prot · G109144 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag vet inte om man så lällvindigl som gjorde kanhänvisa lill att ordföranden i ulskollel är ansvarig för detta. Utskottetssocialdemokrater och reservanterna har i reservalionen tagit upp de frågor somframför allt är angelägna, och enligt min mening bör inte barakonstatera atl frågan om fraktkostnaderna inte är med utan verkligen la på sittansvar att den också får sin rättmätiga behandling möjligt genom allmedverka lill atl regeringen tar initiativ i den riktningen. Det har ju ändå,, talats om dessa höga fraktkostnader. somtalesman för ulskollel instämmer i att de innebär ett problem, men ingen somhelst åtgärd vidtas. Förstärkningenav är inte en fraktkoslnadsfråga i och för sig, men en förutsättningför atl fraktkostnaderna skall kunna bli rimliga ärju atl man för bärighet påbanan. Det är detta vi menar skulle kunna göras . Men det gäller att handlanu. Del är nu som banan är lågt trafikerad, och det är nu som den lågatågtäthelen medger arbetsro. Det är också nu som det finns material attanvända, och finns del arbetskraft i som genom den borgerligapolitiken ställs inför hotet att bli avskedad. Jag försökte genom eninierpellation för en lid sedan - tyvärr för sent för atl kunna inlämna den-fästa regeringens uppmärksamhet på detta ytterligare en gång, trots att herrBörjesson och jag haft en debatt om del tidigare. hänvisar återigen till mineralpoliliska utredningen. Jag har lästdenna utrednings direktiv, och jag kan inte för mitt liv begripa hurutskollsmajorilelen genom upprepade gånger kan hänvisa tillutredningen och säga att det inte behövs någon speciell utredning ellerkommission för att lösa gruvindustrins problem och atl allt detta kommer altlösas när mineralpolitiska utredningens förslag läggs på bordet. precis lika bra somjag alt dessa problem inte kommer att lösas protokoll 1977/78:143-144 Gruvindustrin,m. genomden mineralpoliliska utredningens förslag. Är del inte lika bra, herrBörjesson, atl erkänna del? ALFLÖVENBORG (apk): Om framträdande i denna debatt är del väl inte mycketmer att säga än att de! sagda också är det dunkelt tänkta. Altargumentera med är ungefär som att slåss med spöken i etl mörktrum, och del fanns hos honom faktiskt ingen skymt av förståelse för Norrbottensproblem. Är verkligen represenlaiiv för , blir delnog inte många väljare kvar i den översta delen av landet vid tiden för nästaval. Jaghar under en rad av år pläderat för motioner om gruvnäringens förstatligande,och liknande yrkanden behandlas också i näringsutskottels betänkande nr 60. Detär elt krav som överensstämmer med vår principiella syn att samhället skall ägade viktiga naturtillgångarna. Vi har i en motion, som dock icke behandlas idetta betänkande, föreslagit förstatligande av hela gruvnäringen. Den åtgärdenborde ha företagits för länge sedan, och del är beklagligt atl socialdemokratinicke använde sin majoritetsställning i för an genomföra detta långttidigare. Viär skarpt kritiska till både den statliga och den privata skötseln avgruvnäringen. Att förstatliga Lapplandsgruvorna den gången det begav sig var enriktig åtgärd, men det betydde ju tyvärr inte alt man skötte sig väsentligtbättre än de privala exploatörerna. Dagenssilualion visar hur folkfientligi. kortsynt och galet man har handlat även inomden slalliga gruvnäringens domvärjo. Man plundrade gruvor i Norrbottenså långl del var möjligt. Det fanns under de goda exportåren bara en endahelsande målsättning: Ut med så myckel malm som möjligt till världsmarknaden! Brylningskvantiteternasteg år , och var den stora exportören avråmalm. Det gav pengar och vinst åt den svenska statskassan. Fast ännu störreblev förtjänsten i de länder där man hade förstånd att förädla malmen - föreförsäljning. ISverige handlade gruvägarna som om vore den sista, som om man tänkte:Efter oss må