prot · G109149 · 1977-12-31 00:00:00 — Det är väl också därföratt de anställda på har denna bedömning som det bland dem finnsen starkt kritisk inslällning mot regeringens förslag om en splittring avorganisationen och övriga förändringar. Vidbehandlingen av den här frågan har män alt notera en utomordentligtanmärkningsvärd sak, som redan påtalats av flera talare men som jag villylleriigare undersiryka. Det finns nämligen etl kompakt motstånd mothuvudlinjerna i förändringarna från på , SverigesLokalradiooch Utbildningsradio-en klubb som organiserar95 % avbolagens anställda.. Det finns etl kompakt motstånd mot utbildningsministernsförslag från samtliga kulturarbelarorganisalioner. De stora fackligahuvudorganisationerna har varit kritiska mol huvudlinjerna i radioulredningensbetänkande. Här kommer förändringarna alt genomlrumfas med en knappröstövervikl. Visst skall majoriteten avgöra, men bör den'inte också la hänsyntill denna kör av kritiska röster? Det finns ingel som helst belägg för attregeringens förslag skulle ha någon stark förankring bland den storaallmänheten. Om man vill slå vakt om de grundläggande demokratiska värdena,alternativt om det demokratiska statsskickets grundidéer, bör man väl visa della också ipraktiken. Manmåsle, herr lalman, slälla frågan vilka som är de drivande motiven bakom deförändringar i radio- och TV-poliliken som regeringsförslagen innebär. Är detbara klåfingrighet, lust att visa att man har den politiska maklen och kangenomföra vad man vill? Eller är syftet mera långtgående, nämligen att öppnamöjligheter för fortsalla förändringar, som innebär en radiopolilik av gammalthögermärke? Utbildningsministern sade själv i sitt inledande anförande, att delinte handlade om klåfingrighet. Motiven måste alltså vara de . Regeringenoch den borgerliga riksdagsmajoriteten tar etl utomordentligt slorl ansvar, omde genom trumfar de föreslagna förändringarna. Det kan leda lill sämre program,det kommer att medföra ökade byråkratiska kostnader, och förändringarna kanulnytOas av fiender lill den yttrandefrihet som man säger sig vilja värna. Försvaretfrån borgeriigl håll för regeringsförslagen har ju i huvudsak gått ut pä altvisa att det egentligen inte sker några förändringar. Tre eller fyra bolag, vadspelar del för roll? Om del står att rundradion skall"hävda de grundläggande demokratiska värdena", som , eller atl denskall "hävda det demokratiska statsskickets grundidéer", som iregeringens förslag, vad spelar det för roll? Omkravet på opartiskhet skall gälla hela programutbudet som eller vart och etlav de nya företagen för sig som i regeringsförslaget, vad har det förbetydelse? säger de borgeriigas företrädare. Ja,men om det inte spelar någon roll - varför måste man nödvändigt ändra? Delfinns många som hävdat att det spelar en myckel stor roll - de anställda påSveriges Radio, kulturarbetarnas organisationer och de bäggeoppositionspartierna i . Om ändringarna enligt utbildningsministernsoch kullurutskottels åsikt inte har någon som helsl belydelse, varför kan mandå inte lyssna lill deras fruktan som har en annan åsikt? Nej,det är klart att del inte bara handlarom klåfingrighet när man vill göra dessaändringar. Utbildningsministern har här hållit etl vackert tal om integritet,kvalitet, mångfald och decentralisering. Men de förändringar man nu genomförunder masken av detta fagra lal innebär atl man öppnar möjligheter för styrningutifrån av rundradion, alt man öppnar för inflytande av de kommersiellakrafterna, att man vidtar åtgärder som inte kommer alt förbättra programmenutan innebär risk för sämre program. För atl tala etl språk som : Rösten är , men händerna äro Esaus. Detär intressant atl gå lillbaka till den stora debatt om rundradion som hölls iriksdagen när de nu gällande reglerna antogs. Dä framfördeman från borgeriig sida en hård kritik mot vad man kallade"monopolradion", en klyscha som visade att man jämförde radio- ochTV-program med kommersiella produkter. Högern förde fram linjen att varjemedborgare