prot · G10955 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:55 Förhandlingarnaleddes lill en början av förste vice talmannen. §1 Fortsatt giltighet av spaningslagen Föredrogs justitieutskottets betänkande 1977/78:14med anledning av propositionen 1977/78:46 om fortsall giltighet av lagen(1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall Jämte motioner. I propositionen 1977/78:46 hade regeringen() föreslagit all anta förslag lill lagom fortsalt giltighet av lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i spaningssyfle ivissa fall. Förslaget innebar all spaningslagen skulle fåfortsatt giltighet lill utgången av . Idetta sammanhang hade behandlats delsde med anledning av propositionen väckta motionerna 1977/78:72av i m. fl. (fp), vari yrkats att beslutadeavslå propositionen, 1977/78:106 av m. fl. (vpk), vari yrkats alt skulle avslåpropositionen, dels den under allmänna motionstiden vid 1976/77års väckta motionen 1976/77:644 av m. fl. (vpk). altriksdagen med bifall lill propositionen 1977/78:46 och med avslag på motionerna1976/77:644, 1977/78:72 och 1977/78:106 skulle anta det genom propositionenframlagda förslaget till lag om fortsatt giltighet av lagen (1975:1360) omtvångsåtgärder i spaningssyfle i vissa fall. i (fp): Vi skall la ställning lill om vi för femte gången skall föriängaen lag - spaningslagen, som terroristlagens efterträdare heter - som är ettunikt avsteg från de rättsprinciper som präglar svensk lagstiftning i övrigt.Lagen är så speciell att inle velat göra den permanent ulan i ställetföriängt den år för år. Skall vi föriänga den ytteriigare så börjar denfå karaktären av permanent lag -och det är allvariigt. Jagtror att vi alla här i är ense om en sak: terroristdåd måsteförebyggas och fördömas. En våg av terrorism som svept över världen har drabbathundratals oskyldiga människor. Metoderna vid t. ex. massakern påLodflygplatsen eller morden och kidnappningarna i har vittnat omgrymhet och känslolöshet. Låt oss vara överens om delta. ISverige har vi i syfte att komma åt terrorismen stiftat en särskild lag,terroristlagen eller spaningslagen. Den lagen har varit ineffektiv och striderdessutom mot de rättssamhällets principer som lagen är satt att värna. Denursprungliga terroristlagen var unik i svensk rättshistoria genom frångick principen om individuell ansvarighel för brott. Lagen har fleragånger modiflerals och väsentliga förbättringar har åstadkommits. Ändå kvarstårallvariiga invändningar mot den. För del första räcker delmed att det skall "vara av betydelse för att utröna huruvida enorganisation planlägger eller förbereder gärning som innebär våld, hoteller tvång för politiska syften" för att bl. a. husrannsakan skall kunnatillgripas. Detta innebär all en människa kan utsättas för husrannsakan ulanall vara misstänkt för något speciellt brott. Del räcker med att polisen villfå reda på om en organisation som personen är med i eventuellt planerar någotbrottsligt. Justhär ligger själva kärnpunkten. Om en människa är misstänkt för all planera ettgrovt brott - ja, då får förundersökning och spaning ske i enlighet medbrottsbalken. Då behövs inte spaningslagen. Del är först när man vill t. ex.avlyssna telefonen hos någon som inte är misstänkt för ell bestämt brott somterroristlagen kommer in. Genom att vara aktiv medlem i en organisation därandra - kanske i andra länder - begått terroristhandlingar, så kan en människautsättas för telefonavlyssning. Fören liberal borde del vara tämligen självklart all värna om att ingen skall fåsin integritet kränkt eller utsättas för husrannsaken eller telefonavlyssning,utan alt vara misstänkt för ett brott. Denandra allvarliga invändningen mot terrorisllagen är alt den enbart riktar sigmot utlänningar. Om man vill förhindra terrorism - och det bör man fiirsökagöra - då måste åtgärderna gälla alla terrorister, oavsett om de är svenskareller utlänningar. En lag som utgår från att svenska medborgare aldrig ärterrorister är ell slag i luften. Just detla har ju del senaste