prot · G109136 · 1977-12-31 00:00:00 — vissa avsnitt -naturiigtvis helt rikligt - men det var ingen skillnad när det gällde degrundläggande målsättningarna och den allmänna synen, och det menar vi ärotillfredsställande. Viinom arbetarrörelsen borde gemensamt stå upp för ett alternativt program, somskulle innebära att man bevarade de ca 40 000 jobb som finns kvar och tog konsekvenserna av en sådan målsättning, alt man var beredd alt strypakonfektions- och trikåimporten exempelvis frän alla fascistländer, att man varberedd att ställa upp fören ökning av tekoexporten, som också är enstöttepelare för bevarandet av sysselsättningen, och inte minst att man varberedd alt stödja en sådan konsumtionsutveckling i landet som skulle garanteraen viss ökning av avsättningen av tekoprodukter - och en sådan ulveckling är dåsanneriigen inle förenlig med de dåliga avtalsuppgörelser som har träffatsunder de senaste avtalskampanjerna. Nyaindustrier är önskvärda, framhåller interpellanterna. Det är helt riktigt, menvi vel ju alla att några sådana industrier inle står all 11. Det finns ingaprivata industrier som kan dirigeras till orter där sysselsättningen vacklar.Hur kan sådana industrier framskapas? Jo, bara på det sätt som vänsterpartietkommunisterna i olika sammanhang, bl. a. i debatter om tekoindustrin, harframhållit, nämligen genom ett aktivt, offensivt och medvetet statligtindustriprogram. Och det skulle ha fägnal oss om vi vid alla de tillfällen, dåvi stritt för nödvändigheten av ett sådant statligt industriprogram för attskapa alternativ sysselsättning, hade fält socialdemokratins stöd. Arbetarrörelsenmåste - och det skall bli min slutkommentar i detla korta och någolspontanistiska inlägg-i tekopolitiken, såväl som i industripolitiken iallmänhet, ha ett skapande, offensivt och realistiskt program. Det räcker intemed att använda akuta lokala sysselsättningskriser för atl driva missnöjespolitik- hur tacksam och rimlig en dylik politik i och för sig kan synas vara för enopposition som har att kämpa med en sådan regering som den nuvarande. Jag vill erinra interpellanterna och om atl vi nu går ini ett skede av förhandingar med den statliga tekokoncernen beträffandeförutsättningarna förde etableringar i och som vi efter analysav arbetsmarknaden och i samråd med arbetsmarknadsverket har bedömt vara mestangelägna atl rädda åt framtiden. Jagvill också förutskicka att det här, liksom i principbeslutbeträffande Norriandselableringarna, självfallet måste bli ett tidsbegränsatrådrum. Det strider ju mot principerna i både den gamla och den nuvaranderegeringens industripolitik att ge icke tidsbegränsat stöd åt industrin, ävenom det är av uppenbart regionalpolitiskt intresse att bibehålla sysselsättningen.Det finns inga möjligheter att skapa en rimlig industristruktur för framtiden,om man inte avgränsar tiderna för insatser av den här karaktären. Jag vill också erinra omall Norriandselableringarna redan är inne i den här processen, och jag kanliksom interpellanterna beklaga att vi hamnat i detla läge med tekoindustrin iNorrland. Men vi är, bl. a. lill följd av beslut, inne i ettrådrumsförfarande. /78 skapades det, som en följd av den uppenbarakris som de ursprungliga moderföretagen befann sig i, ett rådrum förNorriandselableringarna. Den krisen är en följd av att Norriandselableringarnapä sin lid, av den förra regeringen, konstruerades på ett sätt som inte varrealistiskt. Det visade sig ju att de storstilade planer som manlanserade 1973 inte alls höll vid närmare granskning, och man har successivtfått revidera de planer man den gången gick ut med till allmänheten. Orsakenvar naturiigtvis atl man inte hade gjort klart för sig tekoindustrins allmännautveckling och att man inte hade en realistisk grund för dessa betydandesatsningar. Många svikna förhoppningar är knutna till de här investeringarna iNorriand. Processen är smärtsam för enskilda människor och för orter, detärjag den förste alt vilja vitsorda, men när man går