prot · G1097 · 1977-12-31 00:00:00 — och sedan jordbruksminisiern fåll dennainterpellation har regeringen beslutat uppdra ål all vidla förberedandeålgärder för all genomföra den mer begränsade deklarationen . Omkommunerna och skall få någon möjlighet all planera för sina insatser iavfallshanteringen med utsikt atl fullfölja beslut måsle regeringense lill atl det nödvändiga underlaget för denna planering las fram.Jordbruksminisiern hänvisar till att hälsovårdsnämnderna i sitt tillsynsarbetekan avkräva förelagen uppgifter om avfallshanteringen. Men del var intekommunerna som skulle åläggas atl avkräva förelagen uppgifter om avfallet. Delvar företagen som skulle bli skyldiga atl deklarera sill miljöfarliga avfalloch hur man avser all hanlera detta. Jaginser naturligtvis att jordbruksminisiern försuttit möjligheten all under år1977 få fram 'åtminstone den begränsade deklaration som planeras lill 1978,och jag beklagar all vi får denna tidsförskjutning. Men vågar man räkna med atljordbruksminisiern i de andra avseendena, exempelvis anslagen till ulbyggnadenav , kommer atl fullfölja den socialdemokratiskaregeringens intentioner? Tillsist: Självfallet kan skärpta krav på förelagen när det gäller hanteringen avdet nnljöfarliga avfallet komma att innebära ökade kostnader för dem. Därför ärdel oroande all regeringen beslutat om en ändring i kungörelsen om begränsningav myndighets räll all meddela föreskrifter, anvisningar eller råd, avföljande lydelse: "Myndighetskall bedriva sin verksamhet på sådant sätt au kostnads-höjande effekter kanbegränsas även när myndigheten utövar sådan tillsyns- ochinspektionsverksamhet som ankommer på myndigheten eller utarbeta informalionsom ges i form av riktlinjer och rekommendationer eller liknande." Omgiftspridningen i Teckomalorp, m. m. Nr 7 Vi får sålunda dels en fördröjning av deklarationsförfarandet, dels genom regeringens nyabestämmelse ett undergrävande av myndigheternas möjligheter all genomföraeffektiva kontrollåtgärder. Jag vill därför fråga: Kommer jordbruksminisiernmot bakgrund av detta och sin egen Om giftspridningen utfästelse atl kontrollen skall skärpas - som jag har noterat med lill- / Teckomalorp, fredsställelse- att vidta åtgärder för atl få bon denna begränsning av m.m. myndigheiernas möjligheter atl ingripa? (-): Jag ber all få tacka jordbruksministern för svarel på min fråga, somenbart gällde huruvida man tänkte tillsätta någon form av opartisk utredning isyfle alt klargöra vad som egentligen har förekommit i Teckomalorp. Vikänner alla lill vad som i det här sammanhanget har pågått i Teckomalorp underdrygt . Människor har drabbats av olika sjukdomar. De har märkt allderas växter har smakat illa eller på annat säll skill sig från vad som ärnormalt. Del har varil mycket svårt för dessa människor att påkallamyndigheternas uppmärksamhet, och man måsle betrakta della som en nonchalansfrån myndigheternas sida. Deproblem som uppstått gäller emellertid inte bara befolkningen i . Vivet alla all del på mängder avplalser i vårt land flnns fabriker som harupplagringsplatser för liknande ämnen som de aktuella i Teckomalorp. All delprivata kapitalet sätter vinslen före människornas säkerhet är på intet sällnågon nyhet, men detta har i det här fallet manifesterats på ett mycketpåtagligt sätl. Detfinns också anledning all fråga sig: Hur har olika myndigheter handlagt sinauppgifter? Hur myckel av försummelser och passivitet är all skriva påotillräckliga resursers konto? Hur myckel sanning ligger i påståendena ochryktena om mulor och oegenlligheler? Delär för all få svar på sådana frågor som jag anser all del är viktigt atl enopartisk ulredning tillsätts. Men jag vill i del sammanhanget inle underlåtaall framhålla alt jag tycker att det är lika viktigt alt man tillgodoser dekrav som människorna i Teckomalorp ställer. Förstoch främst kräver de atl alla insatser skall göras för att deras samhälle skallavgiftas. De kräver vidare att vattnet i deras brunnar skall undersökas, så atlde vet om