i stället i princip skulle äga samma tillgäng till etermedia somtill pressmedia. Det var huvudinnehållet i högerns parlimolion. har delta iform av närradion lanserats som en liberal idé. Men samma fråga är berättigad Radionsoch televisionens Jörisatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. här: Hur skall dennaprincip förverkligas? Koncentrationen pä pressens område är nu ännu starkare änden var 1966. Det är pengarna som bestämmer, och del finns risk för alt dekommer atl göra del också i närradions praktiska gestaltning. Vänsterpartietkommunisterna håller fast vid samma målsättning som jag hade tillfälle att iandra kammaren redovisa 1966. Det är enligt vår mening nödvändigt att samhälletsatsar mycket mera för atl utnytOa de unika möjligheter som radio ochtelevision har givit oss. Det är viktigare alt medel satsas på dem än på mångaandra aktiviteter, även kulturella, vilka har belydelse endasl föreit fåtal.Dessa unika möjligheter utnyUjas inte , och risken är att nya hinder för altverkligen ulnyUja dem skapas av den nya oordning som de borgeriiga partiernavill införa. Kulturutskoltel har i sitt betänkande framfört att de synpunkter somfinns i vpk:s partimotion inte tillräckligt kommil lill uttryck i särskildayrkanden. Den saken hade varit lätt atl ordna i ulskottet om de övrigapartierna ville acceptera atl vpk gavs representation med yttrande- ochförslagsrätt i utskotten. ärjag tvungen att i detta anförande slällasärskilda yrkanden som jag ber atl få läsa upp för kammaren. Jagyrkar sålunda i anslutning lill moiionen 1799 av m. fl. 1. alt ger regeringen till känna vad som imoiionen 1977/78:1799 anförts belräffande frilansmedverkan och personalfrågor, 2. att uttalar och ger regeringen till kännaatl sändningstiden i riksradion bör ökas med ellerytterligare en kanal, 3. att uttalar atl förutsättningar börskapas för en ökad andel egen produktion i radio och TV samt möjligheter skapasför en förbättrad utlandsbevakning i enlighet med vad som anförs i moiionen1977/ 78:1799, 4. alt ullalar atl inriktningen av denfrämmande produktionen i enlighet med vad som anförs i motionen 1977/78:1799 päett bättre sätt än bör återspegla förhållandena inom tredje världen, 5. att uttalar att på grund av dekonstnärliga och arbetsmiljömässiga problem som föreligger i samband medtransmissioner av scenföreställningar i TV-sändning bör detta endast förekommanär föreställningen konstnäriigl är lämpad för TV och arbetsmiljön godtas avden inblandade personalen och deras fackliga organisationer, 6. att uttalar alt de allmänna rikllinjersom i övrigt i motionen 1977/78:1799 anförs bör ligga till grund förrundradioföretagets verksamhet. I kritiken mol klyvningen av flnns del enhäpnadsväckande vetenskaplig upptäckt som förOänar litet mer uppmärksamhet änvad den har fåu. Del är upptäckten att mindre organisationer skullevara mer byråkratiska än större organisationer. Den här upptäcktentorgförs på litet olika sätt. I reservationen I av sägs att klyvningen innebär kostnadsfördyringar och stora krav på nyalokaler. I sitt anförande här nämnde alt detskulle uppstå merkostnader i storleksordningen 20 miljoner . I del brevsom tillställt ledamöter talas det om 100 milj. kr. underden kommande avtalsperioden. Det är alltså inte småpotatis det rör sig om - delär tydligen en oerhörd byråkratisering som skulle uppslå genom den härklyvningen. Nufinns del faktiskt en ganska omfattande forskning kring orsakerna tillbyråkratisering. Går man till standardverket på det här området, en bok somheter Handbook of Organizations, kan man konstatera att det i deundersökningar som gjorts framför allt är två hypoteser som visal sig varahållbara. Den ena går ut pä att byräkraliseringen tilltar med växande sioriek-ju större en organisation blir, desto mer tenderar den att byråkratiseras. Denandra hypotesen gör gällande atl del framför allt är en fråga om åldrande -juäldre en organisation blir, desto mer resurser koncentreras på rentadministrativa funktioner. Ingenav