prot · G10915 · 1977-12-31 00:00:00 — Del är ell västerlandetssjukdomstecken när demagogi, mysticism och primitiv fanatism går till stormsmol de redskap som vetenskap och teknik satt i våra händer." Ensådan strävan underlättas icke när den i regeringen ansvarige för teknik ochforskning ägnar sig åt all dela ut rundpallar mot akademiker. Bakomsocialdemokratins riktlinjer finns en fond av erfarenheter från praktisktpolitiskt arbele, fjärran från slagordens och de enkla lösningarnasskymningsland. Viställer inte ul några braskande löften, men vi vill behålla blicken riktad motframtiden. Deltaspeglar också de omfattande studier och diskussioner som förs inomarbelarrörelsen för all lägga grunden för 1980-lalets svenska politik. Tvåviktiga frågor slår i förgrunden, kapitalbildningen för framtiden och denekonomiska demokratin. De hänger nära samman med varandra. Vivet atl slora krav kommer all ställas på vårt lands kapitalförsörjning iframliden. har uppbyggnaden av AP-fonderna spelat enalldeles avgörande roll för våra möjligheler att hålla en hög investeringstakt,atl bygga nya industrier, skolor och sjukhus. Men i takt med allutbetalningarna från ATP ökar, minskar AP-fondernas bidrag till kapitalbildningen.Regeringen visar på en näslan katastrofal nedgång av sparandet från nära15 miljarder kronor till 9 miljarder och 300 milj. kr. Behoveninom framiidsbyggandel är större . Vi måsle öka industriproduktionenoch exporten, måsle öka sysselsällningen, vi måste betala lillbaka slorautlandslån. Idenna situation vill löntagarna bygga upp löntagarfonder och de är beredda attta del ansvar det betyder i form av ökal inflytande i den långsikligaindustriella utvecklingen i vårt land. De begär självklart en bevaradsolidaritet i lönepolitiken och delaktighet i den förmögenhetsökning de är medom att arbeta samman. Socialdemokralinär beredd att gå lönlagarna till mötes. Vi gör del för deras skull, men framföralll för landels skull. Denborgerliga regeringen möter lönlagarna med splittring och med destruktivaattacker. I hast utarbetas allehanda märkliga motförslag som kallaslöntagarfonder, men som egentligen är någonling hell annal. De får leva sittdagsländeliv innan de förpassas till någon byrålåda i kanslihuset. Vikommer inie alt drivas ur kursen, ulan vi kommer all la lid på oss atl utarbetavårt förslag lill löntagarfonder i nära samarbele med lönlagarnasrepresentanter. Det blir eil vikligl inslag i vår poliiik inför 1980-lalei. Detblir också ell led i vår slrävan all vidga demokralins gränser, brylamaklkoncenlralionen och genomföra den ekonomiska demokratin. Del blir allimeruppenbart för människorna all de s. k. självläkande krafterna inle kanlillfredsslälla de grundläggande behoven av arbete, trygghet och frihet. Tyfrihet och irygghel förutsätter att människor i solidaritet och demokrati kanpåverka sin gemensamma framlid. Igrunden gäller det enkla ling. Vi har föga lill övers - dess bättre - för enhögmodig nationalism som i självförhävelse försöker hävda all vi svenskar är bättre änandra. Men vi får inte förfalla lill den motsatta yllerligheien, lill ellsvarlmåleri som undergräver tilltron lill våra möjligheter all ulvecklaSverige lill ökad irygghel för människorna. Vi kan känna stolthet över vårsärprägel och vad vi gemensamt lyckats skapa i del svenska samhällel. Förarbetarrörelsen är del vikligl - i denna den stora skinnsvedans ochsvarlmålandels tid - alt vara bärare av en enkel framlidstro som ytterst byggerpå ell förtroende för människornas förmåga au ta ansvar, all spänna sinakrafter, all känna solidaritet och uppleva gemenskap. På den vägen vill vi fortsättaalt ulveckla, förändra och förbälira . (vpk); Del finns ingen vanhävdslag som gäller regeringar. Därför har vifortfarande en borgerlig regering, irols dess närmasl häpnadsväckandevansköisel av landels affärer under etl år. Eller hur skall man be-tygsälla enregering som genom sin klumpighet - eller är det ett medvetet politiskt spel? -är med och driver fram alla tiders värsta spekulation