de vågar dricka det i fortsättningen. De kräver att giftfabrikenskall jämnas med marken. De kräver all del upprättas informationsbyråer dit dekan vända sig med sådana problem som de tror har samband med giflspridningen iområdet. De vill ha en förteckning över de skador som människor har åsamkats,och de kräver ersättning för dessa skador. Befolkningeni Teckomalorp kräver vidare ett förstatligande av den kemiska industrin i vänland, så atl liknande situationer icke skall upprepas. Man kan visserligeninle säga alt ett förstatligande automatiskt innebär all faran för ettupprepande är undanröjd, men man kan på så sätt skapa förutsättningar för del. Kravetall fabriken skall jämnas med marken medför också att man måsle kräva all detskapas nya arbetstillfällen av annan an och karaktär för människorna iTeckomalorp, och della måsle betraktas som en angelägen insats. Slutligenkräver man att skuldfrågan opartiskt utreds. Delta krav anknyter till minfrågeslällning, och jag vill lillägga all del enligt min uppfattningföreligger ett behov av en någol bredare ulredning än den som skall göras avjustitiekanslern. Jag är således inle hellnöjd med svarel på min fråga. Omgiftspridningen i Teckomalorp, m. m. PER (): Som flera talare redan har konstaterat är det en mycket gammal skandalsom är utgångspunkt för denna debatt. Produktionen av giftämnen vid BT Kemibörjade ulan föregående kontakt med myndigheter , ochbara kom de första klagomålen om växtskador. Myndigheternavar i och för sig inkopplade genom all överläggningar skeddemellan länsingenjören och bolaget, och bolaget lovade därvid all man skullegenomföra en rad miljöskyddande ålgärder. Sedan har striden pågått i olikaturer under . Men det har i allt väsentligt varil en stridpå papperet. Mera omfattande ingripanden från samhällets sida direkt påplatsen mot personer som har varil skyldiga till det som skett har bara gjortsunder den allra . erkänner alla alt det som skell aren skandal som inle får upprepas.Jordbrukstninistern redovisar nu en lång rad regeringsbeslut som skall kunnaskapa ökad klarhet i vad som skett, undanröja eller i varje fall lindra deskador som uppstått och förhindra ett upprepande. Del är myckel bra. Del ärutmärkt, och jag tackar jordbruksminisiern för de besked han lämnal. Jagförutsätter alt därmed en del av de missförhållanden som jag har påtalat i minfråga skall bli föremål för en grundlig undersökning. finns anledning alt ifrågasätta inle bara enskilda moment imiljöskyddslagstiftningen ulan hela dess filosofi ochövervakningsor-ganisalion. Enligl olika källor, bl. a. nalurvårdsenhelen vidlänsstyrelsen i , bygger miljöskyddslagstiftningen på förtroende.Man litar helt enkelt på företagen. Man litar på alt de vidtar åtgärder som depåslår sig vidla. Man litar på deras uppgifter i ansökningshandlingar lill t.ex. koncessionsnämnden. Man litar över huvud tagel på deras ärliga uppsåt. FalletBT Kemi visar att ett sådant förtroende inte kan utgöra grundval för enlagstiftning. När man sluderar hela den långa skriftväxling som förevaritmellan BT Kemi och olika myndigheter kan man inle undgå all inse all bolagetredan på ett tidigt stadium ägnade sig ål taktisk dribb-ling i syfte attförhala beslutsprocessen och skapa utrymme för lönsammiljöfarlig produktion. Man har från bolagets sida Omgiftspridningen i Teckomalorp, m. m. översvämmatkoncessionsnämnden med ansökningar, tnan har förespeg-lal myndigheterna att manskulle ändra produktionsinriktning, man har ulloval miljöskyddande ålgärder ochman har ibland t. o. m. aviserat nedläggning av verksamheten - för all snabbiåterta del ganska misslyckade skrämskottet. Mot alla dessa lögner har tydligeninle funnits någol effektivt samhällsskydd. Lagstiftningen förbjudermiljöfarlig verksamhet, men de skriftliga uppgifterna lill myndigheterna omdenna miljöfarliga verksamhel kan tydligen vara hur lögnaktiga som helst ulanall myndigheterna har effektiv möjlighel alt ingripa mot lögnen som sådan. Miljöskyddslagenstadgar inle ens all