prot · G109109 · 1977-12-31 00:00:00 — Dettaprivata vinslbegrepp är så snävt, sä begränsat, tar hänsyn lill en så liten delav produktionsledet och samhällslivets villkor att om det får varastyrningsfaktor får vi som följd därav rovdrift, miljöförstöring, skräp-,slit-och slängproduktion, som annars skulle ha kunnat ersättas med vettigareproduktion. Vi får ett privatekonomiskt styrt lönsamhetsbegrepp somstyrningsfaktor för investeringarna i stället för en bedömning av var deverkliga behoven ligger och vad som är samhällsekonomiskt och ur folkfiertaletssynpunkt lönsamt. Också en socialist vill ha lönsamhet, men det är en väldigskillnad på innehållet i den lönsamheten och den snäva, kortsiktiga,personliga, privat inriktade profitfilosofi som .företräder. FILIPFRIDOLFSSON (m) kort genmäle: Jag hade på min lott att säga någraord om socialdemokraternas reservation 2 om lagstiftning om samhällskontrollvid nedläggning av företag. Det vikliga som jag där ville ha framhållet är attdel - för alt vi skall leva i elt samhälle med hygglig och bra standard - ärnödvändigt att näringslivet och företagsamheten går med vinst. Det var summanav kardemumman. Jag tar för givet att alla i den här kammaren bortsett från vpkaccepterar som en förnuftig ideologi att en riktpunkt för företagsamhetentotalt sett -jag lalar inte nu om sjukvård och sådant, som ligger på elt heltannal plan - skall vara atl minimikravet är ekonomisk balans. (apk): utgår från att alla andra utom vpk accepterar denvärdering han här talat om. Jag vill på det bestämdaste säga ifrån attarbetarpartiet kommunisterna inte kan acceptera de värderingar 7 protokoll 1977/78:109-110 somherr lägger på vad som är vinst och huruvida det är bra församhälle och företag eller ej. sade inte bara atl ett företagmåste gä med vinst utan han vidareutvecklade det och sade ungefär atl det somär bra för företagen också är bra förde anställda. Det var föriängningen avhans filosofi. , jag kommer från , där vi för sedan hadetre jättestora varv, stor kullagerfabrik och stor bilfabrik. En del av dettahar vi fortfarande kvar, men mycket har försvunnit. Mycket av del somgöteborgaren betraktade som tryggheten själv, säkerheten och någonting som föralllid -eller i varje fall för en mycket lång framtid - måste vara bärandefinns . Jag kommer också från en mölesserie i , där mycketav det som människorna har betraktat som sin säkerhet och utkomstmöjlighet intefinns kvar. Men,, är del sä atl t. ex. varven i inte finns kvar därföratt det gick så förfärligt dåligt att tillverka fartyg, därför alt det gav säförfärligt liten vinst? Nej, , det är inte sant. Sanningen äratl det gav väldigt slor vinst under en mycket läng period. Men de pengar somarbetades ihop placerades på andra ställen för atl man skulle tjäna mera pådem. Det var naturiigtvis väldigt bra för dem som ägde aktierna och varven placerade pengarna där de gav bättre utdelning. Men inte trorjag att degöteborgska varvsarbetarna tycker att det var så förfärligt bra. De sägerinte: Det var bra att det gick fint för företagel - dä har vi fält det bättre.Det har de faktiskt inte fält. Och,, att den största fabriken i stan befinner sig i densiluationen alt 79 96 av de anställda är anställda utanför landets gränser, iförelag som ägs av , är inte heller särskilt bra för dem som villha arbetet kvar i den stad där de har vuxit upp och där de trivs. Men det ärväldigt bra för dem som äger aktierna pä SKF. Vihar alltså inte något gemensamt inlresse, och del är lika bra att vi gör detklart för oss först som sist. Deborgeriiga ledamöterna i den här debatten har bedyrat atl regeringen verkligenhar satsat på att förverkliga målsättningen om arbete ål alla. Centernstalesman, , slog fast alt det råder politisk enighet kringdenna målsättning. Han framhöll att man inom sannerligen talar likamycket om de 400 000 nya jobben som man gjorde tidigare. Jag tvivlar inteett ögonblick på atl man talar väldigt mycket om det vallöfte om 400 000 nyajobb som man gav men som man dåligt