mot den svenska kronan?En spekulationsvåg som slutar i devalvering efter devalvering, och hela kalasetfår de vanliga lönlagarna beiala. Ellerhur skall man belygsälia en regering vars ekonomiminisler före valel lovar altordentligt bromsa upp inflaiionen och sedan är på väg atl sälla svenskl rekordi prishöjningar? Ochvilket beiyg skall man ge en regering vars slaisminisler före valel ingerförhoppningar om all han skall skaka fram 400 000 nya jobb och som väl iregeringsslällning adminislrerar en alll värre arbelslöshel? Hurskall man beskriva en regering som fullständigt saknar en sammanhängandeenergipolitik? Vi kan på lilel sikl klara energiförsögningen bra ulan kärnkraftMen med den totala planlöshet som kännetecknar regeringspolitiken blirkärnkraften oundviklig, som miljarder kronor slängs i sjön på grundav intrigerna i kanslihuset om energipolitiken. Ensådan regering är för dyr för löntagarna och måsle bort - ju förr desto bätlre.Del kräver en mobilisering av arbeiare och ijänsleman, av hela arbelarrörelsenoch fackföreningsrörelsen. Del måste vara en mobilisering inle bara för allbyia regering utan också för en ny kurs i politiken, för en politik som börjarta oss ur den kapitalistiska oordningen. En återvändo till den gamlasocialdemokraliska regeringspolitiken ulgör ingel hållbart allernaliv i ensilualion då del kapilalisliska syslemel skakas av en lika långvarig somdjupgående kris. Nej, det krävs i stället en regering som inle bara har sin basi arbelarrörelsen ulan också driver en radikal arbetarpolitik. Det krävs enpolitik som lar upp slriden mol de stora monopolen och kapitalväldei, somsälier slopp för den giganiiska kapilalexporten, som kan Irygga arbele ochförsörjning för människorna i vårt land, som sälier slopp för rovdrift ochmiljöförslörelse, som skapar jämlikhel mellan män och kvinnor. Kring en sådanpoliiik vill vi kom-munisler samverka med socialdemokraler och pariilösa, medalla fram- Vissaomedelbara ålgärder är nödvändiga för all irygga levnadsslan-darden och räddajobben. Sänkning av levnadsslandarden måsie mölas med krav på förlängl ocheffektivt prisstopp, på hyresstopp i avvakian på atl samlas kring enny social bostadspolitik. lönesänkningskampanjer måstemölas med offensiv facklig kamp. Malmomsen måsle avskaffas så all vanligt folkhar råd atl köpa näringsriktig mal och få en söndasslek på malbordet Vi måslefå ell skattesystem som inte tillåter miljonärer och höginkomsttagare all medhjälp av de fiffigaste och orimligaste avdrag komma undan praktiskt tagel mednollskatt Frågan om en enhetlig och progressiv stalskommunal skall som kanavlasta låg- och mellaninkomsigrupperna en del av skattebördan bör prövas. Denborgerliga regeringens recept är att söka mildra krisen genom atl ensidiglvältra över ökade bördor på löntagarna som man använder lönlagarnaspengar lill atl sänka arbetsgivaravgiften och ytterligare gynna förelagen. Denborgerliga regeringen har inle orsakat krisen, men krisen har fåll den all visasill verkliga ansikte. Hurvar det med vallöftena? Inför valel lyckades de borgerliga partierna mobiliserasmåborgerligheten och vinna en knapp valseger. Del var framför alll löftena omen ny inriktning av den ekonomiska politiken som var avgörande för denborgerliga valsegern. Man lovade ell nyll före-lagsvänligi klimat, löften somappellerade lill småföretagarnas aktioner lidigare under årel. 1 den någolblandade kompott som de borgerliga partierna presenterade fanns löften omslopade arbetsgivaravgifter, stopp för inflationen, 400 000 nya jobb och mycketannat. Allavet vad sådana här löften från borgerligt håll innebär och de som var tveksammalidigare och kanske av nyflkenhet och en obestämd önskan om förändring ladesina röster för något av dessa partier vid förra valet har fält sin nyflkenhetstillad, och de har fått betala del med dyrköpta erfarenheter. Det är arbeiareoch tjänstemän, barnfamiljer och pensionärer som får beiala priset Del är de somdrabbas när hyror och priser sliger mer än någonsin, mer än de gjort