prot · G10946 · 1977-12-31 00:00:00 — Menden debatt som har förts och det svar som har lämnats här visar också alt alltinte är eller har varit väl beställt. Det har inte förekommit någon informationtill allmänheten och inte heller till berörda lokala myndigheter. Om så hadevarit fallet skulle ju inte uppgifterna om det planerade bygget i haväckt sådan uppmärksamhet som de gjorde när de blev mera allmänt kända förnågra veckor sedan. Det sägs nu att forskarna själva är de som i första handhar initierat debatten. Jag tycker inte att det stämmer. Det är gott och välatt de nu träder fram och klargör vad de håller på med och vad det innebär, menvarför har det inte skett tidigare? Man får lätt den känslan att man inteönskat en öppen debatt på ett alltför tidigt stadium. De kontrollmöjlighetersom finns lämnar också myckel övrigt att önska. Detta verifieras ju också avatt utbildningsministern avser att tillsätta en utredning som skall se översäkerhetsbestämmelserna och tillståndsgivningen. Del är positivt attutbildningsministern har tagit det här initiativet, och jag hälsar det medtillfredsställelse. Men det visar, menar jag, att den reaktion som uppträdde iUppsala och på andra håll när det här blev bekant hade fog för sig. Utbildningsministernhänvisar i sitt svar till den kommitté vid naturvetenskapliga forskningsrådetsom fram till nu har haft alt kontrollera den här typen av forskning. Delförsta som slår en och som också har påpekats av utbildningsministerns egnamedarbetare är ju att den kommittén endast haft insyn i projekt som bedrivitsmed statliga medel. Forskning som bekostas av privata intressen har man intehaft någon som helst möjlighet att kontrollera. Och detta vidgarfrågeställningen en smula. Vi vet att det finns uppdragsforskning, även frånutlandet, som utförs av svenska forskare. Det gäller inte minst forskning förmilitära ändamål. Vissa sådana frågor var aktuella under . Vi vetockså att vi nu är inne i en period av ökad kapprustning och att avvärldens forskningsresurser avsätts för sädana ändamål. Kan man, mot denbakgrunden, hävda att forskningen skall vara helt och hållet fri? Omplanerna på ett s. k. högrisklaboratorium vid Omplanerna på ett s. k. högrisklabora-torium vid Utbildningsministernnämner i sitt svar den svenska traditionen på det här området, men jag skullegärna vilja höra synpunkterna utvecklas litet närmare. Det här aktuella falletvisar, tycker jag, att del behövs en utökad kontroll över vilka projekt somsätts i gång, något som ju också - indirekt - framgår av beslutet om atttillsätta den tidigare nämnda utredningen. Jagoch andra kommer med intresse att följa den fortsatta planeringen avlaboratoriebygget i . Jag är övertygad om att också utbildningsministernoch hans departement kommer att göra det. Om den beramade utredningen även fåri uppdrag att se över bestämmelserna för information och samråd med berördalokala myndigheter i sådana här fall är det givetvis enbart positivt. Huruvidavi kommer att få elt högrisklaboralorium i eller inte kan givetvis varasvårt att yttra sig om . Om det kommer till stånd kommer detförhoppningsvis alt vara så säkert som det har krävts i den debatt som harförts och den forskning som skall bedrivas där också alt vara under bättrekontroll än vad som har varit fallet. Då har ju kritiken och debattenfyllt sin uppgift att driva fram bättre förhållanden. Jag vill gärna börja med att säga alt jag finner det alldelessjälvklart att lekmän skall ha rätt all delta i debatter av det här slaget. Detär naturiigt att politiker med ansvarskänsla sätter sig in i de här frågornaoch debatterar dem. Nuvar det faktiskt forskarna själva som drog uppmärksamheten till dettaproblemområde. Del var det som låg bakom att naturvetenskapliga forskningsrådetinrättade sin kommitté. Men jag kan också nämna att vi fickdirekta framstötar från forskare, som bad departementet att pröva frågan ominte ytterligare åtgärder vore angelägna. Det gjorde man mot bakgrund av detsom jag nämnt i mitt