prot · G10922 · 1977-12-31 00:00:00 — Men det fordras naturligtvis ett väldigtengagemang för att få ..en människa ur narkotikans klor. Det var bara detta jag vill säga i det här läget; jag har anledning attåterkomma . THUREJADESTIG (s): Det var juett långt svar som jag fick i slutänden. Detär ganska naturligt att jag har tagit del av de kommittédirektiv förkartläggningen av narkotikamissbrukets omfattning som slogs fast vidregeringssammanträdet . Jag har också tagit del av ledningsgruppensmassmediaintervju sådan den stod att läsa i tidningspressen . Imin interpellation har jag frågat statsrådet om ett samlat åtgärdspaket är attvänta på det sätt som statsrådet lovade i en debatt . Jag harutgått från att ledningsgruppens slutprodukt, utredningen plus kartläggningen,skulle utgöra underlag för ett samlat åtgärdspaket inte bara kortsiktigt utanockså långsiktigt. Av det massmediabesked som ledningsgruppeniämnat framgår har ett mycket kortsiktigt målinriktat program. Jag saknar alltså ett långsiktigt program. Därförhar jag med utgångspunkt också i ett av de många uttalanden som statsrådetgjort i den här saken frågat statsrådet hur han tänkt sig att bekämpa denorganiserade brottsligheten, eftersom den är det onda i den här cirkeln. Inovember 1976 konstaterade statsrådet själv att det är den som vi måsteangripa. Om vi skall lösa de här frågorna långsiktigt måste vi komma åt denorganiserade brottsligheten. Hur skall det ske? Det var frågeställningen. Jag vill använda de sista minuterna för att göra ytterligare någrakommentarer i debatten om den något infekterade frågan: tvång eller inte inomsocialvården. Det är uppenbart att bland ledande före- trädare för socialvårdeningen vill ha tvång, men om man träffar folk på fältet - vilket jag har gjortganska flitigt - finner man nästan ingen sompåstår att man kan helt undvara tvångsåtgärder. Låtmig bara nämna tre fall där socialarbetarna, enligt mitt sätt att se, måste setill att ifrågavarande narkomaner underkastar sig den behandlingsskyldighetsom jag menar är erforderlig. Jag avser sådana fall där tredje man drabbas. Idet första fallet har vi en heroinbrukande dam, eller flicka, som blir gravid.Om inte vederbörande socialarbetare ingriper när han vet detta medverkar hantill att det föds ett heroinskadat barn med men för livet. Det kan, menar jag,inte vederbörande göra. Såvitt jag förstår kan man inte tillgripa lagen omsluten psykiatrisk vård för att komma till rätta med det problemet. Det är juinte fråga om det utan helt enkelt om att man måste skydda tredje man. Fördet andra finns fall med drogberoende föräldrar - de är tyvärr inte såsällsynta - som har små barn, som de inte sköter. Under den tiden dåde missbrukar narkotika vet de inte riktigt vad de gör och då blir det ofta ettvirrvarr i hemmet. Däremellan är de ofta väldigt kärleksfulla och ordentligamot sina barn, men man kan inte tillåta, enligt min och många fältarbetaresuppfattning, att barnen blir något slags terapeutiskt hjälpmedel för atthjälpa narkomaner tillbaka till ett vanligt naturligt liv. Där måste maningripa och skilja barnen från föräldrarna till dess föräldrarna har kommitdärhän att de återigen kan anförtros vården av sina barn, dvs. blivit fria frånsitt drogberoende. Fördet tredje har vi de fall - som tyvärr inte heller är få - där drogmissbrukaremisshandlar och stjäl från sina föräldrar, gör livet rent ut sagt till etthelvete för föräldrarna. Där måste man också ingripa för att skydda föräldrarnafrån att bli totalt förstörda både psykiskt och kanske rent av fysiskt genomåtgärder från sina drogberoende barn. Jaghoppas alltså att socialministern inte faller undan för de påtryckningar somjag vet förekommer om att man helt skall eliminera alla möjligheter att användatvångsåtgärder inom socialvården. Omåtgärder för alt bekämpa narkotikamissbruket Jag vill börja med att säga till att justungdomsarbetslösheten är en oerhört viktig fråga i sammanhanget. Ungdomen ären stor riskgrupp. Det är därför