lyckats förverkliga. som man från denna talarstol bedyrade attalla är överens om att det gäller atl slå vakt om rätten till arbete, skålladeropen från arbetarna vid Domnarvet här utanför pä . De krävde atlfä behålla sina jobb. Trotsatl det påstås att det råder enighet, utformas vår verklighet så att allt flerföretags och branschers anställda möter arbetslöshet och ovisshet införmorgondagen. Allt fler slås ul, antalet förtidspensionerade siiger och mycketlalar för atl den här formen används för att dölja arbetslösheten. gårungefär en halv miljon människor förtidspensionerade i värt land. ungeför25 000 unga människor som blivit utslagna. Alll fler ungdomar tvingas byta utsin skolbänk mot arbetslöshet, med allt vad det innebär. Från norr till söder ivårt land står kommuner inför samma problem: Jobben tryter och de arbetslösablir allt fler. Arbetslöshetenökar inte därför an lönsamheten har varit dålig. Arbetslösheten ökar i förstahand därför att man - som jag tidigare belyste - har funnit anledning an flyttaaktiviteter från vårt land och därför att det förekommer enstrukturrationalisering som får konsekvensen att de arbetande ställs på gatan. här debatten har åter tagit upp argumentet attförutsättningen för att förverkliga målsättningen om jobb åt alla är atllöneläget sänks. Detta är enligt en förutsättning för attsvenska produkter skall kunna saluföras på väridsmarknaden. Alt fä fram detkapital som måste investeras utgörenligl inget problem. Detkanske bör observera. Hur såg på problemet?Jo, han sade att kapitalet lätt kan skaffas fram -det gäller bara att se tillatt företagen blir lönsamma, så ökar kapitalets villighet, an investera. Men,, är inte denna argumentation litet väl enkel? Till vilken nivåanser ni att arbetare skall sänka sina löner för att kapitalet äterskall satsa de pengar som svenska löntagare har slitit ihop? Och hurförklarar ni påslåendet alt det är lönerna och den sociala omvårdnaden här ilandet som är orsak till arbetslösheten när vi vet att det i går 7 miljoner människor arbetslösa, atl det i de utvecklade kapitalistiskaländerna går ca 20 miljoner människor arbetslösa och all det i u-ländernagår100 miljoner människor arbetslösa? Ärdet dä inte litet enkelt alt säga att vårarbetslöshet beror på att svenska arbetare har för höga löner och för brasocial omvårdnad? Vadvi kan vara helt överens om är alt kapitalet utnyttjar den kris somkapitalismen befinner sig i för att försöka pressa tillbaka levnadsstandardenför vårt lands arbetare liksom för andra länders arbetare. Alla era åtgärdersyftar till att försvara, monopolisera och centralisera kapitalet. Detla lederlill en fortsatt slagnation i produktionen, i synnerhet inom denhemmamark-nadsbaserade industrin. Det betyder ett bibehållet lågtkapacitetsutnyttjande och alll färre arbetstillfällen. Vi har i motionen 612 tagit upp en grupp som har drabbais särskilthårt, nämligen invandrarna. De uppgår här i landel lill ca 700 000.Arbetslösheten bland dem är dubbelt så hög som. bland svenska arbetare. Dessainvandrare har också speciella problem inom arbetsmarknadsutbildningen. Derasbristfälliga kunskaper i svenska gör alt de har svårt att tillgodogöra sig sinyrkesutbildning och svårt att fö information om olika yrkesutbildningsmöjligheter.De hamnar därför ofta i utbildningar som inte motsvarar vare sig deras önskemåleller deras förutsättningar. Uiskottethänvisar lill den målsättning som fanns i propositionen 1975:45.1 denpropositionen framhölls atl det är nödvändigl atl invandrarna för undervisningpä sitt eget språk liksom att läromedel tillhandahälls dem på Men utskottet säger också att det av praktiska skäl är svårt atl gedenna undervisning och dessa läromedel på invandrarspråken. Den provverksamhetav detta slag som har funnits har lagts ned. Man lever alltså inte upp till denmålsättning som antogs 1975. Vi förstår att det inte är möjligt att varjespråkgrupp för undervisning pä varje AMU-cenier i landel, men det måsle varamöjligl an koncentrera sådan