prot · G109132 · 1977-12-31 00:00:00 — avstå från en del av sininkomst kommer att kunna dra nytta av reformen, eftersom den inte är förenadmed någon rätt till ersättning för inkomstbortfallet. Reformen är inte tillför låginkomsttagare och ensamstående föräldrar." Jag tror all del ärvärdefullt all även den biten kommer in i kammarens protokoll. Närvi antog den s. k. utbyggda föräldraförsäkringen, hade ett förslag framlagts av , som var statssekreterare i socialdeparte mentet under den förre socialministern. Vi tog ställning till förslaget att genomföra den då aktuella arbetsgruppens reformförslag, och vi fick efter en ganska omfattande remissbehandling ett positivt gensvar från såväl LO och TCO som /SR. Del förslag som regeringen lade fram när del gällde den särskilda loräldraförsiikringen var inte förankrat i de fackliga organisationerna, och när regeringsförslagei kom fram i färdigt skick och presenterades för löntagarorganisationerna möttes det - vilket väl inle är omedveten om - av skarpa protester från LO, TCO och 48 /SR. Viharidagungefär640 000familjersom isluletavår 1976 hade barn under Nr . Av dessa 640 000 familjer utgjorde 10-15 96 ensamföräldrar, och av den ensamföräldrarna var mer än 90 96 kvinnor. Vi kan konstatera attav det totala antalet kvinnor medbarn arbetade 29 96 på , men ser vi på siffrornaför ensamföräldrar finner vi all motsvarande siffra är så Ledighet för vård hög som 60 96. Dellavisar i klara siffror alt det när det gäller småbarnsför- av barn m m äldrar i många fall ärekonomiskt möjligt för någon av dem att stanna hemma eller atl la enanställning med förkortad arbelstid. Självfallet blir det då oftast modern som gör det,eftersom det brukar vara hon som har den lägre inkomsten och del då ansesekonomiskt mer försvarbart att det är hon som Mensiffrorna visar också att ensamföräldrarna inte bedömt det vara ekonomisktmöjligt att förkorta sin arbetstid trots att de arbeismarknadsmässigaförutsättningarna knappast skiljer sig för de olika grupperna. Ändå är detrimligt alt peka på att just ensamföräldrarna kan vara i särskilt behov av enavkortad arbetstid - kanske de har större behov av del än dä bådaföräldrarna är förvärvsarbetande - på grund av att ensamföräldrarna inle baraskall ägna sig åt vården av sina barn ulan också mäsle klara av allt annatarbete i hemmet - de är ju ensamma om att la allt ansvar. Dessa grupperutestänger man, menar jag. Det bedömer jag som en på något sätt otäck tendens,som framträdde vid genomförandel av den lagstiftning som vi antog förra åretoch som man kallade en reform. Därigenom tillskapades en nionde månad, som dockinte gav någon ekonomisk kompensation utan där stora grupper i ställetutestängdes, vilka allra bäst hade behövt trygghet och avkortad arbetstid. Deblev utestängda därför att de inte hade råd att la ledigt från arbetet. Idebatten anser jag att man har glömt både barnets roll och den ensamståendeförälderns lika rättighet till samvaro med sina barn som familjer med tvåföräldrar har möjlighet till. Jaghar en fråga lill socialministern. Det känns närmast genant att ställa den, menjag vill ändå göra del - jag tror självfallet alt svaret på den är genomtänkt,även om detla inle kommer till uttryck i propositionen. Frågan gäller densociala tryggheten vid föräldraledighet. Har man tagit ställning till rättenför en förälder att vara inplacerad i sjukpenningklass, om föräldern är lediglänge? finns det bara under särskilda omständigheter en rättighet att ståkvar i sjukförsäkringen . Jag hoppas också att de som hartagit ledigt och som inle är statligt anställda, om företaget under dennaledighet skulle ha upphört att existera, har rätt lill samma ersättningar somfinns för dem som är ute i arbetslivet på andra områden. Jagkänner det som sagt närmast litet genant att ställa denna fråga, eftersom denär så fundamental, och den bör även vara grundläggande när ett sådant härförslag framställs. Men det kanske är just det som också socialministern tyckeroch att det är