prot · G109127 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:127 Förhandlingarna leddes avtredje vice talmannen. § 1 Justerades protokollenför den 13 innevarande månad. § 2 Upplästes följandetill kammaren inkomna ansökan: Härmedanhåller jag om ledighet från riksdagsarbetet fr. o. m. den 29 april-den 30 maj1978 för ordnande av angelägenheter i eget företag. den 20 april 1978Sven Kammarenbiföll denna ansökan. Tredje vice talmannen anmälde att () skulle inträda som ersättare för under hans ledighetfrån riksdagsmannauppdraget. Omförstärkning av säkerhetsnivån vid riksförsäkringsväsendets datamaskincentrali §3 Om förstärkning av säkerhetsnivån vid riksförsäkringsväsendetsdatamaskincentral i Budgetministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, 1977/78:407,och anförde: har frågat mig om regeringen avser att tillmötesgåriksförsäkringsverkets begäran om investeringar för en omedelbar förstärkningav säkerhetsnivån vid datamaskincentralen i . Somsvar på fråga vill jag framhålla att datordriften vidriksförsäkringsverket är helt samlad lill en byggnad. Ytterligare enbyggnad kommer att tas i bruk . Därvid kommer datordriften attdelas upp på två byggnader. När den nya byggnaden tas i bruk, kommer skyddetmot brand och andra kalastroftillbud att väsentligt förstärkas. Fortfarandekommer dock koncentrationen av datordriften till en ort och till tvånäraliggande byggnader att innebära vissa nackdelar, bl. a. när det gällerkatastrofskyddet. I vad mån dessa är så allvariiga att datordriften böromorganiseras och spridas på flera driftställen ingår bland de frågor som dens. k. (utredning om ADB inom den allmänna försäkringen m. m.S 1977:10) håller på att utreda. Omförstärkning av säkerhetsnivån vid riksförsäkringsväsendets datamaskincentrali ledamot i utredningen ochbör således väl känna till detta förhållande. Isamband med att den nya byggnaden las i bruk och dalordriften delas upp behöverviss ytterligare utrustning anskaffas för att säkerhetskraven skalltillgodoses. Vad som torde ha föranlett fråga är attstatskontoret, som svarar för anskaffning av ADB-utrustning i statsförvaltningen,har gjort en annan och mer återhållsam bedömning än avhur mycket ytterligare utrustning som bör anskaffas när den nya byggnaden blirfördig. Eftersomsäkerhetsnivån för den ADB-verksamhet som är förlagd lillriksförsäkringsverket är en av de frågor som håller på attutreda har budgetdepartemenlet inhämtat utredningens synpunkter i det häraktuella anskaffningsärendet. har meddelat att den ännu inteär färdig med sitt utredningsarbete i denna del. Utredningen begär därför attfå återkomma i ärendet. I avvaktan på detta avser regeringen redan nu beslutaom anskaffning av sådan utrustning som både ochstatskontoret anser behövs. Jagvill också erinra om att och statskontoret tillsammanshåller på att utreda dessa frågor inom ramen för en översyn avriksförsäkringsverkets ADB-kapacitet. Denna översyn beräknas vara färdig tiflsommaren. Närresultat föreligger av pågående utredningsarbete inom ,och statskontoret, får behovet av ytterligare utrustningprövas. Jag ber att fålacka statsrådet för svaret, även om det inte är tillfredsställande från minsynpunkt. Inteminst säkerhetsfrågorna har ju spelat en betydande roll i den allmänna debattenom datasystem. Det har förekommit en hel del oro för vadsom skulle kunna hända i samband med pensionsutbetalningar och annat, omexempelvis en mera omfattande brand trots allt skulle inträffa vid riksförsäkringsverketsdatacentral i . Skulle något sådant hända kan del bli mycket storaproblem för landets pensionärer. Därför måste samhället göra extra garderingaräven för händelser för vilka sannolikheten i och för sig är liten. I samband medatt nu får ytterligare en datahall till sitt förfogandeges också möjlighet att genom en relativt obetydlig extra investering på 3,1miljoner väsentligt höja säkerhetsnivån när det gäller katastroftillbud iSundsvall. Det här vill nu inte budgelministern och regeringen vara med om,utan man skjuter frågan framför sig. Jagmåste säga, , att jag är förvånad, inte minst mot bakgrunden av desynpunkter som