syndafloden komma. Ochnu har den kommit. säljer man inte råmalm längre så mycket man vill. Nufinns del konkurrenier även till . är det ingen konjunktur för malm. Nubefinner sig gruvnäringen i kris. permitieras gruvarbetare och driften skärsner. Ingen vet hur man skall klara kommu ner som har hängt upp hela sinexistens och ekonomi på gruvdriften. Ochändå borde man ha kunnat räkna ut atl guldåldern förmalmförsäljningen måsle la slul - all man nödvändigivis måsle salsa påförädling och breddning av näringslivel för atl undvika en kris, ommalmförsäljningen skulle svikta. Åtminstone kunde man ha lyssnat på varningar.Det har kommit många sådana från experthåll . och vikommunister har åtminstone sagt att man måste satsa på en breddning avnäringslivel, spara på malmen och tänka . Men vi har talat för döva öron, och slår man medproblem upp lill halsen. Gruvkrisen kan och måste lösas, men det kan inte skegenom att man går och hoppas på bättre konjunkturer för malmförsäljningen. Fördelta krävs i stället alt man synkroniserar gruvnäringen med ökad förädling.Det innebär bättre hushållning med malmen, ger större ekonomiskt utbyte ochmera arbetstillfällen. Att gå vidare i samma spår som man har gjort ärinte längre möjligt. Det måsle var och en förslå - även . Manmåste slå in på nya vägar och inrikta sig på andra och mineraler än desom ingår i den traditionella malmbrytningen. Det finns också en hel delobjekt. Vi har de svenska alunskiffrarna som innehåller världens slörsla kändauranfyndigheler. Vi har de brytvärda tillgångarna av uranskiffer iBillingenområdet (Ranslad), i , i och i hela östrafjällområdet från och uppåt som uppskattas till ca 50 miljarder ton.Alla dessa fyndigheter kan kanske inte utnyttjas även om de är brytvärda. fortsatt prospektering kan med stor sannolikhet leda till upptäckten avandra alunskifferdepåer som är så belägna atl inga andra värden kommer i klämvid en exploatering. Densvenska uranskiffern innehåller f ö. mer än 10 96 kolföreningar, vilka bl. a.kan användas för oljeproduktion och produktion av metanol som i vissaproportioner kan ersätta bensin. Här finns alltså möjligheler all ulvinna denolja som annars skulle importeras för bl. a. den kemiska induslrin. Uranskifferninnehåller vanadin, molybden, nickel, kobolt och många andra värdefullamelaller. Experterna uppger alt en betydande del av restprodukterna kananvändas för produktion av konstgödsel. Vihar i Arjeplogsområdet - i mitt eget län - myckel stora uranfyndigheler. Dessafinns i en bygd där det behövs jobb och där del finns möjligheter lill en nygruva av slor betydelse för bygden och för vår framlida energipolitik. Näringsulskottelhar med möda kompromissat sig fram till alt man i varje fall skall undersökadessa värdefulla fyndigheter. Vi får hoppas att förnuftet segrar, sä att man såsnart som möjligt kan komma fram till brytning och ett nyttjande avfyndigheterna. Delfinns en rad andra brytvärda fyndigheter av skilda och mineraler iNorrbotten. Gruvnäringen behöver alltså inte dö. Den kan utvecklas med enförnuftig politik. socialdemokraliska motionen framhåller man nödvändigheten av att la ettsamlat grepp om problemen inom gruvindustrin. På s. 3 och 4 kan man läsa altsocialdemokraterna 1977 lade fram etl sjupunklsprogram med bl. a. följandekrav: "-Malm- och mineralbasen rhåsle breddas Gruviridustrin, m. m. -Ökad vidareförädlingav järnmalmen i - Nya produkter i gruvföreiagen - Nylokalisering av annaninduslri som komplemenl och ersällning." Dessa krav harNorrbollensdelegalionen drivit . Gruvindustrin, m. m. attsocialdemokraterna inte gjorde detsamma under den lid som de bestämde. Självfalletmåste etl samlat grepp las. Stålen måste rycka åt sig inflytandet ochbestämmandet över gruv- och slålnäringen och samordna dessa båda näringar medsikte på atl trygga sysselsättningen genom ökad förädlingsgrad och samordning. Betänkandetbehandlade