prot · G109118 · 1977-12-31 00:00:00 — Så härskriver en av de lärare som undervisat assyrier och engagerat sig för dem i ettbrev till mig: "Jag funderar på om den här flyttningen är för att vi, somhar lärt känna assyrierna och engagerat oss i deras problem inte skall kunna hasamma kontakt med dem och få svårare alt hjälpa dem." Överläggningen var härmedslutad. §11 Föredrogs men bordlades åter belänkande 1977/78:50 §12 Föredrogs och bifölls Inierpellaiionsframställningar 1977/78:157 och 158 5/0'tiU idrotten § 13 Stöd till idrotten (fons.) Fortsattesöverläggningen om kulturutskottets betänkande 1977/78:19. ROLFHAGEL (apk): Vi har från kommunisternas sida i vår motion 1390 bl. a.föreslagit en avsevärd ökning av anslagen till idrottsrörelsen, såväl medlentill organisationer som del stöd som avses för anläggningar. Men vi har också imotionen pekat på problem i förhållandet arbete-aktivt idrottsutövande och iförhållandet studier-aktivt idrottsutövande. Vihar gjort det i medvetandet alt idrottsrörelsen är en av landets absolutstörsta folkrörelser, en rörelse som stimulerar unga och gamla till fysiskaktivitet och som ger framför allt den unga generationen möjligheter tillgemenskap och kamratskap som alternativ till ett rikt utbud av destruktiva ochför ungdomen nedbrytande verksamheter. Vårtförslag bygger på att av tipsmedlen skulle tillfalla idrottsrörelsen.Under innevarande år skulle detta betyda att 250 miljoner gick till idrottsrörelsen.Denna idé att vinsten på tipsmedlen skall anslås lill idrottsrörelsen är påintet sätt ny. Den är bara en erinran om riksdagsbeslutet att avtipsmedlen skulle tillfalla idrottsrörelsen och skulle gå till främjandeav friluftslivet. Förslagethar avstyrkts av utskottet. Någon närmare motivering har utskottet inte ansettsig behöva ge, dels därför att motionen enligt utskottet inte yrkar på någonrelation mellan anslagen lill idrotten och vinsterna på tipsmedlen, dels därföratt utskottet föregående år lämnade en utföriig motivering för sitt avstyrkandeav sådana tankar som ryms i motionen. Vadangår frågan huruvida motionen har ett sådant yrkande eller inte vill jag säga,att därest utskottet hade haft ett uns av vilja alt granska motionen och desssyfte, så hade detta något billiga argument kunnat sparas. Omden andra delen, där utskottet hänvisar till alt man föregående år utförtigtmotiverade sitt avstyrkande av förslaget om tipsmedel lill idrottsrörelsen kansägas följande: Utskottethänvisar i motiveringen lill idroitsrörelsen som en bred folkrörelse med storfrihet att fatta beslut i egna angelägenheter. Utskottet säger också att maninte kunnat finna att idrottsrörelsen eller dess huvudorganisation, , har uttalat några sådana önskemål som förts fram i vårmotion. Utskottet vill med andra ord ha sagt att idrottsrörelsen inte skullevara intresserad av att få anslaget relaterat lill tipsmedlen. Jag vill då sägaatt jag är helt på det klara med alt många idrotlsorganisalioner här i landetpå ett eller annat sätt har instämt i de krav som vi har fört fram. Mennaturligtvis erkänner jag också utan omsvep att dessa krav har sin förankring ivad man kan kalla idrottsrörelsens basplan, dvs. alla de klubbar ute istadsdelar, kvarter och kommuner som brottas med idrottens verkligavardagsproblem. Huruvida har uttalat sigpositivt eller negativt låter jag här vara osagt. Hell odiskutabelt äremellertid att en sådan knyining till tipsmedlen som vi har föreslagit skulle,ända sedan beslutet om tipsmedlens användning togs 1939, ha givitidrottsrörelsen belopp som mångdubbelt överskrider de anslag som harutgått. Manförsöker ibland - och det gjordes också i förra årets utskottsbetänkande -anlägga något slags principiell motvilja mot alt knyta anslagen lillidroltsverksamheler lill någon typ av spel och tips. Denna attityd är verkligeni högsla grad besläktad med strutsens beteende att gömma sig genom alt stoppahuvudet i sanden. För vad är det som händer ute i Idrottssverige på grund av degenom åren alltför klent tilltagna anslagen? Jo, del