sedanKoreakrigels dagar. Del är dem man vill komma ål när signalerna om lönesioppbörjar ljuda. Del är de som drabbas av all del inle blev ell dyft av de 400 000nya jobben ulan i stället 100 000 arbelslösa - en siffra som sliger - och fleri AMS-verksamhel än någonsin lidigare. GösiaBohmans eviga leende, som mötte väljarna i TV-ruian före valel, kanske mångauppfattade som vänligt då. Men tror jag att leende uppfattas som enulmaning mol lönlagarna. För slorfinansen däremoi är del vänligare ännågonsin. Där är del ingel lal om all dra ål några svångremmar. Miljardbidragenpylsas ul i en jämn siröm för all hålla kapilalel under armarna. Samiidigl harmoilagarna lillåiiis all i en lika jämn siröm föra ul miljarder ur landel,miljarder som salsals i vinstgivande företag i andra länder. De miljarderna harockså slitits ihop av arbetare och tjänstemän. Men de får ingen del av dem. användas till alt suga ularbeiare i andra länder. Detsenaste tillskottet i den giganiiska underslödsverksamheten lill kapitalel ärförslagen om all förlänga det särskilda investeringsavdragel och det statligainvesteringsbidraget till maskininvesteringar t o. m. . Dessutom tänkerman hell frisläppa den organiserade skaliesmitning som sker i form avinvesteringsfonderna. Deltaär tunga inslag i regeringen politik. Där uppfyllde man löftena frånvalrörelsen. Men hur blev det med jobben? går på nyll Ul och gersken av all man kan skaffa 400 000 nya jobb. Del var ju elt av partiels sloranummer i valrörelsen, men liksom i kärn-kraflsfrågan har man inle nåll fram.Precis som siffran 100 000 nya jobb i del gamla kravel var godlyckligl vald, ärockså siffran 400 000 del -bara med den skillnaden all den är fyra gånger sågodlycklig. För några vägar och medel au skapa dessa nya jobb visar inlecenlern. Hur många nya jobb har kommil lill sedan regeringen lillirädde förraårel? Kampenmol arbeislösheien måste utgå från faktiska beräkningar och noggrant angivnamålsättningar. Vänslerparliel kommunisternas målsättning är allas rätt tillell meningsfullt arbele, och en sådan målsältning kräver en siyrning, enplanering och en samverkan i näringslivei som är främmande för de partier somslår vakl om del ekonomiska system vi har . Dagens silualion visar klarlall förelagen gör sina beräkningar, planer, beslul och kalkyler ulifrån en renlförelagsekonomisk filosofi där vinslen för företagel är det enda som styr. Manbortser helt från de totala samhällsekonomiska kostnaderna. Vi menar alt allainvesteringar i samhällel måsle samordnas. Styrningen av den ekonomiska ulvecklingenoch lokaliseringspolitiken måsie ändras lill eii ökal inflyiande för deanslällda, landslingen, kommunerna, länsmyndigheterna och de fackligaorganisationerna. Är beredd alt medverka lill detla? Inteminst de statliga företagen måsle för längre perioder framåt redovisa sinplanering för ulveckling och anlalel anslällda. Vad en bristande planering idel avseendet får för konsekvenser visar den nuvarande silualionen iNorrbollen. Där drabbar den senasle lidens chockbesked om planeradeinskränkningar elt län som länge behandlats som en koloni, där rovdrift ochflyltlasspolilik varil de främsla känneiecknen - en poliiik som inle minsi denlidigare socialdemokraliska regeringen bär etl stort ansvar för. Om deaviserade åtgärderna från de slalliga förelagens sida blir verklighet innebärdet ett dråpslag mot hela . Verkningarna blir allvarligare än avandra industrikriser, därför all här drabbas en bygd ulan andra industrier avtillräcklig storlek. Den arbetslöshet som blir följden kommer som påbröd redan besvärlig sysselsäiiningssitua-tion, i synnerhet bland kvinnor ochungdom. Ensådan ulveckling är delsamma som all fullfölja den politik som drevs under hela1950- och 1960-lalen. Vi släller frågan om etl egel exportföretag för deslalliga förelagen och kräver all förelagsledningarna kraftfullt förnyas, såall inte sabotörer av slallig företagsamhet får verka och så all intedriftsinskränkningar och massuppsägningar får vara de främsta åtgärderna för