prot · G109152 · 1977-12-31 00:00:00 — Visocialdemokrater beklagar att någon saklig prövning av LK AB:s senasle ansökanom del s. k. Mineralprojekt ej kom till stånd genom alt en majoritet ide berörda kommunernas beslutande församlingar utnylOade vetorätten. Annarshade ju så gott som samtliga remissinstanser tillstyrkt ansökan. Tyvärrhar vi inget överflöd på intressanta, långsiktiga investeringar i vårt land.Inte minst mot denna bakgrund är del önskvärl alt få till stånd en fortsattverksamhet i . Alunskiffern är en av vårt lands största oulnyujadenaturtillgångar. Det är helt orimligt atl vi inte ens skulle få klariägga vilkamöjligheler brytning av denna skiffer kan erbjuda oss . 1den situation som inträtt anser socialdemokraterna, alt man om möjligt börbedriva fortsatt forsknings- och utvecklingsarbete efter de riktlinjer somskisserats av i i dess yttrande överMineralprojekl Ranslad. Eftersom en ansökan härom ånyo måsle prövas enligt 136a ;; byggnadslagen bör till verksamheten i Ranslad utgå ett anslag /79 av ungefär samma storlek som innevarande år. Detintressanta med propositionen och den borgerliga majoriteten i utskottet är för näsla budgetår vill anslå mer pengar lill verksamheten i Ranslad änsocialdemokraterna. Så allvarligt var alltså inte vetot menat, atl man skullesätta definitivt stopp för skifferbrylning i Ranslad. Vilkenverksamhet föreslår då de borgerliga partierna i ? Från böOan hade manväl tänkt sig atl blanda bort korten genom att säga nej till brytning men sägaja till forskning. Men del harju klart visals att forskning i utan kommersiell brytning är en helt orealistisk tanke. Energiforskning, m. m. Energiforskning,m. konstaterasockså i borgerliga molioner. Det gör ell märkligt intryck alldepartementschefen vidhåller all forsknings- och utvecklingsarbetet skallinriktas på resterna från lidigare uriakning. måsle vara etl uttalandemot bättre velande. annan formulering sägs i propositionen all del är väsentligt, atl ingenskifferbrytning startas med undantag för den brytning som erfordras förforskningsverksamheten. Vad menas med denna formulering? Vilken omfattning fårbrytningen i ha? För brytning skall del tydligen trots alla tidigarecenterullalanden bli. Iproposilionen för man ingel klart besked på denna hell avgörande punkt. Denborgerliga utskottsmajorileten har i sitt betänkande heller inte förmått skapanågon klarhel. Därför måsle jag fråga: Är de borgerliga partierna egentligenöverens om hur deras gemensamma belänkande skall tolkas? Imoderalmolionen 1859 av m. fi. a. följande;"Emellertid innehåller den" - dvs. propositionen - "rikllinjersom kan ge upphov till olika tolkningar. Dessutom saknas i vissa hänseenden etlmera långsiktigt perspektiv. Med hänsyn härtill vill vi framhålla följande. Utvecklingav nya industriella processer, som krävs för elt fullständigt utnynjande avalunskiffer, kräver alt utvecklingsverksamheten knyts lill en verksamhel därframtagna resultat kan testas i industriell skala och med representativtmaterial. Forskningenbart baserad på befintliga avfallshögar kan inte leda fram till en fungerandeprocess för en fullständigt utnynjande av skiffer från Ranslad och från övrigadelar av landel." Idenna moiion sägs renl ul alt framtagna resultat måste testas i industriellskala och att en forskning på avfallshögarna inte leder lill etl acceptabeltresultat. Denna motion står alltså i klar motsatsställning lill propositionenmen stämmer i sina huvuddrag däremoi med den socialdemokraliska uppfattningen.Vi har således på denna avgörande punkt om brytning som förutsättning förforskning kunnat instämma i moiionen av Trotsde klara meningsskiljakiigheierna har utskottsmajoritelen valt atl tillstyrkaproposilionen och uttala, atl man i stort selt är överens medmotionären . För Svensk Alunskifferutveckling, som skall skötaverksamheten i Ranslad, kan detta kortsiktigt vara bra. Med etl så oklartriksdagsbeslut måste ju del kunna handla som det vill. Men det är för anseende djupt beklagligt all del i en sådan här