vi har gjort satsningar för att bekämpasärskilt ungdomsarbetslösheten. sade, beträffande den referensgrupp som han är med i, att han interiktigt vet hur han skall uppfatta sin roll, om han kommer att ställas tillansvar för någonting. Det är inte avsikten, utan vi har kallat denna grupp föratt dels informera om det arbete som pågår -alltså information till partierna-, dels få synpunkter från partirepresentanterna. Uppfatta det alltså så,. Vi har inte tänkt ställa någon 3 protokoll 1977/78:22-23 Omåtgärder för att bekämpa narko tikamissbru -ket till ansvar utan vi harförsökt arbeta öppet, och det hoppas jag att vi kan fortsätta med. Jag harnämligen uppfattningen att det här är en fråga som vi alla - överpartigränserna - är beredda att försöka lösa och komma till rätta med. Detgäller alltså att få fram goda synpunkter, så att vi kan åstadkomma ett gottresultat. Närdet sedan gäller resonemang om kortsiktiga och långsiktigainsatser vill jag säga att vi inte under det här året klarar den kartläggningsom har beslutat om och den utredning som är på gång. Vi räknar medatt vi skall bli klara . Jag har talat med ordföranden för inte sålänge sedan, och jag vet att det är ett svårt jobb. Vi lägger nu först fram detåtgärdspaket som ledningsgruppen jobbar med. Det innehåller framför allt åtgärderpå kort sikt men även för framtiden: Vi bygger ut vårdinsatserna, och det ärju en framtida och mera långsiktig åtgärd. Menjag förstår att undrade vad vi gör för att bekämpabrottsligheten. Jag tror vi är överens om att det är viktigt. Jag har vid någottillfälle sagt att det inte är något annat område som föder en sådanbrottslighet som narkotikan, dels därför att narkotikasyndikaten inte skyrnågra medel för att skaffa sig pengar, dels därför att de som är beroende måsteha pengar till att köpa narkotika. Det är därför oerhört viktigt att komma tillrätta med denna brottslighet. Ettled i bekämpandet av narkotikan är naturligtvis att minska konsumtionen. Detgör vi för det första genom förebyggande åtgärder, så att inte nya grupperhemfaller till narkotikaberoende. Uppgifter vi har fått visar glädjande nog attdet inte är lika många ungdomar som börjar använda narkotika nu som för ett parår sedan. Jag hoppas att de siffrorna håller och blir ännu lägre. För det andra gäller detatt ge dem som är missbrukare vård. Betydelsefullaär vidare de ökade polisinsatserna. De kap som har gjorts är ett resultat avbl. a. det internationella polissamarbetet. Den omdisponering av resursernasom skett här i landet har också lett till en del goda resultat. Detär på dessa olika sätt vi måste arbeta. Det här området är så oerhört svårtdärför att de som handlar med den här varan söker alla möjliga vägar för attförfina sitt distributionssystem. Jag ämnar inte ta upp någon större diskussion om frihet och tvång. Jagvill bara säga att jag har erfarenhet från nykterhetsvården, och jag vet vadtvånget har betytt där. Jag vet att det f n. är kö till de behandlingshem vihar. Rätansgårdens och andra behandlingshems goda resultat kanske inte bestårom man sätter in de åtgärder som det ropas på av . Menvi får en debatt om detta senare - socialutredningen har framlagt sitt förslag.Jag vill bara tillägga att det inte är någon som inbillar sig att man inte i vissaögonblick måste tillgripa tvång - det är bara fråga om var det skall ligga ochnär det skall tillgripas. RUNETORWALD (c): Jag skall inte heller förlänga debatten. Men jag bestrider att det ärkö till alla frivilliga vårdhem. Jag har kontrollerat saken i ,och där finns bevisligen ett relativt stort antal tomma platser. Det förvånarmig, och det är naturligtvis trist, men det är uppenbarligen så. Jagtror inte heller att tvånget haft någon vidare positiv effekt i alkoholistvården,annat än i så måtto att man i vissa fall kunnat skydda anhöriga från att blimisshandlade. Det tror jag också är en viktig effekt. Men när det gällernarkomanvården finns det tyvärr en hel del andra nyanser man måste ta hänsyntill. Omåtgärder