prot · G109138 · 1977-12-31 00:00:00 — Utskottsmajoritetenhar pekat på del kartläggningsarbete som har gjorts i och som harresulterat i en artikel av och . Jag vill gärna sägaatl jag personligen fann den artikeln relativt klariäggande. Det är inte pånågot sätt så som säger, att vi har gjort en kovändning. Jagtror atl jag sade samma sak i utskottet när vi behandlade frågan och atl detskedde före den debatt som sedan ägde rum här i kammaren. Kjell-OlofFeldt tog nu upp några nya synpunkter på vad som hade gjorts eller inte gjortsi , något som han inte berörde vid denna frågas behandling ifinansutskottet och som jag inte känner till. Såvitt jag vet finns det inget somhelst fog för atl uttrycka sig så, att det pågår en operation mörkläggning idel här fallet. Jag har svårt att förstå att det utöver den kännedom som dennämnda artikeln ger oss skulle finnas något motiv för all begäraytterligare utredningar eller ytteriigare forskning kring valuiarörelsernaförra sommaren. Meddella, herr talman, ber jag atl fä yrka bifall till finansutskottetshemställan. Valularegleringen,m. () kortgenmäle: Jag förstår mig inte helt pä matematik. Omvarvsinvesteringarnautomlands var 550 miljoner 1976 och 980 miljoner 1977, såär det en ökning pä drygt 400 miljoner. Den totala ökningen avutlandsinvesteringarna låg på mer än det dubbla beloppet. En enkelberäkning visar att den procentuella uppgången av utlandsinvesteringarna mellan1973 och uppgick lill 180 96. Del är allt en rejäl infiation som behövsför alt det inte skulle representera en real ökning! Jagtycker att försvar lör utlandsinvesteringarna egentligen äralldeles onödigt. Del är inte rikligl det saken gäller! Del är alldeles riktigtalt vi inte står för något totalt motstånd mol utlandsinvesteringar. Det görinle heller den fackliga rörelsen. Vi vet atl det funnits fall dä de varitvälmotiverade. Vi har inte ens påstått att uppgången medvisshet kan sägas ha inneburit stora negativa verkningar för sysselsättning ochinvesteringar inom landet. Men vi vill veta hur det är. Jagtycker att man förnekar det uppenbara om man, som , vill antyda inte skulle ha hittat ett tillräckligt antal exempel på svenska företag somdragit i väg med produktion och sysselsättning till utlandet och därigenomåstadkommit uppenbara skador för det här landets ekonomi. Jag tycker att BjörnMolin borde tillmäta de erfarenheter av della som man gjort Nr 138 ute bland löntagarna större vikt än han gör. Det varalltså ingentillfällighet att Onsdaeen Hen Landsorganisationenbegärde en kartläggning av konsekvenserna av dessa Vimenar också att ökningstakten nu är så stor och alt problemen visar sig Valutaregleringen ' ' ' ' '*'' ä""bråttom att skaffa den här kunskapen. Jag tycker ' inte att Bjiirn hade ett enda argument förden hållning man intar, nämligen att manegentligen inte behöver göra annat än sitta och vänta de år del kan ta förden valutapolitiskautredningen alt bli färdig. Han berörde inte heller de perspektiv vi harframför oss med starkt ökade finansiella resurser i förelagen, vilket kan skapastörre risker. Sedantycker jag att det är litet tråkigt att höra atl finansutskottets ordförandeefter allt vad som har förevarit närdet gäller valutapolitiken anser attinga ytterligare utredningar behövs. Om det nu är sä att en rad människor anseratt de utredningar som har gjorts är otillfredsställande - det gäller framförallt regeringen - och alt andra menar att det kanske finns utredningar som kanbehöva släppas fram till offentligheten, vore det väl ingen skada skedd om manlät göra detta. Det är så mänga andra viktiga frågor som man anser behöverbelysas. Den här tillhör de viktigaste. CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk) kort genmäle: anförde för finansutskottels räkning de argumenl sombrukar anföras lill försvar för kapitalexporten och som också var de somekonomiminister brukade i interpellationsdeballen . Del äregenlligen två stycken. Delförsta argumentet är att det egentligen inte har skett någon ökning avkapitalexporten. Det