får till följd att klubbaroch föreningar tvingas ut i etl verkligt lotterilräsk och hänvisastill mer eller mindre noggräknade firmor, som helt eller delvis driver sinverksamhet på att, som del heter, serva föreningslivet. Därtill kommer sedanatt många av de klubbledare som så innertigt väl behövs för alt ta hand omungdomen på det idrottsliga området får anslå en mycket stor del av sin lidtill att organisera lotterier eller fungera som bingoulropare. Dennautveckling har tyvärr accentuerats , som RF:s ledning hardeklarerat att man fått de medel som man begärt. Det förefaller mig i densituationen vara solklart att det finns etl glapp mellan idrottens toppledningsförnöjsamhet och de vanliga klubbledarnas ständiga problem att få pengarna alträcka till de nödvändigaste utgifterna. Samtidigtsom idrottsledningen har förklarat sig sitta nöjd har också en annan utvecklingmycket snabbt och markerat accentuerats. Kommersialismen får etl allt hårdaregrepp över svensk idrott. För den breda idrottspubliken märks detta genom atttävlingar som sänds i TV ofta ger intryck av alt mera vara inspelade på någon verkstadför tillverkning av reklamskyltar än på våra idrottsplatser eller i skog ochmark. Densom besöker en match i något av våra nationella seriesystem för av spelarnasklädsel intrycket att han snarare ser en korpmalch mellan t. ex. ICA ochCirkelkaffe än en nationell tävling i den högsta divisionen. Nären idrottsman eller en idrotlskvinna gjort en god prestation, vunnit eller fåtten framskjuten placering och därför skall presenteras i exempelvis TV ellerpress, är del tyvärr ofta viktigare alt visa vilket märke vederbörande har påskidor eller tennisracket eller visa vilket företag som har betalat klädernaoch därför har rätt att använda idrottsmannen som levande reklampelare. Serietabellernaliknar ofta mest fondbörsnoteringar. Tävlingar och cuper förvandlas tillreklamjippon, och samma öde möter stora idrottsanläggningar, där förelag av detena eller det andra slaget får ge namn åt det hela, allt i syfte att så attsäga profitera på idrottsrörelsen. Iåtskilliga fall har enskilda idrottsutövares ovilja att tjänstgöra somreklammakare för produkter eller förelag, vilkas värde de ifrågasatt, gjort attde ställts mot klubbledningen och klubbkamraterna i deras försök att medreklampengar kompensera dåliga statliga och kommunala anslag. Sådanamotsättningar måste samhället undanröja genom bättre stöd. Dennautveckling har fått, och kommer i växande takt att få, mycket negativaverkningar för den svenska idrottsrörelsen. som utskottet säger altidrottsrörelsen måste kunna fatta är, och blir alltmer, beroende av vad som ärkommersiellt säljbart. Självständigheten blir i den situationen i högsta gradbeskuren. Vissa idrotter och vissa idrottsutövare blir intressanta att lägganed pengar på, andra kommer att helt vara hänvisade till vad samhället anslårgenom stat och kommun. Denna samhälleliga del blir allt mindre iidrousrörelsens samlade budget. Utskottetsförslag kommer genom sin njugghet alt medföra att målet att stimulerakvinnornas möjligheter att utöva idrott ytterligare skjuts . Medden allmänna prisstegringen, såväl på utrustning och resor som på andranödvändiga ting för idrottsrörelsen, kommer anslaget att knappt räcka lill altupprätthålla den nuvarande standarden. Tyvärr kommer eftersläpningarna isynsätt och knappa resurser att permanenta förhållanden som många säger sigvara missnöjda med. Någraord om anläggningsstödel. Vi har en slor arbetslöshet i vårt land. Fortfarandehar vi brist på vad man skulle kunna kalla vardagsanläggningar föridrottsrörelsen. Denna brist tvingar också fram ständiga avvägningar mellansatsning på å ena sidan elitidrott och å andra sidan breddidrott, å ena sidanmanlig idrott och å andra sidan en ökning av stödet till den kvinnligaidrotten. Vi vet vilka som har fått slå tillbaka. Tyvärr talar mycketför alt knappheten på resurser återigen för utgöra argument för en fortsattdiskriminering av den kvinnliga idrotten. En ökad