prot · G109123 · 1977-12-31 00:00:00 — 1 varje fall ärdet inte konstitutionella termer. Sedan må ju DanielTarschys använda dessa ord. Jagnoterade också att var angelägen om att slå fast att inte någotfolkpartistiskl statsråd fanns nämnd i de sex reservationerna. Det är inlesant, därför att dessa reservationer vänder sig mot regeringen i dess helhet.Såvitt jag har mig bekant är biträdande bostadsministern fortfarandefolkpartist. Men eftersom uppfattat saken på det sättet attfolkpartiet liksom var ställt utanför, får jag då förklaringen till att han med Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbe-tets omfattning och Inriktning, m. m. sådan energi försvaradeden moderate ekonomiministern. Till hans fögderi ber jag att få återvända omnågon timme. DANIELTARSCHYS (fp) kort genmäle: Även en mycket vänlig person måsle ju försöka finna lämpliga ord föratt karaktärisera den reservation som vi behandlar. vill jag inte gåin i polemik mot den ordlista som dragit ut ur mitt anförande- hans anteckningar var kanske en aning sporadiska, och jag förslår atl det varsvårt att anteckna även sakinnehållet. Det förefaller mig inte rimligt alt laupp en diskussion på del terminologiska planet. Låt oss i stället återkommalill de olika sakfrågorna. NILSBERNDTSON (vpk): Konstitulionsutskottels granskning av statsrådens tjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning resulterar vanligen i ell digert belänkande. Likväl är det naluriigtvis inte möjligl att denna granskning kantränga in i varje enskildhet. Del kan kanske t. o. m. vara på det sätlel attallvariiga brister förblir opålalade som andra frågor granskas. Åretsgranskningsbetänkande är del första där den borgerliga regeringens egentligatjänsteutövning prövas. Förra årets betänkande berörde regeringsskiftet menkunde av naturliga skäl inte omfatta den borgeriiga regeringens verksamhei. Förett parti som kunnat kritiskt granska både den förra och den nuvaranderegeringens handel och vandel är del onekligen intressant alt seattitydförändringarna efter regeringsskiftet. Deborgerliga partierna, som under den socialdemokratiska regeringens tid söktemed ljus och lykta efter anmärkningar mot regeringen, försvarar densittande regeringen i del mesta. Vissl värdel ofta perifera frågor man drogfram, men man sökte framställa sin roll som sant konstitutionell och djupldemokratisk. Man framställde sig gärna som folkets vakande öga mot makthavarna.Alt de flesta frågor man tog upp var reaktionära ligger givetvis hell i linjemed dessa partiers poliliska syften. Socialdemokraterna,som då försvarade sin regering i allt, har iklätt sig granskarens roll.Sidbytet i kanslihuset har alltså lett till atl man bytt sida ikonstilulionsutskottet. Menövertygar delta rollspel om alt det är en konstitutionell granskning somlitskoltel främst ägnar sig åt? Kan det vara sä att en viss regering, borgeriigeller socialdemokratisk, är klanderfri? Hälften av utskottets ledamöter tycksanse det. Vilken hälft som anser delta beror på vilken regering som mangranskar. Övertygande kan detta knappast vara. Vi anser atl statsråd ochregeringar behöver bli föremål för en kritisk granskning, oavsell vilket ellervilka partier som bär upp dem. Deborgerliga partierna skall inte försöka inbilla någon all denna regering skullevara mindre värd än någon annan. I själva verket avslöjar de atl deraslal om granskning av makthavarna har varit falskt. När de själva blevmakthavare i regeringsställning upphörde också kritiken. Jagtillåter mig, herr lalman, atl peka på ett fall som formellt inte behandlas idetta granskningsbetänkande men som är synneriigen anmärkningsvärt. Det gällerhandläggningen av de militära flygplansfrågorna. Regeringen har uppskjutitbeslutet i B3LA-frågan med motiveringen att man vill ha full handlingsfrihet.En särskild beredning har tillsatts. Likväl föreligger nu pressuppgifter omanslagsäskanden på nära 300 miljoner i någol tydligen hemligstämplat papperfrån flygmalerielverket. Delta