därför som frågeställningarna inte har kommit till uttryck itexten. Hurskulle det te sig om två graviditeter skulle komma ganska tält efter varandra? Om modern har rätt att vara hemma , hur ser dä tryggheten för henne ut inom socialförsäkringens ram, hur ser tryggheten ut 49 4 prolokoll 1977/78:132-133 Nr 132 när det gäller eventuell arbetslöshetsersättning osv. Torsdagenden '& "" ursäkt, , omjag är inne och klampar på ett områdedär det redan finns ett heltäckande svar att ge mig, men eftersom jag inle kanutläsa det svaret i propositionen känner jag del angeläget att i detla Ledighetfor vård sammanhang få ställa dessa frågor. av barn m m Sedan,herr talman, talade litet grand om brasklappar, vilket jag inle riktigt förslod.Och skall jag vara rikligt äriig och uppriktig, så var väl föräldraförsäkringen och vad som hänt på detta område ganskasummariska, men det kanske var andra områden som bedömdes mer angelägna attdiskutera. Vihar inom socialdemokratin klart tagit ställning lill atl en kvotering ärnödvändig. Den arbetsgrupp under ledning som jag tidigare talade omkom fram med förslaget alt ledigheten skulle delas lika mellan föräldrarna. Delfanns då särskilda skäl - som bedömde som brasklappar - somgjorde alt man kunde undanta föräldrar från denna tvingande upixlelning. har tagit upp några grupper. Jag kan nämna också föräldrar som är påsjön, och det finns andra omständigheter som jag inte skall räkna upp. Vivar inte ensamma om all tycka alt detla var ett riktigt förslag. De storalöntagarorganisationerna ställde sig bakom förslaget liksom ,barnomsorgsgruppen. , Socialdemokratiska kvinnoförbundet.Folkpartiets ungdomsförbund och . Jag kan nämna någrasom var emot: . Detmest fantastiska äratt socialministern i den proposition som låg till grund förbeslutet nämner som den endaremissinstans som är emot förslaget. Jag tycker det är angeläget all tillprotokollet få med att del var flera som hade invändningar mot förslaget. Omvi menar någonting med jämställdhet, om vi menar någonting med alla barns rätt,om vi menar någonting med atl vi vill klara situationen för de sämst ställda isamhället, då finns del bara en väg att gå. Det är att ansluta sig till denutbyggda föräldraförsäkring som socialdemokratin presenterade mycket tidigt ochsom vi fortfarande står fast vid. Det är ell märkligt sätt som har atl argumentera. Här gervi möjligheter för alla föräldrar alt omfattas av ledigheislagen - en förmånsom endast de statligt anställda tidigare hafl, och så kommer ochsägeratt vi försämrar för stora grupper. Det är sätt atlargumentera. 1 det arbete som vi harbedrivit i har vi haft inriktningenatt familjepolitiken skall utgå ifrån barnets bästa. vi bygger upp barnomsorgenmåste vi utgå ifrån barnets och familjens bästa. Vi skall inie bygga uppbarnomsorgen utifrån arbetsmarknadens behov och Med en sådan inriktning av familjepolitiken och en förbättring av Nr132 familjesituationen är det, som jag tidigare sade, en mängd olika frågorsom den må-ste tas i beaktande. Jag vågar hävda, ,alt man under koncenirationsprocessen på1960-lalel sannerligen icke hade barnens bästa Barnen harkommit i kläm, och den stora utslagningsprocess som Ledighet för vård vihar är ett resultat av koncentrationsprocessen, då man byggde in de sociala av barn m. m. problemen. Det börjar man nu även frän socialdemokratiskt hållinse. Detär en jämställdhetsfråga och en policyfråga då det ges möjligheter för bådaföräldrarna att använda denna ledighetslag. Denfråga som tog upp rörande placering i sjukpenningklass o. d. är entillämpningsfråga, och den kommer att las med i arbetet med informationen. Sedanberörde den förbättring, utökningen av föräldraförsäkringen , som träder i kraft och ville påstå att även den varen försämring. Den nionde månaden, , ger möjlighet att minskaarbetstiden från åtta till . Den ger möjlighet lillkompensation för inkomstbortfallet för alla dem som har inkomster . Vill kalla det för en försämring, då har vi heltolika uppfattningar om tillämpningen