prot · G10933 · 1977-12-31 00:00:00 — Och dä försökte gäng på gång göra gällandealt del är formuleringar som hon kan finna i olika debattartiklar, i motioneroch i andra framställningar. Jag tycker det är anmärkningsvärt all ett f. d.statsråd tar upp det som direktiv för utredningsarbetet. Vad som gäller måstenaturiigtvis vara direktiven från del ansvariga statsrådet, och dem har jagciterat tidigare. Och vet mycket väl att där finns det enhelt annan syn än den hon försökte göra gällande på vad som skall vara rådandei det fortsatta utredningsarbetet. I direktiven finns en klart positiv hållningtill anställningstryggheten. Uttalanden av samma slag finns av arbetsmarknadsministernoch av utskottsmajorileten. Kan vi inte vara överens om den saken? Vidarefrågade vad som hade hänt om vi inte hade skrivit som vigjort i klämmen, alltså atl ingen åtgärd vidtas med anledning avmoderaimolionerna. Ja, har motioner av det här slaget behandlats iinrikesutskottet och i arbeismarknadsuiskottet, varvid utskottet sagt all vibehöver mera erfarenheter, innan beslut las om att göra en översyn av lagen. Nuhar man på departementet fält in så pass mänga framställningar, så många frågorhar väckts kring lagens verkningar atl man bedömt det vara lämpligt alt göraen översyn. Därför tillsätts nu den här utredningen. Såvitt jag kan förstå ärdelta ett helt konsekvent handlande. (vpk) kortgenmäle: sade atl dessa direktiv gavs långt före . ochdel är ju möjligt. Men här är del fråga om ett tillmötesgående av moderatakrav, och jag föreställer mig atl är del parti som främstföreträder storfinansen i denna kammare, närmast följt av ochcentern. hade moderata samlingspartiet ell motionsyrkande med exaktsamma lydelse som , och del upprepades sedan på olikaföretagsledarsammankomsier. Del är ett tillmötesgående av jusl de krav som reses från storfinansen. Del kan väl inte sålla bort. De kravenhar ni nu ställt er helt bakom. Och att Per sedan har skyndat lill ochvelat göra en insats för storfinansen står väl också utom alll tvivel! () kortgenmäle: log upp den fråga som jag ställde om vad som skulle ha häntifall vi inte hade hafl denna ulredning. Och svarade alt utskottetskulle ha skrivit så som del gjort förut. Men vad är del som hänt i utskottet,när man tidigare behandlat den här typen av motioner - för det är ju inleförsta gången som vi har moderalmolioner med detta innehåll? Jo, vi kan seföljande utveckling. Första gången som denna fråga kom upp var moderaternaensamma om att rösta för förslaget. Utskottsmajoriteien avstyrkte motionen.Andra gången den kom upp hade lyckats få med sig centerpartisterna,men fortfarande var utskoltsmajoriletens avslagsyrkande det utslagsgivande,och där stod på samma linje som socialdemokraterna. Menvad är det som hänt nu? Jo, nu har förenat sig med ochcenterpartisterna. Och här finns inget avslagsyrkande pä de krav som GunnarOskarson fört fram i sin motion, alt man skulle förändraanslällningstrygghetslagen, så att människor skall tvingas varaanställda ulan någon trygghet mot uppsägning på osaklig grund samtatt detta skall gälla också för människor som har gått iarbetsmarknadsutbildning. Jag tycker atl inte skall glömma den härutvecklingen. Dessutomkan man tillägga all - det sade jag också i inlerpellalions-debatten - det ärganska anmärkningsvärt att arbetsmarknadsministern hänvisar till den härmotionen innan den är behandlad av . Om man i utredningsdirektiv elleri ett utskottsbetänkande hänvisar lill en motion, så måsle man väl menanågonting med det. Det kan väl ändå inle vara vår uppgift som politiker allbara läsa igenom handlingarna, ulan vår uppgift måsle vara att bedöma ochgranska del sakliga innehållet i dem. HerrWirtén sade inledningsvis all vi måste se på de här frågorna med kyla ochdistans. Jag kan inle göra del. Jag vel hur många människor som har upplevtoron för att mista jobbet, som varit rädda för atl de skulle bli uppsagda frånsill arbete ulan saklig grund. Vi har kommit ifrån den situationen med den härlagstiftningen. Lät