viktig fråga faitasett så oklart beslul, atl det blir en öppen tolkningsfråga för del berördaföretaget vad egenlligen menat. Dellaär bakgrunden till atl socialdemokraterna i reservation föreslagit etl lägrebelopp än den borgeriiga majoriteten gjorl. Vi kräver öppna och raka beskedtill människorna i om vad som skall ske i . Vi kräver vidareen handläggningsordning som i vaOe läge klart visar vilken verksamhel som manämnar bedriva resp. inte bedriva i . Jagtror atl många människor ställer krav på atl få svar på följande fråga frånvart och ett av de borgerliga partierna: Anser ni atl brytningen i Ranstadskall fåden omfattningen atl resultaten kan testas i industriell skala? Vilken tolkninggör t. ex. av ulskollsbelänkandet? Jagber till slul, herr talman, atl få yrka bifall lill de socialdemokraliskareservationerna 1 vid mom. 6, 2 vid mom. 7 och 3 vid mom. 8 i näringsutskottelsbelänkande /78:67 och reservalionen vid mom. 5 i näringsutskottelsbetänkande /78:69. JÖRNSVENSSON (vpk): Egentligen skulle den här debalten handla om forskning, uranbrylning,energibesparing och vissa andra litet mer speciella frågor inom energiområdet. Delär emellertid helt klarl alt företrädarna för de två största partierna tänkergöra den till en debalt om energipolitik i stort och i allmänhet. Rimligtvismåste vi från vpk också ta hänsyn till det. Och vi är kritiska mol båda destora partiernas energipolitik - om också med olika utgångspunkter-inte baramot innehållet utan också mot del sätt på vilket och socialdemokraternai agerar. Låtmig börja med . alllmer oklara handlande i energifrågan - somIngvar Carisson riktigt har belyst - är uppenbart skadligt, bl. a. för demänniskor i landet som är kritiska mot kärnkraften och de samhälls-lendenserkärnkraften befrämjar. Del är också uppenbart atl cenlern håller på attförändra sin grundläggande inslällning i frågan. Hela situationen är förvirrad,eftersom folk fakliskt inte vet var slår. Vpk:srepresentant i föreslog härförieden atl man skulle la ellprincipbeslut i kommissionen om all kärnkraften gradvis och skulleavvecklas. Centeriedamöterna i kommissionen ville inte vara med om det.Vpk-ledamoten föreslog också alt kommissionen skulle ansluta sig lill 1975 årsenergipoliliska beslut i , i den del som avser atl del totalaenergiintaget inte skall växa efter 1990. Inte heller del ställde upppå. Fråganmåsle därför ställas rakt fram: Vart är centem på väg i energifrågan? Ellerrättare sagt: Vad är viktigast för cenlern - att hålla fast vid den linje mangick ut till folket med, eller alt undvika konflikt med broderpartierna iregeringen, vilka som vi vel har en annan inslällning i frågan? I praktiken harcenlern förskjutit sin ståndpunkt. Frågan gäller; Var är det meningenatt manskall hamna sist och slutligen? Jagvill också ställa frågan direkt lill ; Inser ni alt ni genom den oklarhetni skapar också holar atl skada den mot kärnkraften kritiska opinion som flnnshos breda skikt inom folket? Vad tänker ni göra åt det? Låtoss härnäst ta upp den socialdemokratiska partiledningens energipoliliskalinje. Det sker nu från en annan utgångspunkt, eftersom vpk räknar sig varamedlemmar i samma arbetarrörelse som socialdemokraterna. Kritiken för därmed enhell annan framtoning, en hell annan bas än vår kritik mol . Socialdemokratinsföreträdare har från början sett den oenighet i sak, den Energiforskning,m. Energiforskning,m. väldigainkonsekvens som råder inom regeringsblocket. Det vore orimligt, om man inte pånågot sätt skulle ulnyUja denna mycket gynnsamma taktiska position för angreppmol regeringen. Men jag undrar ändå om inte socialdemokratin här leds av ellalllför ytligt, rent taktiskt synsätt, så att man låter taktiska grepp ersättaverkliga poliliska alternativ. Densocialdemokratiska opinionen består i allmänhet inte av några våldsamtentusiastiska anhängare lill den oerhört ensidiga och extrema kärnkraftlinjen,som bl. a. och företräder. Det finns en viss opinionbland en del socialdemokrater också einoi kärnkraften, och en än slörre opinionär