av reglerna liksom om vad vi lägger in ibegreppet förbättring resp. försämring när det gäller barnomsorgen. ELVERJONSSON (fp) kort genmäle: tog upp kvoteringsfrågorna och menade att det var felaktigtatt inte binda sig för en absolut kvotering. Jag har i tidigare inlägg sagt atten mycket hård bindning onekligen kan ha svagheter. Jag har också påpekat attinte heller socialdemokraterna förnekat detta faktum, eftersom de sagt alt närsärskilda skäl föreligger finns det anledning att ha en annan uppdelning. Delkan ju finnas situationer där mamman eller pappan inte kan ta ut ledigheten. Dåmåsle det kännas konstigt, tycker jag, atl lagstiftningsvägen förvägra enannan fördelning av ledigheten. FruHåvik sade också någonting om att mina kunskaper på del här området kanske intevar vad de borde vara. När del gäller just den delen kan jag hålla med fruHåvik, som säkert behärskar försäkringsfrågorna bättre än jag. Däremot vill jagpåstå att mitt engagemang för att småbarnsföräldrar skall få vara meratillsammans med sina barn är starkt. 1 det fallet känner jag minst lika starktsom . Socialdemokraternahar inte i vare sig motioner eller reservationer presenterat vad de skulle vilja ha i stället för regeringsförslaget. Man harbara kommit med hurtfriska uttalanden. Med tanke på kammarens debatt skulle jag vilja fråga och hennes partikamrater: ni atl yrka avslag pä det förslag som ligger? Om ni skulle framhärda och följa era utskottskamrater och tillstyrka regeringsförslaget, vore del intressant att få vela hurdet skulle bli om socialdemokraterna kom i regeringsställning. Är bedömning den att man då skulle avskaffa den föräldraledighet som vi står i begrepp att besluta om? Jag tror alt småbarnsföräldrarär 51 Nr 132 intresserade av svar på den frågan. den Sedanvill jag precis som i egenskap av statsanställd säga atl det 'då måste vara riktigt alt vi här i försöker medverka till en reform somvi tidigare i egenskap av arbetstagare avtalsvägen kunnat Ledighet för vård åstadkomma. Det känns riktigt att medverka till det. Jag har inte upplevt att av barn m. m. ''"'' brevbärarkamrater eller postkassörerkänt sig diskriminerade eller ansett sig ha en försämradsituation därför att de haft förmåner som vi nu lagstiftningsvägen vill geät alla. DORISHÅVIK (s) kort genmäle: Först till , som diskuterar olika anställningsformer: Jagär inle statsanställd, men del kanske är ointressant i sammanhanget. Man kanju känna och tycka i dessa frågor ändå. bedömer alltid mitt sätt alt debattera som märkligt. Jag må välhäradet. Vad jag finner vara märkligt är altjag inte kunde fåett svar på minkonkreta fråga hur man löst problemet med de sociala förmånerna. Tydligen varmin förvåning berättigad, även om jag var litet generad när jag ställde frågan.Man har tydligen inte löst del, utan nu är det så enkelt att man skall utfärdatillämpningsföreskrifter. Vadär det som skall tillämpas och hur? Och hur långt tänker man sträcka sig - i dekonkreta fall jag angav som exempel - när det gäller rätten att fortfarandevara inplacerad i sjukpenningklass? Märk väl att om föräldrar som utnyttjarledigheten får sådan rätt kommer även andra grupper in, som också kan varaintresserade av - kanske med samma goda skäl - att ha kvar sin inplacering isjukpenningklass. Där kan uppstå betydande svårigljeier beträffandeavgränsningen, men jag förmodar att också de frågorna är genomtänkta ellerkommer atl tas upp till behandling. Människor får då vänta på den informationsom kan komma ut av de avvägningar som senare skall göras i departementet.Enligt min bedömning ärdet ganska anmärkningsvärt att informationen skall kommaförst i efterhand till de personer som går ut och utnyttjar sig av denna - somman kallar det - förmån. Detenda skälet till att vi där inte säger nej är att vi har vårt förslag när detgäller en utbyggnad av föräldraförsäkringen som vi står fast vid, som vikommeratt bygga vidare på och också genomföra den dagen vi har möjlighet allinle bara tala om allas rätt, inte bara