oss inte gå tillbaka lill igen! Anställningsskydd, m. m. () kortgenmäle: När det gäller det sista sade är vi fullständigteniga. Tryggheten i jobben värnar utskollsmajoriielen om i lika hög grad somAnna-Greta gör. På den punkten skiljer vi oss alltså inte åt. Vad frågangäller är om vi kan göra systemet mera flexibelt, så alt de nyinträdande påarbetsmarknaden i en silaution då det råder brist på jobb får störremöjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Visar det sig vara svårt ellerrent av omöjligt, så kommer naturiigtvis också det att redovisas. Men vad är det som gör attsocialdemokraterna inte vill vara med Anställningsskydd, m. m. om atl pröva demöjligheterna? För mig framstår del som en självklarhet om man vill beredaungdomar, äldre och handikappade ökade chanser alt vinna inträde påarbetsmarknaden. Medanledning av påståenden om partiernas förändradeinställning till lagen om anställningsskydd vill jag påminna om vadsocialdemokraterna var med om all skriva i inrikesulskollets belänkande inovember 1975. Del gäller således utskottets vice ordförande .Fagerlundoch alla övriga socialdemokrater i utskottet. Där hette det: "Om del,sedan ytterligare erfarenheter vunnits, anses lämpligt med en mera allmänutvärdering av lagstiftningens verkningar förutsätter utskottet all den fråganaktualiseras i anslutning lill gruppens arbete" -alltså den grupp somsitter i departementet och tar emot alla synpunkter om hur lagen omanställningsskydd verkar. Omman nu på departementet med anledning av de framställningar som gjorts - bådefrån företagarsidan och från löntagarsidan, - har funnit attliden nu är inne atl göra den här översynen, trodde jag atl del konstaterandetskulle kunna ske i enighet. Men så tycks ju inle vara fallet. Medanledning av synpunkter på motioner kommer välrepresentanter för själva senare i debatten atl redovisa sinståndpunkt. Vad jag har all göra är att hänvisa lill de direktiv som regeringenhar gett fördel här utredningsarbetet och som naturiigtvis regeringen i sinhelhet står bakom. De direktiven har inte hafl någonting attinvända mot. BENGTFAGERLUND (s) kort genmäle: hänvisar till inrikesutskouels belänkande i november 1975.Han tar det till intäkt för all det nu skulle vara riktigt att tillsätta denhär utredningen. Vad vi skrev där var all om det vanns ytterligare erfarenheterså skulle man kunna göra en ulredning. Jag hävdar all det inle har kommit framnågra andra erfarenheter än de vi hade då. Jag frågar : Vad är detsom kommit fram och som gör att denna ulredning nu kommer tillstånd? Är del arbetsgivarorganisationernas krav på er som gjort alt ni ifolkpartiet ändrat uppfattning? Andrevice talmannen anmälde atl och anhållit alllill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt lill ytterligare repliker. () kortgenmäle: Jag vill till säga all del som motiverar all man nuföretar denna ulredning är dels de framställningar om permilleringslön somgjorts av LO, dels de krav som socialdemokraterna framför i sin parlimolion omde långtidssjuka, dels det som sagts av framför allt den mindre företagsamhetenom atl man har problem att anställa ungdomar i densituation som vi jusl nu har på arbetsmarknaden. Del finns för övrigt fleraandra framställningar som man kan peka pä och som visar att tiden nu är mogenall göra denna ulredning. Vi har erfarenheter från avhur lagen verkat. Jagvill också påpeka, herr talman, att det när del gäller Åmanlagarna har skett enfortgående justering av den lagstiftningen. Förtroendemannalagen ändradesefter bara ell år. Jag tycker inte alls att del är anmärkningsvärt alt man treoch efter det att lagen om anställningsskydd trädde i kraft villpröva om den verkligen har fungerat på del sätt som vi avsåg när riksdagenfattade detta beslut. Anställningsskydd, m. m. BENGTFAGERLUND (s) kort genmäle: Jag tycker all det var ell ganska tunt svar. Del som utlöst hela dennaaktion mot trygghetslagarna är den kompakta kritik som har riklats motlagstiftningen och som också här tagit upp. Vidare finns