också frågan om vårt lands gruvindustri som i huvudsak kommit attdelas i två delar: , som ägnar sig åt järnmalmsbrytning, ochBolidenbolaget, som bearbetar sulfidmalmer och som framför allt ägnar sig åtkoppar. De socialdemokraliska motionärerna är också inne på atl man måste fåtill stånd lämplig samverkan mellan , och de vill utredafrågan om ett närmare samgående. Arbetarpartietkommunisterna framlägger ett konkret förslag i motionen 389, vilket går ut påatt överförs i statlig ägo. Vi anser att förutsättningen för enverklig samordning måsle ligga i alt staten övertar Bolidenbolaget - annars kanden verkliga och vettiga samordningen aldrig komma till stånd. knappast elt försök alt argumentera mot tankegången. Han varnade för ettsnabbt tvångsgifte mellan och . Han lalar för storfinansensföreträdare, lycker jag, men utan argumentation. Som argument skall man välinte uppfatta anknytningen till studentrevollen som figurerade i hansinlägg? Kravetpå förstatligande är ell krav som slälls också från de fackligaorganisationernas sida. På beslutademan alt sluta upp bakom kravet på Bolidenbolageis förstatligande ochutvecklandet av en statlig gruvsektor. 209 i , där smältverksarbetarna vid är organiserade,har uttalat sig för förstatligande. Man har anfört principiellaskäl, nämligen alt endast staten bör äga och förfoga över en så viktignaturtillgång som malm och att staten sist och slutligen får ta ansvaret närmalmen är slut. Idet bolidenägda har man varit orolig över miljöfrågornas lösning ochbolagets antydningar om att en nedläggning i stället för erforderligamiljövårdsinsatser kan bli aktuell. Vihar i vår motion sammanfattat de anställdas synpunkter i fråga omförstatligande. Det sägs att ett statligt företag, drivet strikt efter denkapitalistiska ekonomins principer men i avsaknad av nalurlig planmässighel förhela folkhushållet, självfallet råkar in i systemets kris. Dendel av Bolidenbolagets verksamhet som är förlagd lill smältverket i Rönnskärhar som bekant väckt riksintresse på grund av inre och yttremiljöförstöring. Under många goda år har miljön eftersatts, så att vi nu kommittill den gräns där det råder uppenbar fara för många människors liv och hälsa.Alt ändra på en sådan miljöförstöring är ingen lätt eller snabbt avklaraduppgift. har Bolidenbolaget ålagts att förbättra den inre och yttre miljön,men har det alltså antytts att alternativet kan bli en nedläggning.Det är mot denna bakgrund som man från arbetarhåll starkare aktualiserat fråganom ett förstatligande. Gruvdriftens perspektiv kan bedömas som gynnsamma.Varor, baserade på malm, kommer alltid atl användas. På lång sikt finns detinga skäl till pessimism. Huvudfrågan är råvarans förädling, inte en ständigökning av malmbrytningen. Förädling av kopparmalmen, som vi föreslår, är fulltmöjlig att genomföra i . Del är naturligtvis den sittanderegeringens sak att lägga fram alternativ och förslag när del gäller denprakliska handläggningen av frågan. Undersökningarför att bringa klarhet i vad som döljer sig under berggrund ärockså nödvändiga. Geologerna har fastställt alt del finns åtskilligt. Vivet ju alt gruvdriftens dialektik kännetecknas av snabba förändringar. Det kommernaturligtvis alltid att vara så, atl gruvor läggs ned och att nya öppnas i dentakt som det är möjligt. Vihar tagit upp frågan om gruvdriften i . Den ärju slut, och man frågar sigängsligt hur framtiden skall bli. Vilka alternativa sysselsättningsmöjligheterfinns del, eller kan man inte ordna någonting? Vi har också påtalat atl detfinns kunskaper om gruvdrift och all dessa bör kunna utnyttjas ifortsättningen. Staten bör därvid moraliskt svara för sysselsättningen i ,där gruvan alltså lagts ned. Vårmotion slutar med yrkandet alt skall uttala sig för altBolidenbolaget överförs i statlig ägo, alt ett program för vidareförädling avkoppar i läggs fram och att ett