prot · G10930 · 1977-12-31 00:00:00 — Genomatl stora delar av underhållet på missköts, undergrävsmöjligheterna till en acceptabel framtida trafik på järnvägen. Bristen påunderhåll har lett lill alt hastigheten på tågen till måsle sättasner lill . Dennabrist på underhåll leder till att persontrafiken helt kommerau försvinna, om ingen upprustning av banan sker. Dessutom hotas ävengodshanteringen på , inle minst med tanke på del nya taxesystem somplaneras för styckegodshanteringen i landet. Delskulle vara en stor resursförstöring om delar av avvecklas iframtiden. Problemen är redan stora med de tunga godstransporterna och denökande privatbilism som rullar på genom . Eftersomstora delar av har stor arbetslöshet skulle en upprustning avBohusbanan, exempelvis genom arbelsmarknadspolitiska åtgärder, få slorbetydelse. Medhänvisning till det anförda hemställer jag alt till kommunikationsministern fåställa följande frågor: Anser kommunikationsministern det vara riktigt attförutsättningarna för en framtida järnvägstrafik undergrävs innan riksdagenfattat beslut om en ny trafikpolitik? Vilka åtgärder är kommunikationsministern bereddall vidta för all klara underhållet på ? 1977/78:75 av EvertSvensson (s) till utrikesministern om ställningstagande i : Situationen i upphör inte atl oroa.Det gäller såväl rätt all existera som Paleslinaarabernas rätt tillnationell identitet. Händelser under senare lid har i sak inte förändratlägel. Detär nu de arabiska områdena ockuperades av efter delmilitärt framgångsrika sexdagarskriget . benämns de "debefriade områdena" av premiärminister . Den förraregeringen talade om administrerade områden. Premiärminister benämningav områdena anger atl den nuvarande regeringen bestämt sig för all behålladem. 1Mellanöstern har alltsedan kriget funnits stora flyktingläger. Man räknarmed att del f n. vistas ca 600 000 människor i dessa läger. Flyktingfråganhar således inle fått sin lösning. Tredje generationen växer nu upp i dessaläger. NärFN antog sin resolution 242 angav den flyktingfrågan som en avde frågor som måste få sin lösning. Därutöver krävde den all skulle drasig tillbaka från "områden som ockuperats i den senaste konflikten". Dethar senare blivit mer och mer klart all Palestinafrågan i grunden är något meroch djupare än ell flyktingproblem, som FN:s resolution 242 angav. Det är frågaom Paleslinaarabernas nationella identitet, en fråga om deras rätt till etthemland. I första hand måsle den frågan lösas. ansågsockså länge som en fråga som kunde göras upp mellan och de arabstatersom gränsade lill . Efter hand har del blivit klart all konflikten inlekan få sin upplösning utan medverkan av Palestinaaraberna själva. År1964 organiserades PLO, Palesline Liberation Organizalion, men del var förstefter sexdagarskriget som organisationen växte i styrka och blev självständiggentemot arabstaterna. Den är en paraplyorganisation och rymmer inom sig en radorganisationer med olika politiska mål-sällningar. De har en armé, de driverskolor och sjukhus och har ledningen för flera av flykiinglägren. Rörelsensförhällande lill arabstaterna är ofta spänt, vilket l. ex. krigei i Libanonvisar. Paleslinaarabernaberäknas lill ca 3 miljoner människor. Ca 600 000 bor i flyktingläger, ca500 000 som medborgare i , ca en miljon på de ockuperade områdena ochnärmare en miljon i den övriga . Detär dessa människor som frågan om fred i främst gäller. Över derashuvuden kan enligt min mening ingen uppgörelse ske. Underlång lid diskuterades frågan vem som var Paleslinaarabernas rätte talesman.Israel Har för sin del hela liden förnekat atl PLO är Paleslinaarabernasrättmätige talesman, medan organisationen nu vunnit inlernaiionelll erkännande.Isen bröts när de fick rätt atl framlägga sin sak för FN. deltar PLO- som observatör - i de flesta internationella organ. Kvarslår emellertid tanken på den delning av som FN gjorde upp vidskapandet av staten . Gränserna kan inte bli exakt desamma som FNansåg, men i stort sett kan FN:s idé ligga till grund för en uppgörelse. SedanPLO för sin del accepterat skapandet av ett s. k. Minipalesiina, har frågankommit en bra bit närmare sin lösning. 