prot · G10963 · 1977-12-31 00:00:00 — Sedanär del klart atl vi har varit förvånade och besvikna över interpellationssvaretnär kommunikationsministern med någol slags belåtenhet säger all vi ändå inteskall lägga ned vare sig banor eller stationer; det ärju bara fråga om eninskränkning. Men här har påpekats vilken utomordentligt kraftig nedskärningsom del gäller och som i sin lur leder till vad vi alla vill undvika, nämligenden totala nedläggningen. Del är därför somjag lycker all det finns anledningalt reagera när svaret är så defensivt. Såsäger kommunikationsministern att när del gäller pengarna får vi också varaberedda atl betala - kom ihåg del! Lål mig bara säga atl jag inte vet all varesig jag eller har prutat på regeringens budget när del gäller att gepengar till SJ. Däremot vet Jag atl trafikutskoil och riksdag fiera gånger harföreslagit uppräkningar. Del skedde under den förra regeringens tid, och det ärmöjligl atl får skäl atl göra det nu också. Men jag vågar lova herrTuresson alt jag icke kommer att pmla på de anslagskrav som ställs frånkommunikationsdepartementet i denna del. Jagförslod all kommunikationsministern menade att jag gjorde mig skyldig till enlogisk kollision genom atl tala om att allt färre reser. Men det avsnittetgällde de bitar som SJ har gett sig på genom atl börja med dessasvårförståeliga lidtabellsförändringar, som har lett till försämring av resultatetoch lill nedläggning. Däremot berömde jag faktiskt SJ när delgäller fjärrtrafiken därför att man gjort så fint ifrån sig. Brislen är inte aUman har jobbat på fjärrtrafiken, utan bristen beslår i alt man inle har låtitden typen av ambition också gälla den lokala trafikföringen. Ifråga om ekonomi vill Jag övrigt säga all Jag tycker att i när vi haront om pengar - hos kommuner, landsting och staten - är del ännu meroekonomiskt och felaktigt att inte se samhällsekonomiskt i mycket vidbemärkelse på sådan här verksamhet. Vi har alltså inte råd atl vara"företagsekonomiska" enligl den princip som vi hartillämpat. Jaggör också den tolkningen att del här övervägandet, som statsrådet säger sigvara i full färd med, ändå med tanke på opinionsyttringar och påpekanden, somkommit både här i och från annal håll, är på väg alt resultera i ettpositivt svar från regeringen. Eftersom vi inle får del här , får vi levapå hoppet. Jag förväntar mig alltså au svaret blir alt man icke är beredd attmedge SJ en så kraftig nedskärning som har aviserats. Jag erinradelitet om de uttalanden som statsrådet gjorde i början av sin tid somkommunikationsminister. Det tog sedan som utgångspunkt för ettangrepp på den gamla socialdemokratiska regeringen. Han började tala omantalet järnvägsnedläggelser som har skett tidigare - men hadeinte lagt ned en enda järnväg. är det så att också de här besluten harfattats i . Vi prövade så sent som åttajärnvägslinjer, och bl. a. har väl trafiken till och Fågelsla lagtsned efter riksdagsbeslut. Men del är inte del debatten handlar om, herrkommunikationsminister. Jagförsökte också i mitt inlägg säga - och jag tyckte all Jag sade del ganskatydligt - atl vi har elt ansvar här i för SJ och dess ekonomi. Menregeringen har givetvis också elt ansvar. Jag vill bara erinra om den på bord nu liggandebudgetpropositionen. Hur många miljoner prutade regeringen på SJ:s äskanden? Omjag kommer ihåg rätt prutade man 165 milj. kr. på anslagel till drift avolönsamma järnvägar och bortåt 300 milj. kr. när del gäller SJ:s investeringar.Det är alltså vad regeringen föreslår all skall godkänna. Jag kanlova kammarens ledamöier atl de skall få möjligheter, åtminstone när det gällerinvesteringsdelen, atl la ställning lill elt högre anslag än del som regeringenföreslagit. Närjag erinrade om kommunikationsministerns frejdiga uttalanden och om vadkommunikationsministern sade 1976 och 1977 i den nu akluella frågan och gjordedireklcilat, så undrade jag : Vad är det som har hänt, herrkommunikationsminister, ? Iapril 1977 kunde kommunikationsministern slå här i