för en försiktig linje. Därför är det ett taktiskt och demagogiskt vågspelalt tro att kärnkraften skall bli en stor mobiliseringsfråga, somsocialdemokratins anhängare skulle känna så starkt för. Möjligheterna atl iden frågan profilera sig gentemot den borgerliga regeringen begränsas ju ocksåpå ett pinsamt sätt av att står för samma kärnkraftslinje som OlofPalme och . Del bidrar inte lill atl skapa några klara linjermellan arbetarrörelsen och borgerligheten! Menvad som är än mer problematiskt är enligt vår mening atl socialdemokratinsnuvarande officiella linje är dåligt sammanhållen i sak. Lika väl som del finnsoklarheter och inkonsekvenser hos cenlern , lika väl finns delinkonsekvenser i del officiella socialdemokraliska synsättet. Detär två huvudfrågor som socialdemokralin för fram, båda lika diskutabla. Förstoch främst säger man all man måste ha kärnkraft föratt kunna skapa nya jobb.Men sä är det ju inle.och del måste man vela. Några nya jobb skapas inte genomatl man accepterar den kapitalistiska hushållningen och bara genom att man troralt man skall kunna sätta fart på hjulen med en massa kärnkraft. Del är intekärnkraften som sådan som det beror på. Förentastaterna har högre energianvändning än räknat per enhet avbruttonationalprodukten. harockså högre energianvändning än Sverigeper invånare. Ändå har lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet änSverige. Detta säger något om det myckel nyckfulla samband som finns mellanenergiförbrukning och sysselsättning. Det är inte så enkelt somsocialdemokratin försöker framställa det. Sverigehar i jämförelse med andra industriländer en hög energianvändning - ärdärvid undantaget; där har man en ännu högre användning. Men detta har inte allgöra med anlalet jobb eller med storieken på arbetslösheten i landel, utan dethar atl göra med produktionens och ekonomins sammansättning och struktur. Nyajobb skapas nämligen inte genom att mer energi tillförs. Allting i etlavancerat industrisamhälle beror i det stycket på hur man använder energin.Energi kan användas för verksamheter som skapar många nya jobb, men samma mängdenergi kan, använd på annal säll, skapa bara elt fåtal jobb. Och slutligen kanny energi också användas för att slå ut arbetare. tyngsta delen av industrin i - med tyngsta menar jag den mestråvaruförbrukande och den mest energiförbrukande - kostar vaOe jobb 13 gångerså myckel elkraft och 75 gånger så mycket olja som i den mest energisnåladelen av den lätta, avancerade förädlingsindustrin. Helaenergipolitiken beror därför ytterst på vilken utvecklings- och industripolitiksom ligger i botlen. Om man vill salsa starkt på den tyngsta delen avinduslrin, då är kärnkraften obestridligen nödvändig. Men del tråkiga är atl avden satsningen kommer säkerligen inga nya jobb. I den tyngsta industrin minskari stället jobben, och vaOe nytl energilillskoll leder i praktiken till all alllfier slås ul. Enindustripolitik som däremot steg för sleg och på sikl ökar den lättaförädlingsindustrins relativa betydelse skapar däremot nya jobb. kandetta åstadkommas med begränsade insatser av energi. En kraftig höjning avförädlingsgraden i industrin och en allmän förskjutning av ekonomin i riktningmol t. ex. mer social konsumtion ger alltså både maximalt med jobb och denbästa energihushållningen. Med en sådan linje, någoriunda konsekvent bedriven,kan möjligheler skapas till frigörelse från kärnkraftsberoende och till enförnuftigare industriell hushållning över huvud laget. Ensådan politik somjag här kort skisserat är f ö. starkt nödvändig av hell andraskäl. De klassiska induslrierna, som betytt så myckel för exporten här ilandet, är just till stor del sådana tunga industrier. Dessa industrierbedriver en oerhörd rovdrift på naturresurser, malm och skog. De förbrukarenorma mängderenergi. Men de ger inga nya jobb. Den internationella ochinhemska marknaden för deras produkter växer inte som . Rovdriften och denstora energikonsumtionen leder inte till fler jobb. Den leder heller inte tillbättre