för att bekämpa narkotikamissbruket Konkret skulle man kunna tolka statsrådets anförande så, att någothandlingsprogram mot den organiserade brottsligheten inte föreligger - det ärbara någonting som vi pratar om. De åtgärder man vidtar snuddar bara vidytterkanterna av problemet. Det är kärnpunkten i min kritik. Skall man komma åtdet onda som drogmissbruket är upphov till måste man angripa dels den socialabakgrunden och dess orsaker, dels den organiserade brottsligheten, som ärgrunden till den onda cirkeln. EVERTSVENSSON (s): Det allmänna intrycket när man tar del av undersökningarna är, RuneTorwald, att det är kö till dessa behandlingshem, att de inte räcker. Det äranledningen till att vi i den socialdemokratiska motionen har krävt och attregeringen förbereder en utbyggnad av dessa. Sedanhar jag förstått att i är det kanske framför allt samordningmellan de olika institutionerna som saknas. påstod att det inte finns något handlingsprogram utanatt det arbetas så att säga i ytterkanterna. Jag vet inte vad han grundar detpåståendet på. När beslöt att vi skulle göra en kartläggning avorsakerna till narkotikamissbruket var väl tanken - så uppfattade jag det - attnär vi får det materialet skall det behandlas och leda fram till någonting. Detmaterialet har vi ännu inte fått. Men det paket som ledningsgruppen jobbar medtar upp hela problematiken, eftersom vi har med rikspolisen, tullen,och hela den sociala sektorn samt skolan. Men jag skullevara väldigt intresserad av att höra vad anser saknas, så att vikan diskutera huvudlinjen. Omförslag till ny lagstiftning om markanvändning och byggande Jag har i min interpellation frågat statsrådet om det åtgärdsprogramsom statsrådet utlovade i en debatt med anledning av ensocialdemokratisk motion med krav på kartläggning av orsakerna tillnarkotikamissbruket. Jag noterar att statsrådet hänvisar till attkartläggningen skall ge materialet för statsrådets handläggning av frågan.Statsrådet har själv vid olika tillfällen i massmedia och på andra håll talatom att åtgärder skall vidtas mot den organiserade brottsligheten. Därför harjag ställt frågan: Vad gör ni? På den frågan har fått svar vid olika tillfällen här. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om förslagtill ny lagstiftning om markanvändning och byggande BostadsministernELVY erhöll ordet för att besvara Per () den 4 oktoberanmälda interpellation, 1977/78:6, och anförde: Per har i en interpellation ställt följande fyra frågor tillmig om pågående arbete med förslag till ny lagstiftning om markanvändning ochbyggande. Vilket antaget tidsschemagäller f n. för det fortsatta lagstiftningsarbetet beträffande markanvändningoch byggande? När stod det klart fördepartementsledningen att förslag inte skulle framläggas under försommareneller i vart fall ? Hade enligt bostadsministernsmening och alla rimliga åtgärder vidtagits för attpåskynda arbetet? Bedrivs arbetet helt påtjänstemannanivå? Om inte - vilka allmänna politiska riktlinjer styr arbetetsinriktning? Iett frågesvar , som det också hänvisas till iinterpellationen, framhöll jag att det då kunde anses tekniskt möjligt attpresentera en departementspromemoria . Undervintern och analyserades det material som arbetats fram inomdepartementet successivt. Diskussioner fördes med olika berörda, bl. a. medföreträdare för och statens planverk. Dessa analyser ochkontakter gav vid handen att ett färdigt förslag i egentlig mening inte förelågoch att betydande omarbetningar och kompletteringar var nödvändiga. Attfortsätta arbetet utan att ta hänsyn till detta fann jag - efter noggrannaöverväganden - vara olämpligt. I olyckliga fall skulle det kunna leda till attreformerna ytterligare skulle skjutas , om nämligendepartementspromemorian skulle mötas av en omfattande kritik frånremissinstanserna. Jag fann det då lämpligare att pröva om den kritiksom hade framförts under hand var berättigad och att ge tid för deomarbetningar som kunde befinnas lämpliga. Jagvill gärna i detta