prot · G109160 · 1977-12-31 00:00:00 — Vi måstemed all kraft stoppa missbruket innan fler människor kommer in i detta elände.Del är enligt min mening angelägel att resurser i förebyggande syfte riktas motde yngsta missbrukarna och mot dem som befinner sig i riskzonen i vårtsamhälle. Vibör hjälpas åt atl med ganska enkla medel skapa en positiv fritid där alla kanvara med, unga såväl som äldre. Del är enligt min mening en betydelsefull uppgiftbland många andra i kampen mot narkotikan. När del sedan gäller demsom är fasl i missbruket skall dessa människor naturiiglvis få all denhjälp de behöver. Det går alt med olika vårdinsaLser 48 hjälpa även de svåraste fallen tillbaka till ett ordnat liv isamhället. Erfarenhetenfrån olika platser i vårt land visar på utmärkta vårdresultat. Men skall dessaresultat beslå, måste samhället ställa upp och stödja vederbörande både vad gällerutbildning och arbete. Ledningsgruppen säger på det här området bl. "Utbildningsnivånbland missbrukare är i allmänhet myckel låg. Med låga eller inga avgångsbetygfrån är det svårt att komma in i arbetslivet. Undersökningar harockså visat att många missbrukare har grava läs- och skrivsvårigheter. Dessafaktorer tillsammans med de förhållanden, som utlöst missbruket och som oftaförstärks - känslor av otrygghet och ångest, främlingskapinför arbetsliv och samhälle och dåligt fysiskt hälsotillstånd - resulterarofta i osäkerhet och mindervärdeskänslor. Risken är därför slor förmisslyckande om den f d. missbrukaren ulan särskild förberedelse går direktfrån behandling till yrkesliv." Detla är en uppfattningsom jag helt delar. Låtmig, herr talman, understryka, som jag gjort tidigare här iriksdagen, polisens och tullens betydelsefulla insatser i kampen motnarkotikan. Även det lokala samarbetet mellan berörda myndigheter ärnaturligtvis utomordentligt nödvändigt. Ledningsgruppensrapport och den proposition vi nu behandlar löser naturiiglvis ickenarkotikaproblemet, men propositionen är elt betydelsefullt steg på vägen motmålet. Denna väg är lång, och därför måste samhällets krafter mobiliseras överhela fältet. 1 dagens nummer av finns en artikel, skriven av ThureJadesiig, som jag skall be alt få citera ur: "ISverige saknas alltjämt en samlad strategi för att lösa narkotikaproblemet, enklart ansvarig och kompetent ledning och ett verkligt glödande engagemangbaserat på direkt konfrontation med levnadsvillkoren för den som dragits in inarkotikamissbruket. Dessutom behövs en klar politisk övertygelse om altnarkotikaproblemet kan lösas. Narkotikaproblemetmåste gå att lösa. Atl tro något annal vore att döma tusentals människor lillett liv i misär och deras anhöriga till ständig oro och lidande samt atterkänna, all samhället har en grundläggande oförmåga att lösa svårare socialaproblem. Inomarbetarrörelsen har övertygelsen alltid funnits alt narkotikaproblemet somalla andra svårare sociala problem, går alt lösa i samverkan mellanmänniskor. Alltfort gäller atl politik är alt vilja - inte atl passivt avvaktautvecklingen." Jaghade inte väntat mig att i dagens läge skulle kunna göragällande att den nuvarande regeringen passivt avvaktar utvecklingen, med tankepå att den proposition vi nu behandlar täcker en hel del av sådana åtgärder somman bör vidta för att i någon mån komma lill rätta med narkotikaproblemen. Rubrikenpå den nämnda artikeln är: "Läget är allvarligt i narkotikafrågan. "Låt mig frågaThure Jadestig, som just nu kom in i kammaren: Hur har vi kunnatfå en sådan här situation i värt samhälle? Självfallet är vi alla i viss månskyldiga titt della. Men det fanns en socialdemokratisk regering på 1960- 4 proiokoll 1977/78:160 taletoch fram lill 1976 som hade huvudansvaret för vårt lands politik. Ni harregerat under sammanlagt och säger . atl ni har vidtagit allalänkbara åigärder för all lösa problemet. Varför har ni då inte löst problemet under den lid ni haderegeringsmakten? Ni hade chansen all göra delta, men ni visadeen kraftlöshet som verkligen var enastående. Närman under