svar, nämligen att naturvetenskapliga forskningsrådetskommitté bara sysslar med de projekt som bedrivs med stöd av bidrag frånnaturvetenskapliga forskningsrådet. Som påpekade bedrivs enmängd annan forskning på denna sektor. Vi har därför förberett enutredning av detta problem i hela dess vidd. Utredningen måste då omfatta allaformer av forskningsprojekt som bedrivs med statligt stöd men också deforskningsprojekt som bedrivs på den privata sektorn. Slutligenfrågade hur jag såg på forskningens frihet. Jag har bara enmening om del i svaret, och där slår del kortfattat att vi i har entradition, som innebär att forskarna själva kan välja projekt inom lagens ram.Med detta har jag angivit att det självfallet kan bli nödvändigt medbestämmelser och anvisningar, som i viss mening inskränker forskningsfrihetenpå det här området. Vihar exempel pä sådana inskränkningar pä andra sektorer. Men när sådanagenerella bestämmelser utfärdas av statsmakterna, är det forskningsråden,olika forskningsfonder, institutioner eller forskarna själva som skall avgöra vilkaenskilda projekt som skall få stöd. Under alla förhållanden är del viktigt attdet sker under en så stor insyn som någonsin är möjlig från allmänhetens sidaoch att vi får en så livlig debatt som möjligt om kontroversiellaforskningsområden, som hybrid-DNA-forsk-ningen är ett exempel på. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Del föreligger inte några större meningsskiljaktigheter mellanutbildningsministern och mig i huvudfrågorna. Vi är något oense om synen påforskarnas roll. Jag tror givetvis att det finns forskare som är måna om attlämna så mycket information som möjligt om sin verksamhet och tillåta öppenoch fri debatt. vet vi att all forskning, i varje fall pä det högreplanet, är en form av mani. Annars skulle vi aldrig få forskare, som arbetar såintensivt som de gör. Det är där jag menar - och jag tror inte altutbildningsministern har någon avvikande mening, eftersom han själv säger altdet är nödvändigt med en viss kontroll - att man från samhällets sida måstevidta vissa kontrollåtgärder. Det har vi också gjort. här fallet hyser jag fortfarande den uppfattningen alt man tigit om denberamade utbyggnaden av den här typen av forskning vid ochinte givit publicitet ål projektet, förrän man var tvungen på grund av attuppgifter kom ut och det blev en debatt, först på det lokala planet och säsmåningom även på riksplanet. Debatten är bra. Vi är överens om att det behövsen sådan debatt. Jag har också sagt att jag tycker att det är positivt alt enutredning kommer till stånd och att statsmakterna följer upp och kontrollerardet hela även i fortsättningen. Omregeringens ställningslagande till förslaget om en nordisk Överiäggningenvar härmed slutad. §12Om regeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Utbildningsministern erhöll ordetföratt besvara () anmälda interpellation,1977/78:93, och anförde: har frågat mig hur den svenska remissopinionen ifrågan om en nordisk kommer att påverka regeringensställningstagande i . BetänkandetNordisk radio och television via satellit har av genomdess kultursekretariat i remitterats till ca 300 olika myndigheteroch organisationer i de fem nordiska länderna. Vid remisstidens utgång den 1november hade åtskilliga svar försenats. Närmare 200 svar har emellertid nuinkommit, och en sammanställning och analys av dessa håller f n. på attutarbetas i kultursekretariatet. Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk beräknas bli färdig förstom , varför det ännu inte är möjligt att ha någon klar uppfattningom remissutfallet. Del bör understrykas att det närmasthar att ta ställning till är om man skall gå vidare med att la fram ett bredarebeslulsunderiag genom fortsatta tekniska, ekonomiska och programpolitiska utredningar.Något beslut i denna fråga är inte aktuellt förrän efter Nordiska rådetssession i . Frågan om fortsatt utredning kommer då att beredas iministenådet mot bakgrund av den samlade nordiska remissbilden samt dendiskussion som kan väntas under session. Självklart kommerdärvid även hänsyn att tagas till den svenska remissopinionen. Tack för svaret på min interpellation. Jag har tidigare under dagenanmärkt på statsråd som tagit väldigt pä sig för att utformainterpellationssvar. svar har däremot kommit väldigt snabbt, och delfinns i och för sig anledning att vara tacksam för det. När jag emellertid tardel av svaret frågar jag mig om inte svaret - trots allt - har lämnats litetför snabbt. säger nämligen att det först är möjligtatt bilda sig en uppfattning om remissutfallet på betänkandet om den nordiska . Minfråga gällde hur regeringen låter sig påverkas av remissopinionen. Omutbildningsministern inte anser sig ha fått en klar bild av remissvaren, är delnaturligtvis inte möjligt att föra debatt kring min fråga. Denallmänna debatten om nordisk har pågått rätt intensivt undersommaren och hösten. Jag har funnit det något anmärkningsvärt att vissaföreträdare för regeringen tidigt gjort uttalanden somallmänt uppfattats som ställningslagande för ett deltagande i etl nordisktsamarbete kring en . Utbildningsministern själv har varit rätt aktivi det avseendet. Hans statssekreterare har framträtt som en ivrig förespråkareför . För någon vecka sedan besökte kommunikationsministern ochomtalade, enligt tidningsreferaten, att vi på 1980-talel kommer att fä ennordisk . Hans motiv för arrangemanget påstods vara att därmed denpågående indoktrineringen av svenska folket via skulle kunnabrytas - en något märklig motivering. Jag vill gärna passa på att frågaWikström om han möjligen har haft samma motiv för sina positiva uttalanden. Jagfrågar mig också om de statsråd som uttalat sig i den här frågan har gjort deti samförstånd med hela regeringen. Motbakgrund av de positiva uttalanden som gjorts, vilka uppfattats som mer ellermindre färdiga ställningstaganden för en nordisk , framstår dagenssvar som något av en reträtt. Jag tolkar del så att är såsäker som han tidigare givit intryck av. Det tycker jag vittnar om entillnyktring. När nu betonar att regeringen självfallet skall tahänsyn till den svenska remissopinionen, vill jag uttala min tillfredsställelsemed den delen av svaret. Därmed bör det, enligt min mening, vara slut meduttalanden i stil med dem jag tidigare refererat. Jaggör naturligtvis inte anspråk pä att ha en helt klar bild av remissutfallet ialla delar. Det är ändå enligt min mening klart all ett betydande antal s. k.tunga remissinstanser är negativa eller tveksamma till nordisk . Jaghar åberopat några i min interpellation. Många fler skulle kunna citeras.Framför allt när det gäller de kulturpolitiska och programpolitiska frågornaanmäls kritik mot projektet. Många ifrågasätter de ekonomiska kalkylerna ochmenar att utredningen är alltför optimistisk. Utredningen bedömer den totalasamhällsekonomiska kostnaden till . räknat i penningvärdet denI . Den verkliga kostnaden torde nu ligga väsentligt högre. Etlgenomgående drag i remissopinionen, som jag uppfattat den, är att ytterligareutredningar och omfattande sådana krävs för att kunna bedöma alla konsekvensernaav en nordisk . Jag vill fråga utbildningsministern om han delar minåsikt så långt. Mininterpellation hade också det syftet att ge riksdagsledamöter tillfälle attdiskutera denna fråga, innan regeringen gör någon utfästelse eller bindningar idet nordiska ministerrådet. Jag har redan konstaterat att anser detvara för tidigt med en sådan debatt. Jag vill då fråga om regeringen kommer attge tillfälle till debatt i frågan, innan några utfästelser görs i detnordiska ministerrådet. Låtmig sedan ta tillfället i akt för att redovisa några mera principiellasynpunkter pä frågan om . Fördel första flnner jag det ytterst angeläget alt de kulturpolitiska aspekternafår spela en framträdande roll när vi går att bedöma den här frågan. Det fårinte bli tekniken som styr oss. Jag är därför litet skrämd av sådana yttrandensom och avgivit där de tekniskamöjligheterna spelar så framträdande roll. Det