de här hypoteserna, som alltså prövats i ett stort antal undersökningar, gernågol stöd för tanken att små och nya organisationer skulle bli särskillbyråkratiska. Jag har noggrant letat efter belägg för den lanke som framförs avreservanterna men inte kunnat finna någon studie som talar i den riktningen.Det är alltså en vetenskapligt banbrytande teori som har lanserats frånsocialdemokratisk sida, och jag skulle därför vilja fråga ochhans kolleger: ni något som helst stöd förden här teorin eller är den baraen gissning? Jag hoppas verkligen att få ett svar, därför atl om teorin ärgiltig har den ju en oerhörd belydelse också förändra områden av samhällel. Dåborde vi försöka bekämpa byråkratitendenserna genom att överallt skapa så storaorganistioner som möjligt och undvika alla klyvningar, alla nyskapelser avsjälvständiga organ och alla små enheter. Om er nya teori är riktig, får vi taupp kampen mot ploitrigheten i det svenska samhället. Så ge nu ett klartbesked: Vad finns del för belägg för teorin all mindre organisationer är merbyråkratitunga än större organisationer? Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Jag skall framföra några små fragment så här i slulet av debatten. Deljag först vill tala om är distriktens slällning. 1 proposition nr 91 säger manatt programverksamheten i både radio och TV utanför bör få enförstärkt ställning. Detta bör innebära att andelen produktion utanförStockholm ökar och att de små distrikten får större resurser. Ulskollelsäger sig ha förståelse för atl man vid utbyggnaden prioriterar de smådislriklen och ger glädjande nog till känna att "riktpunkten bör vara atlmöjliga resursförstärkningar i första hand fördelas på de svagt utbyggdadistrikten". Detta vill jag mycket starkt understryka. Mankan fråga sig vad som hänt under den lid som ligger bakom oss. Departementschefenanser atl det är TV-företagel som är bäst skickat alt efter analys ta slällningi frågan om hur fördelningen skall ske. har SR 4 350 Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. ni. 4 000 av dessabor eller verkar i , eller , medan 350 alltså verkar idet övriga landel. När man ser på dessa siffror förstår man nästan vad somkommer att hända vid fördelningen . År1966, då förra gången tog ställning i decentraliseringsfrågan, sadesdet att en rimlig målsättning skulle vara atl omkring en Oärdedel avprogramproduktionen skulle ske regionalt. Och så lämnade man Radiofria händer i det avseendet. 1967/68producerades enligt uppgift av TV-programmen utanför i de mindredistrikten , , , , , , ochVäxjö. 1978 räknar man med atl endasl av den decentraliserade produktionenskall komma på de här nämnda mindre orterna. Det har alltså skeU en mycketstark koncentration av produktionen till storstäderna och , medandet övriga landet relativt sett har fått se sin andel kraftigt minskad. Dessauppgifter harjag fått från , och jag har kollat att det ärriktiga siffror. Man skulle därför önska alt det stod klart för SverigesRadio och för att det måste bli en annan fördelning. Jag anser förmin del alt del vore rimligt alt såg som önskvärt att en tredjedel avden decentraliserade TV-produktionen sker på andra platser än i ochMalmö. Jag har ingenting emot och , men jag tycker alt det är etträttvist krav. Vi har haft en regionalpolitik som syftat tilljämlikhet mellan regionerna. Jagvill gärna ansluta mig till vad som står i propositionen om att regeringen vill"lyfta fram radion ur televisionens skugga". Det tycker jag var enfln formulering. Detfinns många som föredrar radion framför TV:n. Jag har ibland frågat mig-inteminst inför den här propositionen och dess konsekvenser-om det skulle varanågon verklig förlust om TV inte fanns. Blev verkligen användningen avtelevisionen så positiv som man kunde ha väntat? Vad skulle ske om plötsligtden tekniska förutsättningen för sändning av TV-program omöjliggjordes? Delfinns en mängd negativa verkningar av TV-tittandet och TV-åldern. Då del gällerläsning av böcker, umgänge och samtal människor emellan, är