prot · G10989 · 1977-12-31 00:00:00 — Mittfjärde exempel handlar om sj ukvården. gjordes det enundersökning av rörande sjukvårdskonsumtionen i län.Den visade alt invånarna i områden av typ hade ett långt större behovav olika former av sjukvård än invånarna i andra delar av länet. De hade vadman på utredningens språk kallar en kraftig överkonsumtion av sjukvård. Ävenhär slog alltså segregationen hårt. Detfemte exempel som jag tar upp handlar om skolan. På finnsnågol som heter pedagogiska nämnden. I denna nämnds redogörelse /77 diskuterar man resultaten av standardproven i årskurs 6i sju län rörande ämnena svenska, engelska och matematik. Standardprov ärbetygsnormerande prov i , och proven utarbetas av SÖ. För Stockholmslän finner man kommunvis en överensstämmelse mellan resultaten av dessa provoch medelinkomsten i kommunen. De kommuner som har låg medelinkomst visar svagaresultat i standardproven, och kommuner med hög medelinkomst visar högaresultat. Eleverna i , och hamnar högt övermedelresullatet, medan eleverna i , och hamnarlångl under. skriver:"Nämnden är medveten om, all inkomstfördelning,bebyggelsestruktur och social struktur i övrigt spelar en stor roll--- ." Vidareheter det:"Alt resullalsskillnaderna endast delvis är en utbildningsfråga tordevara uppenbart. Olikheterna torde med andra ord kunna återföras på djupareliggande sociala, ekonomiska och kulturella olikheter eller olikheter iulbildningstradilion och värdering av ämneskunskaper." Mankan naturiigtvis fråga sig om alla de saker som jag har räknat upp hör hemma iden här debatten. Enligt min uppfattning gör de del. Jag har med dessa enklaexempel velat visa hur långt segregationen har fortskridit i den här regionen,och jag har också velat påvisa behovet av att man vidtar olika åtgärder. Deflesta har inte alt göra med , men en sak kan departementetgöra: atl snabbt se lill att bostadsföreningarna för större befogenheter.Annars blir situationen ännu värte. Jag visade ju beträffande atlskatleunderiagel sjunker och att antalet invandrare ökar, varför segregationenfortfarande förvärras. Idebatten har det förekommit en lång rad olika förslag. Ett är alt gebostadsförmedlingarna en ovillkoriig anvisningsrätt i fråga om alla statligabelånade lägenheter, men del ärenligt min mening en litet väl drastisk åtgärd.Jag tror alt man kunde böria med atl pröva andra vägar. kan manunder vissa omständigheter pröva atl bostadsförmedlingen som villkor förstatligt lån måste förmedla lägenheter, men hyresvärden kan då säga nej och ulan motivering avvisa densökande. Hyresvärden har alltså ingen skyldighet att bevisa att hyresgästen ärolämplig. Jag undrar om man inte kunde se över detla förhållande. Hyresgästenhar ju en laglig möjlighet alt byta lägenhet. Värden kan vägra byte endast omhan kan visa att bytet medför en påtaglig olägenhet. Kan man inte använda denhär tekniken för att skydda fastighetsägarna mot eventuellt omöjligahyresgäster, om man förstärker bostadsförmedlingarnas anvisningsrätt? Jaghar försökt att grundligt gå igenom statistiken över olika sociala faktorer iStorstockholm och över boendel. Då slår mig ytteriigare en sak, och här trorjag man måste se på problemet ur annan synvinkel. gmpp fastighetsägare inom regionen är allmännyttiga förelag som ägs av kommunerna.Långt ifrån alla allmännyttiga företag i regionen har visat solidaritet. Mångaallmännyttiga förelag har visat mycket slor solidaritet, och mot dessa skallingen som helst kritik riktas, även om de nu säger att de inte kan ta emot flerhyresgäster som anvisas av bostadsförmedlingarna. Att vissa allmännyttigaförelag nu utan skäl så hårt gallrar bland hyresgästerna måste falla tillbakapå de politiker som har ansvaret i kommunerna. Här tror jag att såvälstatsrådet som alla andra som är politiskt verksamma i regionen har en sloruppgift, nämligen den att påtala bristerna och försöka fö kommunalpolitikernaoch kommunerna i fråga på litet bättre tankar. Jagär också angelägen att säga att de problem som jag nu diskuterar