årets händelservisat. Änallvarligare är att lagen - ensam i svensk lagstiftning - skiljer ut svenskarfrån utlänningar och sätter vissa utlänningar under en speciallag. Detmo:menl av diskriminering mot utländska medborgare som spaningslagen innebärgenom de olika reglerna för svenskar och utlänningar har också väckt oro iinvandrarkrelsar i . Det är ingen slump all varken ellerinvandrarverket velat tillstyrka lagen. Densvenska terrorisllagen har inle varil effektiv. Under dess existens har delsvåraste terroristdådet i - ockupationen av den västtyska Slockholmsambassaden - ägtrum. Del är betecknande att när ambas-saddramal utspelades Baader-Meinhof-liganinte fanns med i regeringens förteckning över organisationer som omfattas avterrorisllagen. Isamband med den akluella terrorislaffären har inte spaningslagen använts enenda gång. Ingen kan använda vårens händelser som argument för en förlängningav spaningslagen. Demedborgerliga rättigheterna måste ha ett starkt skydd - och ett skydd som intebara fungerar i fred och trygghet, ulan också i framtida krissituationer. I etteventuellt framlida krisläge kan det tänkas att krav reses på diskriminerandelagstiftning med hänsyn till organisationstillhörighet. Det kan också tänkasall del framläggs förslag om telefonavlyssning utan misstanke om brott. Omdel då redan tidigare finns lagar av den typen, skulle det sannolikt varasvårare au stoppa sådana förslag. Därför måste vi ge de medborgeriiga fri- ochrättigheterna ett starkt skydd, och därför måste vi ständigt slå vakt omgrundläggande rättsprinciper till skydd för individens integritet. Jag yrkar bifall till motionen 72 och därmed avslag på regeringensproposition om en föriängning av spaningslagen. (vpk): Särskilda spaningslagen ingår i det lagkomplex som har brukatsammanfattas under beteckningen terrorisllagen. Delta lagkomplex är en erkändundantagslag. Även lagens anhängare erkänner att den har undanlagskaraktär,dvs. all den eftersätter sådana rättsprinciper som annars normalt underfredliga samhälleliga förhållanden måste upprätthållas. Pågrund av detta erkännande och detta delvis dåliga samvete samt inför kritikenmot lagen har riksdag och regering föreslagit vissa modifikationer i dettalagkomplex, och företrädare för regeringen har avgivit vissa löften införriksdagen om garantier under vilka denna undantagslag skall tillämpas. Delär alltså inte nog med att man har en lag med undanlagskarakiär, utan man harockså avgivit löften och fattal beslut som i verkligheten inle följs. Det harnämligen sagts här i , och även fattats beslut härom, att principen omindirekt skuld -guilt by association, som termen lyder - inte skall tillämpas.Det var en modifikation av terroristlagen. Men detta stämmer inle. Dessapåståenden är icke sanna. Detta beslut följs inte. Indirekt skuld tillämpasfortfarande, och jag kommer all visa detta i en rad frågor som Jag strax skallta upp. Somsvar på en interpellation, ställd under den förra regeringens senare lid, hardet sagts att de uppgifter, anklagelser och misstankar som framförts i ellärende som väckts enligt denna lag skall redovisas för den misstänkteutlänningen, så alt han eller hon kan bemöta dem. Detla är inle heller sant.Det är lögnaktigt när man påslår någonting sådant, därför att flera uppgifter ien rad fall har varit av den karaktären all de antingen icke redovisats för denmisstänkte eller alt de redovisats i en sådan form att de ipraktiken varit omöjliga att bemöta. Det gäller t. ex. när man vid ellvittnesmål inle anger vem som har avgivit vittnesmålet. Då kan inte den somhar avgivit vittnesmålet kallas lill förhör, och den misstänkte har inlemöjlighet att genom sitt juridiska ombud ställa frågor till vederbörande. Delär >llerst allvarligt att man på detta sätt har fört ochoffentligheten bakom ljuset och i verkligheten tillämpar lagen på ell sätt somegentligen inle är tillåtet. Men det är typiskt i denna rättshärva att manpåstår saker och ting offentligt för alt sedan göra någonting annat. Harman en gång introducerat