sammanhang betona, att vad jag nu har sagt inte skalluppfattas som något uttalande om kvaliteten i det arbete som utförts tidigareinom departementet. Som jag just har sagt, förelåg inget färdigt förslag.Naturligtvis bör det inom ramen för ett pågående arbete tas fram skrivnaprodukter av varierande art och kvalitet. Att från ett sådant material draslutsatser om vilket förslag som slutligen skulle ha lagts fram är naturligtvisinte möjligt. Ettmycket viktigt led i arbetet är också att bredda kontaktytorna. Det ärvärdefullt att redan under arbetets gång få del av synpunkter från dem sompraktiskt skall tillämpa lagen. Självfallet utgör dock bygglagutredningensförslag och remisskritiken det grundläggande materialet i arbetet. Närkompletteringarna och omarbetningarna blir klara, vill jag för dagen inteuttala mig om. Detta gav jag också besked om , bl. a. i ett tal iKarlstad . Efteralla dessa år av utredande under den förra regeringen känner jag emellertid ettstarkt tryck att snabbt åstadkomma ett resultat, och vi kommer att göra vårtbästa för att motsvara förväntningarna inom rimlig tid. Medvad jag nu har anfört anser jag mig ha besvarat frågorna 1-3. Vad beträffar denfjärde frågan, så grundar sig naturligtvis arbetet med ny lagstiftning ommarkanvändning och byggande på regeringsförklaringens innehåll. Omförslag till ny lagstiftning om markanvändning och byggande PER (): Jag tackarstatsrådet för svaret. Jagbefinner mig i den litet lustiga situationen att jag har fått ett svar som tillstora delar ordagrant återger det tal som statsrådet höll i i augustioch som var orsaken till min fråga. Jag vet inte om det ligger någon speciellfiness i detta. Men varför skulle jag, när andra inte får det, få svar på minafrågor, som var mycket preciserade? Jag har fått svar på frågor som jag intehar ställt. Det kan vara intressant det också. Jag har inte frågat närkompletteringen och omarbetningen av lagstiftningen om markanvändning ochbyggande kan väntas bli färdig. Jag har avstått från att ställa en fråga omdet, eftersom jag ställde den frågan . Jag fick då ettsvar som inte höll så särdeles . Jaghar i stället bett att få veta om det finns något tidsschema för det fortsattalagstiftningsarbetet. Jag föreställer mig nämligen att det måste finnas ettsådan tidsschema på departementet. Jag kan inte förstå annat än att man gör uppett tidsschema för arbetet fram till dess att en proposition kan föreligga.Man har engagerat personal, och den vill inte vara anställd utan att veta hurlång tid arbetet kommer att ta. Jag har inte ställt något krav på att få vetanär en promemoria kan föreligga; Omförslag till ny lagstiftning om markanvändning och byggande jag har gett upp hoppetatt få svar på en sådan fråga. Jaghar också frågat när det stod klart för departementschefen att ett förslag inteskulle kunna framläggas som man tidigare angett. har detdividerats ganska mycket om olika årstider. Det är naturligtvis litetbesvärligt att ange vad de olika årstiderna har för av-gränsning. Men även omman som kan säga att "denna minst av allt kalla höst kan man minstav allt kalla höst," så är dock en tidpunkt då försommarenmåste vara slut. Det var ju vi skulle få ett förslag. Men den 24augusti fick vi som inte tillhörde den allra intimaste kretsen veta att detintet skulle bli något förslag. Nusäger statsrådet i sitt svar att hon gav besked om att honinte visste när kompletteringarna och omarbetningarna skulle bli färdiga. Ingeni min umgängeskrets har upptäckt det. Det har sagts någonting i , stårdet i svaret. Mitten av juni - om det nu är vet inte jag, jag harkanske en annan tidräkning. Jaghar funderat mycket över när detta skedde. Vi hade en diskussion här i kammarenden om bygglagen och där just frågan om det fortsatta bygglagarbetet varuppe. Men jag är alldeles övertygad om att om statsrådet hade haft i huvudet dåatt detta kunde skjutas , så hade statsrådet sagt det - det tvivlarjag inte på. Men då föreföll det väl inte angeläget, förmodarjag. Sedan