budgetministerns eget parti hade på säkerhetsfrågorna inomsocialförsäkringssystemet i den senaste valrörelsen. sitter ni jtj vidregeringsmakten, och då är det tydligen inte så bråttom längre. Jag vill därföruppmana budgetministern att ompröva sin inställning i denna fråga.Jag tycker att ni är skyldiga både och landetsförsäkringstagare detta. Jag vill försäkra att jag lägger den allra störstavikt vid alt få bra lösningar på säkerhels- och sårbarhetsfrågor, och jag ärglad över att Qckså lägger vikt vid detta. Men jag vill haett så väl genomarbetat underlag som möjligt för beslut. När berördamyndigheter här säger alt de behöver ytteriigare granska det förslag som finns,tycker jag att de bör få den chansen. Så snart vi har gått igenom alla aspekterskall vi fatta ett beslut, men har vi inte underlag för att göradet. att han lägger den allra största vikt vid säkerhetsfrågorna när detgäller datacentralen i . Det är ju alldeles utmärkt, , menhandla då efter den inställningen! Han säger vidare att han vill ha ett så braundertag som möjligt föratt kunna agera. Men låt bara inte det bästa bli detgodas fiende! Skall man fortsätta att utreda detta, blir del helt enkelt så skjuter problemen med skyddet mot katastroftillbud framför sig. ,pekar vidare på alt berörda myndigheter säger att ytterligareutredningar skall göras. Låt mig erinra om att den mest berördamyndigheten i delta sammanhang, nämligen , säger alt detär dags att gå till beslut i denna fråga. Det är vi skyldiga landetsförsäkringstagare och pensionärer. Gör så, ! Men statskontoret är ju, som väl vet,statsförvaltningens huvudorgan för datorfrågor. Om detta verk vill ytterligaregranska det förslag som föreligger och inriktningen är att denna granskningskall ske så snabbt som möjligt, låt det då och månader fågöra detta! Huvudsaken är ju att vi får bra lösningar och att vi får demsnabbt. Jag har försäkrat alt så skall bli fallet. LENNARTPETTERSSON (s): Det är helt enkelt så, , alt ochstatskontoret har olika uppfattningar i denna fråga, efter betydandeutredningsarbete. Denna fråga har utrelts länge nog, och jag kan intebetrakta ett fortsatt utredande som annat än en ren undanmanöver. Jaghar lalal med företrädare för om detja, och de menar attallt som man behöver veta i denna fråga redan finns tillgängligt.Sakuppgifterna finns, men vad som saknas är ett ställningstagande påregeringsnivå. Regeringenhar dessutom i andra sammanhang inte visat sig i alla lägen följastatskontorets uppfattning. Varför skall man då i denna situation, därsäkerheten står på spel, vara så hjärtnupen? Omförstärkningav säkerhetsnivån vid riksforsäkrings-väsendets datamaskincentral i Omåtgärder mot valutaspekula tioner Jag har inte sagt att vi skall följa det ena eller det andraämbetsverkets uppfattning. Jag har sagt att vi vill ha ett bra underlag för ettklokt beslut. Jag vill barakonstatera att vad statskontoret förordar i sin skrivelse till regeringen ärden uppskovslinje som nu argumenterar för. Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om åtgärder mot valutaspekulationer Ekonomiministern erhöll ordet för altbesvara Ca/-/-{\p\C) dn anmälda interpellation,1977/78:154, lill statsministern, och anförde: I en interpellation till statsministern har vilka möjligheter regeringen resp. hade au ingripa mot"spekulationen i en devalvering av kronan ", varför ickedessa möjligheter tillgreps och vilka åtgärder som förbereds för att effektivtmöta en liknande situation. Med hänsyn till den arbetsfördelning som råder inomregeringen har det ankommit på mig att besvara interpellationen. Innanjag tar upp de av ställda konkreta frågorna, vill jagmed några ord beröra bakgrunden till hans frågor samt de slutsatser somföranlett honom att ställa frågorna. Auett land tvingas tillgripa devalveringsåtgärder beror på att dess ekonomikommit i obalans gentemot omväriden. Detta kan ta sig uttryck i en alltförsnabb kostnads- och prisutveckling, i därav föranledda svårigheter attkonkurrera på väridsmarknaden och i växande handels- ochbyiesbalansun-derskolt. När sådana tecken till obalans alltmer förstärks,kommer ofrånkomligen