prot · G109121 · 1977-12-31 00:00:00 — Tekoindustrin har t. ex. haft stor nytta av de insattaåtgärderna, av devalveringen, av äldrestödet. Vi har ännu en stor och delvisexpanderande export av svenska tekoprodukter, vilket ju vittnar om enkonkurrenskraft även i den här branschen sektorsvis. Vi har lyckats rätt bramed förhandlingar med lågprisländerna. Över huvud tagel finns här en radfaktorer som ändå pekar mot att vi nu kan bromsa upp nedgången isysselsättningen inom tekobranschen. vill alltså ha en viss, bestämd nivå fixerad för tekoproduktionen.Efter riksdagsbeslutet pågår ju i arbetet med denplan som regeringen föreslog skulle upprättas för atl hävda en frånförsörjningsberedskapssynpunkt rimlig produktion här i landet. När den planenär klar kommer den alt föreläggas , och då kommer vi också alt föreslåde åtgärder som är erforderliga för atl upprätthålla de nivåer som bedöms varaönskvärda och nödvändiga inom olika sektorer. NärJörn i sina punkier här tar upp lågprisimporten och säger att manskulle kunna klara den genom all gå fram mycket restriktivt mot vissa ickeönskvärda fjärran regimer, bör han rimligen hålla i minnet att det här är frågaom länder med olika styrelseskick. När man, som vi har gjort, ger sig in i enförhandling om kvoterna för importen från lågprisländerna, får man vara bereddatt förhandla över hela linjen efter någoriunda ensartade villkor och mednågortunda likartad attityd från svensk sida, om man vill vinna ellinternationellt förtroende och få genomslagskraft i den förhandlingspositionman har intagit. IMark skulle jag, när och jag möttes i en debatt - någol ensidigvisserligen men dock en debatt - ha sagt alt målsättningen för den statligatekoindustrin skulle vara att inte gå ned i sysselsättningen. Det är enfullständig nyhet för mig; jag har hävdat - också i - att dennedgång i branschen som är ofrånkomlig av hänsyn till konkurrensföruisäit- ningarnatyvärr måste drabba också den statliga tekokoncernen. Däremot betonade jag viddet tillfället att jag inle då hade haft möjlighet att ta ställning till deplaner som den statliga tekokoncernens hade presenterat, och del har jag f ö. ännu intehaft när det gäller hur vi t. ex. skall se på Norrlandsetableringarnasfortsatta verksamhet; del återkommer vi till. beskyller mig föratt vara manchesterliberal. Det aren hell nybeskyllning; vad jag har mött som industriminister har normaltinte varil anklagelser för atl vara manchesteriiberal. Jag har som principiellgrundval för min verksamhet haft alt man måsle vara beredd atl användasamhällsinsatser för atl hävda sysselsättningen, även om det skulle gå ut överägarformer i det svenska näringslivet. Vi har gjort mer vi har haftregeringsansvaret än någon regering har gjort för att medinduslripolitiska och näringspolitiska insatser hävda sysselsättningen; dettycker jag ändå måste erkänna. Sedanfrågar vad vi tänker göra i för att hävdasysselsättningen. Det mål vi har för vår näringspolitik - att upprätthålla ochhelst öka industrisysselsättningen - gäller också . De ålgärdersom vi nu formulerar i det mera långsiktiga näringspolitiska perspektivet larsikte på atl hävda industrisysselsätlningen, och det gäller också Älvsborgslän. Det är riktigt alt vi jusl nu har problem med att skaffa ersättningssysselsättning,men i det längre perspektivet har jag all tillförsikt i fråga om möjligheternaatt i ett industriellt så välutvecklat län som ändå med expansion iandra branscher och med nytillskapande av företag kompensera del bortfall avsysselsättningstillfällen som sker i tekoindustrin. (vpk): Jag kan inte tolka repliken från industriministern, som ju ändå iprincip har obegränsad tid, som något annat än ett försök atl blanda bortkorten och komma ifrån de grundfrågor som det egentligen gäller, nämligen hurlångl nedbanlningen av tekoindustrins sysselsättning kan väntas fortsätta. inte diskutera della och har man ingen klar uppfallning i denna fråga, kanman inte heller bedöma vilka insalser som måsle göras, ifall man har som målatt skall