ansökningshandlingar lill koncessionsnämnden skall avgespå heder och samveie, någonling som finns i många andra sammanhang när enskildamedborgare skall inge handlingar av olika slag lill myndigheter - alltifrånsjälvdeklaration lill ansökan om rättshjälp. Mansäger på de myndigheter som har jobbat med ärendet all del faktiskt är så,all man inte kan förhindra eller ingripa mot all företag lämnar felaktiga ochdirekt lögnaktiga uppgifter i sina ansökningshandlingar. Ettlillslåndsförfarande som ger företagen legala möjligheter all lämna felaktigauppgifter och dribbla med myndigheterna kan inte gärna förväntas fungera lillförmån för miljöskyddet. Därför vill jag fråga jordbruksministern om han ärberedd all medverka till all miljöskyddslag-sliflningen får en sådan utformningalt felaktigt uppgiftslämnande och taktiskt dribblande kan beivras, kanskegenom någon sorts generalklausul för miljöskyddet. Övervakningsorganisalionensresurser är uppenbarligen otillräckliga, del har påpekats från många håll.Förutom bristande personella resurser hos länsstyrelserna har främst tremissförhållanden uppmärksammals. Rättshjälp har inle utgått lill kemiska experter. Icivilmålet mellan trädgårdsmästare och BT Kemi betalade rättshjälpen föradvokalhjälp men inte för kemiska experter. I stället ställde Miljöcenlrum uppmed expertis. Men den här typen av tvister är naturligtvis ingenting somjurister kan klara ensamma. Jag vill därför fråga: Är jordbruksminisiern bereddalt vidla ålgärder som gör del möjligt all koppla in experter imiljöskyddslvisler i större utsträckning än som tydligen är möjligt ? Del har förekommit att en och samma person inomloppet av ganska kort lid genom arbetsbyte har verkat i helt olika funktionervid handläggningen av utredningar kring fallet BT Keini. Förvisso är Sverigeett litet land med begränsad tillgång på experter och några formella oegenllighelerhar inte påvisats. Ändå vill jag fråga jordbruksminisiern om han är beredd allvidla ålgärder för att förhindra sådana olyckliga personsamband genom attexperter uppträder i olika roller i olika faser av ett och samma miljöärende. har i fallet BT Kemi spelat enganska underordnad roll. Jordbruksminisiern har i sitt svar pekat på vissa avde möjligheter och skyldigheter som hälsovårdsnäinnderna har, men inyckettalar för all kanske just hälsovårdsnämnden - i större utsträckning än nu-borde vara denviktigaste miljöskyddsinstansen. Därför vill jag fråga: Delar statsrådet denuppfattningen, och vilka ålgärder vill han i så fall vidla för allhälsovårdsnämnderna i praktiken - och f ö. med beaktande av de problem som JörnSvensson här nämnde - skall kunna spela en mer konstruktiv roll imiljöskyddsarbetet? Slutligenär det uppenbart all den lokala opinionen i Teckomalorp spelat en central rollsom pådrivare för att få stopp på BT Kemis livsfariiga verksamhel. Samtidigthar de enskilda initiativtagarna mött många svårigheter. De har inle haftnågon självklar instans att vända sig till, som helhjärtat har kunnat ställasig på deras sida. De har fåll hjälp från frivilliga krafter. Men mycket tyderpå att de skulle ha haft nytta av en särskild miljöombudsman med ungefär sammastatus som konsumentombudsmannen. Över huvud tagel vet många människor inlevarthän i byråkratierna de skall vända sig om de misstänker miljöfarlig verksamhel.Jag vill därför fråga jordbruksministern om han är beredd att medverka lill alli någon form skapa en inslituiion som miljöombudsman. Om giftspridningen i Teckomatoip, m. m. Först ettlack lill jordbruksministern för svarel. Minfråga gällde om kan anses ha tillräckliga resurser för att ta hand ommiljöfariigt avfall och för att kunna leva upp till målsättningen i 1975 årsriksdagsbeslut. Del var då det nya tillkom, och del tillkom för alt delgamla fungerade dåligl och inte hade nödvändig monopolställning. Jagsäger detta med hänsyn till den märkliga historieskrivning soin alldeles nyssgjordes från denna talarstol om bakgrunden till beslutet. Jaganser att min fråga aktualiserar ett