inte harskapats . Ansvaret vilar inte på den nuvaranderegeringen utan på den gamla. Men det faller också ett mycket stort ansvar påalla de politiker som oberoende av partitillhörighet varit verksamma i den härregionen. Man borde tidigare ha uppmärksammat problemen och försökt göranågonting åt situationen. Vimåste, enligt min mening, med det snaraste på olika sätt försöka påverkaförhållandena. En åtgärd är alt förstärka bostadsförmedlingarnas ställning, enannan rent psykologiskt effektiv åtgärd skulle kanske vara att statsrådet ochandra politiker i regionen agerade och på den vägen försökle skapa opinion förelt annat handlande. Närjag nu än en gång lackar för svaret på min interpellation undrar jag omstatsrådet kunde säga något om när den aviserade promemorian kommer att läggasfram. Jag tycker all del är angeläget all den kommer ganska snabbi, och det harväl också framgått av vad jag har sagt. Vidare undrar jag om statsrådetmöjligen kan avslöja något av de tankegångar som ligger bakom promemorian. Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. (vpk): Utvecklingen i och i går mot en nybostadskris. Ensidigt villabyggande och dåligt planerade områden medflerfamiljshus har skapat en djupgående social åtskillnad i boendet. De senasteårens minskade byggande har skapat en bosiadsnöd, som i första hand drabbarungdomar, ensamstående invandrare och människor som har slagits ul urarbetslivet. Också de allmännyttiga bosladsföre- Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. lagen utestänger nu människormed låga inkomster och sociala problem från sina lägenheter. Densocialt inriktade saneringsverksamheten har kommit av sig. Möjligheterna attevakuera människor i saneringsmogna och förslummade hus blir allt sämre. Istället förvandlas regionens centrala delar till en marknad förbosladsspekulanter och faslighelsskojare. Allt flera lägenheter tillfaller densvarta marknaden. Övergång till bostadsrätter och lägenheter med strimlade låninnebär en möjlighet för höginkomsttagare atl kombinera boendel med organiseradskatteflykt. Hyresulplundringen av breda grupper lönearbetare blir allt värresamtidigt som boendet i småhus premieras skattemässigt. Jaghar velat säga delta som inledning till kommentarerna till svaret på min fråga,som jag noterar och pliklskyldigast tackar för. Min fråga som jag framställdeför en månad sedan ställdes mot bakgrunden av de uppseendeväckande uppgiftersom då kom allmänheten till del om förhållandena vid bostadsförmedlingen iStorstockholm. På den månad som sedan har gått har situationen förbostadssökande som avvisas inte blivit bättre, utan förhållandena har troligenförvärrats. Samtidigtsom diskussionerna om förmenta och verkliga bostadstjuvar fördes med anledningav aktionerna i kvarteret på i kom avslöjandenaom atl inte bara privata utan också kommunala bostadsföretag salt i system altavvisa socialt utslagna människor och människor som på annat sätt inte passarin i del sociala mönstret. Avsvaret på min fråga framgår vad alla som något följer den bostadspolitiskadebatten redan vel , atl del pågår elt arbete med all förbereda ettlagförslag som kan förändra bostadsförmedlingarnas anvis-ningsrält. Del är bra,riktigt och nödvändigt alt fö en lagstiftning som ger samhället möjlighet atlmot en hyresvärds vilja placera en hyresgäst i en för denne lämplig bostad. Nuär det emellertid inte det som jag har frågat om ulan det är om statsrådel ochdärmed även regeringen anser del förenligt med en social bostadspolitik, dvs.om det är riktigt och försvarligt, om det över huvud taget skall fö förekommaatt man handlar så som bostadsförmedling och kommunala bostadsföretag iStorstockholm uppenbarligen har gjort. Jagförstår inte hur man mol bakgrund av pågående arbete inom kananse sig förhindrad atl ge elt svar på min fråga. Även idepartementspromemorian, som återigen aviseras, måste väl hanågon mening om den fråga som jag nu har aktualiserat. Etl uteblivet svar kangöra att man för den uppfattningen att regeringen anser del