skyddas från en bestående långsiktigsysselsätiningsminskning och avfolkning. Av de någol diffusa fraserna här harjag förstått att detta ändå är en tankegång som regeringen håller fast vid. Denär inte programmatiskt uttryckt i något officiellt dokument, men industriministernsyttrande nu tycks närmast tyda på atl del är den syn industriministern har. Jagfår väl tro på den, även om jag inser att en politiker anständigtvis inte kansäga att skall mista sin sysselsättning och utsättas för enkontinuerlig befolkningsminskning, även om detta är vad man egentligen avser. Menom man nu fasihåller vid att det skulle vara regeringens mål alt skyddasysselsättningen inom , måsle regeringen ha någon uppfattning omhur många jobb som kommer att gå föriorade i den som industriministern sägerofrånkomliga process som tekoindustrins minskning innebär.Från mitt partis sida hävdar vi alt delta icke är någon ofrånkomlig process,men som ram för diskussionen accepterar vi industriministerns yttrandeatt detta är en ofrånkomlig process. Allright, enligt samma industripolitiska synsätt är det en ofrånkomlig process attspecialstålindustrin i landet skall minska med, jag vill minnas, 8 000arbetstillfällen underen framöver och handelsstålindustrin med 4000. Det har angivits sådana allmänna ramar. Det är klart alt man inle exaktkan förutsäga alt den utvecklingen skall ske inom etl visst antal år, men manvel alt det är ungefär den del av processen man för dessa branscher kanöverskåda. När vi diskuterar induslripolitiska och sysselsältningspolitiskasammanhang eljest i har vi alltså möjlighet atl röra oss med sådanaungefäriiga siffror föratt ge en ungefärlig bild av problemets sysselsättningspolitiskadimensioner. Jagåterkommer till min fråga: Någonstans i regeringens tänkande måste del välfinnas en ungefärlig bedömning av hur långl man ytteriigare måste ner, dvs. omman ser det eller vilken tidsperiod man behagar välja. Hurmånga jobb kan väntas ungefärtigen gå förlorade? Har man ingen uppfattning omden saken kan man inle heller sälta upp ett mål och säga att man skall skyddasysselsättningen i . Man vel ju inte hur många jobb man skallsätta i stället. Då vet man inle hur stora ansträngningar som måste göras ipengar och arbetstillfällen på andra insatser för att upprätthålla denmålsättning som är nödvändig för alt ersälta de tekojobb som enligtindustriministerns ofrånkomliga process skall bort. Jaghar då anfört vad industriministern sade om vad regeringen gör ochtänker när del gäller alternativ sysselsättning i . Jag harnämnt det något lusliga eller löjliga Indevoprojekiet, jag har nämnt deobestämda löftena om lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån med relativtfördelaktig behandling av den bygden i förhållande lill andra bygder i Syd-ochMellansverige, en sak som inte heller ger några som helst garantier för all delkommer några lokaliseringsbara förelag. Jag har nämnt bristen på slatligt stödål som vill bygga vårdhem osv. Jag har nämnt SIFU-enhelen frånindustriverket, alll detta tillsammantagel som industriministern själv anföroch som han själv vill göra gällande är regeringens program föratt skapaalternativ sysselsättning. Heladetta ålgärdsbatteri står inte i någon som helst proportion lill storleken avde problem som del handlar om, ifall man utgår från att nedbantnings-processeninom textilindustrin i är ofrånkomlig. För då kommer, såvittman vet, tusentals jobb alt gå föriorade . Vi vetredan nu alt det är tusentals jobb som så att säga hänger på gärdesgården ochsom upprätthålls bara genom temporära statliga åtgärder. Vivet alltså alt problemet har betydande dimensioner. Det har dimensioner som ärväl så stora som, eller i varje fall fullt jämförbara med, dimensionerna närdel gäller sysselsättningsproblemet inom stålindustrin. Då må man väl ändåfråga: Finns det någol som helst sammanhang mellan dessa proportioner på denväntade sysselsältningsminskningen och de åtgärder som regeringenhär för fram och påstår vara sitt program för alternativ sysselsättning? Såvittjag