denna talarstol, eller omdel möjligtvis var i siatsrådsbänken, och säga: "Om det inle lyckas i deförhandlingar som ännu inte är avslutade, kommer jag atl överväga att föreslåregeringen atl tillsätta en speciell förhandlingsman." Varför kan intekommunikationsministern säga det ? Varför för kommunikationsministern in hela SJ:s ekonomiska problematik, när vi diskuterar den här frågan? Denproblematiken har icke med denna fråga alt göra. Detsom kommunikationsministern själv betraktar som pudelns kärna, nämligen hurmyckel kollektivtrafiken kostar, är det - som en objektiv förhandlingsman skallkonstatera -all de kommunalpolitiker som berörs av den här frågan kan veta alldet är ett vettigt underlag som de skall ta ställning till. De har också, herrkommunikationsminister, precis som vi riksdagsmän sina valmän som de äransvariga inför. Därför frågar jag mig varför kommunikationsministern intesäger: Vi skall titta på det här. En man som så att säga inte är någon fara förSJ skall få ta del av kalkylmaterialet och göra en objektiv bedömning. Detär bara detta som vi tycker bör göras. Och som det sker kräveranständigheten atl man inte gör några inskränkningar i trafiken. i (): Herrialman!Kommunikationsministern hade vänligheten atl tillrättavisa mig för alt jag varovederhäftig. Jag var t. o. m. grovt ovederhäflig, sadekommunikationsministern. Då vill Jag bara ta mig friheten atl försöka tolka ulvad kommunikationsministern menar med det. Menar kommunikationsministernmöjligen att den vagnpark som används på sträckan har varitföredömligt och välplanerat underhållen? Om så hade varil fallet skulle jag hagjort eftergiften atl jag hade fel. Jag vill emellerlid påstå all de som resersträckan definitivt inle har den uppfattning som kommunikationsministernmöjligen har, och del är betydligt viktigare för mig all de inle lycker alt jagär ovederhäftig än atl kommunikationsministem anser det. Jag tar mig alltsåfriheten tillmäta deras omdöme om min vederhäftighet störrebetydelse än kommunikationsministerns omdöme i det fållet. Kommunikationsministernsade atl vi inte var beredda all la kostnadsansvar för den trafik som vikrävde. Jo, del var vi, men vid förhandlingarna mellan SJ och Kommunförbundethar ett av alternativen varil att i stor utsträckning sätta in en hell nyvagnpark på sträckan. Det kan rimligen inte tyda på all del påtaladeunderhållet varil alldeles förträffligt och att vagnparken har varil av myckethög kvalitet. Del var alltså fråga om en fullständig standardhöjning, och detmenar jag bottnar i ett kraftigt eftersatt underhåll. Ocheftersom det rimligen inte borde belasta kommunerna på sätt som SJ krävt, fannjag skäl för alt just SJ tog en icke obetydlig del av kostnaden för atlfortsätta trafiken på den här sträckan. Meddetla ber jag atl få tacka kommunikationsministern. Trots allt har kommunikationsministernoch vi som frågar om huruvida det är lämpligt med pendeltrafik på den härsträckan eller inte en gemensam målsättning, och jag tilltrorkommunikationsministern ett så avgörande inflytande på trafikfrågorna iregeringen all svaret, om del än dröjer och är aldrig så påfrestande för demsaken närmast gäller, när det väl kommer skall bli ett glädjande besked för deberörda människorna. Statsrådet sägerall jag har röstat emot anslag till SJ, och del är möjligl att jag har gjortdet . Annars är det kanske inte främst emot mig man skall rikta denkritiken, eftersom jag nog är en a v dem som har tagit de största initiativenför att höja vissa anslag till SJ. 1972 var jag t. ex. den förste sommotionerade om upprustning av , och det har lett lill alt vi nu treår i rad har anvisat 10 milj. kr. dit; man kan säga atl det är för litet, mendet är dock pengar. En annan åtgärd somjag har medverkal till ganska mycket,och som säkert har legat statsrådet varmt om hjärtat, är en elektrifiering avjärnvägen Mora-Boriänge, som SJ inte ville ha. Nog om detta. Jag vill gäma säga atl jag med tacksamhet harnoterat de kompletteringar av sill svar som statsrådet