prot · G109104 · 1977-12-31 00:00:00 — Men i hade inte dåoch har inte heller något förslag på varifrån man skall ta den angelägnamiljon som behövs för trafiksäkerhetsverkets informationsverksamhel. Ge oss enbesked, i Hållstal Om man inte skall ta pengarna frän dettaanslag, varifrån vill då ta pengarna till trafiksäkerhetsverketsangelägna informationsverksamhet? Anslagtill vägväsendet, m. IV. i (c) kort genmäle: Eftersomjag inte kan tävla med närdet gäller atl läggafysisk kraft bakom orden, föredrar jag atl här från min bänk i kammarensbakgrund framföra min replik. Jagvill naturligtvis inte ifrågasätta angelägenheten av atl trafiksäkerhetsverketfår så stora anslag som möjligt för sin informationstjänst. Men frågan är ocksåhur många olyckor som kan undvikas, om man har goda vägar även i glesbygder.Kurt , som bor i en tätort, kanske inte riktigt vet hur del är för osssom året runt bor vid en enskild väg. Vi får ändå betala av den beräknadekostnaden för den vägsträcka del gäller. Jaghade nöjet att lyssna på det Kvällsöppetprogram från där vissa avtrafikuiskotiets ledamöter deltog. Inte minst underströk dåvikten av an ekonomiskt utjämna klyftorna mellan glesbygd och tätort när detgäller kommunikationer. Utskotlsarbetet i denna fråga var väl vid det laget igrunden klart, även om betänkandet inte var justerat. Tyvärr hade jag intetillfälle att närvara i utskottet när detta ärende Anslaglill vägväsendet, m. IV. behandlades,men jag troralltså att betänkandet vara färdigt. Del hade kanske varit bättreom det varil omkastade roller, att först hade fån säga detta i TVinnan det behandlades här. Del kanske hade blivit ell annal resullal då. KURTHUGOSSON (s) kort genmäle: Jag tycker alt i skall bestämma sig. I sittförsta anförande sade han att socialdemokratin hade visat ointresse när detgäller anslagstilldelning lill vägbyggandel för glesbygdens folk. len replik nusäger han atl jag har talat varmt för alt man skall utjämna skillnaderna mellanglesbygdens folk och andra- och det understryker jag ånyo härifrån talarstolen.Men det är inte del diskussionen gäller. Diskussionen gäller hur vi skall kunnafinansiera en utomordentligt angelägen informationsverksamhel förirafiksäkerhetsverkel och trafikfrämjandei. Socialdemokratinaccepterar inte den höga irafikolycksfallsfrekvensen på våra vägar, vare sig itätorter eller i glesbygd. Vi vill därför inte vara med om all minskairafiksäkerhetsverkets reala resurser. I den valsituationen föreslog vi att manskulle ta den erforderliga miljonen från detta anslag. Vi gav hans borgeriiga bröder möjligheten all diskutera alternativ till detta itrafikutskottet. Vare sig eller någon av hans borgerliga vänneri utskottet kom med något alternativ. Ge oss det ! Oavsett hur ErikJohansson ställer sig till reservationen 2, som är betingad av statsfinansiellaskäl, så förutsätter jag -efter hans senaste replik - att stöderreservationen 3, eftersom han säger an det är angeläget alt irafiksäkerhetsverketsinformationsverksamhet får bedrivas i realt oförändrad omfattning. ERIKJOHANSSON i (c) kort genmäle: Ja, jag sade att det är angelägel, men vilket är mest angeläget? Är detatl satsa på glesbygdens dåliga vägar? Hur många liv sparar vi genom att satsadär? Kan ge oss någon redovisning över del? Sedan säger sig vilja arbeta förglesbygden, men det är väl då lomma ord. Jag vill reellt arbeta för den. (vpk): 1 trafikutskottets betänkande nr 11 behandlas frågan om en ny högbroöver i . Manavvisardärencentermolionomaii medlen lillhögbron i stället skall disponeras för kollektivtrafik, och man gör detta föralt ärenden av del här slaget normalt inte handläggs av utan av bl.a. i samarbete med regionala och kommunala myndigheter.Centerpartisterna har accepterat delta och sprungit ifrån sin motion. Del må så vara an normalt inte skall lägga sig i enskildaprojekt, men när dessa projekt får så allvarliga konsekvenser - inte bara urtrafiksynpunkt utan också miljömässigt och skönheismässigt - då måsle delfinnas en möjlighei för all säga