det mycket som fåttslå tillbaka för sådant som i många fall har gett ganska litet. Jag tror inteatt kulturiivel i stort har berikats genom televisionen. Det finns 40 000analfabeter i . Många av dem har kanske genom alt titta på bilder ellerlyssna i stället för att läsa blivit ylleriigare befästa i denna sin sorgligasituation. Sedanvill jag nämna barnens TV-tiuande. När jag hör uppgifter om hur ävenmycket små barn tillbringar framför televisionsapparater- med bl. a. risk förstrålning - länker jag på alt intrycken är alltför många och alltför brokiga.Det är för tidigt för små barn alt möta en svår värid i sådan utsträckning. Mankan naluriigtvis inte lasta ledning för detta. Det har dockblivit på det sättet på grund av att denna uppfinning exploaterats och använts. Del finns emellertidmänniskor som prioriterar annat och inte ens har Man kanfråga sig; Är det värt . atl ha färg-TV? Jag vill i så fall ocksåefterlysa bättre programkvalitet. Jag skulle viOa se sådanl som aldrig visas,och jag skulle vilja atl mycket som visas aldrig visades. Ofta känner man attdet är väldigt skönt atl kunna slå av TV-apparaten eller att slippa att slå påden. Jagsätter alliså radion framför TV;n, och jag håller med siaisrådel som vill lyftafram radion ur televisionens skugga. Jag har mer tid att höra på radio. Underlånga resor i de trakter där jag mesl uppehåller mig är det bilradion somförmedlar mycket. Jag vill gärna uttala min uppskattning av mycket som jag fåtthöra i radion. Man klandrar ju ofta radions personal och dem som är ansvarigaför programmen, men jag skall erkänna att det finns oerhört myckel somjag ärlacksam för. Del finns kulturprogram, och det finns musik i program 2 t. ex.som jag sätter oerhört stort värde på. Och det finns referat, skildringar,teater och annal som jag lyssnar på med stort intresse. Åandra sidan ärdet myckel av det som sänds somjag skulle vilja ha ändrat. Bildenav är för negativ i radion också. Superiet och svordomarna, väldet ochråheterna florerar också där. Även sportreferaten tycker jag ibland har en ickeönskvärd ton. Det talas om ansvar för språkvård och kultur, men i det fallettycker jag alt det finns mycket övrigt att önska. Jaghar ibland på söndagskvällarna, då jag kört hem från gudsOänsten, lyssnat påprogram från ungdomsredaktionerna än här och än där och då fått höra förfäriigainslag av svordomar och annat. Jag har då undrat: Hur kan någon vilja silta ochprata så där? Men, som sagt, detta är icke det mest allmänt förekommande; detbör emellertid försvinna. Jag tror att en majoritet av svenska folket skulleönska det. Vihar väckt motioner gång på gång om de kyrkliga programmen, t. ex. motionen 1130till förra , som behandlas här, där vi anförde alt andelen kristna ochkyrkliga program är för liten - särskilt sådana som gäller barn och ungdom. Jagvill gärna stryka under det. Per väckte för etl par år sedan enmotion som vi behandlade i kulturutskottet, där han om jag minns rätt begärdeatl det skulle våren gudsOänst i TV vaOe söndag. Del vore inte för mycketbegärt. Jaglycker också alt radiokyrkans ulveckling har varit negativ de senasleårtiondena. Trenden är inte bra. Många talar med mig om detta och säger: Vi kaninte gå lill kyrkan. Vi är ganska isolerade från församlingen. Vi har inte bil,vi orkar inte. Men vi hör på radioandakterna. GudsOänsterna har blivitannorlunda, och del gäller inte bara förkunnelsen ulan ocksåformen. börjar talaren med atl bara prata. Han ber inte. Det är ingensång och ingen psalm. Vi var vana vid en gudsOänst som hade en rikareutsmyckning och flera programpunkter. Det här ger inte del som vi skulle önskaalt vi fick när vi sätter oss för att lyssna. - Sedan är det frågan om intepoliliska och sociala budskap skall föras fram än igudsOänsl-programmen. och jag har i en moiion pläderat för atl regeringen skall läggafram förslag om intern TV-sändning. Utskottet säger att man vill ulredaeffekterna av frisläppandet av sådan sändning och hänvisar därför