förväntningar om en kommande nedskrivning av valutansvärde. Dylika förväntningar måste självfallet leda till olika dispositioner föratt undvika de föriusier som kan uppkomma i samband med kursjusle-ringen. Delär vanskligt att med säkerhet bedöma huruvida och i vilken grad dylikadispositioner kan sägas medföra vinster eller föriusier för folk hushål let. Deav åberopade skribenterna i tidskriften kommit till slutsatsen att det förväntningsstyrda valutautflödet i somrasskulle ha uppgått till 6 ä , och en motsvarandedispositionsvinst på 600-850 milj. kr. skulle ha uppkommit med en lika storföriust "för i sista hand skattebetalarna". En grov kalkyl avliknande valutadispositioner under valutakrisen sensommaren 1976 pekar på attdessa också dä skulle ha uppgått till högst betydande belopp. Det bör observeras all en betydande del av dylikaförväntningsstyrda dispositioner motsvaras av en utebliven upplåning av svenskaförelag och kommuner. Del är självfallet naturiigl att i ett osäkert valutalägeblivande låntagare iakttar stor försiktighet då det gäller all uppta utländskalån. Detta är fullt lagligt, och det kan inte heller anses moralisktförkastligt att sådan försiktighet iakttas. De förluster som dylikadispositioner skulle kunna sägas förorsaka motsvaras alltså avuteblivnaförluster inom andra delar av svensk ekonomi. Enfördjupad analys av de riksbanksförluster som berörda författare anger till600-850 milj. kr. visar att den helt övervägande delen av den s.k. förlusteninte är en föriust sedd från hela nationens synpunkt utan en omfördelning avvinster och föriusier mellan företag och kommuner å ena sidan och åden andra. Frågan är emellertid om man i samhällsekonomiskt perspektiv kan talaom "föriusier" över huvud laget. Helt avgörande för frågan är ju justbedömningen av devalveringsåtgärdens samhällsekonomiska effekter i stort.Växelkursnedskrivningar syftar till att förstärka konkurrenskraften, att ökaproduktionen och säkra välstånd och sysselsättning. Om inte betydande vinsterför ekonomin i dess helhet var alt påräkna, skulle självfalletdevalveringsåtgärder icke tillgripas. Och det kan - vågar jag påstå -hävdas attden åtgärder i detta hänseende medfört betydande vinsterför hela folkhushållet. av interpellanlen åberopade artikeln redovisas tyvärr en mycket statisk ochbokföringsmässig uppfattning om konsekvenserna av en valutanedskrivning och omde dispositioner som kommuner och företag vidtar i syfte att minskadevalveringarnas negativa konsekvenser. Detföreligger emellertid självfallet ett starkt intresse för att, när endevalveringsålgärd framstår som ofrånkomlig och genomförs, den skall drabbaalla så lika som möjligt. Graden av förväntningar eller- om man så vill -förutseende bör alltså inte få påverka storieken av de vinster eller föriusiersom enskilda eller kommuner åsamkas i just devalveringsögonblicket. Mot denbakgrunden anser jag att frågor är fullt motiverade. Sverigeär i hög grad beroende av en fri handel. Vårt handelsutbyte med andra länder ärhelt avgörande för vårt välstånd och vår sysselsättning. Fritt varuutbyteförutsätter fria betalningsrörelser mellan länderna. Ett viktigt led i för världshandelns främjande har följaktligen varit alt undanröja dehinder för fria betalningsrörelser som olika länder uppställt. haranslutit sig till dessa strävanden och åtagit sig långtgående förpliktelser idel hänseendet. Densvenska valutaregleringen är i första hand inriktad på finansiella krediter,transaktioner i samband med värdepapper och andra liknandekapitaltransaktioner. Men löpande betalningar, dvs. i första hand export- ochimportlikvider, är i stort sett befriade från annan kontroll än att de skallutföras genom valutabank. Skall valutaregleringen kunna fungera i praktiken,kan den - alldeles oavsett vilka förpliktelser vi åtagit oss gentemot omväriden- knappast ges någon annan utformning. Nr 127 med utlandet är så omfattande att en myndighetskontroll av varjeenskild Fredaeen den transaktionär utesluten. En så rigorös valutareglering skulle skapa utomor- 21 aoril 1978 dentligtstora svårigheter för kontrollmyndigheterna och i allra högsta