nu har lämnat, eftersomde ställer svaret i en betydligt mera positiv dagerän somjag först tolkadedetsamma. Viktigast just nu är i varje fall enligl mitt förmenande atlregeringen tillser att ingen nedskärning av järnvägstrafiken på sträckanGöteborg-Alingsås sker fr. o. m. den 28 maj 1978.1 avvaktan på resultatet avberedningen inom departementet och förhandlingama måste, som jag ser del, iprincip nuvarande tidtabell få gälla. Jag skall inte gå in på någon deball om huruvida 1963 årstrafikpolitiska beslut fortfarande skall tillämpas eller inle. I princip gällerdet naturiiglvis så länge inle har ändrat det, men å andra sidan kandet tillämpas och tolkas på litet olika sätt. Del skall också tillämpas påolika sätt av å ena sidan SJ, som enligl order av en enhällig riksdag skall lägga förelagsekonomiskasynpunker på sin verksamhet, och å andra sidan regeringen, som skall väga in samhällsekonomiskasynpunkter. Jaghar tidigare kritiserat regeringen för att samhällsekonomiskasynpunkter saknades vid behandlingen av nedläggningsärenden, men lål del varaett passerat stadium. Vi skall försöka få elt mera samlat helhetsgrepp omirafikpoliliken när vi kommer med det nya förslaget. Atljag nu begärt ordet igen beror bara på alt , när jag talade omnedläggningar och sade atl den nuvarande regeringen inte hade lagt ned någonjärnväg, erinrade mig om - och del är Jag tacksam för - alt jag glömde all vihar lagt ned smalspårig järnväg mellan och på , där del gick några godståg men ingen persontrafik. Delär rikligt, rätt skall vara rätt. åberopade med direkt citat vad Jag har sagl här tidigare, nämligen attjag kommer alt överväga atl tillkalla en särskild förhandlingsman. Ja, vissthar jag sagt det, och det slår jag för. Men alt överväga atl tillkalla är intedelsamma som atl lova alt tillkalla, så kom inte och säg atl jag inte har sammavilja alt försöka lösa den här frågan som jag hade tidigare. Vi håller på attöverväga den här saken, men det är möjligt alt vi skall använda en annan metodän all tillsälta en särskild förhandlingsman, och det är det vi skall avgöra iregeringen när vi tar ställning lill Kommunalförbundels framställning. Jagvill också lill kammarens uppbyggelse meddela alt denna Kommunalförbundetsframställning är dalerad och komkommunikationsdepartementet till hända . Därefter har del alltsågått två och en halv vecka. Del är väl myckel begärt all man skall hinnaförbereda ett beslut på så . Någon tid ytieriigare får vi nog ha på ossinnan vi kan ta ställning. Men, somjag sade i slutet av mitt förra anförande,beslut kommer. Jag hoppas all det inte skall dröja för . Jag konstaterarall beslutsprocessen i den nya regeringen är ganska utdragen. Jag föreslogredan i april månad 1977 all man skulle tillsätta en utredningsman. Del visarsig nu att jag hade rätt: de då pågående förhandlingama ledde inte lill någolresultat. Jaguppfattar emellertid kommunikationsministerns senaste uttalande som ett löfteatt någonting skall ske. Det är utomordentligt bra. Däremothar kommunikationsministern helt underiåtit att svara på frågan huruvida delkommer all bli några inskränkningar i den tidtabell som skall träda i kraft imaj. Man kan lägga ned trafiken på olika sätt. Man kan göra del genom alt lägganed jämvägen, men man kan också göra del genom all se lill atl tågen gårutomordentligt sällan. Man har inte lagt ned järnvägen om det går ett låg iveckan på den. På del sättet kan man undvika det riksdagsbeslut som vi fattadeför , alt några nedläggningar av järnvägar icke får ske underpågående utredningsarbete och innan lagit ställning lill en nytrafikpolitik. Jag tycker det är cyniskt atl använda den lekniken. Jag trorinte heller atl det var mening. Ommalmlransporterna i , m. m. NärJag tidigare krävt att man inte skall företa några förändringar harkommunikationsministern sagt: Om jag ingriper i lidtabellen, så kommerkonstitutionsutskottet och säger all jag utövar ministerstyre. Ettav departementsråd säger i ett uttalande iGöteborgs-Poslen följande: "Regeringen kan i princip föreskriva vad som helst men lägger signormall inle i myndighetsutövningen . exempel på atl sådanaingripanden förekommer är ell beslut strax före Jul atl SJ skall bibehålla denregionala busstrafik som företaget ville lägga ned." Delär alltså icke någon form av ministerstyre om kommunikationsministern ser tillatt några inskränkningar inte görs i pendeltrafiken på västra stambanan mellanGöteborg och tills denna fråga fått sin lösning. Distinktionen vad som är ministerstyre och vad som är regeringsbeslutär väl hell uppenbar för både och mig. Vad jag har sagl är attdel enskilda statsrådet inte kan lägga sig i della. Men del är klart atlregeringen kan fatta vilka beslut som helst - det är självklart. Nukvarslår hos ett litet missnöje med all han inte fått någol klartsvar på frågan om regeringen ämnar förhindra nedskärningar av den aktuellatrafiken. Jag håller med om att inte har fått någol klart svar påden frågan, och Jag har i anförande efter anförande försökt motivera varför jaginte kan lämna det. Anledningen är att just della ärende f n. bereds inomkanslihuset. Jag har också sagt till all del kommer besked inomden allra . Kan vi inte nöja oss med del så länge? Överiäggningenvar härmed slutad. § 15 Ommalmlransporterna i , m. m. KommunikationsministernBO erhöll ordet för alt i ell sammanhang besvara delsAlf Lövenboigs (apk) anmälda interpellation, 1977/ 78:107, delsTorsten Stridsmans(c),EivorMarkiunds{vpk)och />ir/7ers(fp)den 10Januari anmälda frågor, 1977/78:230, 235 och 236, och anförde: har i en interpellation tagit upp vissa förhållandenrörande malmtransporterna i Norrbollen, SJ:s planer rörande siyckegodstrafikensamt den minskande timmerflottningen. har frågal om de anfördaexemplen faller inom ramen för en samhällsekonomiskt förnuftig trafikpolitiksamt om jag anser alt de anförda förhållandena ger skäl för ingripande frånregeringens sida. har frågatmig om jag anser alt de malmiransporter mellan och som nusker på landsväg kan betraktas som försvarbara ur trafikpolitisk ochsamhällsekonomisk synpunkt. EvaWinther och har frågal mig vilka åtgärder jag ämnar vidta såatt malmtransporterna kan ske på järnväg och inte på landsväg. Jag besvararinterpellationen och frågorna i ett sammanhang. Jaghåller med frågeslällarna om atl malmtransporter normalt bör ske med järnvägoch inte med lastbil. Jag menar emellertid att man inte kan dra någralångtgående trafikpolitiska sliitsalser av de begränsade lastbilstransportersom nu går mellan och . Närmalmfraklavialel med SJ skrevs räknade med att transporterna tillLuleå skulle omfatta ca 10 miljoner lon . Den mängd som NJA nu kör medlastbil till är bara 10 000 lon. jämte andra myckel speciellaförhållanden torde ligga bakom NJ A:s beslut att köra malm med lastbil. Man kandock utgå från alt lastbilstransport är utesluten under normala förhållanden. Låtmig i della sammanhang säga att det är min principiella inställning atl långalandslransporter av tungt gods bör ske på järnväg i så stor utsträckning sommöjligl. är en viklig ulgångspunkl för det fortsatta trafikpolitiska reformarbetet.Del är dock inte möjligl för regeringen atl ingripa i enskilda bolagstransporter. Jag vill också klart säga all jag anser atl fraktavtalen måstebygga på frivilliga överenskommelser mellan SJ och SJ:s kunder. SJ:sförhållande lill kunderna skulle snabbt bli hell omöjligt om det visade sig altdel fanns en möjlighet all få särskilda frakilälinader genom att vända sig lillregeringen i de enskilda fallen. Ifråga om SJ:s slyckegodslrafik har jag tidigare besvarat frågor här iriksdagen. Jag påpekade då atl de planer som SJ har på en förändradstyckegodshantering innebär myckel små ökningar av lastbilslrafiken. Vadgäller fiottningen menar frågeställaren alt beslulen om alt lägga nerflottningen och övergå till limmertransporter på landsväg är samhällsekonomiskttvivelaktiga och ur trafikpolitiska och säkerhetsmässiga aspekter heltförkastliga. Fråganom att lägga ner fiottningen rymmer