demsom satts all leda de statliga företagen. Norrbottensbetydande fyndigheler av kopparmalm och industrimi-neraler måsle utnyttjas ochprospeklering av nya mineralfyndigheter in-lensi fleras. Inlandelsoch avfolkning måsle sloppas. Dessa områden har ju i årtiondenvillnal om hur vissa delar av etl i övrigt högindu-slrialiseral land fåll ochfår spela rollen av energi-, råvaru- och arbels-krafisdepåer - egentligen enren kolonialpolitik. kommun, som sedan 1910-lalet då kraftverket iPorjus byggdes har fåll leverera energi för mångmiljardbelopp lill det svenskanäringslivet, slår nu inför stora svårigheter när vattenkraflsutbyggnaden gårin i slutskedet Den kommun som borde vara rikaste får inte förvandlastill största arbeismarknadspolitiska problem. och inlandethar drabbats hårt av den lidigare regeringens politik - för folket har del mestvarit regelbundet återkommande storslagna löften om alt skapa beståendearbetstillfällen i . Därförsäger vi från vpk: Ta vara på rikedomarna i Kaunisvaara, la vara på ochutnyttja de rika möjligheterna till ökad trädgårdsodling, som bevisligen kandrivas med stor framgång. Närdel gäller skogen skulle en inlensifierad skogsvård bidra lill ett ökatarbelskrafisbehov, som i hög grad skulle komma jusl inlandskommunerna tilldel. måsie förädlingsgraden inom länets skogsindustri drivasväsenlligl längre än vad som sker , bl. a. genom utbyggnad av . Vänsterpartietkommunislerna har anvisat vägar och ålgärder all skapa arbete åtalla i Norrbollen. Vår utgångspunkt har varil och är atl staten är den störstaoch avgörande ägaren av länets produktiva resurser. Därmed vilar naluriigtvisansvaret för sysselsättningen på statsmakterna, främst då regeringen. Norrbottensindustrialisering måste fortsätta och länets avstängning från långl drivenförädling av sina egna råvaror änlligen tvingas all upphöra. De många årensström ul ur länet av råvaror, energi och lågförädlade produkter, värderade lillmångmiljardbelopp, måsle vändas lillbaka till länet i form av atl mångårigakrav på miljardfonder för utveckling av länets näringsliv änlligen förverkligas.Nuvarande arbetsmarknadspolitiska insaiser måste kombineras med omfattandeekonomiska, tekniska och forskningsmässiga resurser för induslrialisering.Framliden i Norr-botten kan inle längre få baseras på export av sländigl ökaderåvaruuiiag. Malmbrytning på omkring åriigen har redan ställtfrågan om gruvsamhällenas framlid. Krissituationen, som slår särskilt hårt motgruvkommunerna, kräver förulom snara ålgärder för all man skall komma urkrisen och stagnationen också långtgående ålgärder för att få lill slånd nyaindustrier. Nuvarande slappa näringspolitik och misshushållning med råvaru-och energiresurser måste ersättas med en planmässig nyetablering av etldifferentierat näringsliv med långl driven förädling. Del är nödvändigt att ensammanslagen gruv-, järn- och stålindustri 2 protokoll 1977/78:15:16 med verkslads- ochmaskininduslri i slallig regi kommer lill slånd. Redan i början av 1900-taletgenomförde arbetarrörelsen i en konferens i , där man krävdealt ett statligt järnverk skulle anläggas för atl tillvarata den norrbottniskajärnmalmen. Vi vel all del dröjde innan NJA kom lill, och kampen haralllid fortsatt för verkels utbyggnad liksom för vidareförädling av verketsprodukter. Motståndet har ofta varit segt och hårl från storfinansen och dess politiskaföreirädare - nu rikt representerade i regeringen. Så bemöttes också Stålverk80. Vihar sagl att del är nödvändigt med ell slatligl utvecklingsprogram, där redanLKAB, NJA, domänverket, , kraftverken, och mineralrikedomarnavittnar om de väldiga betingelserna för förnyelse och utveckling. BeiräffandeNJA:s framlid är del angeläget atl del ges klara besked efter alla turer somhar varil. Även för den gamla regeringen salt del långl inne, innan manförmådde ta steget från regelbundet återkommande vallöften till uppslutningbakom ell banlat slålverksprojekt i ord klarasle beskeden om all manverkligen ville fullfölja del pro-jekiel kom egentligen