exportsiluation, för tendensen sedan ålskilliga år är på sikl alt dessalunga råvaror och halvfabrikat tappar mark. De Oänar alltså in en allt mindredel av landets exportvaluta. Denindustriella ulvecklingen - i det stycket oavsett om den rör sig i ensocialistisk planekonomi eller i en kapitalistisk marknadsekonomi - rör sig isina högre stadier bort från de tunga verksamheterna; de minskar i relativbetydelse. De mest växande och mest framtidsbetonade delarna av denindustriella ekonomin kommer all bli de som sysslar med högt driven sammansätlningsproduktionoch avancerat syslembyggande. Dessa nya typerav produklion lar förhållandevislitet energi, men de barden fördelen atl de samlidigl kan ge förhållandevismånga jobb och elt växande antal jobb. Del är inom sådana sektorer som man överhuvud laget kan fö någon bestående tillväxt i sysselsättningen. Därförmenar vi inom vpk all det vore långt viktigare för arbetarrörelsen attdiskutera vilken ekonomisk långlidsulveckling man vill driva fram än att medsådan fanatism kräva att stora mängder kärnkraft skall slängas i gapet påstorfinansen, på dess utslagning av arbetare och på dess rovdrift på landetsnaturresurser. Dethar också i den allmänna debatten sagts att kärnkraften skulle kunna minskalandets oljeberoende. Även det påsiåendel är ivivelakligi, för just deverksamheter som kräver mycket elektrisk energi från kärnkraft kräverocksåmycket olja per sysselsatt människa. Och de som kräver litet elkraft kräverockså måttligt med olja för förbränningsprocesser, uppvärmning osv. Energiforskning,m. Energiforskning,m. praktikenär det vanligtvis inte så att kärnkraften träder i stället för olja utan altmer kärnkraft också leder lill mer olja. Det är därför som man kan se denegendomliga, skenbara motsägelsen energiprogram, som ju inte baraförutsätter en kraftig utbyggnad av kärnkraften ulan också förutserattoljeimporten skall öka med fram till 1985-1990. Därförmenar vi att det ligger en fara i om man försöker föra valkampanj mot denborgerliga regeringen med kärnkraftsfrågan som en av spjutspetsarna. Del ärhögst tvivelaktigt att försöka slå regeringen med vad som i praktiken faktisktaren kopia av kärnkraftspolitik. Vpkvill naturligtvis inte komma med pekpinnar och beskäflighet tillsocialdemokraternas egen inre partidiskussion i den här frågan. Men vi villfrån vår ståndpunkt som motståndare lill kärnkraft säga alt vi tror del voreklokt om SAP framträdde med en försiktigare linje än den extrema variant som nudess ledare företräder. Vitror nämligen inte att det skapar särskilt stor trovärdighet och entusiasm förarbetarrörelsens kamp om man försl slår och ropar på mer kärnkraft för alt mandärigenom påstår sig skola skapa jobb - och sedan sätter sig i ochröstar för en industripolitik som på område efter område i huvudstyckenaöverensstämmer med industriminister och som bl. a. förutser alt 4 000jobb skall bort inom handelsslålsindustrin, alt 8 000 skall bort inomspecialstålsindustrin, att tusentals skall bort vid varven och atl mellan 1 500och 2 000 skall bort inom den statliga texlilkoncernen. Jag refererarhär bara lill riksdagsbeslut som har fatlats nu i vår i de här branschfrågorna. Vitror att del vore fruktbarare om arbetarrörelsen tog strid med helaborgeriighelen på frågan: Vilket framlida samhälle skall vi ha? Man bordeslälla frågan ungefär så här: Skall vi ha elt samhälle, präglat av ständigtstigande energiförbrukning, en energislukande tung induslri, en allt hårdarerovdrift på skog och malm, alltmer miljöförstöring, alll slörre koncentrationav produktionen och alll hänsynslösare utslagning av människor? Skall vi ha etlsamhälle med en allt desperatare jakt på profit, en alllmer hämningslöstutbredd privatbilism, alllmer slit-och-släng, alllmer underordning av desociala och mänskliga behoven under en tom form av ekonomisk tillväxt, som baraär lill för alt ge etl fåtal människor profit? Ellerskall vi ha elt samhälle där man satsar på den högt drivna, förfinadeteknologin, på en försiktig hushållning, på atl