riktigt alt kunnaavvisa bostadssökande som är invandrare eller utländsk medborgare, har storfamilj, är låginkomsttagare, har AMS-bidrag, är sjukpensionär eller arbetslös.Det är nämligen vad som har skett och sker i vårt land. Nogär regeringens bostadspolitik dålig och nog har man vidtagit och föreslagitåtgärder som urholkar dess sociala innehåll, men så dålig och så utmanande kanden väl inte vara atl man inte vill rätla till dessa missförhållanden. Då bordeman också i klartext kunna tala om det. Görman inte det, så måste jag konstatera alt del här handlar om alt underlåta attla itu med en asocial bostadspolitik. Jag vill därför med hänsyn tillinnehållet i svaret på min fråga upprepa frågan och motiveringen för densamma,och jag hoppas atl jag får ett svar: i vårt land har vid flera tillföllen utsatts för skarpkritik för sitt agerande i samband med anvisning av lägenheter lill bostadssökande. Dethar i många fall förekommit alt man stoppar hyresgäster man inte vill ha pågrund av att de t. ex. har för låg inkomst, är arbetslösa eller invandrare.Samma människor har blivit avvisade hos olika allmännyUiga bostadsförelag. Delhar gått så långt att exempelvis bostadsförmedlingen i har"hemliga" listor och en uppdelning av sökande och lägenheter i olikagmpper. Enligt en undersökning blev inte mindre än 30 96 av desvenska och av de utländska medborgarna ej godkända som hyresgäster. Anser slatsrådet detlaförenligt med en social bostadspolitik? Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. De fem problem som har tagit upp i sitt anförandeberör inte bara bostadsförmedlingarnas förmedlingsverksamhet utan kanske främstvilken bostads- och bebyggelseplanering som de olika kommunerna tillämpar. Detär enligt min mening en viktig uppgift för kommunerna att planera för eltjämlikt boende. Det är en gmndläggande förutsättning föratt ocksåbostadsförmedlingarna skall kunna sköta sitt jobb på det sätt som de vill göradet. Bostadsbyggnadsprogrammen för i det avseendet är ilånga stycken en deprimerande läsning. Deföreteelser som både och pekar på, nämligenalt det i vissa fall från bostadsföretagens sida ställts alllför hårda krav påhyresgästerna för att de skall få en lägenhet, motiverar attbostadsförmedlingarna ges bättre möjligheter att hävda de bostadssökandes rätt. Svaretpå fråga finns faktiskt givet i mitt svar, nämligen del alt viförbereder en lagstiftning som skall ge bostadsförmedlingarna bättremöjligheter att hävda de bostadssökandes rätt. Arbetetmed departementspromemorian pågår för fullt. Inriktningen på arbetet är att detskall leda till en lagstiftning som kan träda i kraft . Sedanbara en liten kommentar till anförande! Han talar om attregeringens politik går ut på alt urholka det sociala ansvaret förbostadspolitiken. Jag skulle vilja att tog fram någonting sompekar på det i de förslag som vi har lagt till . Vi har lagt framförslag om och har antagit en ny bosiadsförvaltningslag, där det gesmöjlighet för hyresgästerna all bättre hävda sin rätt gentemot försumligafastighetsägare. I årets budgetproposition ligger ett förslag om förbättradelånevillkor både för bostadsbyggande i nya områden och för bosladssanering. 13 protokoll 1977/78:86-89 Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. Vi kommer också alt läggafram förslag om förhandlingsordningar på bostadsmarknaden som stärkerhyresgästernas rätt. I det sammanhanget läggs också fram förslag om ökadestraff för handeln med de svarta lägenheterna. Var i de förslagen visas det attregeringen inte skulle hävda en social bostadspolitik? OSKARLINDKVIST (s): Det är naturligtvis bra om bostadsförmedlingarna får större resurser.Delta kan åstadkommas genom personella förstärkningar, men enligt min meninghar frågan en helt annan räckvidd. Förstoch främst måste bostadsbyggandet öka. påbörjades drygt 55 000lägenheter och påböriades drygt 52 000. Flertalet av dem byggdes somsmåhus och med äganderätt. Den stora katastrofala minskningen av bostäder ägerrum iflerbostadshusen. Bostadsbyggandet