lill Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. yttrandefrihetsulredningen.Jag anser alt del här är en ganska betydande fråga, och jag skulle önska attutredningen såg positivt på den lösning som vi har antytt och de möjligheter vihar efterlyst, exempelvis alt medlemmar i kyrkor och församlingar skall kunnalyssna i en gemensam lokal som gudsOänst sker på annan ort. Slutligen:Jag yrkade avslag på förslaget om lokalradion när propositionen förelåg. Jagliknade den i min motion vid ett husbygge som skedde innan ritningarna varfärdiga. Som ni minns var det mesta inte utrett. Det har visal sig att mångaproblem har följt. Lokalradion ropar på mer personal och mer pengar. Mycket harsagts om den här , och därför tar jag bara upp della. Urlyssnarnas krets kommer önskningar, t. ex. om bättre hörbarhel. Man sägerexempelvis i att hörbarheten är mycket ojämn. På vissa håll anser man attlokalradion ger en dålig täckning av vad som händer. Dessutom anförs att vissapolitiska riktningar alltid får fram sina referat, andra får det inte. INorriand säger många att de inte får höra någonting från sin trakt. I ochUmeå svarar man att avstånden är så långa, att man inte kan vara överallt,eftersom det är för dyrt. Jag förstår problemen. Men allt detta visar atl detär mycket övrigt att önska. Jag hoppas alt det hädanefter skall bli bättreockså på det här området. Jagär för min del till freds med atl vi fåren uppdelning i fyra företag och jaghoppas alt det trots allt skall innebära en förbättring. I motionen 1795 har vi från framfört några synpunkter påregional-TV, lokal- och nänadion. Jag skall kommentera dessa kortfattat islutspurten av den här långa diskussionen. I propositionen föreslås enutbyggnad av regional-TV, att omfatta hela landel, i de tio distrikt somSveriges Radio nu är indelat i samt - totalt elva regioner. har fyra regioner försöksverksamhet med regional-TV. Halva Sverigesbefolkning saknar möjlighet all få regionala nyheter i TV. Denna halva avbefolkningen bör ges den chansen ur rättvisesynpunkt. Det var motbakgrund av att departementschefen inte angav någon tidsplan för TV-distriktensulbyggnad som vi skrev motionen, där vi yrkade att den utbyggnaden skallprioriteras i de små distrikten, t. ex. , , ochGävle-Dala. Jagnoterar i likhet med föregående talare med tillfredsställelse atlkulturutskoltel uttrycker sin förståelse för vårt önskemål om prioritering avde små distrikten. "Riktpunkten bör vara att möjliga resursförstärkningari första hand fördelas på de svagt utbyggda distrikten", sägerkulturutskottet vidare. Också del kan noteras med tillfredsställelse; jag troratl det vore fel att i alltför hög grad överlåta åt det blivande TV-förelagetatt bestämma om utbyggnadslakten och var satsningarna skall ske. Därför anserjag atl klart och entydigt bör ta ställning för att i första hand desmå distrikten skall få tillgång lill resurserna och för alt detta bör ske såtidigt som möjligt . Representanterför de små distrikten inom har under den senasle tioårsperiodenalltför ofta fått se resurserna centraliseras till tätorter som ochMalmö och mellanstora distrikt som nedre Norriand med kontor i ochmellansvenska distriktet med kontor i . Skallvi kunna få TV-program som bygger på programstoff från hela landel ochproducerade under jämbördiga villkor, skall de små dislriklen denna gångprioriteras. Attriksdagen uttalar sig för de små distrikten visar sig ännu mer befogat när viläser kulturutskottets syn på utbyggnaden av TV:s distriktsverksamhet, s. 29 ibetänkandet. Den kan enligt kulturutskottet antingen ske i form avkoncentrerade satsningar på elt litet antal orter eller med sikte på att uOämnanuvarande skillnader mellan distrikten. Medtanke på kulturutskottets svar på vår motion vågar jag tro att utskottet följerden senare linjen med en uOämning av nuvarande skillnader mellan dislriklen somklar målsättning. Det andra kravet i moiion 1795 är atl försöksverksamheten mednärradio t. v. skall anslå. Detta skall ses mot bakgrund av de brister som vimotionärer fortfarande