andra argumentet är att en ökning av kapitalexporten ochinvesteringarna i utlandet är nödvändiga för alt säkra den svenska exporten. Närman hör dessa bägge motsägande motiveringar för kapitalexporten kommer manosökt att tänka pä den gamla historien om mannen som hade lånat en kruka av engranne och råkat slå sönder den. När den återkrävdes förnekade han för det förstaatt han över huvud taget hade lånat en kruka, och för det andra hävdade han attden var trasig redan när han lånade den. Ungefärlikadana är motiveringar. stämmer ingen av dem. Detgår inte att bestrida att den allmänna trenden harvarit en mycket stark utveckling av svenska företags investeringar utomlands.Jag kan nämna hur stora tillstånden för kapitalexport var . Då uppgickde lill 191 milj. kr. uppgick de till över 4 300 milj. kr. Hela dennaökning kan inte - trots regeringars insatser - förklaras med prisstegringar ochinfiation. Tendensen är utan Ivivel en ökning av investeringarna i utlandet. andra argument var atl en ökning av invesleringarna utomlands skulle vara nödvändigför exporten. Vi vet alt det nu har blivit så atl en rad stora svenskaföretag har många fier anställda utomlands än i Med argumentering skulle det alltså vara nödvändigt, för att fä export frånSverige, att man har fier anställda utomlands än i företaget i 138 Sverige.Logiken i den argumenteringen har jag svårt att förstå. Varför är finansutskottetmotståndare till de konkreta krav vi ställer från .q , inyg vpk:s sida, t. ex. attkapitalexport inle skall få medföra sysselsättningspro- Om tror på sin egen sats att kapitalexport gynnar Valularegleringen sysselsättningen i , borde han inte vara rädd för all i lagen införa de ytterligare regler som vpk föreslår i sin motion. BJÖRNMOLIN (fp) kort genmäle: För att vi skall fä en meningsfull diskussion om hur de svenskaföretagens utlandsinvesteringar har utvecklats mäsle vi mäta i reala termer. Dåmåsle vi i varje fall eliminera den infiationseffekt som finns i statistiken.Vad jag har sagt äratt om man försöker mäta de reala ökningarna avutlandsinvesteringarna sä finner man att det inte är fråga om någon slorökning. Eventuellt blir det inte någon ökning alls om vi lar bort de särskildaåtgärder som varit nödvändiga pä varvs- och rederisidan. Fårjag sedan säga till att när jag talade litet grand om värdetav svenska företags utlandsinvesteringar, sä var det inte någon polemik molhonom eller hans parti. Jag berörde ju i mitt anförande även vad vpk harföreslagit. Det är naturligtvis på det sättet att svenska företagsutlandsinvesteringar är till nytta för vårt land eller bidrar tillsysselsättningen. Vad jag vill hävda är att det oftast är på det viset. Dettagäller inte minst i den situation som vi nu befinner oss i eller befann oss i1977. Många av de stora bolagens bokslut visar att dessa företag skulle hatvingats lill inskränkningar av verksamheten här hemma, om de inte hade kunnatstabilisera sin verksamhet genom efterfrågan från koncernens utländska enheteroch genom inkomster frän andra håll utomlands. I en situation då den inhemskaefterfrågan sviktar finns det så mycket större anledning att understryka värdetav utlandsinvesteringar förden inhemska produktionen och sysselsättningen. Jagtycker att det är synpunkter som man bör ha med i bilden och som säkerligenkommer att tas fram i det utredningsarbete som skall ske och som enligtutskottets uppfattning bör ske skyndsamt. Fårjag säga lill att en ytterligare kartläggning avvalutarörelserna väl i och för sig inle kan skada. Del har jagheller inte sagt. Jag har sagt att det frän utgångspunkt ärtillräckligt med den redovisning som har gjorts av de här bådariksbankstjänstemännen. Om man sedan i eller i forskningssammanhangvill göra ytteriigare kartläggningar, så är det naturligtvis inget fel i det. KJELL-OLOFFELDT (s) kort genmäle: Del är mycket oklart vad egenlligen anser om värdet av attveta vad som har hänt pä den svenska valutamarknaden . Den artikel somekonomiministern inte vill kännas vid är till fyllest