den socialdemokraliska regeringens tid i början av 1970-talel ställdefrågor och inierpellationer i kammaren om heroinet fick man till svar attkraftfulla åigärder skulle vidtas. Vilka kraftfulla åigärder vidtog densocialdemokratiska regeringen under 1970-lalel för all möta faran frånheroinet? Del var väl i praktiken inga alts. Gång på gång framförde vi från dendåvarande oppositionen från denna talarstol frågor till regeringen om denville medverka till att försöka minska trycket på detta område. Ni fick vetskapom atl heroinet var på väg in i landet, men ni bara låtsades visa ett intresse.Det blev inget mer. Kraftlösheten var enorm. SkallThure Jadesiig tala om passivitet? Jag förstår inte del talet när regeringen lägger fram en proposition, där man på olika sätt försöker alt mötaproblematiken och så gott det nu går, somjag tidigare .sagt, hjälpa lill alllösa den. Vi är medvetna om alt vi inte löser problemet i detla ögonblick, ja,inle , men vi kan minska trycket på området om vi vill. Nihar skapat ell samhälle som jag vågar påstå i långa stycken är orsak tillåtskilliga sociala olyckor. Centraliseringen, byggnationerna med alla höghusenosv. har sanneriigen i myckel bidragit lill atl skapa olyckliga människor ochockså i en hel del fall narkotikaproblematiken. Nej,sanningen , är den all del är regeringen ochsocialministern som under den gångna korta regeringstiden harlyckats få fram den proposition som vi behandlar. Redan vidregeringssiarlen insåg man allvaret i narkotikafrågan och började omedelbartvidta åtgärder för atl möta uppgifterna med de medel som vi har all laställning titt. Vadgäller åtgärderna villjag på del förebyggande området nämna följande, som nuföreslås: åigärder för all främja en positiv fritid, åigärder för altunderlätta övergången från skola titt arbetsliv, åigärder föratt stimulerasocial och emotionell utveckling samt åtgärder för atl öka vuxenkontakterna förungdomar. Är del inle ett bra åtgärdspaket? Men det tar och detsocialdemokratiska partiet som utgångspunkt för anklagelser för passivitet.Nej, , del greppet håller inte. Jagber all få yrka bifall till utskottets hemställan, som också innebär bifalllill proposilionen. f detla anförandeinstämde (). () kortgenmäle: Min artikel är ell debattinlägg i en i pågåendedeball i narkolikafrågan, som drogs upp . Jag noterar allstatssekreterare passivitet i dessa frågor har skapai en viss oro i del borgerliga lägret, och kanske har artikeln faktiskt fyllt enuppgift. Jaghade inle anmält mig lill denna debatt, eftersom jag vid flera lidigarelilirällen undersessionen lagit upp narkotikafrågan och tyckte all jag i sakinte hade någol nyti all liltägga. I den proposition som vi handläggersaknar jag inle åigärder i del kortsiktiga utan mera i del långsikligaperspektivet, och det har jag också noterat i min artikel. Jag hoppas alt såvälstatsrådet som hans statssekreterare skall la med sig artikeln i det framtidaarbeie som man i går redogjorde för. Det är bra alt vi har fått ett kortsiktigtperspektiv på dessa frågorom vårdnadssektorns utbyggnad och liknande, men vadvi behöver är elt mer långsiktigt perspektiv, och det är del som artikeln harsyftat till. LENAÖHRSVIK (s) kort genmäle: Jag ställde en fråga till i går om åtgärder för atlskapa en positiv fritid. Han fick tillfälle att prata om det , men hansvarade inle riktigt på min fråga. Han säger än en gång atl det är viktigt altskapa en positiv fritid och att del finns åtgärder angivna i propositionenföratt göra detta. Vilka är de? Kan det möjligen vara förslaget att avslå vårbegäran om 25 milj. kr. Detskulle vara elt bevis på uppskattning av ungdomsorganisationerna att ge demdessa pengar. Och de är inte bara till för deras egen del utan de är för allade ungdomar som får del av verksamheten. De har lyckats uppnå ganska mycketunder den korta tid som verksamheten har pågått, och det skulle visa en viljafrån vår sida att stödja denna verksamhet i fortsättningen. Det finns risk föratl misstankar frodas om atl den borgeriiga