inte enbart trafikpolitiska aspekter. I ettsamhällsekonomiskt perspektiv måste också ingå bl. a. skogs-, miljö-, industri-och energipoliliska bedömningar. I flera fall har man när flottningen lagts nerövergått till rationella systemtransporter på landsväg och järnväg. del har della medfört ett bättre utnyttjande av banorna, vilket ären klar fördel. När det gäller vägtransporterna skall kostnaderna för dessavägas mot de vinster som uppnås inom andra områden, exempelvis försysselsättningen inom skogsindustrin. Jagkan konstatera att det vid en samhällsekonomisk kalkyl finns flera skäl somtalar för atl övergå till andra transportsätt. Flottningen är ell fariigtarbete. Den ger inte sysselsättning året mnl. Mycket timmer sjunker och barkoch annal avfall från stockarna förorenar älven i stället för all las lill varai produktionen. Ommalm transporterna i , m. m. Ommalmlransporterna i , m. m. (apk): Herrialman!Jag ber alt få tacka kommunikationsministern försvaret. Men Jag kan verkligeninle känna mig lika nöjd som förra gången och kan följaktligen heller inle blilika kortfattad. Svaret gladde mig inle. Statsrådet har visseriigen sinprincipiella inställning som han uttrycker så här i interpellationssvaret:Långa transporter av tungt gods bör ske på järnväg i så stor utsträckning sommöjligl. Men vad har man för glädje av en riktig principiell inställning om maninte vill göra någol för att rätta till del som är snett och galet? Och detvill uppenbariigen inte kommunikationsministern i del här fallet. Jaghar i min interpellation börjat med frågan om de malmtransporter som skerefter landsväg i stället för efter den malmbana som redan flnns men som inleutnyttjas. Ställ delta mot statsrådets principiella inställning all transportav tungt gods bör ske på järnväg i så stor utsträckning som möjligt. Dethär handlar ju verkligen om tung transport och om lång transport, eftersom ivårt län avstånden är slora. Del är också fullt möjligl att sända delta godsper järnväg. Men skall alltså malmen gå på landsväg. Vi är flera påNorrboliensbänken som frågar om delta är klokt. Vi ger uttryck för en starkfolkopinion i - del vågar Jag verkligen säga. Vi ställer frågor sommänniskor i hela vårt avlånga land måste ställa när de konfronteras med dennatrafikpolitiska nyordning. Naturiiglvisär detla inte ett ullryck för en genomtänkt trafikpolitik. Del måste vara ettuttryck för motsatsen. Folk tar sig för pannan och undrar om väriden har blivitgalen, om de s. k. marknadskrafternas fria spel totalt har satt förnuftet urfunktion på dem som makten haver inom resp. statsföretag. Vissthar del tidigare talats om atl transportera malm efter landsväg. Vi har ju sombekant elt malmfraktavial som länge har varil en påle i köttet på Norrbottensvitala intressen och som länge har betraktats som ett av många sätt alt suga ulvårt län. I diskussionerna om detta orättvisa fraktavtal har del ibland sagtsatl det blir billigare alt frakta malm på landsväg. Förre NJA-disponenlenEdström slog näven i bordet och sade all vi kanske måste gå överlill landsvägstransport om det inle blev någon ändring. Vitog nog ganska allmänt detta som ell sätt att ställa frågan på sin spels, somelt djärvt utspel, som en metod alt sätta press på SJ och regeringen. Alt detskulle kunna bli verklighet trodde väl ingen ens i sin vildaste fantasi. Mennu sker del oerhörda - det mesl groteska uttryck för del trafikpolitiska vanvettsom man lycker sig ha upplevt. Vihar en malmbana mellan och . Den används nu knappast. SJ slår medöver lusen malm vagnar som inte används. Man har personal, man har hela dentrafiklekniska apparaten men ändå skall närmare malm transporteraspå landsväg med lastbil. Dag och natt, och månad efter månadskall malmbilarna dundra fram efter landsvägarna, genom kommun efter kommun sominte ens har blivit tillfrågade. Del kommer atl ske med allt vad detta betyderi form av ökat vägslitage, olycksrisker och andranegativa konsekvenser. Om malmen hade transporterats i de malmvagnar