får inte vara så att vi måstegöra allt som är tekniskt möjligt. Avgörande för vad vi skall göra måste i stället vara omåtgärderna fyller ett väsentligt behov. Närdet gäller att bedöma de kulturpolitiska synpunkterna har vi i rätt storenighet här i antagit kulturpolitiska mål. Det bör därför varaangeläget för oss att pröva ett så betydande projekt som mot allade kulturpolitiska målen. Del räcker inte med att ett mål uppfylls, exempelvisdet om ökat internationellt utbyte, om andra mål skulle allvariigt motverkas,exempelvis de som gäller kommersialismens negativa verkningar eller behovet avdecentralisering. Bl.a. LO, och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd,förkortat KLYS, har i sina yttranden fäst stor vikt vid dessa synpunkter. Dehar därvid kommit fram till att bör avslå från . Fördet andra måste radio/TV-verksamheten bedrivas så alt publiken nås av enmångsidig spegling av de samhälls- och kulturfrågor som påverkarlevnadsvillkoren. Valfriheten mellan ett stort antal program kan tyvärr kommaatt motverka detta syfte. Därom är många remissorgan Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Kulturrådetexempelvis anser att utredningen har tagit för lätt på detta problem. Publikenväljer av olika skäl bort vissa typer av informations- och kulturprogram tillförmån för underhållning. En ökad tillgänglighet av underhållningsprogram kandärför, enligt mening, leda till att klyftan mellan devälinformerade och de oinformerade medborgarna ytterligare ökas. Detta är enicke önskvärd utveckling. Den försvagar vår demokrati. Också Radiohar framhållit detta problem. Föratt komma till rätta med dessa negativa effekter har man i debatten hänvisattill möjligheten att koordinera TV-programmen. Men redan utredningen anmälerstora svårigheter beträffande programkoordinering. I remissvarbetonas dessa svårigheter ytterligare. Ja, de framställs som närmastoöverstigliga. Fördet tredje måste det stå klart att inte skall ha reklam-finansieradradio- och TV-verksamhet. Detta framhålls också i utredningen. Men det framgåräven att man får s. k. spill-over-effekter från finsk TV i norra och östraSverige - från och norrut. Och det är fråga om rätt betydandeområden. Man kan befara att ett sådant förhållande kommer alt åberopas förreklamfinansierad TV-verksamhet. Jag vore tacksam om härville slå fast att till alla delar skall skyddas frän reklam-TV. Fördelfjärde anser jag det viktigt att särskilt beakta barnens situation när vibedömer TV-verksamhet. Några remissinstanser, men alltför få, lar upp dennafråga. Barn och ungdom är storkonsumenter av TV-program, inte bara barn- ochungdomsprogram utan i hög grad också vuxenprogram. De väljer framför alltunderhållningsprogram som deckare och serier. Boken för barnenstittande ger en alarmerande rapport om vilken påverkan barnen är utsatta för.Jag vill med all kraft betona vikten av att barnens situation verkligen blirbelyst i detta sammanhang. Fördet femte måste frågan om en nordisk ses i ett vidarekulturpoliliskt och massmediapolitiskt sammanhang. Man måste pröva vilkaeffekter en sådan radio- och TV-verksamhet får på andra områden. Vi står nuinför en förändring och en utbyggnad av radio- och TV-verk-samheten i Sverige.Frågan om regional TV och utbyggnad av lokal-radioverksamheien tränger sig pä.Pressen behöver allt större stöd. Det är viktigt att ta med också dessa frågori den här debatten. Vi kan naturligtvis inte få allt vi önskar oss. Just nudrar de ekonomiska villkoren ovanligt snäva gränser. Då gäller del mer ännågonsin att pröva vad som är mest angeläget. Jag har valt att i delta läge begränsa mig till dessa allmännasynpunkter. Redan dessa fem principiella aspekter klargör, tycker jag, attfrågan om en nordisk inte kan bli föremål för ett positivtställningstagande inom den närmaste liden. För delta behövs ytterligare ochomfattande utredningar. Jag hoppas att delar min åsikt även idetta avseende. var missnöjd med alt Per hadedröjt för länge med ett svar. Jag fick nu på en