majoriteten inte uppskattar defrivilliga organisationernas arbete, och jag tror det bästa sättet attmotarbeta sådana misstankar är att stödja vår reservation. BENGTBENGTSSON (c) kort genmäle: Narkotikaproblemet aren allvarlig fråga och vi måste försöka hjälpas åtatt lösa den både här hemma och naturligtvis i internationella sammanhang. Detpågår ett arbete över hela fältet, men detta kommer att ta tid, det har viklart för oss. Och det kommeratt ta innan man kan säga att man harutrotat narkotikaproblemet, det är vi också säkert överens om. Narkotikaproblemetmåsle gå att lösa, säger . Javisst, det är vi väl överens om,ingen tvekar på den punkten. Men en sak är säker, - medsocialdemokratisk politik löser vi det inle. Ni har visat under alltför långtid alt ni inte har kunnat klara av det. Och det är väl alt del har kommit enny regering som med kraft nu tar itu med frågan och på allvar försöker lösa denbit för bil. Närvi nu talar om heroinet så vill jag påstå att ni var nästanfullständigt likgiltiga för att hjälpa till. Hade ni tagit ett enda litet tagvid den tidpunkten, hade det kanske varit ett mindre missbruk i detta land ochnågra färre utslagna på bl. Det gjorde ni inte. Ända sedan1965, och kanske tidigare, har från sida - jag har tagit reda på dettavia upplysningstjänsten -ca 50inierpellationer och motioner väckts i denna fråga till den dåvarandesocialdemokratiska regeringen. Varie gång skulle ni vidtakraftfulla åtgärder, sade ni. Men de kraftfulla åtgärderna uteblev. Tala inteom passivitet! Jag kan än en gång nämna att under de gångna 10-12 åren har fråncenterns sida ca 50 inierpellationer och motioner passerat denna riksdag, därvi har tagit upp olika frågor för alt försöka få den dåvarande regeringen allhjälpa till alt lösa problemen. Nej, del gjorde ni inte. Vivet att del är mycket som spelar in i detta sammanhang. Det förekommer våld,och vi har en otäck samhällsbild på grund av att många måste skaffa pengar tillsin narkotika och ingen kan göra det på lagligt sätt; de måste göra del på eltsätt som ingen av oss vill acceptera. Vi har även alt la hänsyn till denbilden, vi måste hjälpa människor att komma till rätta med alla problem. Låtoss hjälpas ål och klaga inte! skall inte komma och ge dennaregering några förslag; del hade varit bättre om han hade givit densocialdemokratiska regeringen förslag till lösningar i stället för att nu talaom passivitet. () kortgenmäle: Jag skulle tro att det genom demokratiska arbetsformer kanöverlåtas åt mig att själv få avgöra lill vem jag skall lägga fram förslag. Jagär socialdemokratisk riksdagsman och ledamot av denna kammare, och jag harföljaktligen möjligheter och laglig rätt att lägga fram förslag även lill denborgerliga regeringen. Del kan dessutom vara befogat, eftersom den borgerligaregeringen är väldigt splittrad i dessa frågor. Det framgick bl. a av gårdagensdebatt, då socialministern talade om den oro han känt och hur han fått kämpanär det gällt atl fä denna proposition igenom olika fållor. Ivad gäller frågan om passiviteten avser min kritik - den har jag framfört bådehär i kammaren och i tidningsartikeln - avsaknaden av en långsiktig strategiför att komma till rätta med narkotikaproblemen. 1 del sammanhanget spelar denorganiserade ekonomiska brottsligheten en stor roll -problemen i samband meddenna har ju behandlats också vid frågestunden . Det finns en bred opinionute i landet mot de förhållanden som råder på del här området. Jag lycker inteatt den borgerliga regeringen bör vara så överkänslig att den inte lål enkritisk analys av de olika förslag som den lägger fram. Jag kommer för min delatl fortsätta med uppgiften alt kritiskt analysera regeringens förslag. BENGTBENGTSSON (c) kort genmäle: 1 kampen mot narkotikan står arbetarrörelsen samlad, sägs det - och delhoppas jag verkligen. Jag vill då fråga : Varför har ni intetagit upp denna stora fråga bland alla andra paroller vid någonförslamajdemonslralion? Det har ni såvitt jag vet inte gjort, åtminstone inte i år.Det borde