vet finns del inle det. En jämförelse mellan de två sidorna kan bararesultera i att regeringen inte bara anser textilindustrins nedbantningoundviklig, ulan också anser att Sjuhäradsbyg-dens sysselsättningsminskning ochutflyltningsöverskott är lika oundviklig. uppträdde ju i till folkets förnöjelse förklädd lillbegravningsentreprenör. Av den ödesmättade syn på tekoindustrins framlid somJörn har förstår jag nu att det inle var någon tillfällighet. Jag haren annan syn på svensk tekoindustri. Viär inne i ett bekymmersamt läge, beroende på att vi inte har klarat vårkonkurrensförmåga och våra kostnadsrelationer till omväriden. Vi håller på alträtta lill den sidan. Vi märker för hur svenskt näringslivskonkurrensförmåga ökar till följd av de ekonomisk-politiska åtgärder vividtagit och de strukturinsatser vi gjort. Detta kommer självfallet också attmärkas i tekoindustrin. Även om vi just f n. har slora bekymmer kvar, märker viatt silualionen lättar i del något längre perspektivet. Men trots detta pågåralltså arbetet i för högtryck med den allmänna planen medförslag till ålgärder för att kunna klara vår beredskapsnivå, fårursäkta att jag inte är beredd alt redovisa dessa nivåer helt enkeltdärför att arbetet med dem pågår. Vi blev i och för sig litet fördröjda,eftersom näringsulskotl ville tänka på denna fråga några månaderextra, och det får vi ha respekt för. Men arbetet pågår, och låt oss tadiskussionen om nivåerna när vi har mera konkreta fakta att utgå ifrån. Sedanvill jag reagera när säger att jag egentligen avser att minskasysselsättningen i . Det är ett oförsynt yttrande. Det är atlifrågasätta våra ambitioner när del gäller sysselsättningspolitiken, som jutagit sig uttryck i de massiva satsningar vi har gjort. Dessa har skett heltoch hållet i omsorg om sysselsättningen. Om vill framhärda meddetta påstående, ärju varje saklig debatt meningslös. Att visedan kan ha olikaåsikter om medlen är en annan sak, men jag lycker att del är oförsy ni av JörnSvensson alt mot bakgrund av den massiva satsning som skett ifrågasätta dennaregerings starka ambitioner att sätta sysselsättningen främst i alla sinanärings- och industripolitiska insatser. (vpk): har vi kommit in på den kvalificerade demagogins område. är detinte längre fråga om att säga en sak i och en annan i Slockholm, utan nuär det fråga om att i .samma debatt och i samma kammare inta två helt olikaattityder. Jagvet inte hur har beskyllt vpk:s målsättning ombibehållen sysselsätlningsnivå vid ca 40 000-45 000 jobb inom tekoindustrinför alt vara orealistisk. vänder han och säger att det är han som äroptimist och vi pessimister. Han kan ju ändå inle vara optimist i någon reell bemärkelsenär det gäller tekoindustrin, som han i andra sammanhang står här ikammaren och säger dels att den fortsatta nedgången av sysselsättningen inomtekoindustrin är ofrånkomlig, dels att det fortfarande finns ettkapacitetsöverskott från beredskapspolitisk synpunkt och att man därför kanlåta nedgångsprocessen fortsätta. För det var ju andan i det resonemang hanförde när vi diskuterade propositionen om försörjningsberedskapen påtekoområdet. Hanmå väl ändå utgå ifrån sin egen syn på tekoindustrin, som ju innebär-vi behöversedan inte diskutera precisa nivåer men så här mycket kan vi säga redan idag-att tusentals jobb kommeratt försvinna underde närmaste åren med de trenderoch marknadsförutsättningar som finns, om man inte gör någonting för att igrunden påverka dem. Dåblir frågan: Vilka åtgärder har man för aU skapa alternativ sysselsättning? Ärdet under alla omständigheter oundvikligt att det skall gå på det här sättetmed lekoindustrin, speciellt då i ? Nusäger industriministern att det är oförsynt av mig att ifrågasätta regeringensambition att behålla sysselsältningsnivån, både industrisysselsättningen ochsysselsättningen i allmänhet, i . Bortsett från att man kundeanmärka att det är varje politisk oppositions uppgift att ifrågasätta densittande regeringens åtgärder och att man i det här landet, åtminstone