mycket centralt problem. Anvisas intetillräckliga resurser - och del mycket snabbt - kan vi befara flera obehagligaöverraskningar av det slag vi råkat ut för i fallet Teckomalorp. Eftersomjag tidigare varit ledamot i - då där fanns enpariamenlarisk förankring - vill jag erinra om del principbeslut som fattadesav styrelsen . Det innebar all en centraldeslruklionsanläggning skulle byggas i Norrlorp i trakten av i . Dennya anläggningen skulle i första etappen få en behandlingskapacilel av ca . Enarbetsgrupp tillsattes, och redovisades ett investeringsprogrampå 88 milj. kr. utslaget , priser. Den3 maj uppvaktades jordbruksministern av den dåvarandesocialdemokratiske ordföranden och bolagels verkställande direktör. Densocialdemokratiske ordföranden ersattes senare av en moderat kommunalman, enperson som f. ö. inte är känd för atl visa någon överdriven entusiasm när detgäller alt salsa på den offentliga sektorn. Instämmer han i de moderataattackerna mot för dess monopolställning, är utnämningen märklig. 5 protokoll 1977/78:7-10 Nr 7 Uppvaktningen gällde finansieringsfrågan, och enligl denrapport Torsdagenden °' föredrogs i slyrelsen såg jordbruksministern positivt på tankenatl finansieringen skulle ske på sådant sätl attanläggningen skulle kunna --------------- komma tillstånd enligt de framlagda planerna. Det var ett värdefullt Om giftspridningen besked att en betydande del skulle utgå i form av statsbidrag. Rejäla / Teckomalorp, statsbidrag var också förutsättningen för attarbetet skulle kunna komma m. m. till stånd. Detta hade understrukits starkt vid uppvaktningen. anser jag atl del är avstort intresse att få vela om jordbruksministern står fast vid denna form avfinansiering. Beskedel är av speciellt intresse när den offentliga sektorn nuhotas av blåpennorna i kanslihusets ekonomidepariemenl. Jag vill än en gångunderstryka att denna fråga tilldrar sig ett stort intresse framför allt hos enmiljökänslig opinion. I det aktuella fallet i Teckomalorp vel vi alt därfinns 100 000 lon jord som måsle behandlas. Dessa jordmassor kan inle flyttas.Del krävs därför enorma resurser för atl bekämpa denna giftspridning, sompågått under . Jag vill därför med stor skärpa understryka atlSAKAB måste få sådana resurser atl man kan leva upp lill det samhällsansvarsom riksdagsbeslut innebär. om någonsin har jordbruksminisiernchansen alt visa vad miljöpolitik innebär i praktisk handling, och del kostarockså en del pengar. Det har varitintressant all lyssna på debatten. Delär klart alt del är lätt att vid ett sådant här tillfälle vara kritisk motlagstiftningen och mot de myndigheter som inte har lyckats förhindra althändelser som de vi nu diskuterar inträffat. Det är också riktigt att kritisktgranska det inträffade. Jag har förut nämnt att vi skall undersöka vilkalärdomar vi kan dra av det inträffade och förbälira lagstiftningen eller vidlaandra ålgärder. Men jag vill säga all vi måsle ha klart för oss attdet inle går all uiforma en lagsiiftning eller koniroll på ett sådant sätl allvi hell garderar oss mot alt olyckshändelser inträffar eller att människorbryter mot de lagar som vi stiftar. Men del är alldeles klart all händelser somde vi nu diskuterar ger oss anledning atl skärpa bestämmelserna.Miljöskyddsuiredningen får lägga fram förslag till sådana skärptabesläinmelser. Kontroll,tillsyn och resurstilldelning har kritiserats här , och någon framställde det som om de skulle vara hell obeflnlliga. Så är del ju inte. Tillsynsmyndigheterna, i detta fall länsstyrelserna och , kan gå in med korrigeringar, läirma råd och anvisningar, ge föreskrifter eller utfärda förbud. Tillsynsmyndigheterna har vidare rätt all vinna till träde lill och företa undersökningar i förelagel. De har rätt att kräva behövliga upplysningar oin anläggningen, kräva undersökningar och låta ulföra sådana på företagets bekostnad. Dessa instrument flnns. Den in tressanta frågan är då naturiigtvis om de instrumenten är tillräckliga. Detta får prövas av miljöskyddsutredningen. 