statligt serviceföretag förgruvdrift etableras i . Delta krav kommer från fackföreningarna och deanställdas egna organisationer. Iutskottsbetänkandet framhålls atl större delen av den personal som berörs avAdakgruvans avveckling har erbjudits arbete inom andra delar av koncernen. Dethar gåll väldigl smidigl, sade Frilz med sin vanliga lältsammaoptimism. Men vem har han frågat? Har han frågat direktörer,eller har han frågat de arbetare som har kommit i kläm? Dessa har erbjuditsarbeten inom andra delar av koncernen, står det i ulskottsbelänkandet. MenFrilz och utskottets övriga ledamöter måste väl vela lika bra som jagatl delta aldrig innebär en lösning på människors och samhällens problem.Problemet är ju alt man på platsen icke har skaffai någon form av ersätlningsinduslri.Således är problemet med olöst, och även av det skälei yrkar jag bifalllill moiionen 389. Slutligenvill jag säga följande. Den svenska gruvnäringen befinner sig i kris. Del är enkris som till stora delar är självförvållad. Man har avstått från att breddagruvnäringen, man harsalsat ensidigt med profiten som ledfyr och inte medmänniskors och regioners bästa förögonen. Man harsugit ul gruvor. Man haravstått från atl bredda gruvdriften. Man har importerat induslrimineraler istället föratt la fram del vi själva har. Man har underlåtit atl satsa på ökadförädling av malmen före försäljningen, och när malmexporten nu slår fel stårman upp lill halsen i problem. Därför har man kris inom gruvnäringen av i dag.Det är den krisen som samhället måste lösa, och man skall inte lösa den genomnedläggning utan genom slatsöverlagande och ett program för gruvnäringensutveckling. Gruvindustrin, m. m. Gruvindustrin, m. m. YNGVENYQUIST (s): I moiionen 1977/78:479 har etl antal socialdemokratiska riksdagsmänfrån Bergslagen pekat på nödvändigheten av en samordning av svenskgruvhantering, inte bara i fråga om brytning av nu kända fyndigheter avjärnmalm, sulfidmalm och mineraler, utan även i fråga om en planmässig ochutvidgad prospektering. Motionen slutar med en hemställan atl hosregeringen begär en skyndsam översyn och redovisning av möjligheterna lillstödjande åtgärder för gruvhanteringens framtida utveckling, varvid särskildhänsyn skall tas lill situationen vid gruvfälten i , delsistnämnda med hänsyn till nedläggningshot och djup oro vid just dessa fäll. Moiionen har avslyrkls avmajoriteten i näringsulskotlel. Desocialdemokratiska reservanterna slår emellertid fast att det är anmärkningsvärtalt regeringen inte har förmått att ta någol samlat grepp för att komma tillrätta med strukturproblemen, och reservanterna kräver en pariamenlariskkommission för alt skapa elt program för en framtidsinriklad utvecklingavsvensk gruvindustri. Det stämmer väl med den motion somjag åberopadeinledningsvis. Nödvändigheten av vad som begärs i moiionen och ireservationerna styrktes för mig ändå mer då jag hördeindustriministerns svar på en fråga om Baslljärns gruva, ägd av , SKFoch . Industriministern sade alt ägarna lill gruvan har bedömt det somutsiktslöst alt fortsätta driften vid gruvan, och han fann ingen anledning attifrågasätta denna bedömning. Dettaär ett enda exempel. Flera skulle kunna anföras. Så här kan det rimligtvis intefå gå till i fortsättningen. Skilda ägare skall inte, var och en utifrån sinaspeciella intressen, kunna göra människor arbetslösa, rasera en näring.Gruvarbetet är hårt och etl farligt jobb. Det har krävt mångapersonliga offer. har tagit hem storaexportinkomster på malm och stål. Illa lönar vi den svenska gruvarbe-tarkåren,om den bara i tysthet skall få försvinna. Här måste jag slälla frågan: Har intede borgeriiga riksdagsmännen från Bergslagen någon känsla för och någon tilltrolill gruvhanleringen? Vi behöver verkligen elt samlat grepp kring svensk gruvindustri och enanalys kring dess utvecklingsmöjligheter, somjag tror finns. Jag