inte riva upp landskap ochkalhugga så hänsynslöst, på all öka hållbarheten hos produkterna, på alt främjasocialt betydelsefull konsumtion snarare än prestige- och skrytförbrukning, påatl skapa en teknologiskt avancerad kollektivtrafik och dämpa ned denslösaktiga privatbilismen? samhälle där man satsar på de energisnålaverksamheter inom den allt viktigare högt drivna förädlingsindustrin som är deenda som kan skapa växande sysselsättning. Etl samhälle där den av kärnkraftenstarkt främjade ekonomiska koncentrationen ersatts med en utbyggnad av sådanproduklion som lättare kan utlokaliseras och decentraliseras och användas föratl rädda de många induslri- och bruksorter som hotas av utslagning ochkoncentration inom den tunga industrin. Ett samhälle där det ansvarslösaslöseriet, storfinansens alll hetsigare profiOakt ochden kapitalistiska marknadens växande kris och kaos har ersatts av en ekonomi,grundad på ansvar för kommande generationer, grundad på medvetna ansvarigabeslut. Eu samhälle, där inte storfinansen och nyckfulla marknadssvängningar styrde arbeiandes tillvaro utan där de arbelande äntligen får styra sig själva. Motbakgrund av vad jag nu har sagt är också kommunisternasslåndpunkl given i två av de specialfrågor som här skall avgöras och som jaghar föll på min lott all lala om - uranbrytningen och energiforskningen. Vpkär del enda parli som lar klar slällning mol kärnkraften. Därförmotsätter vi oss också uranbrytning. Det har många olika skäl. Vi vill bl. a.inte medverka till brytning och export av produkter som ingår ikärnbränslecykeln, som främjar och sprider kärnkraftsleknologi lill alll flerländer och som därmed kan verka sönderbrytande och destabiliserande påfredspoliliken i världen -den fredspolitik som dock haren av sina stöttepelarei icke-spridningsavtalel mol atomvapen. Vi menar också att Ransiadprojek-tet,som det här närmast handlar om, är ekonomiskt ytterst tvivelaktigt. Menfrämst menar vi kanske att del ligger i arbetarklassens och folkets intressealt inte befrämja nalurförstörelse i slor stil. MiOökampen, menar vi, ärfakliskt en myckel viklig del av klasskampen mot storfinans och rovdrift. Fördel är alllid de breda lagren i samhällel som drabbas av störningar i denbiologiska balansen, av förfulning av naturmiljö och förgiftning av omgivningen. Pionjärernaoch deras generation inom arbetarrörelsen var fattigare än vi, men de förslodändå myckel väl -det framgår när man läser deras skrifter- atl arbetarklassensoch folkflertalets levnadsstandard också innefattade rätlen till miljön, rätlenlill en egen social värdeskala och rätten till en egen kultur. De arbeiandeslevnadsstandard vinner inte på atl man anammar överklassens livsstil med desssnobberi, dess skrylvillor och dess tillvaro på lyxhotell och guldkrogar. Altfå ströva i en orörd natur, fiska i en älv eller uppleva den estetiska.säregenhet som så starkt utstrålar från och dess plalåbergeller från fågelliv är också en viklig del av folkelslevnadsstandard. Delskulle vara lill fördel för bygdens folk om arbele skapades med hjälp av t. ex.en avancerad verkstads- eller maskinindustri, som gav fier jobb änuranbrytningen, tryggare jobb än uranbrytningen och renare jobb änuranbrytningen. Därför motsätter sig vpk det tilltänkta besinningslösa bökandeti . Viär kritiska mol all cenlern här gjort upp med socialdemokraterna om atl beviljapengar för forskning, när man vel atl dessa nedlagda forskningspengar kommerattbli elt argument för dem som vill starta brytning i stor stil. Bakom den formellaenigheten i utskottet i denna fråga döljersig klara olikheter i sak. Det tyckervi att i äriighelens namn borde ha talat om. Som det nu är stärksfaktiskt misstanken ylleriigare atl cenlern håller på atl ändra ståndpunktäven i fråga om Ranslad. Slutligen har vpk vissaalternativa förslag till fördelningen av energiforsk- Energiforskning,m. Energiforskning,m. ningsmedel.Vi erkänner atl det har blivit en bättre fördelning än förut och att stödet förallernaliva och förnyelsebara energislags