laglöshelen i svensk förvaltning kan den också bredaut sig och användas för all krypa förbi de löften, beslut och garantier somriksdag och regering senare utfärdar eller påstår sig utfärda. Vadman kan anmärka mot denna typ av lagar är, alt de inle bara på detla sällskapar ett osäkert rättstillstånd utan också all ju osäkrare dettarättstillstånd är, desto ineffektivare blir också lagen och desto mindre blirdet syfte fyllt, för vilket lagen en gång påstås ha införts. Närvi behandlade denna fråga förra gången sade vi från vpk ungefär så här, ochuttryckte därmed både vår principiella och vår praktiska ställning: Rättenär och skall vara en och odelbar. Den får inte gälla i lägre grad för vissamänniskor än för andra. Denna rättens odelbarhet är inte bara en förutsättningför rättsstatliga förhållanden ulan det är också -vilket man inte alltidunderstryker - en förutsättning för en verkligt effektiv brottsbekämpning. Tydålig bevisföring, okontrollerbara uppgifter, från exempelvis utländska säkerhetstjänster,eller falska och konstruerade bevis leder Ju i verkligheten inte lill attbrott kan bekämpas eller förebyggas. De leder i själva verket lill motsatsen -att oskyldiga drabbas - medan de få verkliga terrorister som finnsoch som naturiiglvis skall bekämpas kan slippa ur nätet under skydd av osäkerhetensoch olaglighelens dimridå. Ett intelligent och effektivt hindrande avterrorism underlättas i själva verket av en strikt uppgiflskonlroll och krav påhög sanningshall. Därför är terroristlagens lagkomplex något annat än vad delutger sig för all vara, och därför bör del i sina olika delar också bort. Låtmig med detta som utgångspunkt, herr talman, sluta mitt anförande med attställa nio konkreta frågor av principiell och praktisk rättslig betydelse samtav relevans för bedömningen av den här lagstiftningen. Låt mig passa på allställa dem lill det ansvariga statsrådet, som har visat vilken betydelse ändådenna fråga har genom alt nu närvara i kammaren. De nio delfrågorna är följande: 1.I ett fall, som föranledde utvisning enligt terrorisllagen, anfördes sombelastande för den misstänkte att man i en utländsk tidning hade omtalat att eninternationellt känd terrorist hade besökt en villa i Stock- holm och att denna osökt,som det hette, förde tanken till den misstänktes bostad. Ullslen alt den typen av resonemang innebär en tillfredsställandeform av indiciebevisning? Iell annal fall, som också föranledde utvisning, anfördes som bevis på misstanke mot den anklagade eller den misstänkte att hustrun till en känd terrorist hade gått på samma universitetskurs som den anklagade. Minfråga är: Anser statsrådet alt det är riktigt av polisen att anföra dentypen av omständigheter, som ju är ett klart bevis på indirekt skuld ochirrelevant samband? Anser han alt del är korrekt och rättsligttillfredsställande att klassificera detla som styrkande av misstanke? I ett flertal fall, där man har misstänkt personerför att förbereda terrordåd, har man för att stärka misstanken anfört att devid vissa tider skulle ha vistals på vissa platser. De har aldrig fåll reda påvid vilka lider de skulle ha vistals på de platser som angivits för alt styrkamisstanken mot dem. Hur får delta att gå ihop? Å ena sidan sägerregeringen att de misstänkta skall få ta del av och kunna bemöta allamisstankar och uppgifter. Å andra sidan redovisar man uppgifter i dennaobestämda form, uppgifter som är fullständigt omöjliga för någon människa attbemöta. I ett fall som handlagts enligt ifrågavarande laghar man anfört uppgifter beträffande vilka man har vägrat att uppge sagesmanför den misstänkte. Man har sagt all uppgifterna kommer från "en trovärdigmen känslig källa". Jag frågar : Hur i all väriden skall mankunna bemöta en uppgift om vilken man inte vet varifrån den kommer, bara attden kommer från "en trovärdig men känslig källa"? I fall som har handlagts enligt denna lag har mananfört såsom en belastande omständighet mot de misstänkta all de har träffateller umgåtts med en internationellt känd