enligtvår mening, inte bör ha ett styrelseskick där oppositionens uppgift är attprisa regeringen och alltid framhålla denna som trovärdig -tydligen var det denvisionen som framskymtade hos . Jag betvivlar inte att det skullebli bekvämare för industriministern om det vore så, men vänsterpartietkommunisterna föredrar ett styrelseskick där man får ifrågasätta och där manicke betecknas som oförsynt för att man bedriver en normal politisk kritik.Detta sagt om den principiella sidan av denna sak. Vadvi ifrågasätter är att regeringen är trovärdig när den genom sin talesman går ut och påstår att den har den målsättningen att behålla antaletarbetstillfällen i åtminstone vid den nivå som de harhaft. Vi anser inte att detta är ett trovärdigt påstående med ledning av vadregeringens talesmän och i andra sammanhang säger, för han har dockotvetydigt - det är han alltså och inte jag som därvidlag framträder sombegravningsentreprenörer - vid en rad tillfällen sagt att en fortsatt nedgångav tekoindustrin är ofrånkomlig. Då måste man fråga sig om han anser att enfortsatt nedgång inom tekoindustrin, då specifikt i , ärofrånkomlig. Om man vill vara trovärdig i sin målsättning för att bevarasysselsättningen i bygden vid en given nivå, måste man ha åtgärder till hands,som kan åstadkomma så många nya arbeten att bortfallet av andra arbetenkompenseras. Har man inte det finns det över huvud taget ingen målsättning. Dåharjag anfört det som industriministern själv påstår vara det alternativaprogrammet, det här lustiga Indevoprojekiet. Det är de obestämda löftena om kan få lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån, att skallräknas till den grå zonen. Det är ett löfte som i sig själv inte ger några 10 protokoll 1977/78:120-122 Omåtgärder för att säkra sysselsättningen i arbeten och som inuvarande konjunkturiäge inte ens har någon stimulerande effekt. Jaghar talat om bristen på stöd åt utbyggnadsplaner. Det finns juingen som helst proportion mellan å ena sidan den nedgång, som regeringen självså ofta framhåller som oundviklig, och det åtgärdsprogram man har och somindustriministern t. o. m. i interpellationssvaret betecknar som tillräckligt.Det är med ledning av denna disproportion mellan vad man anser oundgängligt närdet gäller tekoindustrins fortsatia utveckling och detta tunna och planlösaåtgärdsprogram, som inte gett några nya jobb - om vi undantar enhetenfrån industriverket - som det finns all grund för att vara så oförsynt även häri kammaren, alt man betvivlar både regeringens ambition och trovärdighet närdet gäller att bevara den nuvarande sysselsättningsnivån inom . Överläggningenvar härmed slutad. §10 Om åtgärder för att säkra sysselsättningen i Industriministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) anmälda interpellation, 1977/78:152,och anförde: har frågat mig vilka åtgärder regeringen mot bakgrund avutvecklingen inom stål- och skogsbranscherna och vissa aktuellaföretagsfusioner planerar för atl säkra sysselsättningen i . Jagsvarade på en liknande interpellation av isamband med att strukturproblemen inom specialstålindustrin diskuterades här ikammaren. Jagvill återigen understryka att vi med alla tillgängliga resurser undersökermöjligheterna till alternativa sysselsättningar. Härvid engageras både kommuneroch länsmyndigheter. Det är i ett effektivt samspel mellan dessa och staten somresultat kan nås. Som etl exempel på det pågående offensiva arbetet i länetvill jag peka på att SVETAB:s regionala investmentbolag för Bergslagen kommeratt lokaliseras till . Slutligen vill jag beträffande de fusioner som NilsBerndtson nämner framhålla att sådana i och för sig är naturliga i enstrukturomvandling som syftar till atl ge en mer konkurrenskraftigindustri med en tryggare sysselsättning. Vi har t. ex. vad gällerspecialstålindustrin efter beslut av tillsatt en särskild strukturdelegationmed uppgift att ta initiativ till, följa och stödja strukturomvandlingen. (vpk): Jättarna leker är titeln på en roman av med anknytningtill . leker de verkliga jättarna i . Deras lek kan kostatusentals människors arbete och utkomst. Deras lek kan betyda slutet för fleraorter i . De leker med länets framtid. Varfemte arbetsför värmlänning kan vara arbetslös . I det närmaste vartionde är arbetslös , dvs. över 11 000 står utanför det reguljäraarbetslivet. 