ibakgrunden de moderalmolioner som väckts alltsedan 1973, då lagen antogs. Detär riktigt som säger atl tidigare hela tidenstått pä vår sida när vi avslagit dessa motioner. Jag har inga siffror med mig, eftersom jag intehade tänkt delta i denna debatt. Men jag kan ändå säga all ungdomens problem påarbetsmarknaden inle beror pä trygghetslagarna, utan det problemet har funnitshela liden. Min uppgift är atl beröra en del av utskollsmajoriletens skrivning i detbetänkande som behandlas. I likhet med deltog jag iinlerpellalionsdebaiien . När man jämför dagens diskussion medden inlerpellalionsdebaiien kan man säga atl Per var mera vag i sinaformuleringar än vad utskottei är i sitt betänkande. I utskottsbetänkandel ochdagens debatt är man mera rakt på sak. Utskottei säger i sittbetänkande: "Utvecklingensedan anslällningsskyddslagen trädde i kraft har bekräftat all del finns behovav möjligheter till provanställning." Atl denna fråga skall lösas genomavtal ifrågasätts av utskottsmajorileten. Per var mer försiktig - hansade hela liden all om detta skulle vara ett problem, så skulle man ta itu meddel. Folkpartielsroll och ställningstagande blir mer och mer obegripliga. 1976 avslogfolkpartiet tillsammans med socialdemokraterna en motion från ochcenterpartiet om en ulredning om trygghetsfrågorna. Underinterpellationsdebatten frägadejag Per Ahlmark-och den frågan har också ställtsi dag - vad som hänt och som gjort allfolkpartiet på detta sätt har ändrat uppfattning. Det är väl rimligt att antaatt vissa saker har inträffat. Anställningsskydd, m. m. Vivel atl moderatledaren under valrörelsen riktade en myckel hård kritik mottrygghetslagen. Vi vel också atl företagarnas organisationer har slagit påstora trumman mot trygghetslagen och att har bildal regeringtillsammans med och . Jag tror atl det är här vi kanfinna anledningen lill den ändrade uppfattningen. RolfWirfen talade om andra lagar som man hade ändrat på, och han kom då in påfrämjandelagen. Använd inte det argumentet! Den ändring som gjordes ifrämjandelagen var av rent formell natur. I det här fallet är det ändå fråga omalt få ändra inriktningen i lagstiftningen. Jagvill la upp en annan del av utskottets betänkande, nämligen den del där mantalar om förelag som inte omfattas av kollektivavtal samt resultaten avförhandlingar. Jag citerar ur belänkandet: "Förutom all det kan vara svårtatt uppnå samförstånd om kollektivavtal gäller atl inom den icke obetydliga delav arbetsmarknaden som inte omfattas av kollektivavtal utesluts möjlighetentill provanställning." RolfWirtén var också inne pä den frågan i sin del av den här diskussionen. Hansade all 80 000-100 000 arbetsgivare inte innefattas under avtal. Jaglar här först samförståndet om avtalens innehåll. Jag vet inte vad majoritetenvill med den här skrivningen. Är del möjligtvis en pekpinne tillorganisationerna hur de skall bedriva förhandlingsverksamheten, eller kan detvara så, all man ifrån borgerligt håll inle är nöjd med de resultat somuppnåtts i de träffade avtalen? Sedan går jag över lillatt tala om de företag som saknar avtal. kan på tvä sätt få avtal, dels genom alt gå in i enarbetsgivarorganisation, dels genom ett hängavlal direkt med fackföreningen. Defackliga organisationerna lägger ner ell hårt arbete för all få avtal medseriösa arbetsgivare. Problemet är att vissa arbetsgivare försöker hitta allatänkbara skäl till att inte skriva pä avtalen. Jag kan upplysa om att minfackförening har mellan 500 och 600 hängavlal. Jagvill också erinra om alt lagstiftningen på arbelslivsområdet har förutsatt attdel skall finnas förhandlingsdugliga parter på arbetsmarknaden. Inte minstfolkpartiet talar här om alt vi har varit helt eniga när det gällt inriktningen. Delkan inte vara sak att stödja den grupp arbetsgivare som inle ens harsina förhållanden till de anställda reglerade genom kollektivavtal. Del ärlitet märkligt all en del av representanter i utskottet, dvs. desom påstår sig komma frän arbetsplatserna, har kunnat ställa sig bakom den