in i en kritik avförhållandena skall man ändå komma ihåg bakgrunden. Det sätt på vilket de härelableringarna kom till stånd är inle att förknippa med sund, rimlig och riktigregionalpolitik. Enannan anledning till att man inte kan göra fortlöpande utfästelser beträffandeenskilda företag eller företagsenheter, som interpellanterna tycks förutskicka,är ~ vilket vi ändå måste inse - atl även ett statligt företag, den nyastatliga tekokoncernen, måste ha som uppgift att stå på egna ben. Den måste ivarje fall uppnå ett nollresultat och helst också generera tillräckligt kapitalför att själv klara en utveckling av driften i fortsättningen. Den är ofrånkomlig. Har man inle den hamnar man i ett orimligtförhällande, inte minsl gentemot andra företag. Det var ett någotanmärkningsvärt faktum vid den senaste stora lekodebatlen här i kammaren attsocialdemokratin föreföll vilja göra en distinktion mellan trygghet föranställda i enskilda företag och anställda i statliga företag. Självfalletmåste samma principer gälla för anställda i enskilda och statliga företag. Denregionalpolitik som bedrivs har kritiserats här - en kritik som är mycketlöst grundad, eftersom vi har varit tvungna att strama upp regionalpolitiken,effektivisera den efter den föregående regeringen, under vilken det hade sketten närmast total utsuddning av slödomrädesgränser och inrättats ett system medgrå zoner. Därefter har skett en påtaglig uppstram-ning med hänsyn tillsysselsättningen i t. ex. inland. Vi har infört systemet medkommunala industrihus, vi har aktiverat olika former av regionalpolitiskt stöd.Vi har infört offerlförfarandet och vi har över huvud taget aktiveratregionalpolitiken. kritik mot den nuvarande regeringensregionalpolitik måste betyda att inte rikligt har trängt in ivad som egenlligen har skett under det närmaste året i del avseendet. Sedanhar mycket riktigt påpekat atl socialdemokraterna och regeringenär eniga om principerna för lekopolitiken. Det är bara den skillnaden - och dethar också framgått av inläggen - att socialdemokraterna vill ha en planför hur man skall uppnå en rimlig självförsörjningsgrad inom tekoindustrin.Arbetet med planen pågår inom . Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier men det är mycket merkomplicerat att fastställa den nivån än man föreställer sig från oppositionenssida - dvs. om man vill grunda beslutet på fakta, på noggranna övervägandenmellan olika sortiment, mellan olika företags reella möjligheter atl levavidare och våra möjligheter att effektivt pä sikt bygga upp en struktur sombranschen är mest betjänt av. Jagvill svara pä fråga hur vi ser pä Eiseriedningensförslag att driva företagsenheterna i och i ett särskiltföretag. Det är en möjlighet som vi är beredda att överväga och det är en frågasom kommer att bli föremål för förhandlingar mellan staten och företaget. Detär för tidigt att yttra sig om vilket resultat de förhandlingarna kommeratt ge. Jag är beredd att föra den diskussionen när resultatet föreligger. Lät mig med anledning av inhopp och försök att splittraden här debatten bara till protokollet läsa in vad vi från densocialdemokratiska sidan sade . a.: "Tekoindustrin har minskat till en sådan nivå att detmed hänsyn till försörjningsberedskapen ter sig oförsvariigt att låta utvecklingenlöpa vidare." a. mot den bakgrunden och mot bakgrund av arbelsmarknads-ochregionalpolitiska skäl som vi begärde en plan för tekoindustrins framtidautveckling. Vi sade: "Planen, som bör utarbetas av en särskild delegationmed representation från bl. a. de anställdas organisationer, bör ha sinutgångspunkt i försörjningspolitiska samt arbetsmarknads- och regionalpolitiskabedömningar. 