ha varit väsentligt för er att göra del, eftersom detla är en frågaav utomordentligt stor vikl. Varför har ni då inle gjort del? Talmannen anmälde atl anhållit alltil antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Jag måste reagera mot alt beskyller min statssekreterareGerhard för passivitet. Är det passivitet, , att på åttamånader få fram ell program som det som föreligger? Om underårens lopp hade visat samma aktivitet som denna proposition är ett bevis på, såhade kanske situationen varit annorlunda. Det slår liksom allaandra fritt atl framföra kritiska synpunkter, men jag tycker att del är litetmärkligt atl gör det när det gäller just denna fråga. Som sagtshär har det funnits möjligheter för atl under årenslopp vara aktiv i den här frågan. Jagsade inle vid gårdagens debatt att det varit jobbigt att få denna propositiongenom olika fållor. Vad jag sade var att det även inomregeringskretsen fanns de som ifrågasatte tillsättandet av denna stora kommitté. Detär emellertid, , första gången som ett samlat grepp har tagitsnär del gäller narkolikafrågorna. Regeringen har här tagit ett helt nyll grepp,och vi har fått internationellt erkännande för della. Propositionen omfattarhela problemområdet när det gäller narkotikamissbruket. För att belysa heladetta område tillsatte vi den s. k. generaldirektörsklubben, som somligaironiserade över. Det var nödvändigt atl tillsätta en sådan slor grupp, eftersomså många var berörda av de olika problem som skulle lösas. Det handlar ju härom frågor som berör områden inom skolan, organisationerna, vården ochfortsättningen på vården, nämligen utbildningen och andra insatser sommöjliggör för individen alt komma ut på arbetsmarknaden. Propositionen föreslårockså riktade insatser som berör tullen och polisen, liksom insatser för atl fåvåra anstalter knarkfria. När det gäller polisen och tullen handlar det ocksåom internationella insatser. Vidare föreslås ökade bidrag till FN:snarkolikafond för all medverka lill att få fram alternativa odlingar i deländer som odlar opievallmo. Motbakgrund av vad jag nu anfört finns det enligt min mening inte underlag för denkrilik som har fört fram i . Man skullekunna sammanfatta den kritiken så: Surt, sa räven om rönnbären. () kortgenmäle: Jag kan ha förståelse för om socialministern känner sig sårad. Häruttalar jag min kritik över att det inle finns någon samlad strategibeträffande de mera långsiktiga lösningarna. Det finns ingenting som talar omgrundorsakerna, nämligen den organiserade narkotiska brottslighet somförekommeri landei. Det finns ingenting i proposilionen som ger en antydan omlösningar av delta. Här har vi det onda. Propositionenhar sina fördelar, det har jag sagt i i en annan debatt medsocialministern. Med det kortsiktiga perspektivet har man kommit fram tillkonkreta förslag. Men atl stå och säga atl inte det socialdemokratiska partiethar haft dessa frågor under ständig bevakning är ändå att använda överord. Omsocialministern inte behagar läsa om enskilda motionärers synpunkter, finns dei alla fall noterade i artikeln, där det aktualiseras mera långsiktigtkartläggande aspekter på frågan. Dessutom har socialutskottets s-grupp ocksåmotionerat i dessa frågor och efteriysl ungefär samma problematik. Låt oss istället försöka ena oss om att det behövs en mera långsiktig strategi för attkomma ål detta. Det finns betydligt djupare förankrat i brottslighetens världän socialministern velat anföra. För det första är del min skyldighet atl tillbakavisa de beskyllningarsom kommer med mot statssekreteraren. Han har ingen möjlighetatt försvara sig mot sådana angrepp. Fördet andra måste jag säga att den ekonomiska brottsligheten inte börjat underdenna regerings tid. Del fanns möjligheter att ta upp den då, och jag vet diskuterat den tidigare. Men det hör inte samman med denna proposition,. Det pågår arbete och insatser på en mängd områden, vilket jagredovisade . Sedanredovisade jag också de motioner som varit med omatt underteckna. Dessa motioner har legal