peka på att vi ömmar för barnelsmöjligheter ulan i praktisk, reell, innehållsrik politik - med möjlighet lillkompensation för inkomstbortfall -förverkliga talesättet "allas rätt"och låta människorna känna det som en realitet. Jag vill påpeka för att det här är en ledighetslag. Jag harsagt alt de sociala förmånerna under ledigheten kommer au beröras iinformationsskrifter. Sedansäger : De som använder sig av denna lag låter sig utnyttjas. Detfordras ingen kommentar. DORISHÅVIK (s) kort genmäle: Det citatet var högst diskutabelt. Det är t. o. m. så all slenografernaskakar på huvudet. Så har jag inle sagt, och jag ber atl gåtillbaka till protokollet och konstatera atl del var alldeles felaktigtuppfattat. Närvi för denna debatt finner jag atl det här tydligen är politik: Manlovar människor förmåner och kallar det för reformer utan att tänka på de storalåglönegrupperna, exempelvis ensamstående föräldrar, vilkas barn har exaktsamma rätt som andra att ställa krav på samhället -på oss alla -alt fåmöjligheten alt ha en förälder hemma, vilket också innebär att föräldrar skallberediis möjligheter att ha tid med sina barn. Ger man inte ett ekonomiskt stödär del ett axiom, , alt man utesluter betydande grupper från detsom är så bra för de hela familjerna. Ledighetför vård av barn, m. m. Jag vet inte att under årens loppkritiserat det förhållandet all de statligt anställda har haft dessa förmåner.Men , när vi lägger fram ett förslag till en lag som ger möjligheter församtliga föräldrar att få rätt lill ledighet, då kritiserar det! Delhär är ett förslag som ger möjligheter till ökad samvaro mellan föräldrar ochbarn. Jag har sagt: Detta är andra steget i utbyggnaden av denfamiljepolitik som vi har lagt fast i regeringsdeklarationen. Det tredje stegetarbetar vi med och det skall också tas . Jag är medveten om att detär oerhört mycket att göra på det här området, , inte minst för att rättatill alla de brister som uppstod och försummelser som gjordes under 1960-taletoch . Andrevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt till ytteriigare replik. Den rätt till kortare arbetsdag för småbarnsföräldrar som riksdagenskall besluta om är en reform som vi i moderata samlingspartiet hälsarmed glädje och länge arbetat för. Förragången frågan var uppe i sade socialdemokraterna och vpk nej, och detvar endast med hjälp som utskottets positiva ställningstagande kundeföras vidare till regeringen. har socialdemokraterna klokt nog ändratinställning. Man inser att detta är en reform som hälsas med stortillfredsställelse av stora grupper småbarnsföräldrar. Men socialdemokraternaomger sin helomvändning med väldigt många reservationer. Inte mindre än trestycken är fogade till utskottets betänkande, och de socialdemokratiskainläggen här har präglats av kritik och negativism. Man får faktisktintrycket -jag instämmer med - att socialdemokraterna rätteligenborde yrka avslag. Denutökade rätten till tjänstledighet är en delreform - det har socialministernredan understrukit. Den måste följas av förslag om en fortsatt Nr 132 utbyggnad av föräldraförsäkringen och av förslag om envårdnadsersättning. den Reformarbetetpå familjepolitikens område har bedrivits stegvis, 'under den socialdemokratiska eran. Faktiskt är det så att frågan om rättenlill ledighel och rätten till ersättning har behandlats separat av Ledighet for vård ända sedan familjepolitikens begynnelse . av barn, m. m. '' undantag utgör propositionen 1975/76:133. Detär naturligtvis så att innan vårdnadsersätlningen införts det är lättare förtvåföräldrafamiljer atl utnyttja rätten till tjänstledighet. Men marginaleffekternai vårt skatte- och bidragssystem är sådana att del reella inkomsi-borlfalleivid en nedtrappning av arbetstiden från åtta lill sex limmar reduceras högstavsevärt. Jämställdhetskommitténbedriver försöksverksamhet med sex limmars arbetsdag, bl. a. vid Volvoverken iKöping. Jag frågade några av de kvinnor som deltog i det försöket - och de ärkollektivanställda - hur de såg