spel strider helt mot den uttalade uppfattningenatt man vill ha full handlingsfrihet. Mycket lyder på att försök pågår attställa inför fullbordat faktum. Dessauppgifter bildar också bakgrund till diskussionen om JA 90-dvs. ettflygplansprojekt som skulle följa efter B3LA. Regeringensroll i detta spel måste klartäggas. Det blir en uppgift för kommandegranskningsarbeie. Redannu måste dock kravet resas: Lägg papperen på bordel och sluta med smusslandet idenna fråga! Ävenom alltså, herr talman, detta fall inte behandlas i granskningsbetänkandetfinner vi det helt på sin plats att i samband med granskningen avregeringsärendena med kraft resa kravet att papperen läggs på bordeti denna dunkla fråga. Detfinns en speciell fråga i samband med granskningsarbetel som jag vill beröra.Den är känd för kammaren, men den framträder särskilt tydligt i dettasammanhang. Jag syftar på det förhållandet att kommunisterna ärförhindrat alt på lika villkor delta i utskottsarbetet. Nog måste det väl ansesrimligt alt varje parti som klarat vallagens spärregler och blivit företrätt iriksdagen också skall kunna della i granskningen av regeringens och statsrådensverksamhet. Så har inte varit möjligt . Visstkan man anmäla frågor för utskoltels granskning. Det har också skett från vpk:ssida. Vissl kan man ta del av föredragningar och material. Men det finns ingamojligheter alt argumentera i frågorna och atl anlägga synpunkter på problemen.Alt i reservationerutvecklasiåndpunklerärhell uteslutet med nuvarande orimligaordning. Detmåste också, herr talman, starkt ifrågasättas om det är rimligt att ell sådigert och mångskiftande betänkande föreläggs kammaren med så som nuär fallet. De flesta ledamöterna fick betänkandet i går- några fick det kansket. o. m. . Om det skall bli något merav granskningen än aukonslituiionsutskotlel anmäler sitt jobb, så måsle andra lidsramar gälla ifortsättningen. Vad gör den ledamot som vill tränga djupare i del 235 sidordigra betänkandet från ? Omdella problem skall övervägas i konslitulionsutskotlet eller om del hör hemmahos kommittén för översyn av arbetsformer kan diskuteras. Vi villdock från vpk peka på nödvändigheten av större tidsmarginal för behandling avgranskningsbetänkandet. Det bör också kunna lösas ulan större svårigheter. Tillårets granskningsbetänkande finns sex socialdemokratiska reservationer. Delskulle ha funnits också några vpk-reservalioner, om vi haft denna rättighet iutskottet. får vi framlägga våra förslag här i kammaren. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, m. m. Vihar anmält till granskning bl. a. regeringens handläggning av frågan omfrikorten vid SAS, handläggningen av vissa ulvisningsärenden och informationenom vissa reformer på familjerättens område. I samtliga fall gäller det frågordär vi funnit skäl till en ingående granskning av handläggningen. Idessa frågor liksom i andra frågor som blivil föremål för utskottets granskningkommer olika talare från vpk atl utveckla våra synpunkter under resp. rubriker. Slutligen vill jag berörapropositionsavlämnandet till . Vislog från vpk larm rörande den orimliga ordningen i fråga ompropositionsavlämnandet. Vid ett lillfälle kunde jag visa kammaren en verkligtimponerande bunt propositioner som avlämnats just inför riksdagenspåskuppehåll. Konstilutionsulskottet har påtalatmissförhållandena i fråga om propositionsavlämnandet. Atldel varil ganska bedrövligt framgår av konstaterande,alt det förhållandet alt 40 96 av propositionerna avlämnats senareän planerat ändå aren förbättring i förhållande lill lidigare år. Utskottetpåpekar alt fortfarande avlämnas alltför många propositioner under vissa kortatidsperioder . Atl utskottet inte använder överord i sin beskrivningkan illustreras med att inle mindre än etl ijugofemtal propositioner omfattandeungefär 1 500 sidor hade som gemensam sista motionsdag. Sådanaanhopningar kan inle möjliggöra för riksdagsledamöterna och partigrupperna allföreta den nödvändiga granskningen av