1 avvaktan på denna plan bör produktionen upprätthållas pånuvarande nivå." Diskussioneni dag gäller just om de företag, för vilka beslut om nedläggning har fattats,skulle kunna få ytterligare respit, lill dess att annan sysselsättning kantillgodose behoven. Till industriministernvill jag göra följande kommentarer. Industriministernsäger att man nu går in i förhandlingar om anläggningarna i ochSollefteå och att det är mest angeläget atl rädda dessa. Jag har uttalattillfredsställelse med att man får litet extra rådrum för del. Jag harinte fått besked om hur långt det rådrummet blir. Men jag frågar mig: Vad ärdetfiir skillnad mellan situationen i och situationen i ? Deproblem som är påtagliga i är också påtagliga i . Det är svårtatt förstå vilket bedömningsunderiag regeringen häri kanslihuset föratt göradenna distinktion. Jag menar att samtliga tre fabriker i är ibehov av längre rådrum än regeringen och riksdagsmajoriteten varit beredda attge dem. Regeringenger dem alltså . Vi har tidigare krävt att man skulle förlängadenna lid. var inte beredd att svara på min fråga på denna punkt;jag upprepar den: Om det visar sig att vi har rätt när det gäller deregionalpoliliska och sysselsättningspolitiska effekterna av del här, kommer dåregeringen att sitta med armarna i kors och låta de anställda gå och kommunerna drabbas avdessa problem? Kan man inte tänka sig en omprövning av inställningen till del ioch för sig blygsamma krav som vi ställt, nämligen all man skall ge längrerådrum för planering? NilsÅsling använder några svepande formuleringar om den förra regeringensstorstilade och icke realistiska planer när man beviljade stöd. Jagfrågar: Hur agerade de borgerliga partierna? Hur agerade själv närAlgots fick sill stöd? Jag vet att borgeriiga företrädare i i detläget for omkring och krävde alt fiera orter än , och Skellefteåskulle få lekoindustri. kritiserar man dessa åtgärder och säger att de redanfrån början var orealistiska. När de borgerliga nu framför denna kritik måstejag ändå fl fråga: Vilken ståndpunkt intog man när frågan var aktuell? Om mandå intog en annan ståndpunkt än regeringen, har man möjligen rätt allkritisera. Intog man vid det tillfället däremot samma ståndpunkt somregeringen, delar man också ansvaret. Nuanser jag inte att det var en felaktig regionalpolitik atl satsa pätekoindustrin. Men säger att detta inte är förenligt med en sundregionalpolitik. Min fråga blir då: Hur ser sunda regionalpolitikut? hävdar att han stramat upp regionalpolitiken. Jag vet inte omha n därmed menar att han gjort den bättre. Vi som är berörda av den - vi somså att säga står på mottagarsidan - har inte märkt någon förbättring, utan vihar kunnat iaktta en försämring. Jag har i min hand ett uttalande från ettstort antal inlandskommuner i och , där representanterför samtliga partier enhälligt säger: "Vivill även framhålla att den tidigare förda regionalpolitiken på senare tiduttunnats bl. a. genom utvidgning av områden för regionalpolitiskt stöd. Dettahar resulterat i att befolkningsminskningen i kommunerna inte kunnatförhindras. Skulle en fortsatt befolkningsutfiyttning äga rum och då främstbland ungdomen, får detta ödesdigra konsekvenser." Detär reaktionen från de kommuner som är berörda av den borgeriigaregionalpolitiken. De anser inte all denna är sund. Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier Industriministern sägeratt självfallet skallett stöd av den härkaraktären vara tidsbegränsat. Om det tror jag inte att vi har några delademeningar. Men vad jag vil I ifrågasätta arom det rådrum man fick genom dettastöd utnyttjades på ett rikligt sätt. Först innan nedläggningenskall verkställas drar man i gäng arbetet med att lösasysselsättningsproblemen. Jag tror att vi kan vara överens om attförutsättningarna att klara den uppgiften i nuvarande sysselsättningsläge ärmycket små. Jagnoterar med tillfredsställelse industriministerns besked att det förslag tilleventuell lösning när det gäller Eiserfabrikerna som Eiseriedningen lagt framnu skall prövas av den här särskilda arbetsgruppen och att industriministerndärefter är beredd att ta ställning till förslaget. Min fråga blir dåautomatiskt: Kommer det att gälla även ? Eller hur skall sysselsättningenför dem som berörs av nedläggningen där ? har tagitupp en fråga som industriministern berörde. Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier nämligen det ursprungligabeslutet om dessa etableringar i Norriand. I voteringen om beslutet den 14december 1973 angående aktieköpet i AB Eiser röstade samtliga ledamöter förcentern och tillsammans med socialdemokraterna för aktieköpet. Deenda som motsatte sig aktieköpet var . Därför lyckerjag liksom GeorgAndersson att vi delar ansvaret för elableringen av tekoindustri i Norrland.Denna etablering var dessutom betingad av atl man ville skapa ettmerdifferentierat näringsliv i Norriand och av all man ville skapa kvinnligsysselsättning. Såell par ord med anledning av synpunkter. Han fann detanmärkningsvärt att jag i mitt anförande vågade ifrågasätta valet av orter iolika delar av landet. På den punkten vill jag svara så här: Vid varjeregionalpolitisk bedömning av sysselsättning måste valet stå mellan någraorter. Menar vi någonting med regionalpolitiken, sä måste vi också vara bereddaatl ta ställning. Någonting annal menade jag inte. Jagtillhiir dem som anser atl vi måste lägga fast en plan för vår tekoindustrisframtid här i landet. En sådan planering måste utgå från att den nuvarandeproduktionsnivån skall upprätthållas. Vi kan inte i fortsättningen hävda attvår frihandelspolitik skall tillämpas till fullo. Jag uttryckte i ett annatsammanhang att vi med rent samvete kan slå vakt om vår industri, eftersom viimporterar fier tekovaror per invånare än något annat land i väst. Land efterland skyddar sina egna näringar, och också vi måste ha behov av att åtminstonetrygga en minimiförsörjning på det här området. Jag har velat säga detta föratt det inte skall råda något missförstånd om hur vi frän socialdemokratiskthåll ser på hela vår tekoindustri. Allrasist, herr talman, vill jag ånyo ställa frågan till : Ärindustriministern beredd att i någon form ompröva Eiseriedningens beslut? (vpk): Vem splittrar den här debatten, ? Jag tror alt densplittras - eller verkar splittrande pä möjligheterna att få ett kraftfulltmotstånd mot den borgerliga nedläggningspolitiken - om man håller den alltförlokall, om man försöker spela ut olika orter mot varandra och om man intekopplar dagens kris på de aktuella, hårt drabbade orterna till den allmänna synman har på tekopoliliken. Vi inom arbetarrörelsen bör litet till mans - detgäller även mitt parti - självkritiskt se över våra industripolitiskaalternativ. För tekoindustrin gäller detta nog speciellt det socialdemokratiskapartiet. Detär nog bra att säga att man vill ha en plan för produktionen inom tekoindustrinoch att inga nya avskedanden skall ske innan planen har upprättats. Men därmedsäger man också att efter det atl planen har upprättats, då skall man ha nyaavskedanden. Nisäger också att ni är beredda att behålla nuvarande produktionsnivå. Jovisst,men med ständig effektivisering betyder det i praktiken minskad sysselsättning.Med utgångspunkt i den nivå som svensk tekoindustri nu har kommit ned till, ärdet inte tillräckligt. Det ansluter sig ju i stort till den bedömning och den syn somden borgeriiga industriministern har. Vi måste ha ett offensivt program inomarbetarrörelsen som syftar till att bevara de sysselsättningstillfällen som nufinns kvar inom tekoindustrin-det är bara en tredjedel av dem som fanns när denindustrin hade som fiest anställda. Man måste ocksågarantera en sådan tillväxt av den inre marknaden att den ökande produktion -visserligen långsamt ökande, men dock ökande - som är en förutsättning för attbevara antalet sysselsättningstillfällen också kan garanteras. Det förutsätteri sin tur en mycket restriktiv imporlpolitik. Manmåste ha ett sådant offensivt program och man måste driva det så att det klartframgår för människorna att det också på ett kvalitativt sätt skiljer sig fränden borgeriiga synen på tekoindustrin. Annars uppstår lätt sädana situationersom dä triumferande kunde konstatera att oppositionen iallt väsentligt var överens med regeringen beträffande