måsle upp i 75 000 lägenheter åriigen.Som det ser ut nu - och med all respekt för jämförelserna mellan januarimånader 1977 och 1978, som fick och bosladsministrarna atlslå frivoller av glädje, blir sannolikt 1978 ett lika dåligt igångsättningsårsom de två tidigare åren. Jag beklagar deUa. Socialdemokraternahar lagt fram förslag som skulle leda till ökat bostadsbyggande. Etl särskiltstående ränle- och amorteringsfritt lån till de flerfamiljshusbyggen somstartas skulle tveklöst bidra till en önskaduppgång för denna upplåtelseform, men det vill inte regeringen och deborgerliga riksdagsgrupperna vara med om. Jag menar att om vi skall kunnaförstärka bostadsförmedlingen-vilket vi bör göra-bör den också få flerlägenheter att förmedla. Regeringenfick igenom förslaget att lånegränsen för enskilda byggmästare skullehöjas från 85 till 92 96 ulan att något krav ställdes på dem om ändrad attitydi fråga om förmedlingen av bostäder. Det är förvånansvärt att någol sådant kanfå ske när bostadsmarknaden är i så oerhört stort behov av ändrade attityder!Det största motståndet mot en allsidig sammansättning av bostadsområdena liggerju på den privata sidan. Många värdar anser att de ej behöver motivera ettbeslut att vägra ta emot en bostadssökande, står det i . Mendet är inte bara fråga om atl öka nyproduktionen, utan vi måste också slå vaktom de lägenheter som redan finns i flerfamiljshusen, så att denna sektor intekrymper och därmed undandras en förmedling. Om innerstadsuccessivt och med de borgerliga partiernas välsignelse i kanslihus ochstadshus skall överföras till andelslägenheier, ägandelägen-heter ochbostadsrätter med s. k. strimlade lån, privatiseras viktiga delar av detnuvarande hyresbeståndel. De väldiga överlåtelsevärden som krävs för att fåvara med och bo i dessa fastigheter ligger långt utanför den vanlige medborgarensförmåga. Sådana upplåtelseformer bör förhindras, om vi menar allvar med ensocial bostadspolitik. Regeringoch riksdag måste ryta till åt de kommuner i regionen som inte deltar i dengemensamma uppgiften att tillgodose bostadsbehovet för "alla Jaginstämmer helt med när han i sitt inlägg sade att vi måsle skapaen bostadsmarknad där al la bosladssökande har chans all få en modern bostad,och jag tycker att hans plädering här i debatten var helt riklig. Målel måsleju vara atl både vid sanering och vid nyproduktion skapa socialt integreradeområden. Frånsocialdemokratiskt håll har vi föreslagit att kommunerna skall åläggas allgenomföra en bostadssocial inventering. I elt kommunalt försörjnings-programskall också ingå informationsskyldighet i bosladsförsörjningsfrågor. Enutbyggnad av bostadsförmedlingarna är därför påkallad. Bostadsförmedlingarnasuppgift skall inte bara bestå i att förmedla bostäder. Lika viktigt är att debostadssökande får information när del gäller alla de frågor som de kan slällai samband med flyttning till en ny bostad. Vihar lill årets återkommit med kravet på anvis-ningsrält. Ensådan ger kommunernaen reell möjlighet alt anvisa bostäder lill sådanabostadssökande som stått utanför möjligheten att få en bostad. Etthyresavtal kan träffas med värdarna direkt av kommunen, som på så sätt kanupphäva åtskilliga hyresvärdars ensamrätt att efter eget behag bestämma vilka bosladssökandesom inte är önskvärda i en enskilt förvallad fastig-hel. Vihar från socialdemokratins sida hårt drivit frågan om anvisningräti.Föregående år fick vi nej från de tre borgerliga partierna. Ingen endaborgerlig ledamot av civilutskoitet ansåg sig kunna stödja dessa tankegångar.Nu är motionen åter aktuell, och återigen uppstår frågan om de borgeriigapartierna skall ställa sig negativa. Delta är elt stort problem. Vi måsle självfallet få förbättradebostadsförmedlingar med ökade resurser och med vidgade uppgifter på boendetsalla områden. Men det gäller också, .som jag anförde tidigare, all ökatillgången på bosläder, atl motverka alla åtgärder som krymper den sektor somomfattar lägenheter i flerbosiadshus och alt tvinga iredskande värdar