upplever all lokalradion har, som under fyra olikaetapper startade . Nuframgår klart av utskottels betänkande atl försöksverksamheten med närradiokommer all sättas i sjön, och jag skall inte polemisera om delta. Vadsom däremot kraftigt måsle understrykas är att finansieringen av dennaförsöksverksamhet med närradio inte på något sätt får konkurrera med anslagenlill lokalradion. Närradions kostnader skall till täckas av deorganisationer som medverkar. Som sade anser jag att det voreförödande om vi skulle bana väg för närradio på lokalradions bekostnad. a.Ingegärd försäkrade i debalten atl inte ett endaöre av licensmedel skall satsas på närradio. Jag hoppas att denna försäkranhåller, allra helst som mig velerligl ingen ännu trätt fram och krävt närradio. Avgiftsmedlen,dvs. licensmedlen, behövs mer än väl för bl. a. lokalradions ulbyggnad. Vi fårständiga bevis för att lokalradion ännu inte har nått upp till en nivå när detgäller nyhetsbevakningen som tillfredsställer lyssnarna. En lokalradio utanlokalredaktioner fungerar helt enkelt inte. Vimotionärer har kraftigt strukit under vad som framhållits bl. a. från LO,nämligen all lokalradion redan vid starten fick mycket begränsade resurser. LOutgick ifrån att lokalradions resurser successivt skulle öka och därmed göradel möjligl aU starta lokalredaktioner eller, om man så vill kalla dem,underredaktioner, så atl lokalradion fullt utbyggd skulle kunna täcka in hela landet,i vårt fall hela . Häranser jag utskottets skrivning vara belydligt mera oklar än belräffandeuttalandet i fråga om regional-TV. Ihemställan har dock utskottet ställt sig på samma linje som vi motionärer närdet gäller lokalradions bevakning utanför resp. huvudort. Således har kravet ivår motion även på denna punkt fått en posiliv behandling. Erfarenheternaunder lokalradions inledningskede har på eu pälagligt sän visat på behovet avatl del inrättas elt antal underredaktioner. Radionsoch televisionens Jörtsalia verksamhet, m. m. Radionsoch televisionens fortsatta verksamhet, m. m. Vi har i vår motion pekat på att det i Värmlandinte finns någon medarbetare med placeringsort utanför . Reportrarsaknas t. ex. i , , , och , där bl. a. destudiolokaler som jag själv lämnade , då jag kom in iriksdagen, ännu saknar fast medarbetare. Varje gång jag kommer hem till Arvikatänker jag pä de välutrustade som större delen av året ståroutnyujade och obemannade. Detfår inte vara så, att lokalradions många vita fiäckar ute i dislriklen skallbestå. Kritiken mot att lokalradion i alltför stor utsträckning är knutentill resp. huvudort är i allra högsta grad befogad. Jag har inget annat yrkande än utskottets, och jag anser atl desynpunkter som vi från framfört i motionen 1795 åtminstone till en delåterspeglas i utskottsskrivningen, som jag är relativt nöjd med. INGEGÄRDFR/ENKEL (fp) kort genmäle: Till vill jag säga som jag sade i mitttidigare anförande, att även om man inte har krävt någon närradio och när-TV såhar flera utredningar i alla fall enhälligt uttalat sig för atl en närradioborde komma till slånd. Detfinns många grupper som redan har visat elt stort intresse för närradio ochbegärt att få komma i åtanke vid försöksverksamheten. När vi behandlade frågani utskottet fick jag en lista på ett 20-tal olika organisationer, och jag hördei dag att det är många fler som har begärt atl få delta. Upplysningsvis kan jagnämna all där återfinns , etl byalag i ochSödra Vätterbygdens folkhögskola och flera med dem. Intresset finns där alltså,och om det är så ston tror jag att man tillgodoser ett visst behov med den härförsöksverksamheten. GUNNAROLSSON (s) kort genmäle: Bara helt kort till : Del är klart atl det kan finnasenskilda organisationer-byalag, folkhögskolor osv.-som har intresse förnärradio, men skall man rikligt få veta vad svenska folket i allmänhet anser ombehovet av närradio, då skall man läsa de remissyttranden som är fogade lillpropositionen. Där framstår det klart och tydligt att intresset är ganska svaltöver hela landet.