satsning på en utbyggnad avanläggningar kunde dels bidra till att klara av de här problemen, dels gearbete ål många som saknar sysselsättning. Jag ber, herr talman, attfö yrka bifall till motionen 1390. När anslaget till idrotten debatteras här i kammaren vill jag tatillfället i akt att gratulera till de gångna 75 åren.Under den här tiden harju RF genomgått en fantastisk utveckling. Riksdagenhar också genom sin talman varit väl representerad iRiksidrottsförbundel. Jag vill tacka i hans egenskap av viceordförande i för det sätt på vilket han representeratsvensk idrott. Jag önskar honom och lycka lill ifortsättningen, till båtnad för svensk idrott. Meningsfullfritid är ju en viktig förutsättning för många människor när det gäller attorka med del dagliga arbetet. Idrotten har de bästa förutsättningar altförverkliga denna målsättning. Idrotten ger när den utövas efter vars och ensförutsättningar människorna tillfredsställelse och stimulans till ett meraktivt liv. Folkrörelsernai vårl land har och har haft slor betydelse för utvecklingen inom olikasamhällsområden. Idrottsrörelsen som den största folkrörelsen i ärnågot unikt, om man ser den i internationellt perspektiv inom idrottens område.Med sina 54 specialförbund och över 30 000 föreningar ger idrottsrörelsen mångamänniskor i vårl land möjligheter lill olika aktiviteter, frånmotionsverksamhet till ungdoms-, tävlings- och avancerad elitidrott. Detär alltså en bred verksamhet som RF bedriver. Medlemsantalet iRF-organisationerna anges i förbundets register lill ungefär 3 miljoner, varavhälften är . Tidigare undersökningar visar emellertid att svensken igenomsnitt är medlem i en och en halv förening, varför antalet 2 miljonermedlemmar kan anses vara troligt. ,vars betänkande låg till grund för beslut , gav åtidrottsrörelsen uppgiften att förverkliga målsättningen Idrott åt alla.Riksdagen beslöt också aU RF borde fö en central ställning när det gällerfördelningen av organisationsstödet till idrotten. Det har rått stor samstämmigheti mellan de politiska partierna om stödet lill idrotten alltsedanförslagen med anledning av utredningen åt alla antogs 1971. Trotsalt vi harolika uppfaltningar om bidragets storiek vill jag betona, attsamma målsättning ligger kvar, nämligen den som tidigare i storenighet har antagit. har redogjort för deförutsättningar som legat till grund för årets anslag till idrotten. Jagskallhär någol komplettera hans och utskottsmajoritetens beslut. Denartiga ökningen av organisationsstödet, anslaget I 1 i bilaga 13 tillbudgetpropositionen, har /72, det budgetår då fattadebeslut med anledning av riksidrottsulredningens betänkande, varierat 96 fram till /77. När den nya regeringen trädde tillhöjdes idrottsanslaget med drygt 20 96 eller med 18 milj. kr. Det var dethögsla påslag som idrottsrörelsen någonsin har fött. nu framlagda budgeten /79 har anslaget höjts från 107,1 milj. kr.till 113,8 milj. kr. Alltså är höjningen 6,7 milj. kr. Till följd av allanslaget till skytierörelsen på 5,7 milj. kr. förts över lill annan huvudtitelär den verkliga höjningen av anslaget I I jämfört med tidigare budgetår 12,4miljoner eller 12,2 96. Det är samma påslag som den socialdemokratiskaregeringen givit sedan förslagen med anledning avidroitsutred-ningens betänkande Idrott ät alla antagits, nämligen åren 1971/7212,4 96, 1972/73 12,1 96 och 1973/74 12,6 96. Socialdemokraternavill i sin reservation på denna punkt höja organisationsstödet till RF med 5milj. Jag vill erkänna att det är konsekvent handlat från deras sida sett.Eftersom socialdemokraterna i sin allmänna ekonomiska politik vill ökaarbetsgivaravgifter och andra sociala kostnader med mellan 6 och 8 96, måsle deockså ge mera i bidrag. Dethöjda påslaget på lönekostnaderna drabbar också idrottsrörelsen, som är en storarbetsgivare med sina över 600 anställda på central nivå. Av RF:s anslag på 113milj. utgör 50 96 lönekostnader,dvs. ca 55-60 milj. kr. Delar lågt räknat.Lägger man därtill lönerna lill alla arvoderade ledare och