japansk Vietnamaktivisi, doktorTakahashi. Del har påståtts i akter och handlingar att denne Takahashi är enkänd rödarmist. Denna uppgift kommer från den franska säkerhetstjänsten. Vivet att uppgiften är lögnaktig. Takahashi har ingen beröring med Röda arménoch har aldrig haft det. Han efterspanas inte av några Japanska myndigheter avdel skälet. Jag frågar : Hur kan förbindelsen med denne Takahashianvändas såsom en belastning för personer som i är misstänkta enligtden akluella lagen? Uppgifter från utländska säkerhetstjänster,speciellt den franska Sij-reié, har i flera fall använts såsom tungt vägandebevisning gentemot misstänkta enligt denna lag. Franska Sureté är ökänd för sinantidemokratiska aktivitet och för sin tidigare inblandning i statskuppsplaner-någonting som den f. ö. delar med den italienska och västtyska säkerhetstjänsten.Den sistnämnda har ju deltagit i förberedelsen för den s. k. deiventi-planen, en fascistisk kupplan, som skulle sättas i kraft i under1960-lalet. Jag frågar: Anser alt säkerhetstjänster av dennakaraktär och med denna politiska inriktning-jag skulle vilja säga lerroristiskainriktning - är lämpliga baskällor för de svenska myndigheterna när delgäller all samla misstankar och belastande uppgifter moi anklagade här iSverige? 16 deremher 1977 '" ''" i samband med Kröcheraffären utvisade terverkligen är terrorist och har deltagit i sådan här verksamhet, är han Fortsatt giltighet av naturligtvis farlig och bör bekämpas, också enligt oss som är motståndare spantngslagen till lagen. Om han nu är det, vad vann att utvisa honom lill ett annal land, därhan såvitt jag vet lever i högönsklig välmåga och frihet? vannbara att kunde fortsätta sin lerroristiska verksamhet. Om nu varoskyldig, vilken skada har då åstadkommit mot en oskyldig människasom ulan att ha möjlighet lill appell eller molbevisning för resten av livetstämplas för misstanke om att vara terrorist? Det har varil rätt gott om utvisningar i sambandmed den s. k. Kröcherhärvan. De verkliga terroristerna, som är välkända ochorganiserade i sammanslutningar av terroristisk karaktär, de s. k. Uslasja-männen,har också varit misstänkta enligt denna lag. Men mig veterligt lever de flestaav dem i högönsklig välmåga här i . Man har i sådana fall vall lösningenatt utsätta dem för vissa kontroller. Hade det inte varit skäl i att tillämpasamma förfarande gentemot flera av de personer som man nu har utvisat, isynnerhet som dessa personer har ett myckel löst - och i några fall förmodligeninget alls! - samband med den s. k. Kröscheraffären? Min sista fråga: Tycker alt del är etttecken på spaningslagens och terroristlagens effektivitet att man på lösligaindicier kan utvisa människor, vilkas beröring med verkligt misstänkta ting ärhögst löslig och osäker, som denna lag - som klassificeras som såviktig och så oundgänglig och så behövlig - inte lyckades hindra verkligaterrorister från all komma in i och begå ett kvalificerat terroristdåd? Meddetta, herr talman, vill Jag yrka bifall till vpk-motionen 106. anförande och framför allt hans nio frågor ger miganledning påpeka att det ärende som vi behandlar är frågan om fortsaltgiltighet av lagen om tvångsåtgärder i spaningssyfle i vissa fall jämtemotioner. räknade uppnio fall av viss karaktär. Gårvi till handlingarna i ärendet, kan vi konstatera att spaningslagen under detsenaste året icke har tillämpats och, om jag inte minns fel, under delföregående året bara tillämpats i två fall. Vad har sagt harsålunda inget samband med den lag som vi och just nu behandlar. Dettaframgick också av hans anförande, där han vid flera lillfällen talade om"de här lagarna" och myckel obestämt rörde sig med uttrycket"lagen som det gäller". Men det var inte denna lagstiftning, den somvi behandlar , som han log upp i sitt anförande. I övrigt kände jag igenbåde anförande och Svens- sons anförande från förragången behandlade detla ärende. Den filosofi som de företräddeunderkände ju då med myckel stor majoritet. Jag tycker inte att såbegåvade herrar