen utan alt det är efterfrågan på derasprodukter och underlaget för deras verksamhet som är den helt avgörandefaktorn. Självklartär att produktionen har en stor betydelse, men för att kunna lyckas med denmåste man kunna sälja till konkurrenskraftiga priser. I stället för attunderiätta för och stimulera företagen till alt växa sig allt starkare ochsolidare har under den socialdemokratiska eran nästa alla insalser inriktats påall minska förelagens möjligheter att klara sin finansiering och konsolideringpå sikt. Den åtgärdskaialog som redovisas i den socialdemokratiska molionen ochsom går tillbaka ända lill tycker jag alltså inte är något alt varaspeciellt stolt över. Det är i stället ell bevis på hur socialdemokraternasystematiskt urholkat företagens egen förmåga att klara sig själva, varigenomde blivit alltmer beroende av staten och olika låneinstilulioner. Det är enutveckling som man från förelagarhåll inle alls tycker om. Företagen vill ståpå egna ben och klara sina problem utan statlig inblandning, men della är lillföljd av den politik som förts numera inle möjligt. Attså är fallet är ett obestridligt faktum. All tillgänglig statistik visar hurlönsamheten inom företagen sjunkit år . Och när lönsamheten blir för lågminskar motivationen att salsa riskvilligt kapital på företagsamhet, och detär det läge vi just nu står inför. Iproposilionen finns en tabell som visar lönsamheten inom olika förelag. Den ärfrån 1974, och del är sanneriigen inga speciellt stimulerande siffror sompresenteras: Förgruppen med max. 19 anställda är lönsamheten i medeltal 2,8 96 (intervall 5,5-0,6). För gruppen med 20-199anslällda är lönsamheten i medeltal 3,9 96 (intervall 7,6-0,4). För gruppen med 200- anställda är lönsamheten i medeltal 6,0 96 (intervall 8,2-0,6). Den här statistiken var tydligen besvärande försocialdemokraterna, varför de i molionen presenterat en lönsamhetsundersökning.Av denna framgår att avkastningen i verkstadsföretag med 75-150 anställda är8,8 96, i företag med 151-500 anställda är och i företag med mer än 500anställda är den . I medeltal blir det 5,7 96. Det är sanneriigen ingensiffra som man bör glädja sig ål, ulan del är snarare ytteriigare ell bevis påhur företagandet har försvårats . Det kanske märkligaste isammanhanget är dock alt socialdemokraterna helt undvikit att la med företagmed mindre än 75 anslällda. Av de drygt 200 000 företag som finns i landet harmer än maximall 50 anställda. Tydligen har socialdemokraterna inle någotintresse för den kategorin. Enannan egendomlighet är att man gör en "egen" indelning i storleksklassersom helt avviker från praxis. Den består av grupper på 75-150, 150-500 och över500, i stället för den vanliga gränsen på 200 anställda. Det enda manåstadkommer med denna indelning är att det inle går att göra någon rättvisjämförelse med propositionens siffror. Statistik är tillräckligt svårt ändå attargumentera med, och därför kan den extra dimbildning som åstadkommitsomöjligen vara avsedd att tjäna något positivt syfte. Jag tycker altsocialdemokraternas agerande är ganska betänkligt, och del kan väl också varaanledningen lill att den socialdemokratiska näringspolitiken har misslyckatsoch alt vi nu har så många problem. Varförjämför man bara med verkstadsföretagen och inle - som i propositionen - medhela näringen? Beror del kanske på all bevisföringen i motionen då hade fallitplatt till marken? I varje fall stärker del mig i min uppfattning att deålgärder som föreslås i propositionen är välgrundade och nödvändiga för altunderlätta för våra småföretag all överleva och fortsätta sin verksamhet. Detär inte på det viset att våra små och medelstora företag går fria från deuppoffringar som "de fiesta andra grupper i vårt land fått vidkännas delsenaste året", som det står i motionen och i den reservation som på dennapunkt är fogad lill skalteutskottets belänkande. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. har de sedan flera årtillbaka befunnit sig i den situationen, vilket vi från borgeriigt håll oftapåpekat här i när dessa frågor har kommit på tal.