relaterad iutskottsbelänkandet. säger attom vill göra en ytteriigare kartlägg- 117 ningeller om man vill göra det i forskningssammanhang, så må det vara dem obetaget.Det lägger sig finansutskottets ordförande inte i. Fördel första vore delvärdefullt att få klarlagt -jag ser atl vice ordföranden i riksbanksfullmäktigehar inträtt i salen - huruvida har gjort någon undersökning avvalutarörelserna , när man lydligen gjorde en motsvarandeundersökning av samma valularörelser . Om det inte skedde 1977, kanman i sä fall ange orsakerna lill det? Omden här artikeln för det andra, och det är egentligen det vikliga, är så passtillförlitlig att den talar om att det var möjligt för företag och enskildapersoner alt omsätta . för att göra pengar på enganska väl förutsedd nedskrivning av den svenska kronan, då borde det väl varaav värde alt veta hur del gick till, vilka vägar man anlitade, vilken rollvalutabankerna spelade i sammanhanget och vilka åtgärder som kan vidtas förattförhindra en upprepning. Kartläggningar skall ju inie bara göras föratt fä enbelysning, ulan också för alt få underiag för slutsatser. Jag tycker atl del ihögsta grad ankommer på att försöka se till atl vi, om vi hamnar iliknande olyckliga lägen där förväntningar om förändringar i densvenska valutan uppstår, har största länkbara effektivitet i kontrollen övervad som sker. Storleken på den här affären, tystnaden frän sida ochregeringens ovilja atl över huvud tagel diskutera detta problem gör att jagtycker att del luktar om den här affären och att det börjar likna operationmörkläggning. Att ekonomiministern personligen känner sig högst irriterad övervarje diskussion i den här frägan är uppenbart. Men jag föreställde mig attfinansutskottels ordförande åtminstone skulle känna ett visst inre tvång attinte hell förneka det uppenbara i att den svenska ekonomin utsattesför påfrestningar och skaltebetalarna för förluster. Det borde vara enansländighelsfråga för och dess finansutskott att klarlägga hurdetgick till och - om det finns utrymme för det - göra någoniing åt det förframtiden. (vpk) kort genmäle: fortsätter att upprepa sin motsägande argumentation, enligtvilken det för det första inle har skett någon ökning av de svenska investeringarnai utlandet och för del andra är oerhört viktigt att investeringarna är sästora, särskilt när det är kris. Han säger också att det, om man räknar medinfiationseffekten, egentligen inle har skett någon ökning alls, när han alltsåinte kan förneka de siffror som finns i den offentliga statistiken. Jagvill upprepa en beräkning i vpk:s motion, som behandlas i detta betänkande. Vipåpekar där att kapitalexporten, om man tar hänsyn lill infiationen, -det sista för vilket en definitiv siffra förelåg när motionen skrevs -var större än den var 1972. Räknar man över hela tjugoårsperioden ärökningen i reella värden mycket större. Delandra argument som anför villjag återkomma till, nämligen tesen altkapitalexport för med sig en ökad varuexport och sålunda skulle leda till högresysselsättning inom landei. Som slöd för denna tes brukar man anföraatl de kapiialexporierande företagen, som ofta är de stora, skulle expanderamer än andra förelag inom landei. Enligt min mening förväxlar man härorsakssammanhangen. Det är de stora expansiva företagen som bedriverkapitalexport. De gör del därför att de skall få så lönsam användning sommöjligt av sina stora profiter. Storföretagen investerar utomlands förprofitens skull. Men deras profiler och den sociala nyttan är skilda ting. Gjordaundersökningar av denna fråga bestrider den ståndpunkt som hävdaroch påslåendet alt direktinvesleringar i ullandel skulle ha positivasysselsättningseffekter. En empirisk undersökning gjord i och refererad iEkonomisk Debatt nr 1977 visar atl neltoexporteffeklerna för undersöktabranscher är negativa, dvs. direktinvesleringar i utlandet för del skulleha betytt en minskad export och färre sysselsättningstillfällen. Jagvill upprepa min direkta fråga lill . Om är sä fastövertygad om alt kapitalinvesteringar i utlandet är bra, varför är han dämotståndare till att man i lagstiftningen inför det krav som vpk föreslår,nämligen atl kapilalexportören skall visa atl hans åtgärd inte medförsysselsättningsproblem i eller dämpar en möjlig utveckling här? Med denåskådning har borde det vara helt riskfritt. Valularegleringen,m. BJÖRNMOLIN (fp) kort genmäle: Om man i fiertalet fall hade atl välja mellan en investering här hemmaoch en utlandsinvestering, kunde man ha anledning att inta den negativa attitydtill utlandsinvesteringar som C.