grad försvåraSveriges handel med omväriden. Om åtgärder mot Denfrihet förkommersiellabetalningarsomjaghärberörtgälleremellertid valutaspekulationer "'st då normalabetalningsvillkor tillämpas. Om en viss betalning avviker från dessa villkor,krävs tillstånd. Icke heller får anstånd med betalning medges,såvitt annat inte följer av handelsbruk. I så måtto föreligger alltsåmöjligheter att ingripa mot det slags förfarande som interpellanlen avser. Omsålunda en svensk exportör i ett kontrakt bundit sig för en viss ordning förhemtagande av utländsk likvid men därefter ger betalningsanstånd för altavvakta en väntad svensk devalvering, är delta i princip inte tillätet. Någonmöjlighet föreligger däremot inte att ingripa för det fall au en svenskimportör som har en valutaskuld i utländsk valuta tidigarelägger sin betalninginför en förväntad devalvering. I det hänseendet kan alltså sägas föreligga enbrist på konsekvens i valulaförordningen. Delta är en fråga som övervägs i denkommitté för översyn av valutaregleringen i dess helhet som på mitt förslagtillsatts. Delbör emellertid beaktas att det inte finns någon möjlighet att ingripa motvalutaflöden av det här slaget när dessa pågår. Först i efterhand kansanktioner vidtas, om det kan påvisas att gällande bestämmelser överträtts.Självfallet verkar dylika sanktionsmöjligheter i viss mån avhållande pååtgärder som strider mot valutaförordningens bestämmelser. Undersommaren 1977 vidtogs vissa åtgärder för att hejda vad som framstod sommaskerad valutaspekulation. För alt förebygga att privatpersoner skulle inköpastörre belopp av utländsk valuta i olika banker införde riksbankenanmälningsskyldighet för allmänhetens inköp av utländska sedlar till ett värdeav . förelåg sådan skyldighet då beloppet uppgick till 6 000kr. Den kontroll som i efterhand gjorts av del material som sammanställts pågrundval av anmälningarna har emellertid visat att några överträdelser ickeförekommit sedan reglerna skärptes. Minbedömning av valutaregleringens möjligheter att verka inom de områdeninterpellanlen berört och milt svar på hans frågor blir sammanfattningsvisföljande. Istort sett saknas f. n. möjligheter att ingripa i syfte att förhindra entidigare-eller senareläggning inför en förväntad devalvering av kommersiellabetalningsrörelser. Varken eller regeringen hade alliså möjlighetatt inom ramen av gällande valutalagstiftning få ytterligare kontroll övervalutaflödet. Om fritt handelsutbyte skall upprätthållas och härav betingadhandlingsfrihet skall kunna råda, torde det vara svårt att bygga ut ettkontrollsystem av det slag interpellanlen tycks åsyfta. I vad mån kontrollenkan förbättras övervägs emellertid f n. av den valutaregleringsulredning somjag talade om. Låtmig lill sist än en gång påminna om att den nya regeringen tillträdde 8 milt i en akut valutakris och ficköverta en samhällsekonomi i obalans.Skall förväntningsstyrda valutaulflöden undvikas, är det nödvändigt altbedriva en sådan stabiliseringspolitik att vår ekonomi inte än en gång råkar ini den situation som uppkom till följd av den ekonomiska politik som fördesinnan den nya regeringen tillträdde. Dedevalveringsåtgärder den vidtagit har visat sig varaframgångsrika. Utträdet ur den europeiska valutaormen hargjort det möjligt attutan påfrestningar hålla den svenska kronans effektiva kurs stabil, trots attutvecklingen på den internationella valutamarknaden under det senaste halvåretvarit minst sagt dramatisk. CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk): Jag tackar ekonomiministern för det utförliga svaret. Det finns mångafrågor som kan diskuteras i samband med devalveringen av kronan förraåret. Del gäller värderingen av de ekonomiska verkningarna av devalveringen.Det gäller sådana omständigheter i samband med utvecklingen före devalveringensom diskuterades under granskningsdebatt tidigare . Jagskall emellertid här strikt begränsa mig till de problem som tagits upp iinterpellationen och som gäller s. k. förväntningsstyrda valutarörelser samt möjligheternaför statsmakterna att komma till rätta med sådana. Självabegreppet "förväntningsstyrda