på förlusten i arbetsförtjänst. Svaret vargenomgående alt när skatten tagit sill är skillnaden inte så ston Jagkänner naturligtvis inte till dessa kvinnors familjeförhållanden. Säkert äremellertid att har fel när hon påstår - och del gjorde hon - allreformen försämrar för ensamföräldrarna. Det gör den inte på något sätt.Däremot behöver alla barnfamiljer, och då särskilt ensamstående, denvårdnadsersättning som vi arbetar på atl genomföra. Farhågornaför all den kortare arbetsdagen skall påverka daghemsulbygg-naden ellerförsvåra jämställdhetsarbetet kan jag inte alls förstå. Det faktum atl man påden statliga sektorn haft de förmåner som föreslås gälla för helaarbetsmarknaden, har såvitt jag vet inte påverkat programmet fördaghemsutbyggnaden. Jag noterade inte heller alt socialdemokraterna ipropositionen Kvinnor i statlig tjänst föreslog en minskning av rätten lilltjänstledighet för att därigenom främja jämställdheten. Tvärtom talas det i denpropositionen om att tjänstledigheten bör kunna utsträckas om särskilda skälföreligger. Rättentill kortare arbetsdag för småbarnsföräldrar kommer att öka såväl kvinnors sommäns möjligheteratt behålla sina heltidsjobb som de får lid för ettaktivt föräldraskap. Den negativa inställning till deltidsarbete somsocialdemokraterna och vpk redovisar i så många sammanhang är svårförståelig.Undersökning efter undersökning visar att människorna önskar deltidsarbete. Detär många fler heliidsarbetande som önskar kortare arbetstid än deltidsarbetandesom vill förlänga sin arbetstid. Bland de s. k. latent arbetssökande kvinnornaär tendensen densamma. Det är deltid som efterfrågas. Det är inte deltiden detär fel på. Felet ligger i att det i alltför stor utsträckning enbart är kvinnorsom efterfrågar deltiden. Orsaken lill della känner vi alla lill. Kvinnornauppbär fortfarande huvudansvaret för familjen och hemmet. Det är härförändringen måsle ske. Männen måsle la sin del av ansvaret. Rätten till tjänstledighetför småbarnsföräldrar är till för barnen, för att skapa en större trygghetför dem, menden är också till för kvinnan, som med 54 rätten till tjänstledighet i bakfickan kanske vågar sig på ettheltidsjobb. för mannen, som med sammaanställningstrygghet kanske vågar sig på att ta Nr 132 Vi måstefå en arbetsmarknad som lar hänsyn lill alt den människornaoftahareltvårdnadsansvarvidsidanavyrkesarbetel,ettansvar 27 april1978 för biirn, ett ansvar föranhöriga. Jag ser den reform som vi har all besluta om i dag som en åtgärd isyfte atl bättre anpassa arbetslivet till människorntis Ledighetfor vård behov, både de vuxnasoch barnens. v barn m. m Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till arbetsmarknadsutskottetsbetänkande. GABRIELROMANUS (fp): Den fråga vi nu diskuterar har varit en följetong i underhela . Såvitt jag har kunnat finna togs den upp första gången i enriksdagsmotion 1971. Sedan härden återkommit åtskilliga gånger. Vid det förstatillfället citerades i motionen ett ganska långt stycke ur den TCO-rappori.Familj och samhälle, som hade tagit upp en tanke, som man kallade "rälltill deltid i vissa angivna situationer". "Önskvärtvore alt de fackliga organisationerna kunde påverka utvecklingen avdeltidsarbetet därhän, alt de som hade behov av avkortad arbetstid också kundefå detta. tvingas många atl sluta sin anställning, därför att deav ett eller annat skäl är förhindrade atl arbeta en normal arbetsdag. Detlagäller inte minst för det stora flertalet kvinnor som får barn. Om föräldrarmed små barn ges möjligheter till avkortad arbetstid, är det sannolikt all ettbarns ankomst inte i lika hög grad som skulle innebära ett längre avbrott iförvärvsarbetet för den unga kvinnan. Ur arbetsgivarnas synpunkt vore det en fördelatl de i större utsträckning kunde räkna de unga gifta kvinnorna som en stabilarbetskraft. Urfamiljens synpunkt skulle det innebära en ökad trygghet, om den anställde kundeha rättighet atl, under vissa omständigheter som vård av småbarn, för studier,vård av sjuk anhörig eller på grund av hälsoskäl, få avkortad tjänstgöringstidunder . Tillfälliga hinder atl göra en full arbetsinsats skulle då intebehöva bli anledning till att anställningen upphörde. För morgondagens familj,där sannolikt båda föräldrarna kan komma att vilja ta del av barnens vård ochfostran , är en sådan rätt till nedsatt tjänstgöringstidhelt avgörande för om deskall kunna förverkliga sådana önskemål. Morgondagensarbetstagare förväntas återgå till studier vid upprepade tillfällen under sittarbetsliv. Detta kan sannolikt endast under vissa perioder ske på heltid. 