inte förrän man redanförlorat regeringsmakten och därmed möjligheten att ifrån kanslihuset hållaNJA:s vedersakare inom och utanför Statsföretag i kragen. Vihar sagt att ett slålcenlrum måste byggas upp kring NJA i . vid NJA måslerustas upp och nya enheter byggas ut, t ex. varmvalsverk för plåtmanufaktur.Metallurgsidan måste byggas ul enligl intentionerna för 80 och förlängre gående förädling. Menvad är egentligen regeringens planer när del gäller NJ A:s framtid och denslalliga förelagsamhelen över huvud lägel i Norrbollen? Människorna iNorrbollen begär hell enkell all Norrbotien räknas som en likvärdig del avSverige och inle behandlas som en koloni. Hittillshar del varil så, att borisen från atl man uttalat sin oro och beredvillighetatl med någon miljon här och där skjuta problem framför sig är del enda receplsom utfärdals: Flylia söderul! Men de som tar del av del receplei släller sighelt naturligt frågan: Till vad då? Tidningarna är ju fyllda meduppgifterom företagsnedläggningar och inskränkningar inom olika områden.Arbelslöshel och undersyssel-sältning är inte längre enbart enNorrbottensfråga. Delräcker alt se på de typiska industriområdena i mellersta och föratt komma underfund med att arbetslösheten utgör etl hot även där.Uddeholmsbolaget hotar med all ställa lusentals av sina anställda i Värmlandulan arbele. Stålindustrin redovisar sysselsällningsproblem. Tekobranschenssysselsättningsproblem är välkända. 1 praktiskt taget varje län finns enansenlig skara arbetslösa. Till det kommer ell stort anlal, som inle direklsyns i arbelslösheisköerna lack vare 25-kronan och en rad andra statliga bidragtill förelagen. Skall ungdomen flytta söderul från för atl sälla sigtill de ungdomar som redan står i arbeislösheiskön? Sanningen är attarbetslösheten redan är så omfattande atl uppma- ningarna atl flyttasöderul blir helt meningslösa. Man kan inle dölja del faktum atl denkapilalisliska krisens verkningar drabbar hela landel. Ålgärder för alt bekämpaarbetslösheten måste sällas in över hela fallet Infördella slår regeringen handfallen. Dess enda hopp är en konjunkturvändning, somskall skyla över men som inte kommer att lösa de problem som hopas i dagensSverige, därför all samhällsekonomin inle sköts som en samhällsangelägenhet avde partier som slår vakl om en kapitalistisk ekonomi. Delär de enskilda företagens vinstutsikter som styr. Del finns inga samhällsmål.De enskilda förelagen gör allt för att sko sig på de arbetandes arbele. Genomprishöjningar pressar man ner de arbetandes reallöner - men beskärman efterfrågan på de varor man vill sälja. Företagen handlar ulifrån sina egnainiressen och vill inle komma ihåg vad som är bra för samhället som helhet. Dekan inte överblicka konsekvenserna av sill handlande. Ellsådant syslem verkar blint. Därför massarbelslöshet med ökad press påde arbetande i arbetslivet Därför går många kvinnor utan jobb, somman vet att arbele är en grund för kvinnans jämställdhet Därförförtidspensioneras ungdomar, trots atl de skulle kunna göra en produktivinsats. Därför ohämmat slöseri med jordens tillgångar, trots insikter om farornaför den ekologiska balansen. Därför energislöseri och kärnkraft, trotskunskapen om resursknapphet och okunskapen om kärnkraftens avfallshanlering.Därför massfattigdom i världen, som väldiga resurser satsas påmilitarism, reklam och lyxartiklar. Därförär i ekonomisk kris. Produkiion och investeringar inom landet minskar,som slorfinansen ökar sina invesieringar ulomlands. Man satsarensidigt på export och uilandsberoende och glömmer brislområdena här hemma. Dåproduktionen ökar bara för vinsternas skull och ulan all dess olika led.samordnas uppstår avsätiningsproblemen, de sprängfyllda lagren, varslen omarbetslöshet Detär för att bekämpa en sådan utveckling som vi ställer våra krav på både kortoch lång sikl. Vi vel att det inle räcker med elt kortsiktigt program för allla oss ur krisen. Vårt parti har lagt fram etl förslag om all arbelarrörelsenbör utarbeta ett nationellt antikapilalistiskl