lill grund för den kartläggning somsocialutskottet begärde och beslöt om och jag har verkställt. Del ärdetta som är på gång. Vad det sedan är som är ute efterbar jag svårt alt förslå. Vi har diskuterat saken , men jag haraldrig kunnat förstå vad det är som vill ha fram. Sedan framgårdet av propositionen atl vi tillsätter forskningsgrupper för att få frambehandlingsmetoder för atl utvärdera hur behandlingen skall tillgå på bästasätt. Det gäller en mängd insatser både i och för framtiden, och de är medi propositionen. Vi har också sagt att vi snabbi satte in dem med hänsyn tillden situation vi hade. Vi utgår ifrån att delta är värdefulla insatser. Det är,, en klar inriktning från regeringens sida hur vi vill behandlaoch tackla dessa frågor. () kortgenmäle: Om regeringen är nöjd, behöver inle detta innebära atl jag är nöjd. Jagtycker att regeringen här inte har de framtidsperspektiv på frågorna sombehövs. Sedan ställer jag mig litet undrande. Del är inte jag som dragituppdennadebatl. Jag har inte anmält mig för atl delta. Vad jag gjort är all jagi en tidningsartikel deltagit i en debatt, och där har statssekreteraren ocksåall möjlighet att fortsätta sitt deltagande. Min artikel syftade inte till atthär i kammaren la upp frågan, för jag är medveten om att statssekreteraren intehar säte och stämma här, men på har han Jag förväntar mig atl han mer kommer in på de långsikliga perspektiven. 1sin artikel, i sin svaga argumentering och hopplöshet inför situationen, loghan inte till orda utan konkretiserade hur regeringen har tänkt sig altledningsgruppen i framliden skall agera för att få fram en mer långsiktigstrategi. Jag tror att socialministern, när han har lugnat ner sig och lästartikeln i lugn och ro, kommer att se att det är en bärande kritik mot denborgerliga regeringens hantering av den här frågan. Jag är lacksam för den redogörelse som socialministern i går gav oss omdet arbete som han har fortsatt efter det att han har lagt fram den härpropositionen, som innehåller myckel värdefullt och som han själv säger är ettsteg på vägen. Han berörde där andra intressanta sektorer än dem som vi skalldiskutera , bl. a. polisens arbete. Delär oerhört svårt all hitta nya vägar för polisens arbete. Vi vet genom siffrorfrån FN och andra organisationer, både inom och utom landei, atl polisen vidtullar och gränser bara kommer åt ungefär 5 96 av narkotikan. Delta beror påatl del finns så oerhört raffinerade sätt att smuggla. Jaghar tidigare med justitieministern - vi skall inte dra upp det och jagnämner del bara i förbigående - diskuterat hur man skulle kunna strypamarknaden här hemma. Både och jag har talat om detta, ochkammarens ledamöter kommer all få tillfälle alt diskutera det . Närdel gäller antalet missbrukare lrorjag,närjag studerar siffror från andra håll,att ledningsgruppen kanske har varit en aning optimistisk. Jag vet genom samtaljag alldeles har haft med polisen i atl vi bara i Siockholmhar 2 000 opiatmissbrukare, 8 000 amfetaminisler, varav 3 000 enligt en nyundersökning är kvinnor. Sedan har vi vad polisen kallar för ett"mörkertal" av cannabisbrukare av vilka många bara brukar påhelgerna. Man bjuder på cannabis i stället för vin därför atl del tydligen harblivit billigare. Polisen sade att det har skett en hundraprocentigökning av beslagen av cannabis. Viskall inle bry oss om alt diskutera vem som har rätt -jag hoppas att jag harfel. Men jag tror alt del är fler missbrukare än vad som här har angivits. Menjag förstår myckel väl all regeringen ansåg sig vara tvungen atl genast ta itumed problemen och inte avvakta en kartläggning. Socialministernsade i går, det har också stått i ulskottsbetänkandel, att även orsakerna lillmissbruket skall kartläggas. Jag tror att del är en väldigt svår uppgift ochatl detta kommer all fördröja kartläggningen. Man kan nämligen inte vänta sigraka svar vid direkta frågor. Frågorna måsie ställas av expert, och man flrhela tiden räkna med de försvarsmekanismer som finns inbyggda hos de människorman frågar. Jaghoppas som sagt att jag har fel när del gäller antalet missbrukare. Hur man änräknar ärju missbruket fruktansvärt. Jag stöder milt antagande på bl. a. densiickmärkesundersökning som ända har gjorts hos polisen i har undersökt 150 OOOarreslanter. 