härmajoritetsskrivningen. Jagvill påstå all den här skrivningen definitivt är antifacklig. Som fackligfunktionär har jag sett hur oskyddade de anställda och deras familjer kan varanär inte ett avtalsförhållande föreligger. Attla del oskick som ett avlalslöst förhållande innebär till intäkt för enförsämring av tryggheten i anställningen är väl starkt. Sedan skulle jag viljaställa en fråga till . resonemang ettföregripande av en utredning som ännu inle är tillsatt men som kommer atttillsättas? Eller hur skall man tyda det resonemang där han går ut som någotslags försvarsadvokat för den här ordningen? Närdet gäller och Ollens motioner kan bara sägas alt dessa är avskriftur tidningen . Man kan därmed också se mönstret, hur kraven har växtfram i gott samarbete mellan arbetsgivarna och regeringen. ärockså i gon sällskap. har ju också enligt tidningen atl ta ett samlat grepp på ar-betslivslagstiftningen. Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservationen iarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 8. Anställningsskydd, m. m. Alltsedan lagen om anställningsskydd tillkom 1973 har arbetsgivarsidanprotesterat mot den. Uppslutningen kring den här lagen är inle alls så allmänsom man från borgerlig sida och arbetsmarknadsministern vill göra gällande. Arbetsgivarnasförutvarande rätt atl leda och fördela arbetet, fritt anta och avskeda personallogs bort genom den här lagen. Detta har man inte kunnat smälta. Man vill inteförslå människornas behov av trygghet i livet - trygghet för sin försörjning. Arbetsgivarna,t. ex. SAF och SHIO, ropar i högan sky: "Det måste bli längreprovansiällningslider." "Vi måste få välja och vraka bland dem somsöker jobb och få tillämpa det som vi gjorde förut", utan hänsyn till vadde anställda och de fackliga organisationerna tycker. GunnarOskarson, moderata samlingspartiet, har alltsedan 1973 - förmodligen tidigare,men i alla fall pä papperet - varit arbetsgivarnas villiga redskap ochmotionerat precis som de önskat. Det synes mig som om han skulle fä en värdigefterträdare i . Detta är helt följdriktigt eftersom bägge ärmoderater. Mera anmärkningsvärt är det att Per rusat i väg till arbetsgivarnasundsättning och begär utredning på områden där lagen uppenbarligen harfungerat. Ivad gäller frågan om provanställningen förutsattes atl parterna på arbetsmarknadenskulle sluta avtal om delta. nu: "Som tidigareredovisats har man för vissa områden sökt lösa dessa frågor genomkollektivavtal." Sanningen är den att inom LO-områdel har man slutitavtal på samtliga förbundsomräden. Det hela har alltså fungerat pä del sätt somman har förutsatt. Då måste man fråga utskottsmajoriteten: Vad är det som nianser inte är bra och som måste utredas angående provanställningen? upp och sade att det nu har kommit fram så många synpunkter atl en översynmåsle ske. Jag måste också ställa frågan lill : Vad är del som harskett när det gäller provanställningsfrågan som innebär att man måste ha enutredning? Man har ju slutit det avtal rtian förutsatte skulle slutas i vårtidigare behandling. Avtalen är slutna och parterna är överens. Då kan jag inteförslå att det finns skäl atl utreda just den frågan. 6 protokoll 1977/78:33 Anställningsskydd, m. m. Anna-GretaLeijon sade att gick som katten kring het gröt. Jag tycker snarareatt han slog frivoller över grötfatet. Han stod här uppe och motiverade avslagpå kommunisternas motioner med atl det är arbetsmarknadens parter, dvs. deavtalsslulande parterna på arbetsmarknaden, som skall bära upp lagstiftningenpå det här området. Men vad är det sedan utskottsmajorileten och i utskollsbelänkandet? Jo, då skriver man så här: "Svagheten meddenna lösning är emellertid atl den inte blir heltäckande. Förutom alt del kanvara svårt atl uppnå samförstånd om kollektivavtal" - vilket det nu intehar varit - "gäller alt inom den icke obetydliga del av arbetsmarknadensom inte omfattas av kollektivavtal utesluts möjligheten till provanställning." Detär rätt märkligt. Först står och säger att man alltid har hävdat