-H. Men den situation som harrått bl. a. har inneburit att företagen har haft att väljamellan atl göra utlandsinvesteringar och att inte göra några investeringaralls. I den situationen har utlandsinvesteringarna haft en positiv effekt pähemmamarknaden och på sysselsättningen - i flertalet fall men inte i alla. Detargumentet är fullt förenligt med mitt påpekande att del inte skett någon storökning av de svenska företagens direktinvesteringar utomlands. Dessa bådapåpekanden är riktiga och kan självfallet framföras . Får jag sedan till säga alt jag imitt huvudanförande framhöll att jag fann den omnämnda artikeln i om valutarörelserna klariäggande. Det trorjag atl jag framhöll även iulskottet. Det utesluter inte atl man kan göra ytterligare kartläggningar idetta sammanhang. Men enligt min mening visar den både på storleken hos dessavalutarörelser och på deras samband med de ordinarie utlandsaffärerna. Detansåg jag vara ganska intressant att få klarlagt. Jag känner inte till omriksbanken i övrigl hargjort några undersökningar, men jag tycker inte atl detmed hänsyn till vad som har förekommit i finansutskottet finns någon som helstanledning att tala om mörkläggning av denna fråga. I reservalionen 2 krävs med anledning av motionen 652 en ulredning omförstärkt samhällsslyrning av valutahandeln. Den reservationen handlar om enav bakgrunderna till den debatt vi har haft både Nr 138 och många andra gånger om devalveringarna. Efter sammanbrottet för de Onsdagenden ' växelkurserna , när det system som byggts uppefter 10 mai 1978 andraväridskriget rasade samman bl. a. genom att Nixonregeringen i lät dollarnflyta , kom hela detta system med fasta växelkurser all Valutaregleringen brytas upp och ersättas av enperiod av slor oro och osäkerhet på valutamarknaderna samt en myckel kraftigtökad valutaspekulation och valutahandel. Till detta har ju sedan kommit demycket kraftiga förskjutningar i betalningsströmmarna mellan olika länder somär en följd av oljekrisen. Delhär har givit bankerna en ny roll. Detta gäller i , men det är också ihög grad ell internationellt fenomen. Utlandsaffärerna spelar en ökande rollförbankernaochförderas vinster. Som framhållits i motionen var det 1960 baraälta USA-banker som över huvud taget hade utlandsgrenar, och de hade tillgångarpä . 1976 hade mer än 100 banker i utlandsgrenar medtillgångar på . Det visar hur bankerna i har utvecklatstill multinationella företag. För Bankrepresenterade utlandsaffärerna av vinsten mot år 1975.Fenomenet är som jag sade internationellt, och samma utveckling sker i ,där utlandsrörelsen spelar en alll slörre roll för bankernas lolala omsättningoch i hög grad för deras vinster. Detär mot den bakgrunden som behovet av en samhällelig styrning och en samhälleligkontroll av valulahandeln är betydligt större än vad den var underperioden från och när man hadefasta växelkurser. Omvalutapolitikens genomförande försväras genom störningar på valutamarknaderna,genom spekulation, då återverkar det negativt också på samhällets möjligheterattöver huvud taget genomföra en ekonomisk politik i andra avseenden. Deprivata affärsbankerna och några banker till har givits uppgiften atl varaombud för samhället. De hargivits rättigheter som valulabankersom inle harmotsvarats av skyldigheter gentemot samhället. Vid den debatt som harförsiggått har det också visats all både ochbankinspektionens konlrollresurser och kontrollmöjligheter är för snäva ochotillräckliga mot bakgrund av den