ber att fåyrka bifall till de socialdemokratiska reservationerna vid närings-utskottetsbetänkande nr 60. Idetta anförande instämde , , , , och (samtliga s). I föreliggande utskoitsbelänkande behandlar vi gruvindustrin i vårlland under kommande budgetår. Och låt mig säga alt vi kanske behandlar ocksågruvindustrins totala framtid i vårl land. 1 samband mednäringsutskoliets betänkande om handelsstålel hade vi socialdemokraterfrån en motion som behandlade såväl gruv-som slålindustrin. I vårhemställan begärde vi att regeringen skulle utarbeta en plan för hur denregionalpolitiska målsäiiningen skulle kunna uppnås i de gruvorter somotvivelaktigt skulle bli drabbade av de strukturförändringar som pågår. Närvi skrev motionen levde vi i fortfarande i den förhoppningen atlFagersta AB skulle ta sitt ansvar för gruvdriften i Riddarhytlan. Och vårförhoppning stod också, måsle jag säga, till atl den borgeriiga regeringen ochde statliga myndigheterna skulle ta sitt ansvar och i samarbete med ägarna fåtill stånd en fortsatt prospektering i Riddarhytlan. Sedandess - och det är inte lång lid som gått - har myckel hänt. a. har denuppvaktning som vi gjorde i industridepartementet inte lett till någol positivteller långsiktigt förslag eller beslut. Regeringen är inte ens beredd all iropå förelagets förslag om fortsatt malmlelning. Och vi frågar oss naturligtvisvarför. Vad är det för krafter som regeringen tror på när inte ens det privatanäringslivets rekommendationer räcker för att påverka regeringen? Är det någonny Åslingdoklrin som börjar växa fram eller vad är del? Iföreliggande betänkande från ulskottsmajoritelen framgår - och del uttalar mantydligen med en viss förhoppning - atl om bifaller regeringensnyssnämnda förslag om lokaliseringspoliliskt stöd och sysselsäll-ningsbidraglill förelag inom gruvinduslrin, då öppnas också möjlighelerna lill insalserför orter och regioner där denna näringsgren har dominerande betydelse. förde en liknande argumentering i sitt tidigare anförande. Naluriigtvisfrågar vi oss: Vad menar utskottet och vad är det menar? Vitolkar del så att man lydligen menar alt regeringen nu har ställt i utsikt stödoch bidrag. Men lål mig fråga: Om nu denna form av stöd inte är det som behövseller del som efterfrågas i dessa aktuella fall, för här efterfrågas ettstatligt engagemang i gruvindustrin, vad tjänar då de stödåtgärder till somherr och regeringen lalar om? Jagär övertygad om att del som behövs är åtgärder för atl bibehållaframtidstron, en forisatt prospektering och fortsatt brytning i de orter somdet här är fråga om och kanske också elt medägande i det hela. Menvad är det nu som händer? hänvisar till all mineralpoliliskaulredningen arbelar och kommer med ell förslag . Men låt mig frågaherr : Vad händer ? Skall man sitta med armarna i kors idenna riksdag och även i regeringen och vänta och låta de privata företagenvattenfylla gruva efter gruva? Det som i denna debatt klart borde ha framgått av vad ulskoiletstalesman sade är atl till dess ulredningen är klar med sina ställningstagandenskall ingen nedläggning få ske av de gruvor som är i drift. Jaganser att det socialdemokratiska förslaget om tillsättning av en kommission förutredning av gruvindustrins framtid borde kunna stödjas av Gruvindustrin, m. m. Gruvindustrin, m. m. de borgeriigariksdagsledamöterna från Bergslagen. Tyvärr har ingen bland de borgerliga iutskottet gjort del, men min förhoppning slår fortfarande till altrepresentanterna från Bergslagen för de borgerliga partierna är beredda altstödja de socialdemokratiska reservationerna. Meddet, herr talman, yrkar jag bifall till de socialdemokraliska reservationernavid näringsutskottels belänkande. Överiäggningenvar härmed slutad. Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemslällan, 2:o) reservationen nr 1 avIngvar m. fl. samt 3:o) motionen nr 1933 av ochLars-Ove i motsvarande del, och förklarades den förstnämndapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Då begärdevotering upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de bådaåterstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades haflertalets mening för sig. Sedan begärt votering beträffandekontrapropositionen upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Densom vill alt kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angående näringsutskolietshemställan i betänkandet nr 60 mom. 3 antar reservationen nr 1 avIngvar m. fi. den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenlill kontraproposition i nämnda votering antagit moiionen nr 1933 av EivorMarklund och i motsvarande Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då EivorMarklund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följande voleringsproposilion uppläst och godkänd: Densom vill alt kammaren bifaller näringsutskottels hemställan i belänkandel nr60 mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av m. fl. Gruvindustrin,m. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparal. Denna omrösi-ning gav följanderesultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 1933 av EivorMarklund och i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voterings-proposition: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottels hemslällan i belänkandet nr60 mom. 4 röslar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit moiionen nr 1933 av och i motsvarandedel. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då EivorMarklund begärde rösträkning verkslälldes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall lill dels ulskottels hemställan, dels motionen nr 389 avAlfLövenborg och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärl votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller näringsutskottets hemslällan i betänkandet nr60 mom. 5-7 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 389 av AlfLövenborg och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. DåAlfLövenborg begärde röslräk-ning verkslälldes votering med omröslningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Föredrogs konstilulionsutskottets betänkande1977/78:47 med anledning av propositionen 1977/78:170 med förslag om friståendelänsdomstolar jämte motioner. I propositionen 1977/78:170 (kommundepartementet)hade hemställts all skulle 1. besluta alt länsskalterätterna,fastighelslaxeringsrätterna och länsrätterna skulle brytas ul frånlänsstyrelserna och omvandlas till en frislående allmän förvaltningsdomstol ivarje län, 2. besluta alt mellankommunala skatieräiten skullebrytas ut från riks-skatteverket, 3. godkänna de riktlinjer för en nylänsrätlsorganisation som förordals i propositionen. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "Ipropositionen föreslås att de nuvarande länsdomstolarna, dvs. länsrätterna,länsskallerätterna och faslighetstaxeringsrätterna, bryts ut från länsstyrelsernaoch läggs samman till en ny fristående allmän förvaltningsdomstol i varje län.De utbrutna domstolarna föreslås få namnet länsrätt. Vidare föreslås alllänsrätterna i administrativt hänseende samordnas med regeringsrätten ochkammarrätterna. Del innebär bl. a. att blir centralförvaltningsmyndighet också för länsrätterna. Domarkarriären utformas enligtförslaget efter mönster av domarkarriären i de allmänna domstolarna.Mellankommunala skatterätten bryts ut från riksskatieverket och samordnas iadministrativt hänseende med länsrätten i . Delförberedelsearbete som återstår inriktas på att reformen skall genomföras den 1juli 1979." I detta sammanhang hade behandlals de med anledningav propositionen väckta motionerna 1977/78:1878av m. fl. (s), vari hemställts alt som sin mening gavregeringen till känna vad som i motionen anförts om lokalisering av länsrätt, 1977/78:1887av m. fl.