utbildning till platser där invandrargrupper haren mycket stor andel av de arbetslösa. Jag ber därför atl fö yrka bifall tillmotionen 612. Låt mig inledningsvis få understryka vad tidigare i daganfört vad gäller de skyddade verkstäderna och den verksamhet som där bedrives. Denna är till gagn för många människor, inte minsl för dem som inte längreär begäriiga på den öppna arbetsmarknaden. Jag vill också yrka bifall tillreservationerna 10 och 12. Jagskall inte alls gå in i del resonemang som och haft. Lät mig ändå säga att huvudfrågan för oss socialdemokrater ärfördelningen av vad kallat vinsi. Jag vill så beröra motionen 1349, som behandlas i arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 21.1 denna har vi riksdagsmän pä Gotlandsbänken på nytt tagit uppfrågan om medel som bör ställas till förfogande för restaurering av degotländska medeltidskyrkorna. Vi anser nämligen alt man inom ramen förarbetsmarknadsstyrelsens medel för beredskapsarbeten bör kunna anvisa eltbelopp av 2 milj. kr. för dessa arbeten. Vi har tidigare behandlat motioner avdet här slaget, men dessa har avslagits med hänvisning till utredningar m. m. Iår har man fött fram ett-enligt min uppfattning-mycket svårförståeligt motivför avslag då man talar om atl det f n. inte är möjligt att åberopaarbetsmarknadsskäl för att utföra de önskade arbetena. Man anför atlsysselsättningen inom byggnadsbranschen på är god. Föralt bringa klarhet i de rätta förhållandena vill jag nämna följande: F. n.pågår två stora byggnadsprojekt pä Golland. Det gäller Cementas utbyggnad avfabriken i och av ett slakteri i . Båda dessaprojekt sysselsätter i stor utsträckning arbetskraft från andra regioner. Länsarbetsnämndenräknar med att det redan under slutet av detta är kommer att uppslåundersysselsättning för de gotländska byggnadsarbetarna. Den prognos somupprättats utvisar att är 24 träarbetare, 19 murare och 22övriga byggnadsarbeiare, summa 65 personer, utan sysselsättning. Under januari1979 beräknas anlalel lill 111 och för februari har siffran siigil till 151byggnadsarbetare som står utan sysselsättning. Det här är siffror som äroroande och som utvisar att behov föreligger vad det gällersysselsäitningsobjeki. Utskottetanser det också vara nödvändigt alt omtala för oss motionärer anberedskapsarbetenas primära syfte är sysselsäitningspolitiski. Del är vi påGotland helt medvetna om, eftersom vi är efter är måste anordna beredskapsarbetenför elt stort antal arbetslösa. För innevarande budgetår har länsarbetsnämndenpå beviljats statsmedel med 29 milj. kr. för atl kunna genomföraberedskapsarbeten. Länsarbetsnämndenhar också redovisat vissa statistikuppgifter gällande februari månad 1978. Avnämnda statistik kan utläsas att I 042 personer var arbetssökande månad, all 853 personer var föremål för arbetsmarknadsutbildning inågon form samt atl 689 arbetslösa personer var hänvisade lillberedskapsarbeten, varav ell tiotal var byggnadsarbetare. Härkan tilläggas atl det var 147 arbetslösa kassamedlemmar och all 130 . personervid denna tidpunkt uppbar kontant arbetsmarknadsstöd. Jag nämner dessasiffror för atl belysa del verkliga förhållandet på den gotländskaarbetsmarknaden. räkning är mellan 25 och 30 personer sysselsatta iberedskapsarbeten året om. Till dessa arbeten utgår f ö. statsbidrag med 10096. För budgeförel 1977/78 beräknas delta bidrag uppgå till 1 455 200 kr.enligt länsarbetsnämndens beräkningar. Det är arbeten med kyrkoruinerna iVisby som pä sä sätt blir utförda, företrädesvis av äldre lokalt bundenarbetskraft. Låt mig dä också som upplysning nämna att till beredskapsarbetenvid ruinerna utgår, statsbidrag med 100 96, men det gäller inte restaurering avde medeltida kyrkobyggnaderna. Här är statsbidraget reducerat till i bästafall 40 96. Avdetta skulle man kanske kunna dra den slutsatsen att utskottet inte har någotatt erinra i de fall de gotländska kyrkobyggnaderna förfaller lill ruiner, fördå utgår statsbidrag . Fören gotlänning är detla en helt otänkbar framgångslinje. är