kraftigt ökade valulahandeln, internationelltoch också här i . Sompåpekas i reservationen och i motionen föreligger del en klar intressekonflikt. Å ena sidan är valutabankerna ombud för samhället. De ' skall bidra till att genomföra samhällets valutapolitik. Å andra sidaninnebär självfallet de privata bankernas vinstintresse att de i ett läge med flytande växelkurser myckel lätt kan komma i en situation där vinstintresset leder till spekulativa köp och försäljningar som kan försvaga den svenska kronans ställning och alltså motverka den valutapolitik som affärsbankerna såsom valutabanker är satta att främja. Den här principiella konflikten finns inbyggd i det system vi har f n., och den blir alltså förslärkt i ellläge med fiytande växelkurser och stor internationell valutaoro. 120 Det måste understrykas att valulahandeln omfattarmycket stora belopp. Varjearbetsdag omsätter valutabankerna i summor i storleksordningen 15miljarder svenska kronor. Det är ungefär lika mycket som hela den svenskavalutareserven, som f n. lär ligga på 18 ä 19 miljarder. omsätteralltså valutabankerna i summor av samma storlek som hela den svenskavalutareserven. Bankerna har rättighet att handla med valutor upp till 20gånger kundunderiaget. Den valutahandel som sker är alltså väsentligt meromfattande än vad som i och för sig motiveras av bankernas uppgift att geservice till företag och allmänhet i deras affärer. Dethär är några av de omständigheter - det finns flera, men jag skall inle upprepaalla - som motiverar en omprövning av valulabankernas ställning. Det gälleralltså den intressekonflikt .som har skärpts i en situation med ökad valuiaoromol den bakgrund jag angivit. Deltaleder naturligtvis till krav pä inskränkning i rätten till valutahandel. Detkan ske på olika sätt. Det kan ske genom atl valutabankernas rätt att handlamed valutor inskränks lill att gälla vad som motiveras av deras uppgift alt geservice till företag och allmänhet. Eller också kan man länka sig att upphävaden delegering av valutahandelstillståndet till privatbankerna som har givitsdem, så att valutahandeln omhändertas av samhällsintresset. Färdenlösningen skulle bl. a. tala alt man kan minska risken för utländsk spekulationmot den svenska kronan,om man haren enda motpart i . Det skulle överhuvud taget skapas möjligheter som inle alls finns för attupprätthålla terminskurserna. Avistakurserna kan klara , menterminskurserna kan man inte hälla kontroll pä. Skulle man klara det genom hade en centraliserad valutahandel, så skulle det leda till uppenbarasamhällsekonomiska fördelar. Det är också givet atl med de myckel stora summorsom omsätts pä den svenska valutamarknaden skulle betydanderationaliseringsvinster kunna göras genom att samhällsintresset omhänderhadevalutahandeln. Men vilken väg man skall gå bör alltså den utredning undersökasom föreslås i reservationen 2. Dethar diskuterats ganska mycket om den kartläggning som skulle behövas av dedevalveringsvinster som gjorts , och efter de meningsutbytensom förekommit är det bara några synpunkter jag skulle viljaanlägga. Jaghar svårt att förstå den brist på intresse för ytterligare belysning som BjörnMolin visar. Del är ändå finansutskottels belänkande vi skall hålla oss lill.Där .säger man: "Denåberopade redovisningen"-det är då en artikel i "torde tillgodose de krav på belysning av skeendet sommaren 1977som rests i motionen 652. Kravet om särskild utredning i frägan torde därmedfalla." Ekonomiministernhar i fråga om samma artikel påpekat alt enligt hans uppfattning ärslutsatserna i en del hänseenden förenklade och delvis direkl felaktiga. Viceordföranden i riksbanksfullmäktige har om uppsatsen sagt att den är minst sagtbristfällig-den är klen som dokumentation och underlig till innehållet. När sådelade meningar råder om innehållet i uppsatsen, också inom den borgerligamajoriteten, finns det då inte skäl för en offentlig Valutaregleringen,m. Nr 138 utredning som får belysa såväl det som uppsatsen tar upp, nämligen Onsd'ieen den