10 000 jobb hotas. Detta är siffror som i Värmlandpresenterat nu i dagarna. Industriministernerinrar om att han besvarade en liknande interpellationsom den jag nu framställt. Men det har hänt en hel del , samband med Uddeholmskrisen hade jag tillfälle att medindustriministern diskutera sysselsättningsläget i . Om protokollen från den debatten bör han med utbrista: "ochGud må föriåta mig somliga rader". Redan då pekade jag på det hot motsysselsättning och utveckling som kunde skönjas. Mot detta genmälde NilsÅsling: "Det finns anledning att vara väsentligt mycket mer optimistiskbeträffande de reella möjligheterna för än NilsBerndtson här har gett uttryck för." Dessarader måste te sig besvärande eller åtminstone som en dålig förutsägelse motbakgrund av vad som hänt och aviserats förra året.Anställda, fackföreningar, kommuner och länsmyndigheter är ännu meroroliga än då. Vidden tidpunkten diskuterade vi planer på driftsinskränkningar. Sedandess har planer på samgående aviserats mellan , Fagersla och SKF påstålsidan och senast sammanslagningen av på skogs- ochskogsindustrisidan. Gemensamtför alla dessa företagsfusioner är att i namn av strukturrationaliseringaråtskilliga jobb planeras försvinna. Det är möjligt att bilden skulle hatecknats ännu mörkare vid förra tillfället om alla storbolagens planer varitkända. Som bekant fungerar det så att bolagsherrarnas planer hålls hemliga sålänge som möjligt. förra debatten visade jag en karta på bildskärmen här i kammaren. Av denframgick att stora delar av helt dominerades av Uddeholmsbolaget. Låtoss nu titta på karta med de båda bolagens - Billeruds och Uddeholms- inflytande markerat. Här kan man verkligen tala om heltäckande. Deplanerade företagsfusionerna kommer på ett avgörande sätt att påverkasysselsättningen i . Det pågår redan en debatt om vilka fabriker somskall läggas ned och hur många arbetstillfällen som försvinner vid ettsamgående mellan . Istorbolagens spel för att säkra aktieägarnas intressen utgör de anställdabrickor. Det förhållandet att de båda företagen hämtat väldiga vinster ur denvärmländska naturen hindrar dem inte från att kasta ut anställda i arbetslöshetoch beröva orter möjligheter atl fortleva. Sådan är kapitalismen! Menregeringen då, vilka möjligheter har den att gripa in? Även om privataintressen dikterar besluten i sådana frågor är säkert regeringen inte heltutanför händelseförloppet. Bolagen brukar åtminstone komma och begära pengar ien eller annan form. Omåtgärder för att säkra sysselsättningen i Omåtgärder för att säkra sysselsättningen i Vadgör då regeringen mot bakgrund av den aktuella utvecklingen för alt säkrasysselsättningen i ? Den frågan harjag ställt till industriministernoch jag vill lacka för hans svar, även om det är väl magert i fråga om konkreiabesked. Delhar inle saknats uppslag för att angripa problemen. En katastrofplan harkrävts. Kommunalmän och fackliga företrädare krävde i Radio Värmlandett förstatligande av de båda bolagen. och landshövdingen harframfört flera krav för att "rädda " - en paroll som vpk iVärmland f ö. formulerade i samband med Uddeholmskrisen. är det förregeringen att ge besked om vad den avser atl göra för att säkrasysselsättningen i länet. Imin interpellation harjag hävdat att regeringen varit synnerligenpassiv i dessa frågor. Industriministerns svar gör det nödvändigt atl skärpa omdömet.Regeringen visar ansvarslöshet. Industriminister utgår från atl deaktuella företagsfusionerna har syftet att säkra sysselsättningen i Värmland.Förelagsfusionerna är enligt industriministern "naturliga i enstrukturomvandling som syftar till att ge en mer konkurrenskraftigindustri med en tryggare sysselsättning". Ärdetta vad