till personal pålokal och regional nivå, blir det ansenliga lönesummor. Gör man sedan påslagmed 6 96, i det inre stödområdet , har man fiera gånger om ätit upp det härförhöjda anslaget. Detär naturligtvis önskvärt att mera resurser ställs till idrottsrörelsens förfogande.Men i del ekonomiska läge som vi befinner oss har det inle varil möjligt att föfram mer. Trots allt: med tanke på vad idrotten får totalt härden inte kommit i strykklass.Det rör sig om ca 240 milj. kr. i rena bidrag, förutom bidrag frånarbetsmarknadsstyrelsen. Anslagsramenför anslagsstödet har minskat någol till nästa budgetår. Men för dennaanslagsram, som har all besluta om, har redan underinnevarande budgetåren omläggning gjorts inom den totala anslagsramen, enomläggning som inneburit att anslaget till de mindre idrottsanläggningarnahöjts från 8 till 16 milj. kr. Och ändå påstods det under gårdagens debatt attvi hade dragit undan medel från de mindre idrottsanläggningarna. Förnuvarande budgetår, 1978/79, blir anslaget 9-10 milj. kr. efter den nedskärningsom gjorts, dvs. en återgång lill den tidigare nivån, med uppräkning förautomatiska kostnadsökningar. var anslaget 8 milj. kr. Vadsom har minskat under denna anslagsrubrik är riksanläggningsstödet. 1 dettaanslag har tidigare ingått bidrag till , som är i det närmastefärdigställt. Överhuvud tagel är riksanläggningsstödet under översyn i flera avseenden. Dels görnaturvårdsverket en utvärdering av anslaget till mindre idrottsanläggningar ochlägger fram förslag om ändrade regler, dels har kommunalekonomiska utredningensett över dessa mindre bidrag lill kommunerna. Underanslaget ryms vidare bidrag till hamnar o. d. för fritidsbålar. I delta avsnittkommer en proposition om fritidsbåtarna att läggas fram, och dåkommer bidraget för hamnar m. m. att inlemmas i ett annat sammanhang när detgäller finansieringen. Närdet sedan gäller del totala stödet till idrotten kan jag också framhållaföljande: Fördel första nämnde i går det lokala aktivitetsstödet, som höjtskraftigt och är uppe i 84 milj. kr., vilket idrotten får av,dvs. kr., som går direkt till de små föreningarna ute i landettillsammans med det kommunala bidraget. Fördet andra har idrotten i årets budgetproposition fött sin egen folkhögskola iBosön, vilket - som RF i sin framställning lill regeringen uttryckt det -innebär att "Idrottsrörelsen tillförs resurser. Folkhögskolans flexiblabestämmelser medger stora möjligheter att i olika former bedriva utbildning ochutveckling av ledare. Genom statsbidragssystemet tillförs Bosönsidrottsinslilut betydande medel för anläggningens drift. Institutets ekonomi äri dag i mycket stor utsträckning beroende av anslag från stal och landstingvilka grundas på folkhögskolans verksamhet. Betydande ekonomiska resursertillförs också RF, SF, SDF och föreningar genom de samverkanskursersom arrangeras inom folkhögskolans ram." Detta gäller alltsåutbildningssidan. "Mankan vidare påstå all idrottsrörelsen tillförs pedagogiska resurser i form av delärare som kan anställas på folkhögskolan. Rätt utnyttjade kan de lämna mångabidrag till den ständigt pågående utvecklingen av idrottsrörelsensutbildning." Iövrigt har man också stora möjligheter att med hjälp av folkhögskolornaute i landet bedriva kortlidsutbildning och därvid utnyttja folkhögskolansresurser för idrottens del när det gäller utbildning av olika slag. Jag kan nämna flerexempel, men jag skall inte göra del . Fördet tredje beräknas regeringens beslut att i anledning av RF:s 75-årsjubileumtillstyrka ett idrottens ungdomslotteri ge 4-5 milj. kr. Fördet fjärde har befrielse för ideella organisationer från att betala skatttidigare införts, vilket även det underlättar för idrotten och idrottsföreningarnasverksamhet. Fördet femte har idrottsgymnasier också införts inom ram, ochkostnaden belastar därför inte RF i samma höga grad som förut. En utökning ärockså aktuell för bl. a. lagsporterna. Fördet sjätte kommer en utredning - den sluljusteras -fram om att ideella organisationer, dit