1delta fall kan den avkortade tjänstgöringen bli den lämpligaste utvägen attklara både studier och försörjning." Motionärerna lade till: "Delär ell myckel spännande perspektiv som här målas upp. Givetvis återstår en rad tekniska problem att lösa innan rätt till deltid kan vara en realitet. I första hand bör arbetsmarknadsparterna givetvis diskutera frågan. Men det är också angeläget att staten utreder förutsättningarna för införande av begreppet rätt till deltid, hur detta i så fall skulle organiseras och vilka kostnader som skulle uppstå. Självfallet bör också undersökas i vilken 55 Nr 132 utsträckning staten här kan gå före med gott exempel som arbetsgivare.En den utredningbör också söka kartlägga det framtida behovet av deltidsarbete i 'situationer och möjligheterna alt tillgodose detta." Dettavar ur en motion som jag var med om att väcka 1971. Ledighet för vård "t vi där föreslog faktiskt genomförts, och tas alltså etlbetydelsefullt av barn, m. m. ytterligare steg. Jag ser det som mycket glädjandeatt vi har kommit så här långt, och att dessatankegångar har fått en växande anslutning. Det är framför alltsocialdemokraterna som har varit negativa. Det sades länge avsocialdemokratiska debattörer: Vi skall inte ha några särlösningar. Småbarnsföräldrarnaskulle få vänta på den kortare arbetstiden till dess att alla kunde fä den. Närarbetsgruppen presenterade sill förslag sade en ledandesocialdemokrat - tidigare statsråd och ledamot av den här -altförslaget var helt meningslöst och ett slag i ansiktet. slutersocialdemokraterna upp bakom reformen. Man är t. o. m. med och uttrycker sinförvåning över att kommunisterna inte vill ansluta sig. Det harhär talats mycket om vad man är mest förvånad över. Jag är nog mest förvånadöver, men också glad ål, alt socialdemokraterna i utskottet är med på det härförslaget. Mendet finns ändå skäl att granska de argument som har anförts mot det härförslaget, bl. a. därför att kommunisterna är emotdet. De säger att den här rätten blir et t slag i luften så länge man inte kange någon ersättning för minskningen av arbetstiden. Som redan har påpekats,tillämpas härsamma metodik som närdet gäller studieledighet. Man inför engenerös lagstiftning som ger slort utrymme för ledighet. Sedan kan vi steg försteg bygga upp det ekonomiska stödet. Men redan innan vi har råd att göra det,ger vi alltså en möjlighet lill ledighel för dem som kan utnyttja den. Detkan då invändas att ledigheten inte kan utnyttjas av alla. Nej, naturiigl visinie! Men iirdetla verkligen ett skäl för al t avstå? V i hörde sammatankegångar när del gällde den flexibla arbetstiden. Den gick emot jämlikhetssträvandena,eftersom den inte kunde utnyttjas av alla. är det väl ingen som med en sådanmotivering vill avskaffa den flexibla arbetstiden där den förekommer. Vivet naturiigtvis inte hur den här rätten kommer atl utnyttjas. Det är uppenbart atl den som tjänar mer har lättare att utnyttja den - så långt kan vi vara överens. Det har redan påpekats alt de statligt anställda har den föreslagna möjligheten. Vi nödgas konstatera alt vi inte vel hur den utnyttjas i statlig tjänst-vilka människor som utnyttjar den, vilka inkomster dessa har, osv. Det är naturiigtvis en brist. Men ansvaret för att det inle gjorts någon studie om det bär naturligtvis den tidigare regeringen, som hade möjlighet att göra den. kommer sådant material all framläggas lack vare att det har efterfrågats.