den allmänna synen påtekopolitiken. Jag tycker att vi inom arbetarrörelsen inte skall nöja oss medatt fl ett sådant betyg. genomgående tema i interpellanternas inlägg härar kravet på enplan. Jag har talat om, att vi i håller på atl arbeta med enplan för att ha en grund när vi går att fastställa vad som är en frånförsörjningssynpunkt rimlig nivå av tekoproduktion. Emellertid har jag varnatför den övertro på vad en plan kan komma att innebära som interpellanterna,liksom socialdemokratin tidigare, har gett uttryck för. Jag tror inte att man isä hög grad kan sätta sin lit lill att en plan löser alla problem. Problemenärju djupare förankrade än sä, eftersom det här rör sig om värt internationellakonkurrensläge och utvecklingen av konsumtionen i värt land. Om man inle larhänsyn till sådana faktorer är en plan verkningslös; i varje fall i detavseendet är jag beredd att ge rätt. Jaghar flit en fråga om varför vi gör skillnad mellan orterna och på vilketunderiag den skillnaden grundas. Det är efter överväganden tillsammans med denstatliga tekokoncernen och arbetsmarknadsverket som vi har analyserat de lokalaarbetsmarknaderna och därvid också tagit hänsyn till andralokaliseringspolitiska och regionalpolitiska åtgärder som pågår inom olikaorter: aktiviteten kring industricentrum i , de aktiviteter som sker iKramfors, de som sker i etc. Man skall nämligen komma ihåg atl vihar en rad ålgärder under utarbetande för atl försöka lösa de här problemen. Vigår inte bara in i en förhandling beträffande två orter föratt öka ett rådrum,utan här pågår, som jag i mitt svar angav, också aktivitet på andra områden. Jagtar min del av ansvaret som enskild riksdagsman för tillkomsten avNorriandselableringarna. Men om vi den gången hade ett gemensamt ansvar, så harvi ju ett gemensamt ansvar för atl konstruera fortsättningen för dessamisslyckade etableringar på ett realistiskt sätt, så att inte människor flrfalska förhoppningar om vad som är möjligt att göra inom den här branschen. Vimåste ju se lill, alt vi skapar arbetstillfällen ät de berörda människorna i Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier 2 protokoll 1977/78:136-137 Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier branscher som har bättreutvecklingsmöjligheter. Skall vi koncentrera oss på atl i regionalpolitisktavseende göra insatser i de sämsta branscherna, sä har vi misskrediteratregionalpolitiken och skapat en apati i de här orterna som inteär rimlig. Låt oss alltså, herrar interpellanter, la ett gemensamt ansvar ocksånär det gäller att få det hela pä en realistisk bog! har hänvisat till att det bland kommuner i sägs all vi iden nya regeringen har utvidgat stödområdena och därmed tunnat ut effekten avregionalpolitiken. Det är en grov felaktighet, som jag tidigare tillbakavisathär. Del har skett en påtaglig uppstramning. Den föregående regeringen gav regionalpolitisktstöd praktiskt taget från till . Vi har vall att strama upp denpolitiken, och genom atl plocka ut vissa orter med extrema Norrlandsproblem -s. k. grå zoner - har vi begränsat användningen av regionalpolitiskt stöd iomsorgen om att det skall ge bältre effekt där det verkligen behövs, t. ex. iNorrlands inland. Jag ber att sluta med att sprida så grovafelaktigheter, för delta påstående saknar stöd i verkligheten. Nästa gång,, villjag ha konkreta bevis. Jagnoterar realistiska ton. Han anser också att stödet måste varatidsbegränsat och all man under den tiden skall göra sill yttersta för atlbemästra situationen. Jag beklagar om det är så som säger, attdet rådrum som gav Norriandselableringarna inte harutnyttjats. Jag är beredd, , att noga undersöka detta förhållande.Andan och meningen i riksdagsbeslutet var att rådrummet skulle utnyttjas förskapande av bärkraftigare sysselsättning för framtiden. BeträffandeIvar fråga om jag är beredd att ompröva Eiseriedningens beslutvilljag säga att det ärjag självfallet inte. Har man gett en statlig ellerprivat företagsledning ett