ifrån. stillatigandese på hur lokala instanser tar förstöra inte bara en hel stadsdel utan på siktmiljön i huvudstaden. är inte bara en lokal trafikfråga, utan i allrahögsta grad en fråga av rikspoliliskt principiellt intresse. Och det ärfaktiskt staten som får stå för huvuddelen av kostnaderna till bron. Regeringenlär dessutom senare få ta ställning till frågan genom att fullmäktigebeslutet iStockholm kommer att överklagas. Då är det bra med en uttalad viljeinriktningfrån sida. Bron har en rad nackdelar. Jag skall här bara gå in pä några. Fördet första: trafiken. Bilismen i är olidlig,och inte lär den minska genom den planerade högbron. rusar över 60000 bilar fram på och spyr ut avgaser, bly föroreningar och andragifter. En tredje högbro kommer att leda in än fler bilar i ochskörda än fler offer. Fördet andra: miljöskälen. Bullernivån på flera håll i ligger redan överde värden som normalt betraktas som acceptabla. 70-80 decibel är inte ovanliga.Då bör man komma ihåg att betraktas som det högsta värde som ansesgodtagbart vid utomhusvistelse; ett enligt min personliga uppfattning för högtvärde redan det. Boendepå stora delar av Söder har fått sluta tala med varandra utomhus -det är i dagomöjligt att höra vad som sägs på grund av det ständiga oljudet. Barnenförgiftas långsamt men säkert och riskerar enligt rapport frånproduklkontrollnämnden att få nervskador. Ocksåandra miljöskäl skulle kunna anföras mot bron. Boende i t. ex. Årsla kommerbokstavligen att bli överkörda av bilar genom en härva av ramper och rondeller.Friluftsområden förstörs. badande, solande och sportande människorkommer i fortsättningen att som utsikt ha en enorm brokonstruktion och enförskräcklig mängd bilar. Fördel tredje: rena skönheisskäl. Dessa har tagits upp alldeles för litet idebatten. Alla är överens om att bron kommer atl bli förfärligt ful. som statsbyggnadskontoret, sociala centralnämnden ochbyggnadsnämnden är alla överens om detta. För att pigga upp bron tänker manmåla den gul! Jag kan tänka mig andra sätt alt slänga ut en mängd målarfärg på- för inte blir bron vackrare därför alt den blir målad gul - och inte röd,grön, svart eller blå heller för den delen. Fördet fjärde: kostnaderna. Bron beräknas i dagens penningvärde kosta minst 140milj. Vad sluträkningen blir kan vi bara ana oss lill, men dyrt blir detför landets alla skattebetalare. Fördet femte: energin. En regering som pläderar för energisparande men samtidigtuppmuntrar till ett av samhällets stora resursslöserier kan inte räkna med atlbli betraktad som särskilt trovärdig i debatten. Bronär, som jag ser det, helt enkelt en följd av det vansinniga trafikbeslut somtogs 1963 och som sanktionerade privatbilismens ohämmade utbredning på andratrafikgrenars, främst då kollektivtrafikens, bekostnad. Avsikten var att allairafikgrenar skulle vara kostnadsbärande - men bilindustrins kampgrupperlyckades få bilismen undantagen, med känt resultat som Anslagtill vägväsendet, ni. Anslagtill vägväsendet, m. ni. Kollektivtrafiken kommer inte att växa fram av sig själv såsom bilismengjort. Det fordras politiska beslut för att stoppa det ständigt ökandesamhälleliga slöseriet med människoliv, miljö och energi till förmån förde mestgynnade grupperna. Den privatbilism som vi nu har, och som kan vara motiverad iglesbygdsområden men definitivt inte i tätorter av karaktär, hargivetvis inte tillkommit av en slump. Det är en medveten satsning avbilindustrin på en produkt som skulle ge snabba profiter. Och de personer somtvingas eller väljer atl skaffa sig bil har inte valt den alltsnabbare nedrustningen av kollektivtrafiken, den alltmer försämrade miljön ochde enorma samhällskostnader som bilismen för med sig. Omman verkligen vill bygga ett samhälle utifrån människornas behov, med en välfungerande kollektivtrafik, är en första förutsättning att trafikpolitikensätts in i sitt samhälleliga sammanhang. Det handlar nämligen också omenergipolitik, bostadspolitik, regionalpolitik, fritidspolitik och inte minstkvinnokamp. Det