regeringen har att säga till de värmländska arbetarna, exempelvis demi , som vet att företagsfusionen leder till alt hundratals ellertusentals jobb försvinner? Företagsfusionernasker på bolagens villkor. Hur kan då industriministern gå i god för alt syftetär att "säkra sysselsättningen i "? Det kan lika gärna gällaatt säkra profiten och att detta får ske lill priset av arbetares och tjänstemänssysselsättning. Ett gemensamt drag för företagsfusionerna är nämligen attarbetstillfällen försvinner. Hur stämmer f ö. industriministerns syn påföretagsfusionerna med regeringsdeklarationens tal om att motverkamaktkoncentration och tal om decentralisering? Vadsom skulle kunna vara trösterikt i industriministerns svar är atl man med allatillgängliga resurser undersöker möjligheterna till alternativasysselsättningar och atl både kommuner och länsmyndigheter engageras.Lokaliseringen till Karistad av SVETAB:s regionala investmentbolag förBergslagen nämns som exempel. Men nog måste det till mycket mer. Detskulle vara intressant att höra industriminister synpunkter på några avde förslag och krav som framförts i den aktuella debatten, t. ex.: Förstatligandeav Billerud och som alternativ till den aviserade företagsfusionen. Direkta statliga satsningar för att skapa nya arbetstillfällen iVärmland, exempelvis omdisponering av de 600 miljoner som beviljats som lån tillUddeholms AB. En krisplan för att rädda undan den aktuella krisen och föratt långsiktigt skapa arbetstillfällen. Åläggande för de slora bolagen att ta socialt ansvar för de anställdamot bakgrund av de väldiga vinster de hämtat ur den värmländska naturen. Dettaär några av de många frågor som ställts i debatten och som regeringen inte kankomma undan att besvara. Först vill jag säga att jag fortfarande, liksom vid föregåendetillfälle när vi debatterade och framtid, anser att Värmlandhar goda utvecklingsmöjligheter . Närdet sedan gäller situationen för de här två i interpellationen berördaföretagen vill jag säga att diskussioner pågår som vi under hand hållitsinformerade om. Det gäller diskussioner och fusioner och nya konstellationersom ännu inte är slutförda. Det är alltså för tidigt att avge någraomdömen om de nya företagsbildningar som kan bli aktuella. Jag vill dock tillNils säga atl det beträffande Billerud och rör sig om tvåförluslföretag - företag med mycket betydande föriuster, i synnerhet ,vilket som bekant befinner sig i en aktuell finansiell situation som gör atldess överlevnad ifrågasatts. Detta var det direkta motivet till den avregeringen beslutade extraordinära insatsen i form av ett villkorslån. Undersådana förhållanden får man acceptera att samarbetsformer söks mellan företagför att stärka positionen. NilsBerndtson glömmer när det gäller både och Billerud att det handlar omföretag som arbetar nästan uteslutande på den internationella marknaden i starkkonkurrens med stora internationella koncerner. Det är den konkurrensbilden manmåste ta hänsyn till när vi nu går alt försöka strömlinjeforma organisationenoch stärka företagen tekniskt, administrativ t och kommersiellt. Då får manockså acceptera samordning genom fusioner. Detfinns ett försonande drag i detta, och det är den omständigheten att bådaföretagen är Värmlandsbaserade. Man får här ett starkt företag med en regionalanknytning som i hög grad bör kunna stärka näringslivet totalt i länet och idess närmaste omgivningar. Beträffandede åtgärder som vill ha kommentarer till är del framför allt tvåsom han tar fram och som är värda att närmare granska. Man talar i första handom en katastrof- eller krisplan. Del låter sig väl sägas, och det väcks förslaglill hundratals planer i den här kammaren. Men när man börjar analysera vad somligger bakom detta är det väldigt litet av konkreta nyheter. Ofta rör del sigom ett allmänt tal om planmässighel, om övergripande plan etc. Med detta löserman inga problem, . Vad som här skall till är konkreta åtgärdersom främjar sysselsättningen, generella och selektiva av den art som vi härsatt in.