det inte enbartvi riksdagsmän från som vill tsevara de kulturhistoriskakyrkobyggnaderna på . Även ledamöterna är inne på samma linje. Riksdagensrevisorer harju också intresserat sig för dessa byggnader och anför en delpositiva åtgärder som bör vidlas inom kullurminnesvården. Delär väl riktigt, som utskollel skriver, alt vad vi tagit upp i vår moiion i vissuisiräckning har akiualiserais genom revisorernas skrivelse till regeringen avden . Men därmed har ju inte frågorna blivit lösta. Mankan utläsa av revisorernas skrivelse bl. a. följande: I den mån medel behövsför igångsättande av särskilt angelägna kyrkorestaureringar innan bygghylian äri verksamhei borde tilldelas särskilda medel för arbetenpå de gotländska kyrkorna. Jag nämnde ordet bygghylian. Ordel behöver kanske enförklaring. Bygghylian är ell organ som man försöksvis vill inrätta på Gotland.I denna skall finnas sådan pesonal som kan utföra arbeten på kyrkor ruiner,ringmuren i och vid behov även på andra kulturhistoriskt intressantabyggnader inom länet. Manomtalar vidare att det finns personal på arbetsplatserpå , personal som har en inte obetydlig kunskap om sådana restaureringsarbeten. Revisorernakonstaterar vidare i sin skrivelse atl elt fyrtiotal kyrkor är i behov avrestaurering och all lägel tiotal är så akut atl risker finns föratt deförfaller och blir ruiner redan under 1900-talel om inte några åtgärder vidtas. Ärinte detta konstaterande av sådan angelägenhetsgrad att man kan följa deförslag ;;om många remissinstanser framfört, nämligen atl man i avvaktan påandra stödformer tillfälligt återgår till bidrag med100 9,.. Ivår moiion har vi inte begärt någonting annat än vad som föreslagils av remissinslanserna.I motionen 1349 hemställer vi all man för /79 avdelar ett beloppom 2 milj. kr. Jag kan inte dölja all jag är besviken på det sätt pä vilket utskottethar behandlal vår motion. Del vittnar om en ovilja och avoghet mol en bygd somhar att förvalta, vårda och bekosta medeltidsbyggnader av sådan särart som de92 gotländska kyrkobyggnaderna utgör. Dessa byggnader är vida berömda, och jaganser det vara en skyldighet alt efter bästa förmåga verka för deras bevarande.Och denna skyldighet borde delas av fiera än bara de små fatliga församlingarnapå . Mol ell enigl ulskottanser jag del vara utsiktslöst atl nu yrka bifalllill vår motion, men jag kan utlova alt vi återkommer. 1detla anförande instämde () och Hans Wachlmeisler (m). 1 föreliggande betänkande behandlas bl. a. tre motioner, där jag stårsåsom första namn. Jag vill helt kort kommentera ett par av dem. Imotionen 1662 föreslås alt reglerna för fördelning av anslag lilllänsarbetsnämndernas arkivarbetstjänsier ändras sä all del blir lånare allanordna sådana Ijänsler även på deltid. Mänga handikappade människor föredraren arbele som inte kräver full arbetstid. F. n. tilldelas länsarbetsnämndernaett visst antal tjänster för arkivarbete. Del är då förståeligt omlänsarbetsnämnderna i första hand besätter dessa med heltidsarbetande.Därigenom kommer ju de största anslagen till länet. Om man i stället finge enram av ett visst belopp eller elt visst antal timmar, skulle länsarbetsnämndernakunna fördela resurserna mer fritt mellan heltids- och deltidstjänster. Utskottetssk rivning är något oklar i kommentarerna till motionens förslag. Man får lättett iniryck av att motionens förslag skulle kosta mer pengar än del nuvarandesystemet. Sä är givetvis inte fallet. En riktigare tolkning av motionen är attflera människor kunde inrymmas under samma anslag, om en del finge arbeta pädeltid i enlighet med sina önskemål. Utskottetär emellertid positivt till motionen och anför att det räknar med atl mankommer att pröva uppslag av denna typ, när regeringen lägger framförslagom arkivarbelets framtida utformning. Med hänsyn lill den slorabetydelse som arkivarbelel har fåll för många människor med olika handikapp ochmed svårigheter atl få arbete på den öppna marknaden vill jag gärna understrykautskottets uttalande. Jag hoppas