handlar om en medveten planering och en medveten satsning. Därförär beslutet om högbron en riksdagsfråga. Det är beslut som letttill detla projekt, och därför skall också avvisa det. Opinionen mot bilismens ohejdade framfart växer sig nu allt starkare.Senast den 8 mars, på , demonstrerade hundratalskvinnor, män och barn just på mot bileländet i -som vi kan se på bilderna på kammarens TV-skärm. Jag kan försäkra riksdagensledamöter att vi som drabbas i tätorterna inte mycket längre kommer att finnaoss i avgaseländel. Den här demonstrationen var bara början. Vi kräver: ! Meddelta vill jag yrka bifall lill det i kammaren utdelade yrkandet från vpk attriksdagen med anledning av motionen 1977/78:1599 beslutar uttala att denplanerade högbron över i ej skall komma till stånd. behandlar i sitt betänkande 1977/78:11 min motion nr 267 om fortsatt bemanning av fyr. Fyren avses nu ienlighet med av beslutade rationaliseringsplanering avbemannasden . a. ekonomiska skäl och ny teknik motiverar beslutet.Samtidigt med avbemanningen avses mistsigna-leringen upphöra. Utskottetredovisar att i lots- och fyrväsendets uppgifter ingår att tillsammans med enrad andra organ i den statliga sjöräddningstjänslen och havsövervakningenutföra olika arbetsuppgifter och att organisationsfrågorna inte bör bedömasenbart från företagsekonomiska synpunkter. Vidare anförs: "Utskottet villför sin del starkt betona viklen av atl samhällsekonomiska,lokaliseringspolitiska och sjösäkerhetsmässiga skäl beaktas även vid behandlingen av frågorbeträffande indragning av fyrplatser." Jaginstämmer helt i detta och är tacksam för alt dessa synpunkter klart uttalas. Vianser i vår motion nr 267 all en rad skäl finns för fortsatt bemanning avMåseskär. Detta har även framförts i uppvaktningar till sjöfartsverk ochdepartement. uppvaktades kommunikationsminister avrepresentanter från och kommuner, ,sjöräddnings-, yrkesfiskes- och fritidsbåtsorganisationer m. fl. Skärgårdsrådelhar också uppvaktat. Olikaskäl för fortsatt bemanning har framförts i skrivelser som sänts lillsjöfartsverk och departement. anseratt varje indragning som minskar säkerheten till sjöss bör undvikas, om intesärskilt starka skäl föreligger. De pekar på värdet av bemanning som har vissuppsikt och protesterar mot indragning av mislsignaleringen.Kuslbe-vakningssektionen skriver atl det skulle bli en avsevärd försämring avövervakningen i om avbemannas och påpekar atl det är särskiltvärdefullt alt kunna kontakta bemannad fyrplats, där personalen ju har denbästa länkbara överblicken över sjötrafiken, och att en än aldrig såsofistikerad elektronik inte kan ersätta det mänskliga ögal. Västkustensörlogsbas anför alt skärgårdsbefolkningens utflyttning från våraskärgårdsområden samt pågående centraliseringsålgärder inom främst lotsväsendetär klara nackdelar vad gäller övervakning och underrättelseunderlag.Fritidsbåtsorganisaiioner påpekar den kraftiga ökningen av antalet fritidsbålaroch säger att många människor är tämligen orutinerade och ovana vid båt ochhavs- och väderleksväxlingar, vilket poängterar behovet av en bemannad fyr.Även lotsdirektionen framhåller behovet av bemannad fyr. Delta är en redovisningfrån några av de skrivelser som inkommit. Måseskärsfyr ligger på en strategisk plats i skärgården utanför , på en utskjutandedel av kusten med många grund, och där utanför går ofta en stark ström. Kostnadsskälkan inte åberopas för en indragen bemanning, då just bemanningen är ovärderligför tryggheten i all sjöfart. Sjösäkerheten starkes genom i den närakontakten med på och med i övrigt. Deltaär en säkerhetsfråga, anser jag. Bemanningen är en försäkring som utgör detbästa skyddet mot och vid olyckshändelser. Den kanske kan liknas vid enbrandförsäkring. Jag brandförsäkrar ju mitt hus för att skydda mig mot skada. 