1948 accepterade inte arabsidan enpalestinsk stat, och arabstaterna anföll som staten . vägrar emellertid all godta en sådan statsbildning.Rollerna är ombytta. Kostnadernaför en sådan statsbildning bör lill slor del bäras solidariskt avvärldssamhället. Del bör i varje fall bli betydligt billigare än fortsaltkrigstillstånd. Som exempel kan nämnas alt okloberkriget kostade parternaomkring , medan del finns beräkningar på atl en nystatsbildning för ca 2 miljoner människor skulle dra en kostnad av 40miljarder. Utsikternatill fred harblivit något större sedan och kommit överens om hur enuppgörelse i grunden bör se ut. Del är också de som har nyckeln i sin hand.Krigen i skulle ha varit omöjliga till sin karaktär om intestormakterna försett parterna med ständigt nya vapen. Den dag de vägrar attställa vapen och pengar till förfogande måsle en uppgörelse komma. Detär visserligen sant all få länder fåll sina nuvarande gränser utan krig, mengrundtanken i en fredlig utveckling är all ingen tillskansar sig territoriumgenom väpnat våld. Del är också en linje som understrukit vidflerfaldiga tillfällen. Undersenare lid har varit utsatt för allvarliga beskyllningar för tortyr i deockuperade områdena. (i för : andTorlure.) EftersomIsrael vägrar acceptera internationella undersökningar slår anklagelserna kvarutan atl kunna gendrivas. a. har Amnesly Inter-nalionals huvudkontor iLondon erbjudit sig alt undersöka saken, eventu- ellt tillsammans medInternationella jurislkommissionen. har också vägrat all ställa sigunder Genévekonvenlionen om behandling av civilbefolkning i krig. Oavsettom tortyr förekommer eller inle i de ockuperade områdena innebär ockupationeni sig själv en fara för förnedrande behandling av befolkningen i de ockuperadeområdena. Ingen ockupation kan föriöpautan militär-och polisvåld, där civilalagar sätts åt sidan. Israelförsätter sig i ett svårt och olösligt dilemma genom sill handlingssätt. Denarabiska befolkningen är som jag tidigare nämnl omkring 1,5 miljoner inomIsrael och de ockuperade områdena, medan judarna är ca 2,5 miljoner.Paleslinaaraberna utgör således en mycket slor minoritet och kan inomöverskådlig lid bli en majoritet. Trealternativ avtecknar sig - om behåller de ockuperade områdena - urdetta faktum. ger alla lika rättigheter och kräver sammaskyldigheter av såväl judar som palestinier. Därmed uppslår en demokratisksekulär stal där judar, kristna och muslimer lever tillsammans på jämställdfot. Del är vad PLO har krävt. Del innebär att den sionistiska staten upphöratt fungera som den var tänkt från judisk sida och sä som den välsignades av FNoch stormakterna. Den sionistiska överhögheten består och judarnabehåller makten på alla betydelsefulla poster. Det innebär olika rättigheterför medborgare i samma land, beroende på vilken etnisk grupp de tillhör. Tvåslags medborgarskap uppstår. Stora grupper Paleslinaaraber tvingas flytla föralt den judiska statens grundkonstruktion skall kunna upprätthållas. Delbetyder nya flyktingläger. Meddessa perspektiv inför ögonen förstår man lätt alt det enda alternativet äratl drar sig tillbaka frän de ockuperade områdena och att en nypalestinsk stal upprättas. Detär naturligtvis inte utan fara för med en sådan stal. Men varje fientliggrannstat är en fara, och endast fredliga gränser, baserade på ömsesidigtförtroende, blir i längden säkra gränser. Och alternativen är dystra. Fråganom Palestinaarabernas återvändande till sina hem kan naturligtvis inte heltlösas genom en ny statsbildning. Många av dem är från del egentliga . Mendet torde vara möjligt atl i tidens längd ge såväl judar som palestiniermöjlighet att bosätta sig där de önskar. 