devalveringsvinsternaunder , som de övriga devalveringar 10 mai 1978 "genomförts och ? Härglider finansutskottets ordförande förbi frågan. Han säger all vill man Valularegleringen mreda detta, sä har han ingentingemot del. Men varför i så fall inte ställa sig bakom kravet pä en offentligutredning, när del även inom de borgerliga partierna råder sä delade meningarom innehållet i den uppsats som finansutskottet refererar till? Förmin del anser jag att uppsatsen är värdefull så långt den går, men jag menaratt den beskriver i väldigt aggregerade termer den problematik vi behandlar.Den lalar om företagssektorn som helhet. Vad som är särskilt intressant altbelysa ärju bankernas roll i valulahandeln, och någon åtskillnad mellan denvalutahandel som gäller företagen och den valutahandel, som uppkommer genom vadbankerna har rätt att göra utöver servicen till förelagen, belyses ju inte iuppsatsen. Där får vi alltså inget grepp pä bankernas devalveringsvinsier varesig för den här perioden eller under tidigare perioder. Det är bara i begränsadomfattning man kan fä fram dem genom alt gä till årsredovisningar och liknande. Delfinns inget belägg för all en operation mörkläggning pågår i , sägerfinansutskottets ordförande i anledning av den artikel i som harrefererats här tidigare i debatten. Men om det inte finns någol belägg föroperation mörkläggning, om finansutskottets ordförande är negativ till att detskulle förekomma mörkläggning-varfördä inte stödja kravet pä offentligbelysning av devalveringsvinsterna i företag och banker under hela den periodsom valutaoron har varit stor i , 1976 och 1977? Om vi anser att detlaär allvarliga samhällsproblem måtte det väl vara viktigt atl fä den faktiskautvecklingen belyst. Men det är möjligt att den borgerliga majoriteten inleanser alt detta är vikliga samhällsproblem. Manberör över huvud taget inle i majoritetens skrivning de problem som jag harberört här och inle heller de problem som rör den brislande kontrollen frånriksbanken och bankinspektionen. Det har i debatten påpekats att patent- ochlicenshandeln är oreglerad - där finns problem. Företagens egnaarbitrageavdelningar, som successivt har byggts upp, omfattas inte på något brasätt av den typ av kontroll man har-den valutahandel som alltså kan ske isvenska multinationella förelag som interna transaktioner. Och vel vi att enslor del av handeln - av den svenska utrikeshandeln -ärinterna transaktioner inom multinationella företag. Enmyckel allvarlig svaghet som berörs i motionen är att man har ett mycket dåligtinförmationsunderlag när det gäller införsel till av utländsk valuta. 1och med att man inte kan kontrollera införseln blir kontrollen av utförselninte effektiv. Hela apparaten för att kontrollera illegal valutautförselförsvagas genom att införseln inte kan kontrolleras särskilt väl. Det finns många sådana härpunkter. De berörs över huvud taget inle av Anserutskottsmajoriteten och finansutskottets ordförande atl 122 de frågeställningar som tas upp i motionen och reservationen 2äroiniressania I så fall kan jag bara dra slutsatsen alt också på det här områdetfår moderata samlingspartiet behärska den ekonomiska politiken. ochcentern viker sig, tar inte upp frågor som i en intensiv allmän debatt ochpressdebatt har betraktats som allvarliga samhällsproblem. Man vill inte ensbelysa dem från och sida utan viker sig lydligen förmoderaterna. Jagyrkar bifall till de socialdemokratiska reservationerna som är fogade tillutskottets betänkande. Vahitaregleringen,m. Påförslag av förste vice talmannen beslöts att kammarens förhandlingar skullefortsättas . 5)9 Anmiildes och bordlades 1977/78:45 medanledningavi proposilionen 1977/78:lOOoch förslaget 1977/ 78:16 framlagda förslag omvis.sa anslag för /79 under huvudtitelnRiksdagen och dess verk jämle molioner 1977/78:46 med anledning av redogörelsen1977/78:9 för förvali- 1977/78:32 med anledningav propositionen 1977/78:109 om förskott på m. jämte molioner 1977/78:33 med anledning av motioner om ersättning förvård av anhörig