regeringsförslagen och motionera omförändringar. Delär fullt motiverat när ulskoltel påpekar att de otillfredsställandeförhållanden rörande propositionsavlämnandet som utskottet under tidigare årpåpekat fortfarande kvarstår. Frågan är bara när en ändring kommer till stånd. () kortgenmäle: Vad gäller delta med propositionsavlämnandet. som varinne på, så har vi ju redan tidigare utförtigt ventilerat den frågan och jagskall inle gå in på den. Jagbegärde ordel med anledning av atl aktualiserade ett par extrafrågor. Han menade att vi borde ha sett på - om jag förstår honom rätt -delsden s. k. militära flygplansfrågan, dels ulskotlsrepresenlationen. är detfaktiskt på det sättet alt ärende hos KU i granskningssammanhang kanaktualiseras på två sätt; dels genom att KU självt vid sin genomgång avstatsrådsprotokollen lar upp olika ämnesområden, dels genom att ledamöter avdenna kammare till KU anmäler ärenden som man vill ha beaktade undergranskningsarbetet. Vpk har anmält en del ärenden och dessa har vi också tittatpå. Men varken frågan om militära flygplan eller frågan om utskottsrepresentationenhar varil anmäld lill KU. Vi har alltså inte haft någon som helst anledning altse på de frågorna i samband med årets granskning. (vpk) korlgenmäle: Jag har påvisat problemet med utskotlsrepresenlationen sådan den ser uli dag, men jag har naturligtvis inle hävdat att man skulle lösa det igranskningssammanhang-även om naturtigtvis konslitutionsulskottel bör ha ensärskild roll och vara föregångare när del gäller all skapa rtmligaarbetsförhållanden i . Jag har i delta sammanhang alltså pekal på altdet här är ett område där det ler sig fullständigt orimligt med nuvarandeordning. Vi hoppas åtminstone atl den provisoriska lösning som harskissats möjligl kan tillämpas och atl man hittar en ordentliglösning av detta problem. Jagmarkerade alt ärendel om militärflygplanen inte behandlades igranskningsbetänkandet, men detta kan naturligtvis inte hindra atl man pekar påsådana märkliga förhållanden i den här debatten. Jag lycker t. o. m. atl delskulle vara fel om en så märklig händelse, som seglar upp somvi diskuterar granskningsarbetel och granskningsbetänkandet, inte ens nämndesi debatten. Det är kanske något av irritation i regeringen närstående kretsarsom ger uttryck för, men man måsle på allvar ta itu medregertngens agerande i alla frågor även om man tillhör etl parti - som BertilFiskesjö gör - som sitter i regeringsställning. Jag lycker närmasl alt BertilFiskesjös reaktion på den frågan stärker mitt intryck av all de borgerligapartierna agerar så som jag beskrev i mitt anförande, nämligen alt de nu skallställa upp för regeringen i del mesta medan de tidigare alltid sökte tillfällenatt rtkta anmärkningar. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbe-tets omfattning och inriktning, m. m. () kortgenmäle: Jag reagerade över huvud laget inle i den extra sakfråga som NilsBerndtson log upp här i kammaren. Vad jag påpekade var bara att denna frågaicke har anmälts till granskning för KU och att KU under sin genomgång av 1977års regeringsverksamhet inte funnit anledning alt gå in på den. Om vi i dendebatt som äger rum med anledning av KU:s granskningsbetänkande skulleventilera alla frågor som ledamöter av kammaren av en eller annan anledninganser vara anmärkningsvärda, ärjag dessutom rädd föratt det inte skulle räckamed att anslå endast utan att vi då finge avsätta till dennadebatt. Viharju, som vel, andra möjligheter all aktualisera frågor iriksdagen, t. ex. ett interpellations- och frågeinstilut, som vi om en litenstund skall debattera. NILSBERNDTSON (vpk) kort genmäle: Självfallet har man inle i granskningsarbetel ha kunnat ta upp enfråga, som blev aktuell först i går genom pressuppgifter. Men jag har sagt atldetta blir en fråga för granskning i fortsättningen,och jag är helt övertygad om alt denna fråga är så allvartig att man intekommer förbi den. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbetetsomfattning och inriktning, rn. (vpk): Dechargedebatierna skall ju egentligen vara granskningar ur rättsligaaspekter. Men som vi från vpk redan i fiolårels dechargedebatl ansåg oss kunnakonstatera blirde meroch mer ett sätt alt under rättslig täckmantel komma ålmotståndare i rent politiska frågor. De rättsliga aspekterna är så att sägaskyltar för en politisk debatt som man i verkligheten för under den rättsligaytan. Delär också otvivelaktigt så, som tidigare påpekade, altbedömningen av vad som är rätt eller orätt i juridisk mening ofta förkonstitutionsutskottets vidkommande i generande stor utsträckning är beroendeav vilket parti den ledamot som tar ställning tillhör och av om det partietbefinner sig i regeringsställning eller solidariserar sig med den sittanderegeringen eller ej. Jaglycker all det finns anledning att rent allmänt reagera mot attdechargedebatierna har kommit att alltmer få den karaktären alt de egentligenär understucket allmänpolitiska debatter. Det tenderar inte bara atl föra bonfrån den konstitutionella avsikten med dem utan innebär också en fara för skyler över det som konsiiiutionsutskottet i ett sådant sammanhangverkligen borde intressera sig för. Det finns nämligen inte bara en rättsligansvarighet för statsråden beträffande de konkreia ärenden som handläggs iregeringsdepartementen, utan det finns också en allmän konstitutionellansvarighet. Varje statsråd lika väl som regeringen i dess helhet ärju ansvarigför att grundlagens auktoritet hävdas gentemot alla och envar och för alt detråder etl sådant rättstillstånd i riket alt medborgarna har lätt att få sinrätt och att deras rättigheter inte trampas under fötterna. Detär en aspekt som många politiker och partier finner det populärt att i olikasammanhang av propagandistiska skäl ta upp. lar ju ibland påentreprenad omsorgen om den enskildes rätt gentemot byråkratin. ,som ofta är myckel vänligt inställt mot allt som är smått, litet ochdecentraliserat, lalar också ofta om de små människornas rätt osv. Varje partitar alltså från sin utgångspunkt ofta upp frågor på detta sätt propagandistiskt.Men när del väl kommer till kritan, när det blir fråga om alt göra något ål ettförsämrat rättstillstånd i landet, är del sämre beställt. Då finner man oftaetl generande ointresse både i och i konstitutionsutskoltel. Utanatt gå in på någon detaljgranskning-det skulle kräva en längre debatt och enlängre föreläsning - vill jag på min riksdagsgrupps vägnar göra gällande atldet kan finnas skäl att i en dechargedebatl påpeka alt alla de intryck man sompolitiker eller av offentliga sammanhang intresserad människa får ganska entydigtpekar i den riktningen att det tycks ha inträtt en allvarligförsämring av det rättsliga tillståndet i landet - ett stigande antal övergreppfrån olika myndigheters sida gentemot enskilda, ett ökande godtycke och enökande likgiltighet för människors problem och för hur man handlägger rättsligaaffärer och rättsliga ärenden inom administrationen. , och inte i så fåfall heller, förekommer rent av sabotage eller förhalningar av lagar och beslutsom del inte tycks passa den högre byråkratin attgenomföra, trots att har satt sitt sigill på dem. Detär, dess värre, inle heller ovanligt - och där tror jag man kan konstatera enstigande frekvens - att det förekommer direkt korruption, ett direkt mutsysleminom delar av förvaltningen. Sådana mulaffärer är inte alls så ovanliga som manskulle tro. Det är bara det alt man i massmedia har en tendens att lysta neddem. En lång rad praktiska exempel skulle kunna anföras på mulaffärer. Man kan- som vi kommer att göra senare under debatten - påvisa hur socialmyndigheter isin rådgivning och i sitt agerande behandlar lagar som har beslutat,hur de förhindrar en korrekl information, hur de direkt motverkar lagstiftarensavsikter i familjerätlssam-manhang, t. ex. beträffande de familjeräiisreformersom genomfördes . Del skall jag återkomma till under den delen av debatten. Vihar många exempel på hur