1 längden måsle också en stat varasekulär i den meningen atl den behandlar personer lika, oberoende av religion,med samma rättigheter och samma skyldigheter. Sverigehar under lång lid följt händelserna i . harmedlare från ställts till FN:s förfogande. Soldater förövervakningsuppdrag har tjänstgjort vid gränserna. röstade för atl PLOskulle få delta i säkerhetsrådets behandling av Mellanös- ternkonflikten ochavgjorde därmed frågan i . hade röslai förall PLO-ledaren skulle få tala inför . Detär i dagens läge önskvärt atl fortsätter på den inslagna vägen ochstöder de fredssträvanden som flnns. Enligt min mening bör del ske genom atlvi verkar för alt skall dra sig tillbaka från de ockuperade områdena,att palestinierna skall få rätt till en egen statsbildning, alt parterna skallerkänna varandras rätt atl leva inom säkra och erkända gränser, atl PLO skallfå rätt delta i Genéveförhandlingarna. Ettdiplomatiskt erkännande är inle nödvändigt för all förhandlingar skall kunnainledas. Det bör däremot vara en frukt av dessa och ingå i en fredsuppgörelse. Underliden bör slödel lill flyktingarna öka genom bidrag till UNWRA, Lulherhjälpenoch Frikyrkan hjälper samt liknande organisationer som arbetar inom området. Motbakgrund av vad jag anfört ber jag alt lill utrikesministern få rikta följandeinterpellation: Ärutrikesministern beredd alt inför redogöra för ställningstagande i ? Är regeringen därvidberedd all a) upprepa kravet på tillbakadragande frånockuperade områden i enlighet med kravet i FN-resoluiionen 242? b) uttala atl Paleslinaaraberna har rätt lill egenstatsbildning i och ? c) påverka parterna inom området atl erkänna varandrasrätt till existensinom säkra och erkända gränser för såväl ochPaleslinaaraberna som för övriga stater? d) hävdaalt palestinierna skall ha rätt alt delta i Genéveförhandling arna genom PLO och i en form som är godtagbar för denna organisation? e) medverkalill att FN, stormakterna och arabstaterna bidrar med ekonomiska medel för upprättandet av en palestinsk stat? Oarbeta för alt de heliga platserna i ställs under särskildförvaltning och görs tillgängliga för alla? g)verka för alt vapenleveranserna från stormakterna till området upphör? h) öka anslagen tillflyktingarbetet? Vill regeringen gesin tolkning av FN-resolutionerna 242 och 338? § 15 Meddelande omfrågor Meddelades att följandefrågor framställts 1977/78:151av () till kommunikationsministern om SJ:s styckegodshantering: SJ avser enligt uppgift att i en nära framtidföreta betydande förändringar av sin styckegodshaniering. Det råder osäkerhetbland kunderna om vilka kostnadsökningar som blir följden, och det råder orobland de SJ-ansiällda för att förändringen skall innebära avsevärt inskränktsysselsättning. Jag vill därför frågakommunikationsministern: Hurkommer SJ:s väntade förändring av styckegodshanteringen all påverka kundernaskostnader och personalens sysselsättning? Huravser regeringen alt handla om förändringarna kan anses väsentligt höjakundernas kostnader och minska sysselsättningen förde SJ-anställ-da? 1977/78:152av () till bostadsministern om statligt stöd för installationav värmepump i bostad: Installation av värmepump i byggnader är en metodatl spara energi som bör stödjas. Handläggningen på atl del är svårt att få lån och bidrag för sådan installation.Detta leder både lill all energi slösas i onödan och lill att arbetstillfällenför tillverkning och installation av värmepumpar går förlorade. Avserbosladsministern all vidta några åtgärder för att de som installerarvärmepumpar skall bli berättigade till energisparlån? 1977/78:153av () till budgetministern om finansieringen av vissakommunala byggnadsprojekt: Detförekommer all kommuner som, bl. a. på grund av stor byggarbetslöshet,beviljas statsbidrag för olika byggnadsprojekt inte kan klara finansieringen avden egna andelen på 67 eller i vissa fall . I vissa fall har kommunernatvingats alt låna lill en ränta på för alt kunna genomföra projektenoch därmed rädda sysselsättningen. Med hänvisning lill det anförda vill jagfråga budgeiministern: regeringen beredd atl ta initiativ så atl beslut omstatsbidrag för beredskapsarbete kopplas lill finansieringsmöjligheter förkommunerna? Nr 30 §16 Kammaren åtskildes . '" '' TOM T:SON THYBLAD