som nustår och rostar skulle transporten ha kunnat skötas . Ingenmed förnuftet i behåll kan väl tycka alt detla har någol som helst att göra meden vettig trafikpolitik. Det måste i stället vara ett uttryck fören totaltrafikpolitisk anarki. Kommunikationsministernuttrycker sin principiella inställning men gör i övrigt som -Ivår sina händer och menar all del är ingenting au göra åt saken. Del här är enfråga mellan två olika statsföretag. Jag lycker, , all delta ärell resonemang som som med förlov sagt är precis lika märkligt som företeelsenatl malmen nu skall vräkas upp på landsvägarna i stället för att transporteraspå den befintliga . Dettaär inte en sak som bara angår SJ och NJA - numera . Del kan inte vara derasprivatsak atl vägslitaget ökar, medan står oanvänd. Det kan inte varaen sak mellan SJ och det slalliga järnverket atl vägtrafikanler utsätts förlivsfara genom den ökade lunga trafiken. Det angår oss som skall vara ute påvägama, herr kommunikationsminister. Jagvill inte stå här och säga att det är kommunikationsministerns, SJ:s ellerSSAB:s fel att det nu har blivit så här. Problemets grund ligger i ettfelaktigt malmfraktsavlal, som måste rivas upp, och trafikpolitiskabeslut, som jag betraktar som en av de större olyckor som under senaredecennier drabbat svenska folket. Meddel beslutet lade man effektivt krokben för varje ambition alt skapa ensamhällsekonomiskt förnuftig trafikpolitik. All nu i det här akluella falletutslunga beskyllningar åt diverse håll är föga fruktbart, men nog måste man sealt någol är galet och nog måste man väl försöka rätta lill del, när man maktenhaver. Men kommunikationsministern tänker ingenting göra, och delta ärallvariigt och beklämmande i sammanhanget. Statsrådet redovisar sinprincipiella inställning, medan malmbilarna skall fortsätta alt braka framefter landsvägar. "Attvara liberal är atl vara kluven", har det sagts. Jag lycker att det gälleräven om man är moderat. I varje fall är kommunikationsministerns resonemang ettullryck för delta. Bakom1963 års trafikpolitiska beslut, som ju fåren allt starkare folkopinion emotsig, kryper SJ också när det gäller omorganiserandet av siyckegodstrafiken,som Jag nu vill övergå till. Det är ju ingenting som enbart drabbar Norrbotten.Men del blir inle förnuftigare för del. Jaghar i min interpellation lagit upp även denna säregna företeelse ochexemplifierar från . Kommunikationsministern harju sin principiellainställning, som är att "långa transporter av tungt gods bör ske medjärnväg i så stor utsträckning som möjligl". Men,herrkommunikationsminister,jagharfrågatjärnvägareom vaddetta ar för styckegods,och man har bekräftat att det i stor utsträckning är tungt gods del handlar om,ofta maskiner, maskindelar och liknande. Attdel handlar om långa avstånd torde vara ställt utom allt tvivel. I ett län, somomfattar en fjärdedel av landet, är avstånden långa. Ommalmlransporterna i , m. m. Ommalmtransporterna i , m. m. även här om långa avståndoch tungt gods. Så står statsrådet med sin principiella inställning, somkontrasterar mot verkligheten. Men inte ens i delta fall finnerkommunikationsministern anledning atl la några initiativ för alt stoppautvecklingen -eller rättare sagt avvecklingen. SJ:s indragning avstyckegodsslationerna skall få fortsätta som planerat och godset skall ut pålandsväg. INorrbollen kommer det att möjligen bli kvar två styckegodsstationer. SJ:sförslag är att landet skall få ett 35-tal terminaler för styckegods, dvs. godsoch paket som inle är lastade i hela vagnslaster. Från terminalerna skallgodset skickas ut med lastbil på landsväg. Del betyder, som jag anför iinterpellationen, att lastbilar tar hand om en massa styckegods, som ibetydande utsträckning kommer atl transporteras parallellt med järnvägen. Delär möjligt att della på kort sikt kommer alt bli billigare för SJ. Men blir delbilligare på lång sikt och, framför allt, blir del billigare sett i ett totaltsamhällsekonomiskt perspektiv? Det blir det naturiiglvis inte.