1 början värdet 20 96 av de manliga somhade stickmärken. intressantai sammanhanget äran antalet hargått upp och ner, och atl del hela liden berorpå de insatser som samhället har gjort. Närden dåvarande regeringen antog sitt 10-punktsprogram i narkotikafrågan och detkom en kampanj efteråt, sjön k antalet avsevärt. Men 1972 gick det upp igentill . När Pauksch togs och sattes i fängelse, gick antalet ned till 39 96,men sedan har det stigit. Det visar alt åtgärder av detta slag är effektiva.Mitt enda klagomål är all den socialdemokratiska regeringen inte höll i ochhöll ut när den hade satt in en åtgärd utan sedan släppte frågan, med dekalastrofer del förde med sig. Ivår motion har och jag påpekat vikten av atl samhället är öppetför nya vägar när del gäller rehabiliteringen. Jag kallar det alltid förrehabilitering och inte vård. Vård anser jag skall ges i del akuta skedet, vidavgiftning och vid psykoser. Men det långsiktiga arbeie som efter vården skallta vid med personlig och social rehabilitering är rehabilitering och inte vård.Man skall inte ha sjukstämpel på sig. Rehabiliteringen skall syfta lill en brytningmed missbrukskulluren, lill nytt självförtroende och medvetenhet om båderättigheteroch skyldigheter i ett liv i samarbete med andra. En sådanrehabilitering kan inle ges på ett mentalsjukhus. Menför att nå det målet med en rehabilitering är man helt beroende av personalensutbildning. Del skall ju komma en detaljerad och noggrann utvärdering av olikabehandlingstyper. Jag förstår atl del brådskar och atl ni därför fick lov attgöra på det här sättet, men jag känner mig ändå litet tveksam och kanske oroadnär jag hör att både SÖ och AMS hälsar den här nya utbildningsplanen medglädje. Vi har inte hunnit skaffa något underlag. Det finns inte någonordentlig värdering. De få utvärderingar som har gjorts har brustit imelodhänseende på olika sätt. Man famlar alltså fortfarande. Men vi harnaturligtvis möjligheter alt efter hand göra utvärderingar och ändrautbildningen. GötheKnutson och jag har i vår motion framhållit atl vi vill ha en längreutbildning. Jag har nära kontakt med Forsa folkhögskola, där jag har träffat dehär nya eleverna. Där tycker man alt den här tvååriga utbildningen är vad sombehövs, dvs. inle teoretisk undervisning hela liden, utan den skall varvas medpraktisk utbildning. Vadsom också är oerhört viktigt aren omsorgsfull intagning av eleverna, medintervjuer som görs av kunniga, vetenskapligt skolade människor, för all maninte skall få in vad Hasselaungdomarna kallar flummare. Attrehabiliteringen misslyckats såväl kvanlilalivi som kvalitativt vet man genomdet s. k. jojandei in lill och ul från avgiftning. Alla känner säkert till detgenom den unge man som vi fått se i TV och som hade varit under behandling ett30-tal gånger på olika ställen, men som helt bestämt skulle sluta medmissbruket och ändå återfanns på torget utanför riksdagshuset.Det innebär också att en del institutioners verksamhet ochrehabiliteringsplaner måsie struktureras om. Man får lov att städa helt enkeltoch göra om där, när man har kommit litet längre just i utvärderingen. Delär klart att flera rehabilileringssyslem kan fungera parallellt, men hur görman t. ex. på det nya hem, som socialmmiaiern berätt.ide om i går, del somligger nära Vallmotorp? Vidaretycker vi naturligtvis alt det är bra att man har föreslagit samarbete medarbetsförmedlingen. Men här finns andra saker som faktiskt ligger före, och detgäller skolutbildningen. Den frågan har och fiera andra härtagit upp. Innan man kan börja med något som helst arbete måsle man börja medatt lära ungdomarna vissa elementära saker, framför allt att läsa, skriva ochräkna, och det finns inga genvägar lill del, eftersom de helt enkelt äranalfabeter!