1den fysiska riksplaneringen är kustområdet klassat som riksintresse för delrörliga friluflslivel. Men sjöfartens omfaltning är myckel större än enbartriksintresset. Detsom vi f n. uppfattar som obönhörliga rationaliseringar -avbemanningarna - på fyrsidan måste vi diskutera och ompröva. Sjöräddningenmister viktiga rapporteringskällor och sjöräddningspunkter när fyrfolketförsvinner. Möjligheten att uppfatta optiska signaler, röda raketer och blossanses komma att minska. anför atlradio och radar effektivt övertagit mycket av del Anslagtill vägväsendet, ni. Anslagtill vägväsendet, IV. forna arbetet medmänskliga utkikar och gjort det bra. Givelvis finns förståelse försjöfartsverkets modernisering och effektivisering av fyrväsendet, men dessahjälpmedel lär dock inte fullt ut kunna ersätta det mänskliga ögat och inteheller det omdöme och den erfarenhet som behövs för att rapportera och ingripa. Avbemanningenav fyrarna medför på många sätt också en utarmning av våra kuster. Den medfören ulglesning av den fasta befolkningen och dess servicemöjligheter. De som äranställda vid bor med sina familjer på den intilliggandeKäringön. För är de arbetstillfällen fyrbemanningen ger av mycket storbetydelse, även för möjligheterna alt där behålla skolan, affären - som nyssfått statligt stöd för att hålla i gång verksamheten årel runt - och den lokalaförjelrafiken, ja, för atl behålla den bofasta befolkningen och den begränsadeservice den dock har. Vikan beklaga den uttunning som skett i våra gles- och kustbygder. Föralt uppehålla en levande skärgård till gagn för bofast befolkning ochfrilidsliv har riksdag, landsting och kommuner satsat betydande resurser. 1 dagsatsar vi målmedvetet för att behälla och utveckla en levande kustbygd.Sjöfartsverkets åtgärder har i denna helhet en betydande inverkan. Den kan varapositiv vid bibehållen bemanning, vid motsatsen blir den negativ. Medallt det underlag som framförts har vi den grundade förhoppningen attsjöfartsverk och regering stöder framställningen gällande . Det kan juinte fö vara så alt ell beslul som exempelvis fållades 1963 i alla sammanhangoch detaljer måste fullföljas . Finns sakskäl för en ändring bör vi kunnaåstadkomma en sådan. Eljest följer vi inte med i utvecklingen, för det är ju såatl om jag i alla sammanhang anser detsamma som ,såharju den mellanliggande onsdagen aldrig haft någonting att lära mig. Jag anseratt vi bör ha både rättighet och skyldighet alt ändra uppfattning och beslulnär skäl finns för detta. Jagbeklagar att vi i detta fall är ganska sent ute, men del är bättre sent än försent. Och för sent är det dock inte. Bakom den önskan jag nu framför står, somjag nämnt, en rad fackfolk och organisationer, men varför inte också peka påden fyr som har tecknat? Till den har tankarna om bemanningen i följande rader. "högt och rent bedyrar att ingen fyr skall skötasmanuell Den fina, kända visan'Släckta fyrar' har blivit ganska pinsamtaktuell De gamla veteranerna skallsläckas och nya kvastar sopa översjön Det är lidens krassa krav stå som gravslen på singrav Och få se det lite' grannså här från ovan." fyrar närmast i farozonen.Det vädjas ytterligare till all, då en sjöövervakningsutredningarbetar, verket skall avvakta denna och inteavbemanna det tiotal fyrar som finns kvar runt Nr 104 Anslag lill väg vä-sendel. och somfinns i planeringen för avbemanning . Jaginstämmer även i denna vädjan. Det kan finnas underiag för en ytterligareöversyn på hela området av planering. Det är viktigt att sjöfartsverk och departement härfinner den helhet som behövs för den bästa lösningen. Jag har enpå fakta grundad tro och förhoppning alt så också kommer alt ske. På det jordbrukspoliliska området har den borgerliga regeringen anvisatnya riktlinjer. Man kan säga detsamma när del gäller vägpoliliken. Här kanskönjas nya riktlinjer, som går ut på en ökad satsning på de mindre ochmedelstora vägarna. Det är del regionala och lokala länkandel och synsättetbeträffande vägplaneringen liksom närdet gäller många andra samhällsfrågor somden nya regeringen vill ge ökat inflytande. En följd av detta är bl. a. att deenskilda vägarna, som diskuterats så mycket här , har kommit i ett bättre läge.Vi hälsar givetvis detta med