alt de synpunkter som anförtsi molionen vinner gehör i den fortsatta beredningen av dessa frågor. Imotionen 1663, som också behandlas i det aktuella betänkandet, yrkas attberedskapsmedel i ökad omfaltning används för sysselsättning i form avskogsvårdande insatser. Utskottels uttalande, som gäller tolv motioner medolika framställningar, är ganska summariskt. Utskottet understryker attberedskapsarbetenas primära syfte är sysselsäitningspolitiski. En förutsältningför alt beredskapsarbeten skall komma till stånd är att arbetena lämpar sig förde aktuella arbetssökandena med hänsyn till deras yrkeserfarenhet m. m. Vidaremåste man beakta, säger utskottet, den sysselsättningseffekt i förhållande lillkostnaderna som beredskapsarbetena har. Utskottel uttalar alt man i varjesärskilt fall får pröva motionernas förslag all tillgodose uppkommandesysselsättningsbehov. 1 och för sig är detta uttalande positivt tillmotionerna. Jagvill dock här särskilt framhålla angelägenheten av att beredskapsmedel i ökadomfattning används för skogs vårdande insalser. Det finns flera skäl för detta. Fördet första är det väsentligt alt man - som utskottet har uttalat -utnytijarberedskapsmedel så att största möjliga sysselsättningseffekt uppnås. Här ärskogsvårdsarbeten synnerligen lämpliga, eftersom den största delen av kostnadenär lönekostnader. Som framgår av motionen tillhör skogsvårdande arbete dearbeten som kräver de lägsta kostnaderna per sysselsättningsdag och ärjämförbara med tjänster och vård. Fördet andra är de skogsvårdande insatserna meningsfyllda arbeten, som måste ansesi hög grad produktiva. Man kan på goda grunder anta alt sådana arbeten ärlönsamma för folkhushållet sett på . Det måste vara av största viktatl man i en sysselsättningskris som den vi nu är inne i riktar de mycketkraftiga insatserna från samhällets sida för att ge de arbetslösa jobb motproduktiva arbeten. Det kan ha mycket stor betydelse för vår ekonomi längrefram. Fördet tredje föreligger mycket slora behov av skogsvård.såtgärder i landel, inteminst i de norra och mellersta delarna. Denna fråga harju belysts på ett brasätt av den avlämnade skogsutredningen. God skogsvård är av avgörandebetydelse för om vi skall kunna öka värt virkesuttag, ge råvara för vårskogsindustri och uppehålla den viktiga roll för vår handelsbalans som skogenoch skogsinduslrin utgör. Skogsvärdenhar i viss mån påverkats av den svaga lönsamhet som inträtt i skogsbruket underden senasie tiden. Inte minst har gallringsarbetena fäll anstå, eftersommassavedspriserna stagnerat medan kostnaderna fortsatt att öka. Gallringarna iklena bestånd har minskat också av den anledningen att det förelegat direktaavsättningssvårigheter för del sortiment som här avses. Utvecklingenunder den närmaste framtiden synes tyvärr gå i den riktningen att någon ökadlönsamhet i skogen inte kan påräknas. synes del totala antaletarbetslösa fortfarande komma att vara betydande. Enligt min mening är deldärför synnerligen angeläget att man noga prövar möjligheternaall öka de sysselsällningsskapande åtgärderna inom skogsbruket. Detsynes som om beredskapsarbetena inom skogsvården har minskal under 1970-talel.Budgetåret 1972/73 redovisades men /77 endasi 650000. Del föreligger starka skäl att nu åter öka insatserna på detla område föralt motverka den arbetslöshet som kommer atl uppslå under del närmastebudgetåret. För många äldre i vårt land är avgången från yrkeslivet förenad med svårigheter,kanske inte så mycket av ekonomisk natur ulan mer av känslomässig art. Mångasom blir pensionerade mister sin tidigare självklara gemenskap, förlorar sinsjälvkänsla och känner en förödande ensamhet. Det är ändå så för många atlarbetet ger livet ett rikare innehåll, och det är fortfarande så atl mångagläder sig åt sitt arbete. Attveta all man är efterfrågad, all man har en arbetsinkomst, all man betydernågot för någon är vikliga inslag i livet, inte minst för många äldre.Skiftande fritidssysselsättningar kan inte uppfylla deras behov av aktivitetoch