krisprogram som bör innehållaall nyckelinduslrier och storbanker nationaliseras. Vi måsle få till slånd ettsamlat program för den svenska industrins utveckling. Det är vikligabeståndsdelar i en planmässig hushållning under de arbetandes kontroll. I delsammanhanget måsle stora resurser också satsas på forskning och teknisk utvecklingunder samhällets kontroll. En sådan forskning bör bl. a. inriktas på all hittavägar för all tillgodogöra oss de förnyelsebara energikällorna. I en sådan planmåsle också ingå en kraftig ökning av bostadsbyggandet, salsning på de allmännakommunikationsmedlen, utbyggnad av social- och sjukvård, ett daghemsbyggandesom inom en snar framlid garanterar alla barn rätten lill en bra daghemsplats,vilket också är elt viktigt inslag i en konsekvent jämlikhetspolitik. Tillsisl, herr lalman! I pågår Helsingforsavlalels uppföljningskonferens.Del slår klarl all de amerikanska försöken all sabolera konferensen harmisslyckals. Å andra sidan har vi ännu inga säkra lecken på atl konferensenverkligen kommer att lyckas med all ta ytterligare steg framåt när del gällersäkerheien och samarbelel i . Den slörsla belydelse konferensen kan fåför de enskilda människorna i är om man kan ena sig om nyaförlroendeskapande ålgärder och underlälla de diskussioner om militäranedrustningsålgärder som förs i andra sammanhang. Jagmenar att den är alllför passiv i dessa frågor i ochdärmed - oförskyllt eller ej - hamnar i samma vagn som de krafter som medvetetförsöker skjula dessa cenirala frågor i bakgrunden. Som bekant använder dedärvid metoden all rikta in diskussionen och därmed massmediernas uppmärksamhetpå kränkningar av de mänskliga rältighelerna i de östeuropeiska länderna. Manfår väl därvid länka sig att de utgår ifrån alt kränkningar av de mänskligarättigheterna i de västeuropeiska länderna är så vanliga alt det är meningslöstalt påtala dem. Vi behöver bara länka på de sex miljonerna arbelslösa iEG-länderna, på yrkesförbudei och övergreppen mol oliklänkande i Väsl-lyskland,på hur lurisler avvisas vid de svenska gränserna för all de råkar ha felhudfärg, på lorlyren i de brilliska fängelserna på Nordiriand, osv. Vadjag vänder mig mol är all del här handlar om ell medveiei hyckleri i avsikl atlblockera nya avspänningsåtgärder. Det betyder däremoi inte atl jag skulle ansefrågan om respekten för de mänskliga rättigheterna oväsentlig när det gäller deösteuropeiska länderna. Vi har fått exempel på att de tjeckoslovakiskamyndighelerna, trots lidigare försäkringar om alt så inle skulle ske, ägnarsig ål all fälla åsiklsdomar. Del sker så gotl som provokativt mill underBelgrad konferensen och har t. v. omintetgjort förhoppningarna om atl en s. k.normalisering skulle vara på väg i . Utrikesministernhar haft lämligen lätt atl falla in i den ensidiga indignation över brott molde mänskliga rällighelerna som reaktionära krafter driver kampanj för. När delgäller andra aspekler av den svenska utrikespoliiiken får man däremot lättmisstanken att hon hämmas i sina uttalanden av regeringskolleger. När hon villestarkl fördöma neulronbomben var där och fräste. Några effektivainsaiser från svensk sida för alt isolera rasistregimen i har vi inlesell lill, irois del oerhörda våld som rasislerna nu ulvecklar. Del ligger ändåräll nära lill hands alt utgå från all del är herr inom densvenska Slorfinansen som bromsar. Och skulle del inle vara på sin plats med ettuirikesministerord om var vi egentligen slår i förhållande till EG med lanke påhandelsministerns och ekonomiministerns intensiva intresse för dennaorganisation? Huvuduppgiften under det nya riksdagsårei blir liksom lidigare under1977 all försöka vidmakthålla och helst öka sysselsättningen, att mildraverkningarna av omställningarna i direkt krisdrabbade branscher, atl begränsaprisstegringarna och all få ner underskottet i utrikesaffärerna. Först om vilyckas med del kan vi skapa en grundval för all gå vidare med reformpolitiken. Denekonomiska ulvecklingen ute i världen är fortfarande ogynnsam.