iinrikes- och arbetsmarknadsutskotten, att det är de avtalsslulande parternasom skall bära upp lagstiftningen pä arbetsmarknadsområdet. Men närdet sedangäller arbetsgivarna säger utskottsmajoriteten och : Nej, nu är detså många som kommer utanför, nu måste vi ta hänsyn lill dem som inle äravialsanslutna. Ärdel här en uppluckring av eller borgarnas syn? Är det meningen attvi i fortsättningen kanske skall tillgodose även kommunisternas önskemål? Detvore i så fall helt följdriktigt. Lagstiftningen kan inte bara gällaarbetsgivarna utan den bör också gälla lönlagarna. Detskulle vara intressant att höra vad har atl säga om detta. Jagbetraktar det som en uppluckring av vårt tidigare ståndpunktstagande. Iövrigt kan jag väl ansluta mig lill vad sade i det här avsnittet.Men är del inte så, , alt ni är ute i Svenska arbetsgivareföreningensoch över huvud taget arbetsgivarnas ärenden när ni är beredda alt ta det härstegel, försöka med borgerlig majoritet i ta tillbaka sä mycket sommöjligt av arbetsgivarnas suveräna rätt all ensamma besluta ianställningsfrågor, dvs. mer eller mindre återinföra ij 32? Några ytterligarejobb kan ju näppeligen den här utredningen ge, i varje fall vad jag kan förstå. här sammanhanget skulle jag också vilja återkomma till en fråga som varituppe förut i en inlerpellationsdebalt med arbetsmarknadsministern, nämligenarbetsgivarnas ansvar för sysselsättningen. Enligl er och de borgeriigapartiernas ideologi är det ju de privata arbetsgivarna, förelagen, som skallsköta näringslivet och sysselsättningen. Vad gör då företagen ål det ? Ja,vi vel atl de säger: Vi har en kris. OK, del är alldeles riktigt. Och så sägerde: Vi klarade krisen genom naturlig avgång. Del låter kanske i och för sigbra, men det kommer ju inte in några nya i stället, ungdomen stängs ute från deplatser som skulle ha återbesatts. Och vi vel atl vi har en för våra förhållandenmyckel hög arbetslöshet, 40 000 ungdomar, trots atl det satts in mycket omfattandearbelsmarknadspolitiska åtgärder för att klara sysselsättningen. Om inle deåtgärderna hade vidtagits skulle vi förmodligen haft uppemot 100 000 ungdomararbetslösa i stället - sä kraftig verkan har nämligen dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna och AMS-åtgärderna haft. Trornu utskottsmajorileten att man löser ungdomens sysselsättningsproblem genomatl utreda lagen om anställningsskydd och genom större omflyttning avungdomarna på de olika arbetsplatserna? Det kan man ju knappast göra. Nej, jagskulle vilja påstå alt arbetsgivarna inte tar det ansvar de borde ta förden här delen, och det finns anledning att uppmärksamma det. och hantverks- och hargett ut en skrift som heter från småföretag. Det är en på sill sättanmärkningsvärd skrift. Jag måste säga alt jag är utomordentligt förvånad överatt arbetsgivarna eller i varje fall gäll med påden här skriften. Rapporten gäller 50 förelag. Del framgår all av 48 företaghar 16 expanderat men 4 valt att avstå från order i stället för att öka antaletanställda. Av de 48 företagen har 13 medvetet avstålt från att expandera, varav11 avstått frän order i stället för atl nyanställa. Av de 48 företagen har 11medvetet trappat ned verksamheten och radikalt reducerat antalet anställda. Merän hälften - 28 av de här företagen - struntar alltså i att ordna jobb. Deklarar krisen genom naturiig avgång och skyller på anslällningslagen. Och trotsatt man från de här organisationernas sida slutit avtal kring dessa frågor ge sken av att anställningslagen är skuld till detta. Jag vill protesteramot det synsättet, för det är inte pä det sättet. Det är att beklaga atlSvenska arbetsgivareföreningen och SHIO uppträder på delta sätt. Vihar lagt ett förslag om informationskampanj till företagarna om anställningsskyddslagensinnebörd och tolkning. Det är uppenbart att lagen feltolkas av arbetsgivarna.Man bör gå ut och tala om vad lagen innebär och kanske också i det sammanhangetupplysa och om att det finns avtal slutnamed på samtliga fackförbundsområden när det gäller