största tillfredsställelse. De många människornaute i glesbygden som har långa ulfartsvägar är tacksamma över detta. Inte minstskogsbruket har stor nytta av ökad satsning på de enskilda vägarna. Dessutomhar sommartrafiken ökat kraftigt på de enskilda vägarna, framför allt i landetskustområden. Och det är inte rimligt eller rättvist att fastighetsägare i dessaområden bygger och underhåller vägar för den tilltagande strömmen av turisteroch andra utifrån kommande bilister. Skall alla få rätt an färdas på enskildavägar-del är i och försig riktigt att de för det -bl, a. för att komma iåtnjutande av allemansrättens fördelar, bör givetvis bl, a, staten bidraga tillvägunderhållet. Vi måste komma ihåg att det är avsevärda mil enskilda vägar dettotalt rör sig om, 75 000-80 000 km. De ökar med ca I per är. Förett antal år sedan hade vi en stor balans av ansökningar om bidrag till objektsom inte kunde få den ekonomiska hjälp som så väl behövdes. Läget är betydligtbättre , även om en mindre del ansökningar ligger och väntar på beslut. Närnu kommunikationsministern föreslår en så kraftig uppräkning av driftsanslagetsom denna -en ökning med drygt 40 milj. kr. nästa budgetår-får vi tro att störredelen av inneliggande ansökningar kan bifallas. Med hänsyn till atl det dockligger inne ell antal ansökningar där beslul avvaktas kan det inte varavälbetänkt att, som socialdemokraterna föreslår i reservationen 2,sänkadriftsanslaget från 176,5 milj. kr. till 175,5 miljonereller med 1 miljon. Låtvara att denna miljon skulle användas till behövlig och nyttig verksamhet. Viär väl fullt överens om att även den delen behöver fö ökade anslag nar vi förmöjligheter lill det. Det finns olika bedömningar och olika värderingar hosutskottsmajoritelen och reservanterna. Närdel gäller byggande av enskilda vägar är utskoitel enigt om det föreslagnabeloppet, 30 miljoner. Vidare för vi inte bortse från regeringens Anslaglill vägväsendet, ni. beslutförra året att anvisa ca 9 miljoner för sysselsällningsskapandebrobyggnadsarbelen inom del enskilda vägnätet. Debelopp som föreslås för de enskilda vägarna torde få mycket stor betydelseför det enskilda vägnätet, och de människor som här berörs för, åtminstone tillnågon del, en viss kompensation av det allmänna i förhållande till vad de försom bor i tätort. Härigenom skapas också bättre möjligheter för de människorsom så vill att bo kvar i glesbygden. Jag yrkar bifall till Irafikutskoiiets hemställan på samtliga punkter. betänkande nr 11 behandlar bl. a. frågan omkanalavgifter lill och . Debattenoch kraven på ändring av nuvarande förhållanden är en lång följetong med börjanår 1971, och jag skall inte trötta kammarens ledamöter med någon längrehistorik eller med bakgrundsfakta. Kommunikationsministerns inlägg här i dagfår väl ses som en slutvinjett. Hans inlägg präglades av alla argument som kanuppletas för att omgående sätta skutan i sjön och ge oss i ochVänerland det stöd som vi såväl behöver. Beskedet är glädjande och uppfattassäkert som positivt av de allra flesta. Kommunikationsministernnämnde även dagens regeringsbeslut, som självfallet är elt steg i rättriktning. Men fortfarande fallas många innevarande år om viskall åtstadkomma rättvisa för insjöfarten. Det är bara all konstatera altdepartementschefen kört över utskottsmajoritelen och känt det ökade trycketfrån berörda regioner så hårt att det inte längre finns några tidsramar altutsträcka . Utskottsmajoritetensresonemang som motiverar aU man inte kan följa s-reservaiionen tyckerjag ärinkonsekvent och i allra högsta grad ologiskt. Självfallet är vi alla nöjda med kommunikationsministerns klaradeklaration i dagens kammardebatt. Han har på ett klart och entydigt sättdeklarerat att insjötrafiken skall jämställas med transporter på de vida haven.Ett fullföljande därav bör rimligen ge landsvägstrafiken bättre svängrum ochnedbringa olycksstatistiken på våra vägar. Dagens besked är vad vi länge väntatoch hoppats på. Jag förulsätleratt departementet nu tar itu med bearbetningen,så