atlslälla upp och ta sitt ansvar för socialt sammansatta bostadsområden.Kommunernas makt gentemot dessa intressen måsle förstärkas. Ropet frånbyggmästarhåll med krav på fria hyror måsle tillbakavisas av regeringen medstörre kraft än vad man visat prov på . Del finns med i bilden ocksåelt hot från mäktiga bygg- och finansintresen som, om vi inte sätter stopp förderas framfart, i väsentliga sammanhang försöker äventyra alla åtgärder som kanvidtas mol pågående bostadssegregation. Tisdagenden 7 rtars 1978 Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. (vpk): Jag noterar att fortfarande inte i vad jag kallarklartext har svarat på frågan om hon anser sådana åtgärder som jag nämnl i minfråga och som jag upprepade i mitt anförande förenliga med en socialbostadspolitik. Hon hänvisar till svaret och säger alt man där kan utläsahennes mening om detta. Men jag tycker alt statsrådel borde kunna kosta på sigalt i klartext svara ja eller nej på min fråga. StatsrådetFriggebo ställde också en fråga lill mig. Genom att harställt en interpellation har min fråga kommit all behandlas i Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. samband med eninterpellationsdebatt, och jag skall därför gärna försöka svara på BirgitFriggebos fråga om på vilken eller vilka punkter som den borgerliga regeringenhar försämrat det sociala innehållet i bostadspolitiken. Detförsta beslut som den borgerliga regeringen genomdrev varju atl man minskadebehovet av egen insats för privata byggherrar från 15 96 till 8 96. Del innebaren ökad subvention sf)ecielll riktad till privata fastighetsägare. Delta går utöver de allmännyttiga bostadsföretagen och får negativa konsekvenser förhyresgästerna. Det innebär ökade möjligheter till privatisering och självklartdärmed också negativa konsekvenser för hyresgästerna. Detla är alltså en sådanåtgärd som jag talade om i mitt tidigare inlägg. Enannan åtgärd är det förslag om förändring av räntesubventionerna som finns i enregeringsproposition . Man föreslår visserligen alt räntesubventionernaskal I förbättras något för hus som påbörias , men samtidigtförsämrar man räntestödet för alla hyreshus, bostadsrältshus och småhus genomalt minska räntebidragen från den . Man ger en summa sommotsvarar ungefär 20 milj. kr. med ena handen, men man tar tillbaka sju gångermera, ca 140 milj. kr., med den andra handen. Det är exempel nr 2 som jag nukan erinra mig. Låtmig också i detla sammanhang nämna alt den borgerliga regeringen har infört en särskildlåneavgift på statliga lån trots att det inte fanns några som helst motiv föralt göra del. Del har inneburit en fördyring som hyresgästerna fåll betala ochsom på del sättet också bidrar lill den sociala urholkning som jag talat om. Dessutomhar den borgerliga regeringen inte gjort någonting för att förbättraförhållandena på olika områden som skulle kunna komma hyresgästerna till del.Den försämring genom förkortningen av amorteringstiden för markförvärvslånensom genomfördes den borgerliga regeringen tillträdde har ju denborgerliga regeringen, om den hade velat, haft möjlighet alt rätla lill genomall införa längre amorteringslider och bättre villkor, som skulle göra delmöjligt för kommunerna atl förvärva mark som behövs bl. a. för bostadsbyggande. Jaghar nämnt detta, herr talman, rätt upp och ner som svar på om jag kunde ge exempel på sådana åtgärder som har bidragit till atlytterligare urholka den sociala bostadspolitiken. Herrlalman!Jag har med tillfredsställelse noterat att statsrådet aviserat en ändring avbestämmelserna från den . Jag tror att det är väsentligt, och jagtackar för det beskedet. Slatsrådetberörde frågan om alt man borde kunnat få en mer allsidig sammansättning avolika bostadsområden. Del tror jag att man måste med all kraft verka för i denhär regionen. Men vi har elt problem, och det är alt övertyga alla kommuner attvi skall medverka i denna allsidiga utbyggnad av nya bostadsområden. Problemetvisar sig på det sättet att vissa kommuner vill fortsätta med ett alldelesspeciellt