hände någonting - om det nu var . Mendetta är kanske ointressant att dividera om. Andraresonemang har också förts om detta dröjsmål. Det har t. ex. motiverats med attfolk med praktisk erfarenhet - från , från planverket osv. -har tyckt att det behövs ändringar i det tidigare utförda arbetet inomdepartementet. Men jag är överraskad över den motiveringen, därför attdepartementschefen visste säkert redan när hon tillträdde befattningen somstatsråd att de synpunkter som blåses upp för att de skulle ha föranlettdröjsmålet fanns inom . De finns i Kommunförbundetsremissyttrande i bygglagutredningen. Några andra synpunkter som avviker finnsinte såvitt jag har mig bekant - det finns papper på sådant - utan bara enförlängning av remissyttrande. Att det var någonting som upptäcktesföre sommaren har jag svårt att föreställa mig. Nog sagt om det. Fråga3 gällde om det fanns tillräckliga resurser för att få arbetet gjort undervintern och våren - den frågan kan man fundera över. Det var den 1 septembersom två i saken särskilt erfarna knöts till departementet. Det skedde alltså dåen förstärkning. Om detta skall tolkas som ett svar, att det inte fannstillräckliga resurser och våren, kan man själv bedöma - någotsvar har jag självfallet inte fått. Detär naturligtvis inte det viktiga, utan det viktiga är frågan huruvida det varpolitiska motiv som föranledde dröjsmålet. Alla vet ju att det harrått en klar skiljelinje speciellt i markfrågan mellan mo- deraterna och övrigapartier i . När statsrådet var ordförande i civilutskottet var hon enmycket sakkunnig och engagerad talesman för de gemensamma värderingar som viandra hade, och vi fann oss inte ofta ha orsak att komplettera diskussionen.Våra värderingar var rätt återgivna på ett skickligt och engagerat sätt. Det ärviktigt att ha i minnet, och det är därför man är fundersam över om dröjsmålethar en politisk bakgrund, om det har funnits sådana krafter inom regeringen.Utanför regeringen finns det naturligtvis. Vihar läst i facktidningarna, från , frånFas-tighetsägareföreningen och i en massa elakheter omstatsrådet - att hon inte begriper, inte kan, inte tycker som de. Men deföreställer sig att hon inte har någonting att säga till om i slutomgången.När dröjsmålet kom blev det ett glädjetjut i dessa tidningar. Nuskall det bli andra bullar av, sades det. Det skapade naturligtvis hos andraen viss oro om det var det egentliga skälet. Det är svårt att läsa ut ur svaretom det är på det sättet eller ej. Om man läser min fråga först och svaret sedan- och det skall man kanske göra - så framstår det för migalldeles tydligt och klart att jag på den punkten kan känna trygghet. har inte ändrat sin tidigare ståndpunkt. Hon anser att den har förankring i regeringsdeklarationen - och jag kan instämma i att man mycket väl kan tolka det så. Jagskulle vilja dra slutsatsen att dröjsmålet inte beror på några politiska motiv,utan att det finns andra motiv. Och vis av erfarenheten att man kanske inte fårreplik när man diskuterar med statsrådet vill jag säga att har jag tolkat dethela rätt behöver statsrådet inte säga någonting - men har jag fel vill jagveta det, för det är mycket viktigt att veta. Omförslag till ny lagstiftning om markanvändning och byggande Det är alldeles riktigt som säger att det länge harfunnits en värdegemenskap i mark- och planfrågor mellan flera av partierna iriksdagen. Och jag utgår ifrån att Per är angelägen om att den skallbibehållas. Min inställning är i varje fall helt klar. Menjag tycker också att en kommande plan- och byggnadslagstiftning är en så viktigreform, att man bör eftersträva så bred uppslutning som möjligt blandremissinstanserna när förslaget kommer. Det är av den anledningen somjag har valt att göra vissa omarbetningar - just därför att det kom kritik frånde tunga remissinstanser som jag förut har nämnt. Menom man ser på när det här bygglagarbetet började så finner man att direktivengavs . Sedan har arbetet pågått. Jag utgår ifrån att detpågått