66 När del sedan gäller kontrollen tror jagpersonligen i likhet med några av talarna i den härdebatten all del är viktigt all få ned den på del lokala planet. Kommunerna bördärför i större uislräckning än engageras i lillsynen avmiljöskyddsfrågor. Även den frågan bör miljöskyddsuiredningen närmare ta upp.Kort sagl tror jag att vi måste göra lillsynen och kontrollen lika effektivanär det gäller förelag som när del gäller enskilda människor. Del är vikliglatt vi inte jagar enskilda människor försmå försyndelseroch låter svåråtkomligaföretag med kanske större försyndelser gå fria. Just från den utgångspunktenriktar vi nu nästa deklaration mot företag som vi med stor sannolikhet vet fårfram miljöfariigt avfall i sin tillverkningsprocess. Någonhar här kritiserat miljöskyddslagen för all den bygger på ett förtroendefulltsamarbete mellan myndigheter och näringsliv. Det var den linje som dendåvarande regeringen och den dåvarande i stort sett var överens om. Föregen del anser jag att det goda resultat som vi trots alll har nått imiljövårdsarbetet till stor del beror på alt myndigheter och företag i deflesta fall har kunnat samarbeta i stället för alt befinna sig i hårdmotsatsställning till varandra. Därför menar jag alt man inte utan vidare skallöverge en sådan princip bara för att någon inle har orkat leva upp till denmålsättningen. Men vi måste naturiigtvis ha en kontroll på atl detta fungerar- vi måste kunna kontrollera företagens uppgifter. Därför finns det anledningför miljöskyddsutredningen att se över den delen. Här har ställts många frågor, och jag skall jag har lillmitt förfogande försöka besvara dem. IngridSundberg har frågat om möjligheter. Jag uppfailar inte som ettrenl slatligl förelag bara för all det har monopol på all förstöra dessafariiga avfallsämnen. ägs gemensamt av staten, kommunerna och industrin,även om staten har det avgörande ägandet. återspeglar sig också istyrelsens sammansättning. SAKABhar inte haft och har inte någon lätt uppgift. Det är ingen lätt uppgift attbygga upp en sådan organisation för all la hand om delta avfall. Jag har fulltförtroende för - jag hade del för den förutvarande ordföranden och jaghar det också för den nuvarande ordföranden. Om andra företag undertillfredsställande former kan ta hand om avfallet i en situation där intekan göra det, finns det naturligtvis inte något hinder för dem all också göradel. Men samhällel måste ju i sista hand svara för all omhändertagande kan ske.Därför behövs . Svarelpå den direkta frågan är alt naturiigtvis kan anlita Cemenia, om dessresurser i det här fallet är lämpliga. TillJörn vill jag säga att någon deklarationsblankett exempelvis från BTKemi inle fanns. Del visar all dessa deklarationer aldrig kan bli någon garantiför alt man skall kunna undvika sådana här händelser. SvanteLundkvist har ställt ett par frågor om deklarationerna. Som förutvarandedepartementschef känner lill att dessa Omgiftspridningen i Teckomalorp, m. m. Omgiftspridningen i Teckomalorp, m. m. deklarationsblanketterskickades ut lill 67 000 förelag och att svarspro-cenlen blev 25. Au deuppgifter som inlämnades bedömdes som olill-förlitliga har lill stor delansetts bero på atl utformningen av deklarationsblanketterna och informationenvar dålig. Vadsom sedan hände var följande -jag säger detta som en informalion, eftersomflera har frågat om della. Sedandeklarationerna kommit in månader gjordes enstatistisk bearbetning i regi ochbörjan av . satt en särskild arbetsgrupp och utvärderadeerfarenheterna av deklaralionen. Arbelsgrup-pens rapport lämnades lilljordbruksdepartementet . Arbetsgruppens arbete åberopades avnaturvårdsverket i dess framställning om uppskjutande av deklaration.Rapporten skickades med lill de instanser som flck naturvårdsverketsframställning på remiss, nämligen , stalskoniorel,miljödalanämnden, arbeiarskydds-styrelsen, statens industriverk,länsstyrelserna i , och . , ochSvensk , . Rapporten gav stöd för all endeklaration inte kunde genomföras 1977, och - - till denna tankehar också samtliga de av mig uppräknade remissinstanserna anslutit sig. Vadsom nu sker har jag redan nämnt i mitt svar, men jag skall för säkerhets skullrepetera det. Kommunerna har uppmanats all ta upp frågan om en snabbinventering av de industrier som tidigare kan ha haft problem med kemiskaavfall. genomförs en deklaration som särskilt inriktas på atl spåradet avfall som är mest riskfyllt från hälso- och miljösynpunkt. En så bra ochmeningsfull deklarationsblankett som möjligt skall ligga lill grund för delslutliga uppgiflslämnandel från alla. Jag hoppas all vi på detla säll skallkunna få ut någonling av värde för nästa deklarationsförfarande. Jag tror ocksåalt vi vid det tillfället måsle ge en betydligt bättre informalion. Detkan också vara så, ärade kammarledamöter, alt den här debatten , liksomdebatten om BT Kemi över huvud tagel, kan medföra all förelagen vid nästadeklarationslillfälle bättre förslår viklen av alt verkligen rapportera ochdeklarera del miljöfarliga avfall som flnns. (vpk): Jag vill lill jordbruksminisiern säga atl vi inle kritiseradeoförutsedda och oavsiktliga brister i gällande miljölagstiftning. Sådana kanalltid förekomma, och de kan också alllid ursäkias, så länge del finns en godvilja bakom lagsiiftningen. Vad jag kriliserade var själva lagsliftningensprincip, och den vill jag la lill uigångspunki för en ny fråga. Miljöskyddslagenär ju nu en gång uppbyggd så, all den medger alt lönsamheten, om den är hotad,får la över skyddsiniressei. Uppenbarligen slår del så, mer eller mindre, ilagtexten, och del skapar dels ett väldigt godtycke, dels möjligheter för delekonomiska intresset att i nästan alla verkligtkontroversiella och vikliga fall tränga sig fram. Jag undrar: Ärjordbruksminisiern anhängare av att man förskjuter lönsamhetsprincipen ochlåter skyddsprincipen doininera? Det är inle fråga om all dess verksamhel bara harbrisler i slörsla allmänhet, ulan det är fråga om atl verket är så uppbyggt alldel icke är någon företrädare för de renodlade skyddsinlressena, ulan all dessaredan på verksnivå avvägs gentemot hell andra iniressen. Då frågar jag: Ärjordbruksminisiern anhängare av alt omfortnas så, att det bliren konsekvent företrädare för skyddsintressena gentemot de mäktiga ekonomiskaintressen som har insteg i verkei? De har sanneriigen en tillräckligl starkmakt i samhällel i övrigt; del bevisar de många miljöskandalerna. Enkort kommentar, herr talman, skall jag tillåta mig alt göra till de övrigapartiernas miljöintresse. Det smakar ändå litet illa när man talar om hurmycken god vilja del skulle finnas bland de myndigheter som är aktiva på delhär området och all det är fråga om dåliga resurser så atl de inle har kunnatfylla sin uppgift osv. Man kommer ju icke ifrån alt del har uppslån högstbeklagliga och allvarliga stridigheter mellan exempelvis den intresserade ochaktiva allmänhet, som kämpar för en bättre miljö och bekämpar missbruken frånbolagens sida, och de myndigheter som egentligen skulle vara på dennaallmänhets sida men som alltför ofta mer eller mindre indirekt har trätt istriden på bolagens sida. Centernhar ofta framträtt som elt miljöparti, men man behöver bara komma in på fråganom skogsbesprutningen för att se hur centerpoliliker kan vackla och angripamiljögrupperna. SAP har i många stycken också visat aktivt miljöintresse, mentyvärr har många av den socialdemokratiska rörelsens funktionärer i lokalasammanhang på ett ytterst beklagligt sätl avskurit sig från den aktivamiljökamp som bedrivs av aktivisterna på gräsrotsplanei. Omgiftspridningen i Teckomalorp, m. m. Jag förmodar alt jordbruksminisiern och jag kan vara överens om att delär angelägel au man så snarl som möjligl får fram underlag för den planeringsom både kommunerna och har atl bedriva när det gäller all få till ståndden effektiva hantering som vi är ute efter. Vadjag sade i mitt anförande var all både och tidigt i vårasgav uttryck för den uppfattningen all man borde genomföra en deklarationsomgångäven .