prot · G10971 · 1977-12-31 00:00:00 — Del är givetvis angeläget att alla medverkar, altinsatser görs på olika nivåer, att stat, landsting och kommuner var och en påsitt område gör insatser och alt arbetsgivare och förelagsledare också hjälperlill. Jagtror alt det är nödvändigt med en genomgång av alla arbetsplatser, stora ochsmå, för att söka möjligheter till ökad sysselsättning, och då speciellt förungdom. Det vore också bra med en översyn av paragrafer och bestämmelser så attde inte utgör hinder för anställning av ungdomar. Jaganser också att vi måste fl en utbildning med starkare band mellan skola ocharbetsliv och längre praktikperioder i skolan. Bäst tror jag det vore medvarvad utbildning - teori en termin och praktik nästa. Det skulle förbättrasituationen för skolirölla elever, och del skulle också förbättra kontakternamellan skola och arbetsliv, som eleverna kunde känna ökad trygghetoch säkerhet inför sitt inträde på arbetsmarknaden. Vimåste, som Jag sagt tidigare, hjälpas åt. Det är en gemensam uppgift för ossalla att se till atl de unga flr sysselsättning. Del är ett stort ansvar somvilar på var och en av oss. i historien har föräldrama kunnat köpa så mycket prylaråt sina bam som . Men villkoren är olika för olika familjer.Alltjämt är välståndet ojämnt och oräUvist fördelat. Under1950- och 1960-talen väntade sig många att en materiell välståndsökning skullelösa många av de sociala problemen och göra människor lyckligare.Välståndsökningen underiällar visseriigen för människor att ta itu med andrabekymmer än mat och husmm. Men tyvärr måste vi inse alt många av orsakema lilldagens barn- och ungdomsproblem har vuxit fram som en biprodukt till många av destora reformerna. Enhög bostadsstandard har vi fltt till priset av större och sterilabostadsområden med främlingsfientlighet, långa resvägar till både arbete ochservice, med en bullrig trafik och utan några lekplatser för barnen. Enlängre utbildning för alla har vuxit fram utan all vi har kunnat lösa socialaproblem som mobbning och skolk och utan att de svaga eleverna filt sin chans. Kvinnorna har äntligen fltt komma ul på arbetsmarknaden,eftersom samhället nu behöver dem, men delta ulan att jämställdheten mellankvinnor och män har blivit verklighet och utan alt en god barnomsorg harbejakats. Kvinnans roll har radikalt förändrats men mannens roll har inle gjortdel. De 10 96 pappor som tar barnledigt är en försvinnande liten grupp. a. på specialisering. Människors liv är sönder-slyckade.Generationerna lever åtskilda från varandra. Vi bor på ett ställe, arbetar påett annal, har vårt föreningsengagemang eller vår fritidssysselsättning på etttredje. Barnenskontakter med vuxna har blivit färre -del finns många barn som inte vethur gamla ser ul. Det finns få vuxna som deltar naturiigt i barnens liv ochhjälper dem att lösa konflikter och lär dem goda spelregler. Dagens barn flrocksl leva vägg i vägg med elt stort antal människor utan all dessa människorangår varandra eller har några kontakter med varandra. Å andra sidan uppleverbarn i massmedia närbilder från avlägsna och ofta dramatiska miljöer; avlägsnaproblem kommer dem nära men nära existerande människor är avlägsna. Kärnfamiljenär ofta hänvisad till atl själv lösa alla problem. Samhället i vid mening, dvs.alla andra, griper in först när familjens misslyckande är så kapitalt att detär fara för liv och lem. Del slutna och opersonliga samhället blir enverklighet. Förattett mänskligare samhälle skall uppnås krävs bl. a. en öppenhet och tolerans motandra människor. Bam kan skapa fömtsättningar för en ökad öppenhet, exempelvisgenom alt vi flr kontakt med andra barns föräldrar. Barn kan kanske förändramannens inställning från att vara karriärinriktad lill atl visa mer känslor,lill alt öppna sig mot andra människor. Barnkan bidra till att öka gemenskapen mellan vuxna och göra arbetslivet ochboendemiljön mänskligare. Utan debatten om barns behov hade aldrig diskussionenom arbetstidsförkortning och flexibel arbetstid fltt den intensitet som denhar, och Irafiksaneringen i många bostadsområden hade aldrig kommit till stånd. Omvi i reformeringen av samhället tar hänsyn lill barnen blir del också ellbättre samhälle för de vuxna. Barnen t)ehövs helt enkelt. Det är ett allvarligtsymtom på elt barnfienlligl samhälle när det föds färte bam. Det är också ettsymtom på all ojämlikheten mellan kvinnor och män är stor. Enbetydande del av statens, landstingens och kommunernas utgifter gäller insalserför barn och ungdom. Barnbidrag, bostadsbidrag, den kommunala barnomsorgen,skolväsendel, slödel till barn- och ungdomsorganisationer, lill idrott och kulturutgör den största delen av utgifterna. Åtskilliga utredningar har behandlatbarns villkor och barnfamiljernas situation. Ändå har vi inle lyckats lösa denekvation som föräldrar kämpar med: hur de skall fl arbetstid, restid,fritid, familjeumgänge, hushållsarbete, tid för föreningsarbete m. m. atl gåihop. Densom har högre ekonomisk standard har dock bättre