gång beröm för att jag hadesvarat snabbt och kritik för all jag skulle ha svarat alltför snabbt.Nu är det ju så att den som ställer en interpellation får finna sig i att delges ett svar, och det är det jag försökt att göra innan avslutarhöslarbetet. Detfrågan just nu gäller är om utredningsarbetet skall fortsätta. Jag måste på engång få ställa en fråga till : Anser att Sverigenu skall sälla stopp för det fortsatta utredningsarbetet? Det är nämligen detvi diskuterar, och det är i första hand det som remisserna avser. Jaghar inte haft tillfälle att läsa alla de något över 200 remissvar som kommitin, och jag vill gärna göra det innan jag i detalj uttalar mig om på vilketsätt den svenska remissopinionen tagit ställning på de olika punkter som GeorgAndersson här tagit upp. Självfalletmåste vi sedan ge en redovisning till i lämplig form. Det kan skeantingen genom svar på någon interpellation eller genom en anmälan frånregeringen av detta ärende. Det sker ju under alla förhållanden naturligen ianslutning till att vi diskuterar anslagsframställningar till det nordiskakultursamarbetet, eftersom det ju här är fråga om en nordisk utredning. Allade aspekter på problemet som tog upp har ju berörts i utredningen,och jag förmodar att man i många remissvar har sysslat med detta. Jag betraktaralla dessa frågor som synnerligen väsentliga. Omdet är någonting jag framhållit som gått sedan belänkandetpublicerades så har det ju varit vikten av att man får denna fråga belyst intebara med tanke på tekniska och ekonomiska aspekter utan också med tanke på dekulturpolitiska konsekvenserna. Jagblev litet förbryllad när tycktes mena alt del gränstittande vihar skulle förbjudas. Så måste man väl tolka hans inlägg. Om jag minnsrätt var det den första utredningen, som dåvarande statssekreteraren ledde, som föreslog en legalisering av gränstittandet. Med det menasatt man inte vidtar några åtgärder för att förhindra svenskar som bor i västradelen av att titta på norska program, för dem som bor i östra delen avSverige att se på finska program eller för skåningar all se på danska program.Den frågeställningen trodde jag var passerad och alt det alltså är fulltlegitimt för svenskar att lilla på program som sänds i de andra nordiskaländerna. Vadden fortsatta utredningen gäller är frågan om vi över huvud taget skall satsapå en nordisk och om denna i så fall skall användas för direktaöverföringar av de nordiska programmen eller om man snarare skall använda enmodell med ett redigerat nordiskt program. Jaghar ell intryck av att man i samtliga nordiska länder varit överens om alldessa frågor är så viktiga att det är nödvändigt att penetrera dem Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Omregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Jag erinrarmig pä rak arm att både , och iolika sammanhang uttalat sig mycket entusiastiskt om dessa möjligheter. De harsjälvfallet inte gjort det för att föregripa ett slutligt ställningslagandeutan för att stimulera den debatt som bör föregå ett beslut. Påsamma sätt har jag noterat att , som ju ända till för 14 månadersedan ledde detta arbete frän svensk sida, har menat att del är naturiigt fortsätter utredningsarbetet. Jag delar hans uppfattning - jag tycker detär viktigt. Men jag har, som sagt, ännu inte tagit del av remissvaren, och jagtycker att det är mest riktigt mot de svenska remissorganen att jag fårtillfälle att läsa deras svar i sin helhet och få en sammanställning, innan viredovisar vad man från svensk sida har haft att säga. Tanken är att detnordiska ministerrådet skall få en presentation avremissmaterialet vid ett sammanträde, där utbildnings- och kommunikationsministrarnakommer att delta. Sedan blir det en redovisning och en debatt vid sammanträde i . Först därefter kommer att taställning till frågan om ett fortsatt utredningsarbete. Det är väl lämpligt attvi någon gäng försöker få en överläggning i den svenskariksdagen beträffande frågan om på vilket sätt i så fall skall delta