alt vi får elt förslag som kan träda i kraft . Om1978 blir ett prövoår. så låt del då bli det sista nådeåret, och ge oss iVänerland och en rejäl chans så att vi kan hävda vårtransportkapacitet på ett rättvist och likvärdigt sätt! Många länsstyrelser iberörda län, kommuner, hamn- och redarintressen, stuvare och Inte minstanställda och näringsliv i de här regionerna har ropat efter förslaget. Efterkommunikationsministerns klara besked här bör vi alla kunna dra enlättnadens suck. Jag yrkar bifall till reservation nr 4 i trafikutskottets betänkande nr11. ANTONFÅGELSBO (c): I irafikutskoiiets betänkande nr 11 behandlas också motionen 463 medhemställan om att ullalar sig för att spridning av vägsall måtteupphöra. Eftersom mitt namn står först på denna moiion skall jag be att få genågra synpunkter. Medanledning av hemställan i motionen om alt spridning av vägsalt skall upphöraskriver utskottel: "Medanledningav nämnda yrkanden vill utskottet framhålla atl under enlång följd av år genom bl. a. motioner, interpellationer och enkla frågor haruppmärksammats på spörsmålen härom, som är av stor betydelse från framför allttrafiksäkerhetssynpunkt. Utskoitel har vid sin tidigare prövning av fråganfunnit det vara angelägel alt fortsatt forskning på området bedrivs samt atlvägverkets verksamhet härvidlag intensifieras i syfte att än mer förbättratillämpade metoder samt den tekniska malerielen, så att olägenheter ochskadeverkningar i möjligaste mån motverkas." Deltalåter ju bra och borde vara hoppingivande för oss motionärer. Men vetvi atl personer som räknar sig som experter anser att saltning är det endahjälpmedel som från trafiksäkerhetssynpunkl är tillförlitligteftersnöfall. hänvisar också i betänkandet lill all redan i1974 års stalsverksproposition åberopas en skrift om halkbekämpning som redogörför behov och erfarenheter m. m. av vägsaltning som har utfört. Fyraår är visseriigen ingen , men att ändra på något som verk ochmyndigheter, vilka anses som experter på området, tycker är bra går inte i enhandvändning. Enkommun i har , således ,dragit ned vägsaltningen till elt minimum. Det var en starkopinion inom kommunen mot vägsaltning, och efter en moiion i kommunfullmäktigebeslöt man atl på försök dra ned inblandningen av salt i sanden till två å treviktprocent. Att man måste ha denna inblandning berodde på att det skullemotverka atl sanden frös ihop och inte kunde spridas, eftersom den bara vartäckt med plast i upplaget. Jag har fött dessa uppgifter från den ansvarigegaluchefen. Det har gjorts framställning om att få en varmbonad förrådslada försand för atl man därmed helt skulle kunna upphöra med inblandning av salt. ekonomiska läget har gjort atl medel ännu inte har ställts lill förfogandeför en sådan byggnad. Denminimala inblandning av salt som här äger rum har inte visat sig ha någrapåtagliga nackdelar. Del blir inte någon moddbildning,och vägytan blir strävoch utmärkt att köra på enligt galuchefen. Vägbanan skadas inte heller avvinterdäckens dubbar, vilket nu sker i stor utsträckning på saltade vägar. Jagär förvånad över att inte enbart della gör alt förordar andra metoderän saltning. Detförsök som har utförts i har blivit uppskattat av åkeriföretag,bussförare, taxi och den stora allmänheten samt av andra som per bil passerarkommunen. Man har fött en ren kommun, som den ansvarige chefstjänslemannen sadetill mig . På min fråga om antalet olyckshändelser hade ökat fick jagdet entydiga svaret att så definitivt inte har m. m. Nr 104 skett utan att reaktionerna är hundraprocentigt positiva. Torsdaeenden "''' '" " '"' kontakt med enannan inflytelserik person i den här W västsvenskakommunen och från denne fått samma uppgifter som av galuchefenom den positiva reaktion bland kommuninvånarna och allmän- Anski" tillväiivä- heten som neddragningen av sallningen till ett minimum medfört.Anled- sendet ni m ningen till att inblandningen av salt i sanden intehelt upphört harjag tidigare Densaltning som äger rum räddar liv, får man ibland höra.