gemenskap, utan vi eftersträvar någon form av yrkesverksamhet. Det kangälla verksamhet i det tidigare yrket eller någon helt annan förvärvsverksamhet.För många kan det vara ytterst stimulerande atl som äldre få byta yrke, att t.ex. mer yrkesmässigt få ägna sig ät en tidigare hobby eller alt få byta ut ellenformigt eller tungt arbete mot en verksamhet som är inriktad pä mänskliggemenskap. För dessa äldre, som säkerligen inte utgör någon lilen grupp, måstedet skapas möjlighet att förverkliga tesen om rätten till arbete. Motdenna önskan hos många att få yrkesarbela svarar utan tvivel ett stort totaltbehov av arbetsinsatser som aldrig blir tillgodoselt, därför att behoven varför sig är alltför tillfälliga eller begränsade för all vara attraktiva för denordinarie arbetsmarknaden. Det kan gälla samhällels behov av insalser inomexempelvis barnomsorg, äldrevård, tillsyn av parker etc. eller den enskildesbehov atl lä hjälp med vissa hemsysslor, småreparationer, trädgårdsarbete,tillsyn av hem och skötsel av husdjur vid bortavaro osv. Även mänga förelagskulle ulan tvivel vilja tillgodogöra sig de äldres kunnande och arbetsviljaoch därför gärna medverka i projekt som syftar till att ge arbetsuppgifter ätde äldre. Från min utgångspunkt ärdet självklart att de projekt jag föreslagiticke är till för all skapa billig arbetskraft. Föralt kunna samordna efterfrågan och tillgång på denna typ av arteie fordrasspeciella arbetsmarknadsinsatser. Jag har i min moiion 1659 angivit alt delinte är möjligl all utan närmare undersökning ange hur en sädan verksamheiskall organiseras. Jag har därför föreslagit att del i vissa kommuner startasen försöksverksamhet, förslagsvis i samverkan med pensionärsorganisationerellerandra frivilligorganisationer som har förutsättningar att konstruktivt delta ien sådan försöksverksamhet. Jag känner mig övertygad om all detla skulle varaytterst intressanta projekt för olika pensionärssammanslulningar, och jag vetatt en organisation som Svenska rödakorset välvilligt skulle ställa sill kunnande och sin arbeisförmåga lillförfogande. Jagär förvånad över an lankegångarna i min moiion inie vunnil något gensvar iutskottets betänkande. Del är uppenbarligen endasi företrädarna för moderatasamlingspartiet i utskottet som funnit anledning att uttala sig positivt i eltsärskilt ytlande, vilket jag naturligtvis uppskattar. Övriga partiföreträdare iutskoitel orkar bara konsialera all utskottel inhämtat altsysselsältningsutredningen kommer att ta upp de äldres situation i sillslutbetänkande. Tillden föga revolutionerande upplysningen vill jag säga: Ja, det fallas baraannat! Det måste väl vara en självklarhet att en utredningsom är tillsaltföratt belysa sysselsättningsfrågorna tar upp de äldres situation påarbetsmarknaden. Menvad ger utskottet mig för svar pä de frågeställningar som jag läggerhuvudvikten vid i min moiion? Vad vill utskottet göra för alt samordnaefterfrågan och tillgången på arbetsuppgifter av det speciella slag som jag harskisserat? Hur skall de som vill ulföra sådant arbete komma i kontakt med demsom vill få arbetet utfört? Och hur ser utskottet på förslaget atl förmedlingenav arbete skall kunna ske i samarbete med organisationer som bygger sinverksamhet på insalser av frivilliga medarbetare? Jaganser alt har försuttit en möjlighet att ta initiativ och atl uttalaen viljeinriktning. Här fanns ett tillfälle att verkligen göra en insats. Riksdagenborde ha anslutit sig till förslaget och därmed givit uttryck för sill slöd ochsin tilltro till de insatser som görs av en mängd enskilda personer inom skildafrivilligorganisalioner i vårt land. Fördel kan väl ändå aldrig vara så altnågon i denna kammare inte vill betro dessa frivilligorganisationer med detansvar som ett bifall till min motion skulle medföra? Jag utgår från an allamed tacksamhet skulle notera att åtgärder som vi anser angelägna, men som vi idagens ekonomiska situation inte har råd an förverkliga, kan komma lill ståndtack vare frivilliga insatser.