iutredningsarbetet och om vilka riktlinjer som skall vara vägledande förutredningen. Jag hoppas att lade märke till att jag två gångeruttryckte tacksamhet över svaret. Jag sade att det var bra att det kom snabbt.Utbildningsministern betonar i sin replik alt han inte tagit delav remissvaren, och eftersom jag frågade hur remissvaren påverkar regeringenoch utbildningsministern, så var det omöjligt att få något svar på denegentliga frågan. Trots detta uppskattar jag ambitionen att föra upp den härfrågan sä pass snabbt till diskussion. Utbildningsministernfrågar om skall sätta stopp för fortsatta utredningar, men idiskussioner av denna typ är det väl jag som frågar. Av mitt tidigare inläggtror jag del framgick ganska klart att jag menar att arbetet inte är så långtframskridet att man kan göra positiva ställningstaganden till det härprojektet. Härför krävs det ytterligare utredningar av ganska omfattandekaraktär. Motbakgrund av att flera företrädare för regeringen uppfattats som myckel positiva-ja, t. o. m. att de redan tagit ställning - ställde jag frågan omremissopinionens roll. Jag tycker att jag fåll ett ganska tillfredsställandesvar, och jag flnner all utbildningsministern intar en attityd av tveksamhetsom han inte har gjort, vilket jag är tillfredsställd med i dennamycket komplicerade fråga. Utbildningsministernsäger att utredningen har belyst alla de frågor som jag log upp. Nej, dethåller varken jag eller remissopinionen med Exempelvis dekulturpolitiska effekterna av ett sådant här projekt är för dåligt belysta, ochbarnens situation belyses endast med några rader. Jag menar alt det är mycketviktigt att bl. a. dessa områden ytterligare belyses. Jaghar inte talat om gränstittande eller något förbud mot elt sådant. Jag vet intevarför den frågan ställts till mig. Om vi går in i etl TV-samarbele inomNorden, så har det sagts i utredningen att det skall vara klart att det för vårdel inte innebär någon övergång till reklam-finansierad verksamhet. När man inästa andetag säger att det blir en ganska betydande spill-over, så frågar mansig vilka effekter detta kommer att få i den fortsatta debatten. Vi är medvetnaom att det här i landei finns krafter som vill uppliva debatten omreklamfinansierad radio- och TV-verksamhet. Oi7iregeringens ställningstagande till förslaget om en nordisk Jag är glad att vi är överens, och jag, om attutredningsarbetet skall fortsätta. Då har tagit ställningnästan tidigare än jag har gjort till den frågan, men jag har en vissförståelse fördel. Det vore ju ett ganska drastiskt ställningslagande omSverige skulle säga att detta inte är värt att ytterligare pröva eller utreda. Naturligtvishar det gjorts uttalanden av svenska statsråd och svenska oppositionspolitikeri den här frågan, och jag skulle också kunna läsa innantill vad som har sagtsav ledande socialdemokrater i och . De har gått mycket längre änvi gjort i entusiasm inför förslaget om en nordisk TV-salellil. Men jag tyckerinte att det är någon större poäng i sammanhanget. Det som driver dem är ju denstarka känslan av att den nordiska kulturgemenskapen och språksamhörigheten ärett sådant värde att alla vägar skall prövas för att stärka den gemenskapen. Detär väl ingen hemlighet att det är en äldre politikergeneration i de nordiskaländerna som på etl särskilt sätt har burit upp detta. För min del beklagar jagatt det så sällan bland yngre politiker kommer fram en motsvarande känsla avatt samhörigheten med de andra nordiska länderna kräver att vi prövar vad vikan göra gemensamt och vad som skall förbehållas ett strikt nationellt system.Del är en allvariig fråga, och jag uppskattar det engagemang den äldregenerationen av socialdemokrater särskilt i och har visat förden nordiska tanken, något som det finns många belägg för även hos framståendesvenska socialdemokrater. Jagär alltså litet förbryllad över hettan på det här stadiet i debatten. Det ärsom om redan det faktum att man vill närmare pröva frågan skall göras tillföremål för misstänksamhet.