borde upprepa gamla argument som har underkänts! Hadede däremot gått in på någonting som man kan ta ut ur det föreliggande ärendet,t. ex. genom alt säga all lagstiftningen inle har använts under det senasteåret, och utifrån det förhållandet sedan försökt bygga upp en motivering, hadejag möjligtvis kunna förslå dem. Men jag hade inte accepterat det hela ändå,helt enkelt av den anledningen att förhållandena ute i väriden och i vårt egetland icke är så fridfulla att man kan avslå från en lagstiftning som ärinriktad på att skydda svenska medborgare och vårt land från terroristiskverksamhet. HerrUllslen har kanske andra synpunkter på de nio frågorna. Jag skall inteföregripa honom, utan nöjer mig med all yrka bifall till utskottets hemställan. (vpk): är advokat lill yrket. Med risk för alt vara en smulaoförskämd vill jag säga: Det märks fuller väl. Och jag tvivlar inte efter detlapå att han är en myckel duktig advokat när det gäller att försvara bovar införrätt, även om nu boven råkar vara regeringen. Samtidigtmåste Jag som parlamentariker säga att jag skäms litet grand över det billigasätt på vilket försöker avfärda den här frågan. Han försöker nugöra gällande att det jag anfört av exempel på misstankar av typ som är i svangnär fall enligt dessa lagar behandlas skulle vara irrelevant för dagensfrågeställning. Men måste ju myckel väl vela all det är Just dennatyp av misstankar som kan föranleda att man mot människor sätter in åtgärdersom finns i den lag vi nu diskuterar. Omherr varit en advokat med känsla för de principiella rättsfrågornasbetydelse borde han - i stället för att krypa undan på det här sättet - ha gåttin för att seriöst diskutera de principfrågor jag försökt väcka genom dessa somjag tycker ganska upprörande exempel på hur misstankar kan föranledaingripanden mot människor. Attjag upprepar synpunkter och argument, , beror faktiskt på all jagtycker att jag aldrig fått några ordentliga svar på dem. Och jag kommer attupprepa dem till dess eller någon annan talesman för den för dessabeslut ansvariga majoriteten svarar ordentligt, om de anser att det är korrektatt tillämpa indirekt skuld fastän de själva röstat för en ändring av lagenenligt vilken indirekt skuld inte skall till-lämpas. Anser ni all det ärkorrekt att tillämpa en rättspraxis som ni själva sagt inte får tillämpas ochsom regeringens representanter lovat att inle tillämpa? Svaramig på dessa frågor , eller någon annan talesman förmajoriteten, så skall jag sedan, när jag fått ordentliga svar, sluta att ställadessa frågor. Nr 55 i (fp): Fredaeen den 'talman! Jag kommer bara med gamla argument, säger S'-'" '°'' argument? Del är alt ingen skall få bli utsatt förspaningsåigärder, t. ex. telefonavlyssning, utan att vara misstänkt för Fortsatt giltighet av ett speciellt brott. Det är att vi inle skall ha en lag som innehåller moment spaningslagen avspecialbehandling av utlänningar. Det är att vi skall ha en lagstiftning som kan hålla också ikrislägen och inte missbrukas då. Detta är gamla argument -gamla som liberalismen. Men de håller. Sedan Rirra året har dethänt något viktigt. Vi har haft en allvarlig terroristaffär i Sverige.Men trots detla har denna lag inte tillämpats - Intenog med att lagen strider mot grundläggande räitssäkerhetskrav - denär alltså dessutom ineffektiv. BERTILLIDGARD (m): Det är naturligtvis inget fel på att argumenten är gamla eller harframförts tidigare. Men del blir litet onyttigt i debatten här i kammaren närriksdagen haft tillfälle att la ställning till dessa argument tidigare och inteaccepterat dem. JÖRNSVENSSON (vpk): måste jag säga att jag i ännu högre grad skäms över att en juristkan uttala sig på del sättet. Det senaste uttalandet tyder på att har uppfattal del grundläggande att denna lag är av den karaktären alt denskall omprövas förutsättningslöst och på nytt . Då måste man också haen ny och förutsättningslös diskussion. Då kan man inte åberopa att riksdagenförra året röstade ner opponenterna. I sä fall kunde ju i självaverket ha ansett