skaltemyndigheterna agerar gentemot små inkomsttagarepå ett godtyckligt sätt, man trakasserar dem när det gäller detaljer i derasdeklarationer och man innehåller pengar under lång lid, medan den rättssökandeförsöker få rätt i ärendel och tvingas avstå från de pengarna och fårunderkasta sig införsel i lönen på ett sätt som är förödande för vederbörande,trots att det ti! syvende og sidst kanske visar sig att det ärskattemyndigheten som har gjort en felbedömning. Det finns många exempel pådet. Vihar haft en tribunal i gamla , som har tagit upp dessa problem ochsom har ägnat speciell uppmärksamhet ål en aspekt av dem, nämligen det som manhar uppfattat som del tilltagande polisvåldet. Nog är det lätt att ta fram enmängd rättsaffärer där det har gälll polisens agerande mot enskilda människoroch som är oerhört uppseendeväckande. Nog är det uppseendeväckande när en svårtsynskadad människa i blir fälld för våldsamt motstånd mot polis, trotsalt han har vittnen som talar för hans sak. Det är bara det att de vittnenasutsagor anses principiellt alltid väga mindre tungt än polisvittnenas. 1samband med att vpk har tagit upp enskilda exempel på denna typ av övergrepp,rättsliga felaktigheter, och i flera fall rena olagligheter har vi, dess värre,kunnat göra den erfarenheten - del är i varje fall mitt subjektiva intryck -att ministrar och verkschefer har haft utomordentligt mycket lättare för attsolidarisera sig med de starka, dvs. med myndigheter, att på allt sätt skyddadem från kritik, än de haft föratt ta seriöst på de klagomål som kommit frånenskilda som ansett sig kränkta i sin rätt. Nogär det anmärkningsvärt att man, mot bakgrund av det päriband av personligavittnesmål om polisövergrepp som kommit fram, både vid den tribunal som jagnämnde och på annat sätt i massmedia får höra rikspolischefen fullständigtavfärda denna typ av vittnesmål som irrelevanta - precis som om vanligamedborgare inte är \'itinesgilla ifall deras vittnesmål händelsevis skullestrida mot vad en myndighetsperson säger. Detfinns också en ökande tendens, som man kan iaktta i många rättsliga sammanhang.Det ärett i och för sig intressant teoretiskt juridiskt problem hos exempelvisdomare eller dem som sköter den adminitrativa rätlsskip- Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbe-tets omfattning och inriktning, m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbe-tets omfattning och inriktning, m. m. ningen att frångålagstiftarens avsikter. saboteras dessa därför alt man lycker alt maninte har någon anledning att bry sig om vad lagstiftaren har sagt utan ansersig ha bättre omdöme själv, om man skall döma i ett fall. Men det finns ocksåen tendens atl tillämpa ett nytt sätt att resonera, på del viset nämligen säger alt det visserligen står så och sä i lagen och att huvudprincipenvisseriigen är den och den, men atl man ju måste laga efter läglighet. Detsprider sig då en sorls pragmatism bland myndigheterna vilken uppammar ett sättfrån deras sida att handla som de finner lämpligt snarare än att strikt ochstramt hålla sig till en tolkning av vad som har varit lagstiftarens egentligaavsikt. Också detta ärett led i den tilltagande rältskorruplion som vi menaross kunna konstatera. Slutligen,herr talman, har frågan om tendensen till rättsligt förfall en särskiltallvariig aspekt som är just konstitutionell. Det är den aspekt som berörriksdagens ställning i det konstitutionella systemet, i statsapparaten, ochspeciellt dess ställning gentemot den högre byråkratin. Som vänsterpartietkommunisterna i flera sammanhang här i kammaren haft anledning påtala tycks detpå senare år har blivit ell vidgat avstånd mellan å ena sidan de beslut som fattasi och å andra sidan det sätt på vilket dessa beslut verkställs ute påföltet av del relativt lilla skikt av högre ämbets- och tjänstemän som härdenverkliga makten i byråkratin. har man kunnat konstatera hur lagaroch beslut tillämpas på ett helt annal sätt än vad lagstiftaren avsett. Detsker alltså under