förutsättningar alt lösaproblemen. Barn lill föräldrar ur socialgmpp I har t. ex. kortare vislelseliderpå daghem än barn ur socialgrupp 3. Det delade ansvaret för Torsdagenden 2 febmari 1978 Torsdagenden 2 febmari 1978 barnenfinns i de familjer där kvinnorna har högre inkomst - del visarförsäkringskassornas redovisning av föräldraledigheten. I de familjerna larpapporna barnledigt i slörre utsträckning. Det är lättare alt vara jämställd omman också har råd med det. Sämstmöjligheter all fl ekvationen atl gå ihop har de ensamma föräldrarna, vilkalill består av ensamma mammor. Enligl levnads- ochmiljöundersökning - - som presenterades om förhållandena iStockholms län har ensamma mammor lägre lön, längre arbetstider, dåligaarbetsförhållanden, sämre hälsa, färre grann- och vänkontakter, längrevistelsetider för sina barn på dagis m. m. Ävenmångbarnsfamiljerna är en grupp som inte kommit i åtnjutande av den allmännavälståndsutvecklingen i samma utsträckning som andra grupper. Också de harlägre inkomst, sämre standard per capita och sämre möjligheter att få sinbarnomsorg ordnad. De är överrepresenterade som socialbidragsmotlagare och harförte tillföllen till vidareutbildning. Mång-barnsmammorna har även lägreförvärvsfrekvens. Iförta veckan kunde vi läsa om en sexbarnsmamma som hungerstrejkade i protestmol matpriserna. Även om familjens ekonomi blev mycket summariskt presenteradi tidningarna, så är det ändå kärvt för en familj med så många barn atl leva påen godtagbar nivå. Barnbidrag och föräldrapenning på sammanlagt ett par tusenkronor glömdes bort i tidningsreferaten, förmåner som förbättratssedan den nya regeringen tillträdde. Folkpartiethar haft en arbetsgrupp som arbetat med förslag till en politik förbam och ungdom på 1980-taIet. Arbetsgruppens förslag presenterades i decemberförra året. Åtskilliga reformförslag presenterades i arbetsgruppens rapport. 1en liberal reformpolitik är dock en god tillsyn gmnden för en valfrihetför familjerna, för jämställdhet mellan kvinnor och män och för trygghet förbarnen. Alla som vill ha tillsyn måste fl det, slår arbetsgmppen fast. Dennaregering har hårdare än den tidigare slagit fast alt i ett starkt begränsatutrymme för sociala reformer måste daghemsutbyggnaden prioriteras tillsammansmed vården för de gamla. En daghemsplats är det viktigaste stödet såvälekonomiskl som socialt och mänskligt till ensamstående föräldrar, tillmångbarnsfamiljerna och lill de ekonomiskl svaga grupperna i samhället, och detär i synnerhet ett stöd för barnen. En planering bör snabbt komma till ståndför alt nå det mål som uttalade , dvs. all behovet avbarnomsorg skall vara täckt . Utbyggnaden av barnomsorgenmåste också kombineras med en fortsatt utbyggnad av föräldraförsäkringen, såall arbele och familj kan förenas. Arbetsgruppenhar också tagit upp kravet på alt dellidsförskolan bör fortsätta alt utbyggastill alt också omfatta alla fyraåringar. Del skall vara ett stöd för debarn som inte kommer i kontakt med daghemmen. Flersmå enheter behövs också inom barnomsorgen. Lägenhetsdaghem kan framför alltlösa de stora tätorternas problem atl hitta mark för utbyggnaden. Män måste iallt större utsträckning rekryteras som personal. Pensionärer och skolungdombör fl ökade möjligheter atl hjälpa till i På så sättkan generationerna knytas samman. Föräldrar,personal och barn måste fl ett ökat infiytande på barnomsorgen. Därför behövslokala styrelser för daghemmen och fritidshemmen. I en motion angåendebarnomsorgen till årets av mig och andra liberaler finns de härtankegångarna återgivna. Tillsist, herr lalman, vill jag säga något till i . Han ärnu inle kvar i kammaren - när kvinnorna går upp i talarstolen, då går GöranKarisson ut. Han vinner inte förtroende för en socialdemokratisk politik närhan bl. a. blundar för den daghemsbrist som den socialdemokratiska regeringensåg så lättsinnigt på. demagogi är elt hån mot dedaghemsbekymmer som småbarnsföräldrar kämpat med både före och efter 1976 ochelt hån mol alla de barn som lämnats utan tillsyn såväl som på nallen.Men det kanske är så att tappade skygglapparna först när densocialdemokratiska regeringen föll i valet . Det är väl bra alt GöranKarisson äntligen böriar se hur det är i verkligheten. Överiäggningenvar härmed slulad. §2 Meddelande om fråga Meddeladesatt följande fråga framställts 1977/78:278av tredje vice talmannen () till budgetministern om beräkningenav avdraget för vissa bilkostnader vid inkomsttaxering: I årets budgetproposition förvarnas om en höjningav bensinskallen. Allt tyder på att detta också blir beslut. Föralla "pendlare" innebär detta betydande merkostnader för resor mellanbostad och arbetsplats, en kostnad som enligt min mening borde vara avdragsgilli självdeklaralionen. Medhänvisning till del anförda hemställer jag att till budgetministern fl ställaföljande frlga: att medverka till att hänsyn tas till bensinskattehöjningen vidfastställande av avdrag självdeklaration för resor med egen bilmellan bostad och arbetsplats?