byggande - kanske näslan enbart Då är det svårtatl få en allsidig sammansättning. Det finns andra kommuner som har mycket godamöjligheter att bygga hyreshus, som också har byggt väldigt mycket sådana, mensom nu av olika skäl inte vågar fortsätta. Delta är ett stort problem som jagtror att vi alla måste hjälpas åt atl försöka lösa. När några få kommuner harfått ta ett orimligt slort ansvar påverkar det hela regionen och därmed även deandra kommunerna. Dethar varit intressanl att läsa den utredning som gjorts om och Rinkeby.Jag vet inte om statsrådel haft möjlighet lill del, men jag har läst den detsenaste dygnet. Det bor 30 000 invånare i del området. Det är bara 5 96 avStockholms invånarantal och alltså en liten del av . 1utredningen beskrivs de svårigheter man har trots stora resurser. Slutligenvill jag göra en liten kommentar till anförande. Del är ändåså att den stora segregationen här i , åtminstone vadsöderkommunerna beträffar, har skett när vi harhaft elt överskott på lägenheter i de här kommunerna. Visst är det viktigt allfå upp ett bra och tillräckligt stort bostadsbyggande, men det måsle också blien sådan styrning att inte några kommuner får ta alla problemfall. Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. har naturligtvis rätt: För atl det skall bli en rättvisfördelning av hyresgästerna och för att bostadsförmedlingarna över huvud tagetskall kunna anvisa lägenheter vill det till att del finns lägenheter attanvisa. Därför ärdet viktigt att vi får ett ökat bostadsbyggande och också enökad sanering inne i städerna. OskarLindkvist var väldigt mycket inne på just bostadsbyggandet. Låt mig då säga attsocialdemokraterna för debatten som om minskningen av tillgången på bostäderskulle ha skett under den allra senaste liden. Under de tre åren 1973-1975 lågianspråktagandet av lägenheter i landet på ca 80 000 . 1976 och 1977 lågi anspråktagandel på ca 59 000 lägenheter. Det betyder att det stora raset närdet gäller ianspråktagande av lägenheter skedde , då detblev 20 000 lägenheter förre-alltså långt innan den här regeringen tillträdde. Detär riktigt atl vi hade en minskad igångsättning i bostadsbyggandet under vårenförra året. Men del skedde en kraftig återhämtning , som ledde tillatt vi hade en igångsättning som låg på 40 96 merän i december 1976.Och för januari månad 1978 låg igångsättningen på 20 96 mer än i januari 1977.Det är den högsta igångsättningen . Del här kan varaen tillfällig uppgång, men jag tror inte del. Jag tror all del är elt direktresultat av de åtgärder som regeringen har vidtagit för att förbättramöjligheterna alt producera nya bostäder - bl. a. förbättringen i långivningen,som innebär att man höjer lånelaket oftare, och sänkningen av den garanteraderäntan. Låtmig bara som en liten kommentar till anförande säga att jag intetycker att det var så speciellt radikala åtgärder som han gav exempel på, sompå någol vis skulle ha kunnat urholka den sociala bostadspolitiken. Etl införande av en förmedlingsavgift på någol hundratal kronor för Ombostadsförmedlingens situation i , m. m. upptagande av lån och förövertagande av lån tror jag inte har någon avgörande betydelse för den socialabostadspolitiken. OSKARLINDKVIST (s): Jag och är alltså överens om all vi måsle ökabostadsbyggandet därför att det är en avgörande förutsättning för atlbostadsförmedlingarna skall kunna spela en viktigare roll vid fördelningen avbostäder. I samband med detla ökade bostadsbyggande är det viktigt att vi kanintressera kommunerna för att planera in allsidigt sammansatta bostadsområden.För all lösa den uppgiften måsle vi ge kommunerna ökade möjligheter att tryckapå värdarna - vare sig del är kommunala bostadsföretag eller som i normalfalletde privata hyresvärdarna - så att de medverkar i den önskvärda produktionen,som kan leda lill alt vi får socialt allsidigt sammansatta bostadsområden. Dethar varit budskapet idet anförande jag höll tidigare iden här debatten. Minövertygelse är alltså alt del är den vägen vi måste gå.