hör idrotten, skall undantas när detgäller avgifter för polisbevakning. Proposition väntas lill hösten 1978.Avgifterna drabbar idrottsrörelsen till ca 75-80 96. Fördel sjunde vill jag när del gäller kvinnoidrotten påminna om altdepartementschefen skrivit i budgetpropositionen att här bör en "noggranngranskning av medelsanvändningen övervägas och möjligheten till omprioriteringarprövas. Särskilt bör därvid kvinnors möjligheter all utöva idrottuppmärksammas". Menarriksidroltsmötet någonting med en satsning på kvinnlig idrott,skall detta intebara vara under förutsättning av anslagets storlek, utan den kvinnliga idrottenskall naluriigtvis integreras tillsammans med den övriga verksamheten och gessamma förutsättningar som den har. Låtmig helt korl redovisade målsättningarsom den utredningsgrupp inom RF somutrett kvinnlig idrott, den s. k. brudgruppen, har tagit fram: Målet för kvinnlig idrottär: att kvinnlig idrott heltskall integreras i all vår övriga verksamhet, att finna nya former ochaktiviteter som bättre passar flickorna, attägna flickorna och deras prestationer samma uppmärksamhet som vi ägnarpojkarna, attförbättra möjligheterna för flickor att delta i träning och tävling, flerainternationella tävlingar, att rekrytera och utbildaflera kvinnliga ledare, att fö massmedia att istörre utsträckning uppmärksamma flickorna. Detbör inte behövas si och så mycket i anslagsökning för att låta dennamålsättning vara vägledande för idrottsrörelsens förutsättningar att fö medflera kvinnor i idrotten. Jagtror all det blir nödvändigt alt inle stirra sig blind på att ökaanslagets storlek. Vad som är viktigast är att underlätta för idrottsrörelsenatt verka i den totala samhällsplaneringen. Inom skolans område, vid byggandeav bostadsområden, i den fysiska planeringen osv. skall man inle ge med den enahanden och ta med den andra. Kanvi på detta sätt underlätta för idrotten på område efter område isamhällsplaneringen, för idrottsrörelsen indirekt betydligt större resurser attarbeta med än den för genom enbart högre idrotlsanslag. Jag tror också att mandärigenom bättrestimulerarde ideella insatserna på förbunds-,distrikts-ochklubbnivå samt även bemästrar de kommersiella intressena där. Jag vill till slut på jordbruksministerns vägnar kortfattat redogöraför hur han ser på uttalande om att några större avsteg inte förgöras från de säkerhetsföreskrifter som har utarbetats för amatörboxningen. Sombekant kan enskildas förhållanden regleras på i huvudsak två vägar. Den enavägen går över lagstiftningen. När det t. ex. gäller proffsboxning finns enförbudslag, men någon lag med säkerhetsföreskrifter för amatörboxning finnsinle. Denandra vägen alt reglera enskildas förhållanden går över budgeten, bl. a. på såsätt att i samband med beslut om anslag kan ställa upp anslagsvillkorav olika slag. Det är på så sätt som jordbruksministern närmast har uppfattatriksdagens uttalanden om amatörboxningen. har med andra ord menat attom statligt stöd skall utgå till amatörboxningen får något väsentligt avsteginte göras från de säkerhetsföreskrifter som finns. Eftersom frågan omåldersgränsen hör lill säkerhetsföreskrifterna las den alltså upp till behandlingi budgetpropositionen under anslaget om stöd till idrotten. Underanslaget redovisas att har hemställt om att regeringengodkänner en åldersgräns för tävlingsboxning i stället somanges i säkerhetsföreskrifterna. De skäl som åberoparfinns också angivna. Jordbruksministern ansluter sig till idrottsrörelsensuppfattning och förordar alltså en åldersgräns . Utskolletanser emellertid att del behövs en ingående undersökning om eventuella skadorav boxning innan någon sänkning av åldersgränsen under får ske. Jag villsäga att om det råder tveksamhet om huruvida tillräcklig hänsyn har tagits tillde eventuella skaderisker som en sänkning av åldersgränsen kan medföra, börgivetvis ytterligare undersökningar göras. Men jag vill säga, alt RFenligt min mening har åberopat goda skäl för sin framställning. Detär viktigt att låta unga