att lagen borde göras permanent för all evighet - och det ärkanske del han vill. OLLEWÄSTBERG i Slockholm (fp): Del skulle i och för sig vara tämligen revolutionerande för riksdagensdebatter om det blev förbud på att upprepa argument som tidigare anförts. Men del väsentliga är att vi nu för femte gångenskall ompröva en lag som har lillfällighetskaraklär, just därför alt den ansesbryta mot de rättsprinciper som vi tidigare ansett vara mycket viktiga. Dåmåste vi också lägga ner oerhört mycket omsorg på argumenten i debatten kringen förnyelse av lagen. Jag kan inte rikligt se att lägger nerden omsorgen i sin argumentering. Jag gav redan i mitt första anförande skälet till att lagen skulleförnyas, nämligen att vi inte lever i en så lugn, trygg och fridfull värld kan avslå från att ha det skydd för det svenska samhället som spaningslagenutgör. Jag hade tänkt alt jag bara skulle lyssna lill den här debatten, mennär nu ställer inte mindre än nio frågor, direkt adresserade tillmig, kanske del ändå är honnett all svara på de frågorna. Emellertidvill jag börja med att understryka det påpekande som gjorde idebatten , nämligen att del är spaningslagen vi diskuterar. Del är alltsåinte utlänningslagens s. k. terroristparagrajér, som har diskuterats i entidigare debatt, och det är ännu mindre den s. k. terroristlagen, vilken äravskaffad. Vadvi diskuterar är alltså spaningslagen. Den är tillämplig bara i ytterstexklusiva situationer. Det gäller utländska medborgare som blir föremål förulvisningsbeslut som inte kan verkställas därför att vederbörande kommer frånett land där han eller hon skulle riskera all utsättas för politiskförföljelse. I det lägel har vi alltså möjligheten att ställa personen i frågaunder särskild observation. Det är bara för dessa fall som spaningslagen ärtillämplig. Mankan alltså säga att för alt någon person skall kunna utsättas för den typ avåtgärd som spaningslagen medger måste vederbörande ha gjort sigskyldig till någonting som föranlett utvisning enligt utlänningslagensterroristparagrafer. Följaktligen kan spaningslagen bara gälla utländskamedborgare, hell enkelt av det skälet att del bara är utländska medborgare somomfattas av utlänningslagen. tog upp flera enskilda fall och ville att jag skulle kommenteravarför man hade använt de och de beläggen för åtgärder gentemot de personer somdel gällde. Jag utgår ifrån att inser att jag inte kan kommenterade uppgifterna. Jag vet inle varifrån har fåll dem. De tordevara hämtade från material som rimligen borde vara hemligt. Det är i varje fallinte min stil att bryta mot de sekretessbestämmelser som alla som får del avsådana handlingar faktiskt har att rätta sig efter. Menlåt mig därför bara rent principiellt kommentera några av de påståenden somJörn gjorde. Han talade om all har ändrat i del härlagstiflningskomplexet och avskaffat den s. k. guilt by association-principenmen att vi ändå skulle ha tillämpat den principen i de här fallen. Fördet första rör ihop två helt skilda saker. Han rör ihop begreppetindiciebevis och principen om den indirekta bevisföringen. Det är det förstamisstaget som gör. Fördel andra kan de bestämmelserna inte tillämpas på personer bara därföratt de t, ex. har anslutning till organisationer som är uppsatta på listan överterroriigor och motsvarande. Om ett sådant samröre skall kunna åberopas för alten person skall bli avvisad eller utvisad som terrorist, måste det vara frågaom någon som har en ledande ställning i sådan organisation - eller en personsom man på goda grunder kan misslänka själv är inbegripen i planeringen avterroristdåd eller som tidigare Nr 55 har gjort sig skyldig till terroristdåd. Del är bara i sådana fall somut- Fredaeen den länningslagen- som vi egentligen inle diskuterar - är tillämplig. I6dprpmhpr 1977 Sedan insinuerar att vi skulle bygga våra beslut i re- geringenpå uppgifter som vi får från vad betecknar som Fortsatt giltighet av mer eller mindre obskyra säkerhetstjänster runt om i väriden. Det är spaningslagen inte på det viset.