den här processen en förvridning av innehåll och syftemål sombestår i att informationen om riksdagsbesluten sipprar nedåt i förvaltningen. Dennaförvridning uppammar ett godtycke, som gör bestämmelser och lagar,beslut och riktlinjer till någonting annat än vad lagstiftaren har avsett attde skall vara. Det ligger naluriigtvis en väldig fara i all på delsättet dels inte kan följa upp vad som händer med de beslut som riksdagenfattat, dels atl därigenom hotas av att hamna i ell slags tomrum.Riksdagen diskuterar och beslutar, och riksdagesn ger riktlinjer. Men dettabetyder allt mindre i verkligheten; i den konkreia verkligheten är det i ställetandra människors bedömningar och beslut som betyder någonting, nämligenbedömningarna och besluten av det skikt av högre tjänstemän som har denbestämmande makten när det gäller verkställigheten av de parlamentariskabesluten. Alladessa tendenser tillsammaniagna, herr talman, gör det enligt min meningberättigat alt tala om en kraftig tendens till rättslig korruption här iSverige. För att jag inte skall bli beskylld för atl ge frågan orimligaproportioner vill jag här säga att det såvitt man kan bedöma naluriigtvis intehandlar om en rältskorruplion av den storieksordning eller den ty p av rättsligförsumpning som man kan konstatera i en rad andra europeiska länder -relativtnäraliggande sådana f ö. - men att det ändå handlar om en synneriigen oroandetendens till upplösning av rättssäkerheten, till ökande svårigheter för denenskilde att få rätt när vederbörande har blivit orättvist eller felaktigtbehandlad, till en grad av solidaritet mellan ämbetsmän och myndigheter somförhindrar kritisk prövning av underordnade instansers beslut och som alltsåförsvårar för den enskilde som har bli vil felbehandlad alt få en korrigeringtill stånd. En diskussion och en undersökning av denna typ av problem skulleenligt vår mening ha varil angelägen. Hadevänsterpartiet kommunisterna fått vara representerat i konstitutionsutskottetskulle vi utan tvivel ha väckt frågan huruvida inte utskottet påriksdagens vägnar hade bort intressera sig mer för denna vidsträckta ochprincipiella aspekt på rättsfrågorna, som ju är en speciell sida av detansvarighetsproblem som det är dechargedebattens uppgift att syssla med. Jagvill slutligen säga att de tendenser som man kan iaktta är oroande. De ser vi irikt mått i den ekonomiska och sociala krisens spår i ett flertal grannländer.I varje fall kommunisternas sida kommer vi atl göra alllvad vi med våra begränsade krafter förmår för att stoppa den utvecklingen. Och jaghoppas att vi kan påräkna sympati åtminstone i det stycket när jag säger altnågon västtysk utveckling inte är önskvärd i . Jag tror det är en meningsom omfattas av majoriteten av den svenska opinionen. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningsarbe-tets omfattning och inriktning, m. m. Tilldet allra sista vill jag säga: Vi vill inle ha någon västtysk utveckling, ochvi vill inte heller ha någon östtysk. Detanförande som höll här var en allmän genomgång av påståddabristfälligheler i det svenska rättssystemet. Jag vill inte alls förneka attdet är frågor som är viktiga och som bör diskuteras i olika sammanhang. Men jagmåsle ändå konstalera att hela den diskussionen inte hör hemma i dagens debatt. sade att om vpk varit representerat i konsiiiutionsutskottet så skullede här frågorna ha kommit under KU:s granskning. Till detta kan man göra tvåkommentarer. För del första står det representanter för vpk fritt atl väckagranskningsfrågor i KU. För det andra faller det inte under KU:s kompetens attgranska ämbetsverk och domstolar av olika slag. Och det var ju den delen av detsvenska rättssystemet som i sitt anförande huvudsakligen uppehöllsig vid. kan alltså inte gärnaanklagas för att inte ha granskat myndigheter som utskottet inte har någonkonstitutionell befogenhet att granska. JörnSvenssons skarpa ord tycker jag inte bör undanskymma att det är mycketväsentliga problem som han tar upp.