boxare skaffa sig matchrutin eftersom förmågan altinhämta och omsätta sådan erfarenhet enligt all expertis är betydligt större ilägre åldrar än i högre. Denna rutin är av avgörande betydelse vid framtidajunior- och seniormatcher. De boxare som inte har haft möjlighet tillmatchruiin är avsevärt handikappade i jämförelse med dem som förvärvat sådan,och de är därigenom utsatta för större skaderisker. Resultatet avjuniorlandskamperna mot de nordiska länderna har visat hur slor betydelsematchrutinen har. Det kan påpekasatl just den större inlärningsförmågan hosyngre utövare av sporlen är motivet lill att flera europeiska nationer under desenaste åren har sänkt åldern för tävlingsboxning. Detkan vidare påpekas all del inle föreligger någon större risk för attoförsiktiga eller tekniskt dåligt tränade boxare för tävlingsboxas. bereder inle boxare medsådana egenskaper lillfälle alt tävlingsboxas. 1avsikt att minska skaderisken vid juniorboxningar har införtspeciella säkerhetsföreskrifter för 15-16-åringar: Ansatser tillokontrollerad boxning skall stoppas. Boxarnas vikt skallanpassas till varandra. k. juniorregeln gäller, dvs. knockout och det faktum alt ringdomarensioppar matchen skall inte vara vinnande moment. 15-16-åringar boxar 3 ronderom . Boxningsförbundethar undersökt hur andra europeiska förbund och dess medicinska kommittéer serpå frågan om en nedre åldersgräns för deltagande i tävlingsboxning. Svarerhölls från åtta förbund. attinget förbund har så stränga säkerhetsbestämmelser som det svenska och attingen av förbundens läkarkommitléer har haft någon erinran mot sina resp.förbunds nedre åldersgräns. Jagvill slutligen fråga ordföranden i utskottet hur man skall tolka utskottetsskrivning. Som jag uppfattat den bör det formellt sett enligt utskottetsförslag i fortsättningen vara ett villkor för totalanslaget tillRiksidrottsförbundet att godtar åldersgränsen och tillämparden innan man får någon del av totalanslagei. Och skall också på nyttfö ta ställning lill den här frågan när det gjorts en utvärdering av medicinskaskadeverkningar. Detär alltså etl förlydligandejag vill ha . Innebär skrivningen att innananslaget kan utbetalas så fordras att man föreskrivit en 17-årsgräns? () kortgenmäle: har varit en framgångsrik idrottsman i skidspåren. Ochtakterna sitter i fortfarande - del har vi amalörskidäkare nogsamt fått erfaravid flera tillfällen. Sedanen tid sitter som sakkunnig i idrottsfrågor ijordbruksdepartementet och kallas stundom idrottsminister. Detmåste mot den bakgrunden vara en otacksam uppgift för att häririksdagen stå upptill försvar för den snåla tilldelning som idrotten fött iårets budgetproposition. medverkar här aktivt till att förhindraatt idrottsrörelsen får skälig täckning för automatiska kostnads-stegringar,orsakade av inflationen. Eller menar att den föreslagnauppräkningen av anslaget täcker dessa kostnadsökningar? Idrottenskostnader beslår i hög grad av löner -del sade själv -,resekostnader, porton, telefonkostnader och sådant. Och när del gälleranläggningsstödet är att märka att byggkostnaderna stigit mycket kraftigare änövriga kostnader. Mankan mot denna bakgrund hävda att den uppräkning som sker inte ger täckning förautomatiska kostnadsökningar. Det är min ståndpunkt. Jag vill gärna fråga RolfRämgård om han kan instämma i detta, om vi har en gemensam bedömning av detta.Sedan kan ju hänvisa till det kärva ekonomiska läget somskäl för all man inte kunnat ge täckning för automatiken. RolfRämgård hänvisar lill de procentuella påslag som skedde under densocialdemokratiska regeringens tid. Men det går inte att göra den jämförelsen,om man inte gör jämförelse med kostnadsstegringarna i samhället. Detvar en anslagsteknisk siffertek som ägnade sig åt.Låt mig bara konstatera alt vi föreslår sammantaget 8 milj. kr. mera än propositionen.8 miljoner är 8 miljoner, och de är viktiga för idrottsrörelsen. Sedan går delinte att hänvisa till lokala aktivitetsstöd och sådant, för de innebär intenågon ökning av realbeloppen.