förelagsledaransvar, så måsle man ju också läta denutöva detla ansvar på gmndval av de förutsättningar som föreligger. Är manmissnöjd med en företagsledning skall man byta ut den, och jag är inle böjd föratt byta ut Eisers ledning. Däremot kommer vi , som jag har sagt, atl inledaförhandlingar beträffande förutsättningarna för Norriandselableringarna. Vaddel kommer alt leda till får vi återkomma till . Först vill jag kort säga lill alt när vi begär en plan,innebär det inte att vi, sedan planen är klar, godtar att avskedanden skallske. Planen är till för atl man skall fl ett bra underlag för framtida beslut.I vårt ställningstagande ingick ju att inga avskedanden skulle flske. När planen föreligger, flr vi ta ställning lill den. Denna linje hade f ö.också starkt stöd från fackels representanter inom företagen. HerrÅsling sägeratt temat för interpellanternas inlägg är kravet på en plan.Ja,detta tema är vid det här laget gammalt. Det drevsju med kraft idebalten den16 mare. Vad vi nu har diskuterat är möjligheterna till etl störte rådrum, ochför detta sätter tummen ned; del blir inget sådant. Det är tragisktför de anställda. Jag talade med en av fackets flickor i alldelesinnan jag gick till den här debatten. Hon skall nu om någon dag vara med i de härförhandlingarna, som leder fram till avskedanden . De sommöjligen kan hitta någon utväg börjar redan söka sig bort från dessa företag,och del är en tragedi för kommunen. Dåsäger atl när man nu har valt ut orter som skulle 11 något längrerådrum, har man gjort överväganden tillsammans med tekokoncernen och AMS. Vad blev det av decentralisering i beslutsprocessen, kontakt,närdemokrati osv.? Kommunerna hålls utanför. Vad vel omsituationen i , och , och effekterna avnedläggningarna där? HerrÅsling hänvisar allmänt till en rad åtgärder som är iscensatta. Men vi som borpå dessa orter har ju inte märkt de åtgärderna. När jag här refererar vad enigakommunalpolitiker har sagt i ett flertal kommuner, av vilka de flesta ärborgeriigt styrda, framgår det att man inte har märkt några aktiva insatserfrän regeringens sida. Manskall inte inge falska förhoppningar. Därför är vi också ganska måttfulla ivåra krav här . Men nog vore det rimligt att man ändå i det här läget, närregeringen är så tomhänt i fråga om alternativ sysselsättning, kunde säga attdå flr vi väl se till att med ett extra stöd hålla verksamheten i gång -enverksamhei som uppenbariigen är samhällsnyttig -till dess vi hittarandra utvägar, i stället för att kasta ut de anställda på en arbetsmarknad sominte har något alternativ för dem. Del man då står här och med kraft hävdar,att den borgeriiga regeringen har stramat upp regionalpolitiken, är och förblirtomma ord rakt ul i luften så länge som människorna i den berörda bygden intemärker av åtgärderna. Vad har hänt i inland sedan den borgeriigaregeringen tog över? Jag har tidigare summerat vad som inte har hänt, och NilsÅsling har inte kunnat visa någonting på plussidan. Jo, det skall bli merabidrag till industrihus, men man frågar sig om det behövs när nu stora lokalerställs tomma. Del gäller ju att fl någonting in i industrihusen -det är det somär problemet. Nog kan vi bygga hus, men det gäller att sysselsätta folket innei husen. Låtmig avslutningsvis konstatera att också lyser de borgeriigariksdagsledamöterna från med sin frånvaro här i kammaren. Mankanske inte kan begära att de ägnar uppmärksamhet åt min interpellation, menåt frågan hade man anledning vänta alt de skulle ägna slörre uppmärksamhet.Ingen tog till orda i debatten om tekoindustrin . De har inte såvittjag vet deltagit i uppvaktningen hos regeringen och har inte genom motioner,interpellationer eller frågor gjort några försök att fl en lösning till ståndför de anställda vid i , i den krissituation somnu är ett faktum. Jag har velat göra detta konstaterande här . Det ärbeklagligt, men sådan är tydligen den verklighet vi har att arbeta med. Omåtgärder för att förhindra nedläggning av vissa textilindustrier