provanställning.Man bör gå ut med en sådan informationskampanj, så att företagarna tar sillansvar och börjar nyanställa igen. Del är alldeles klart all det behövs eninformation till arbetsgivarna i denna fråga. Jag skulle vilja säga: Geinformation i stället för alt utreda sådana avsnitt i lagen omanställningsskydd där ni inte har övertygat oss om alt det finns något behov avutredning! Tillsist, herr talman, måste jag återvända till vad som inträffade iden interpellationsdebatt i denna fråga som jag ocharbetsmarknadsminister deltog i. Frågan i min interpellationgällde informationen till arbetsgivarna om anställningsskyddslagen. Svaret varsådant att jag måste ställa en följdfråga om på vad sätt den borgerligaregeringen spritt information om lagen om anställningsskydd. Svaret från PerAhlmark blev dä att man hade givit ut en broschyr i 200 000 exemplar. Dettagjorde mig en aning konfunderad i debatten, eftersom jag aldrig hade sett någonsådan broschyr utgiven A nställningsskydd, m. m. Anställningsskydd, m. m. av arbelsrnarknadsdepartementetunder den borgeriiga regeringen. Det föranledde Per all görainsinuationer om min okunnighet i denna fråga. Men,herr talman, det var inte så underiigl att jag var konfunderad. Jag fick ettbrev från dagarna därefter, och då visade del sigatt man hänsyftat på den skrivelse som jag just nu håller i min hand och somjag mycket väl kände lill. Del är en skrift som utgavs avarbetsmarknadsdepartementet när vi hade en socialdemokratiskregering, och den har ett förord undertecknat av . Migveterligt har denne ännu inte gått in i den borgeriiga regeringen, och hankommer nog inte heller atl göra det. Den borgerliga regeringen har över huvudtaget aldrig givit ut någon broschyr som gäller lagen om anställningsskydd. Dettainnebär, herr lalman, all alla de tre uppgifter jag fick från arbetsmarknadsministerni svaret pä min interpellation var felaktiga. När jag eller någon annanriksdagsman ställer en interpellation fordrar i varje fall jag att detansvariga statsrådet kommer med korrekta svar i stället för med felaktigheteroch ironi. I annat fall är ju interpellalionssystemet helt förfelat ochmeningslöst och bör avskaffas. Meddel anförda, herr talman, ber jag atl få yrka bifall lill reservationen vidarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 8. () kortgenmäle: Jag vill bara ta upp ett par punkter i del som nu harnämnt. kommer tillbaka till frågan om varför man nu finner liden vara mogenall göra en ulredning om lagen om anställningsskydd. Jag har tidigare redovisatflera skäl för det. Jag tror att också har hört dem, ochytterligare andra redovisades i den interpellationsdebatt hademed Per för sedan. a. varför jag nämnerde företag som har ett fåtal anställda och som inle har kollektivavtal omprovanställning. Sedan1973 har upprättats flera kollektivavtal mellan de centrala organisationerna.Vi kan, , om vi sätter oss ner och närmare undersöker deavtalen-jag har flertalet med mig här-se alt spännvidden mellan villkoren ärganska stor; det skiljer rätt mycket där. - Detta är det ena skälet. Detandra skälet är alt jag i debatten bara har konstaterat atl del finns ellrätt stort antal arbetsplatser som kommer all stå vid sidan av systemet. Dettakan och jag naturiigtvis tycka en hel del om, och vi kan frågaoss hur man skall kunna komma till rätta med problemet. Men faktum är ändå,herr talman, all många står utanför och att alltså flera löntagare kanskeskulle ha kunnat komma in på dessa arbetsplatser, om provanställning varitmöjlig. Jag lar således inte ställning till själva det förhållandet alt dessaföretag finns utanför systemet, utan jag konstaterar bara all de gör del ochsäger all vi har anledning fundera över om man kankomma till rätta med de problem som uppslår av detta förhållande. Sedankonstaterade jag alt helt riktigt påpekat all vi har 40 000ungdomar som är arbetslösa, men med de kraftfulla insatser som regeringen gjortpå arbetsmarknadspolitikens område har ytterligare 60 000 ungdomar undgått attbli arbetslösa.