intensivt . Detta tyder på att det gäller ganska knepigafrågor. Och när jag efter de kontakter jag haft funnit att man måste funderalitet längre på detta än vad jag hade möjligheter att göra förraåret må det väl vara mig förlåtet att också ta i anspråk. Men jag kansäga att vi inte skall låta det gå så många årstider som den förra regeringengjorde. Omåtgärder för att underlätta bostadsbyggande i jordbruksbygd understryka att vi har detarbete som utförts tidigare i botten - det är kompletteringar och översyn sombehöver göras. Attjag sade ungefär detsamma nu i svaret som i Sundsvallstalet är väl rättnaturligt -jag har ju inte ändrat några uppfattningar . Närdet gäller att ingen fått reda på att arbetet skulle ta vill jagsäga att av någon förunderlig anledning är journalister ganska ointresserade.Jag nämnde faktiskt detta till journalister , men ingen nappade pådet och skrev någonting om det. Sedan upprepade jag det i . Jagskall inte lämna uppgift om någon tidsplan här. Jag valde att säga att jag intekunde tala om exakt när arbetet skulle bli klart. Och i det faktum att jag intetalar om någon tidsplan skall man se att vi inte tänker ta alltför påoss för att få det här klart och kunna skicka ut en promemoria på bred remiss. PERBERGMAN (s): Det fanns ju tillfälle att lämna besked när vi debatterade i kammaren imaj månad. Men låt det vara som det är med den saken. Detfinns ingen som helst jämförelse att göra med det utredningsarbete som bedrevsav den av den tidigare regeringen tillsatta kommittén, det remissarbete somdetta föranledde och det beredningsarbete som pågick därefter. Det förelåg enlångt framskriden promemoria men utan lagtext - det var alla medvetna om. Detkvarstod kanske några månader eller något kvartal för att få det hela färdigt. Jagvill minnas att jag råkade säga att en ny regering självklart måsteha på sig, men att ett extra kvartal borde räcka för att kunnaslutföra arbetet. Man känner oro i kroppen när man vet hur materialet ser utoch vilka förutsättningar som finns, som man ser att det kommer attbli ett dröjsmål. Med tanke på regeringens sammansättning och med tanke på dennästan odrägliga aktiviteten hos , ,och alla de intressenter som finns på den sidan är detklart att man känner en sådan oro. Men jag är glad att nu har givitett klart besked om att hon i de här frågorna intar samma ståndpunkt somtidigare - det känns tryggt. Överläggningenvar härmed slutad. §7 Om åtgärder för att underlätta bostadsbyggande i jordbruksbygd BostadsministernELVY erhöll ordet för att besvara () den 4 oktoberanmälda interpellation, 191111:1, och anförde: har frågat mig om jag är beredd att medverka till atten skyndsam översyn görs beträffande samexistens av bo- städer och rationelljordbruksdrift. Jagvill först nämna att jag med anledning av en liknande interpellation avAnton Fågelsbo har låtit undersöka möjligheten att använda s. k. luktservitutsom medel att komma till rätta med de problem som tas upp i interpellationen.Undersökningen visar enligt min mening att servitut av detta slag har ettmycket begränsat värde när det gäller att reglera konflikter mellan bostadsbebyggelseoch ett närbeläget jordbruk. Interpellationenhar emellertid ett betydligt vidare syfte, nämligen att det skall skapas reglersom generellt löser konflikter mellan bostäder och rationell jordbruksdrift. Tillkomstenav ny bebyggelse måste, oavsett var den skall lokaliseras, föregås av enlämplighetsprövning. Större djuranläggningar kräver tillstånd enligtmiljöskyddslagen. Frågor om markanvändning i vid bemärkelse behandlas i detarbete med en reform av byggnadslagstiftningen som bedrivs i bostadsdepartementet.Bl. a. kommer den översiktliga planeringen att ges en mer framskjuten plats ibeslutsprocessen. Underlaget för beslut i lokaliseringsfrågor kan därmed blibättre. Pågrund av att förhållandena skiftar så starkt från fall till fall måste lagstiftningenge de tillämpande myndigheterna ganska stort utrymme att göra den lämpligasteavvägningen.