ulveckling utökats. Vi menar dock atlman kunde ha tagit en mer konsekvent ställning. Det hastar med utvecklandet avde förnyelsebara energikällorna. Dessa har försummats i många årtionden tillförmån för den militärt mer intressanta kärnkraften. Närnu t. ex. delegationen för energiforskningen kommit med förslag, så menar viatt det är fel av regeringen att skära ned anslagen för energibesparing itransportväsendet eller för utveckling av solvärmecentraler i förhållande lilldelegationens äskande. Vihar sammanfattningsvis i våra motioner betonat en mer markerad satsning på denya framtidsbetonade momenten inom energiforskningen. En sådan starkaresalsning menar vi är nödvändig och oundvikligen ligger i liden. Med anledning av den diskussion som uppstod mellan energiministern ochIngvar Carisson villjag ställa en fråga till energiministern om inställningentill naturgasen -jag tar inte alls upp problemet i hela dess omfattning, utanfrån en speciell malmöilisk ståndpunkt. Det gäller varv, där man fästerstort avseende vid de möjligheter atl rädda sysselsättningen där som byggandetav gastankrar innebär. Men de möjligheterna skulle starkt och negativtpåverkas ifall man skulle binda sig vid den enligt uppgift väsenlligl dyraretekniska lösning som en gasledning, en rörbaserad gasförsöOning, skulleinnebära. Omenergiministern har tillfälle och möjlighet vore jag lacksam om han litet grandutvecklade regeringens ståndpunkt beträffande den här speciella problematiken.Det är många hundra varvsarbetare i som oroligt väntar på besked. Meddet, herr talman, yrkar jag biföll till vpk-motionerna nr 806, 1812 och 1860. I milt inledningsanförande redovisade jag en del av den energipolitiksom vi hunnit genomföra under etl och etl halvt år. tog inte chansenatt redovisa sitt alternativ. Det finns alltså inte särskilt mycket alldiskutera mellan oss. Han valde i stället all hålla någon sorts propagandatal,fullt av insinuationer, anklagelser och tillmälen. Tyvärr känner jag igenIngvar . irorjag inte alt på den här punkten ärrepresentativ för den rörelse han representerar, och därför lar jag inte dethär så allvarligt. Men det är synd atl han inte tar chansen till en diskussioni konkreta sakfrågor när den finns. Omvi börjar med samarbetet mellan och är det hell klart alt desamtal som inleddes i böOan av 1970-ialet inte ledde till någonling konkretunder den socialdemokratiska regeringens tid. I mitt anförande refererade jagbara vad jag vid personliga samtal med de norska statsråden fått vela. Man varhelt enkelt besviken över den passivitet som visats från svensk sida. Man sade,för att lala i klartext, att del enda induslriprojeki som kommit fram av samtalenvar det som ordnade när han löste ut en del aktier i , alltså elt samarbete mellan och förelaget ElectricBureau. Det var vad som redovisades, och den gjordeingenting. Delär också alldeles klarl atl norrmännen hela liden har krävt etl genombrott påindustrisidan för atl sälla i gång konkreta diskussioner på energisidan. Ingenkan ha svävat i ovisshet om den förutsättningen. Del genombrottet har nukommit. Jag har inget behov av att stå här och visa mig välinformerad eller atllala om hur dukliga vi varit i denna fråga. Jag bara konstaterar faktum atl nuhar ett genombrott skett i diskussionerna. Det räcker atl läsa de norskaregeringsledamöternas uttalanden föratt förstå att de uppfattar delta somväsentligt för de kommande diskussionerna om energifrågorna. Sedanär det klarl atl del är lockande alt slälla frågan: Vad har egentligen densocialdemokratiska regeringen för meritlista atl hänvisa till närdet gällt atlöka försöOningstryggheten pä oljeområdet och alt klara ut förutsättningarnaför en introduktion av naturgas i ? Vad var del ni gjorde egentligen?Vad kom ni lill för resultat? Det är naturligtvis lättare för er att beskrivadem än del är för mig all gå igenom alla gamla dammiga akter. Men jag har inteupptäckt någonting. Vi kanske kan fö svar på den punkten. Det vore bra ocksåför den allmänna informationens skull.