valutarörelser" har, såsom framgår avinterpellationens text, hämtats från den undersökning som utförts av två tillriksbankens ekonomiska avdelning knutna ekonomer, . Undersökningen har publicerats i en artikel i nr 2 är1978. Där betonas att för de åsikter som framförs i artikeln svarar författarnasjälva. Dettaär, såvitt jag vet, den enda utföriiga undersökning som utförts avomständigheterna i samband med devalveringen . Det är enstrikt vetenskaplig undersökning av enligt min mening hög klass. Då detförekommer en del kritiska omdömen om undersökningen i interpellationssvaretoch dessutom gjordes en del ovederhäftiga ulfall mot densamma i riksdagensgranskningsdebatt, är det nödvändigt all relativt utföriigt återge dessinnehåll. Debåda författarna påpekar inledningsvis att de inte åtagit sig uppgiften attutröna om det förekommit valutarörelser som varit olagliga eller omoraliska. Deundersöker helt enkelt förekomsten av förväntningsstyrda valutarörelser, varmedavses "de valutaflöden vilka påverkar valutareserven och som kommer tillstånd enbart därför att man förväntar en växelkursjustering". Förväntningsstyrdavalutarörelser kan vara resultat av både svenska och utländska företagsagerande. De är också resultat av både aktivitet och passivitet. Inom detutrymme som ges av valutaregleringen kan företagen vidta en rad åtgärder föralt gardera sig inför en förväntad växelkursjustering, detta trots attkortfristiga kapitaltransaktioner, vilka endast betingas avvalutakursförväntningar, i princip är förbjudna. Vilka möjligheter har dåföretagen till valutadispositioner? En svensk importör som haren varuskuld i utländsk valuta kan inför en Nr 127 förväntad devalvering tidigarelägga sin betalning, så att den äger rummedan Fredagenden kronan ännu har ett högt värde. Det tjänar han pä.Efter devalveringen åtgår 21 anril 1978 detju fler kronor för att betala skulden. Resultatet blir emellertid ett utflöde Omåtgärder mot motsvarande sätt tjänar en utländsk importör somhar varuskulder i valutaspekulationer svensk valuta på att senarelägga betalningen av sina skulder. Sådanaförskjutningar i kredittiderna i utrikeshandeln kan ha avsevärda effekter påvalutareserven. Enbart en veckas oförmånlig förskjutning i export- och import kred i ter leder till en minskning i valutareserven med ungefär 3,5 miljarderkronor. Svenskaförelag som handlar med utlandet kan normall göra förtjänster på en devalveringendast genom att förskjuta betalningar i utländsk valuta. Enligt 1973 årstullenkät faktureras ca tre fjärdedelar av importen och ungefär en tredjedel avexporten i utländsk valuta. En svensk importör kan utan hinder av gällandebestämmelser i stort sett själv välja tidpunkt för betalning så längekredittiderna överensstämmer med vad man kallar "normalt handelsbruk".En förutsättning är dock att varan är levererad. För svenska exportörer gälleratt de skall föra hem sina exporllikvider till . Del finns svårigheter attexakt fastställa huruvida kreditlider överensstämmer med normalt handelsbruk.Delta gäller kanske särskilt vid iransaktioner mellan koncernföretag.Möjligheterna att via betalningsförskjutningar dra nytta av enväxelkursförändring är speciellt stora för koncerner med dotterbolag i fleraländer. Det bör erinras om att 1973 utgjorde ca 30 56 av exporten och ca 25 %av importen handel inom sådana koncerner. Vid export/import inom en sådankoncern påverkar inte valet av kontraktsvalula koncernens möjligheter att dranytta av t. ex. en svensk devalvering. Det centrala i sammanhanget är all omväxlingsker lill utländsk valuta. Genom att stora svenska koncerner väger så tungt iutrikeshandeln kan fullt lagliga beialningsförskjutningar som vidtages avsådana koncerner leda till ett betydande valutautflöde, påpekar de bådaförfattarna i Ekonomisk Debatt. I syfte att förskjuta export- ochimportbetalningarna kan företagen även påverka leveranserna av varor till ochfrån utlandet. Det finns tecken,som tyder på att sådana förskjutningar avvaruleveranserna ägde rum . Handelsbalansen uppvisade undermånaderna före devalveringen historiskt sett mycket stora underskott. Ävenförskjutningar i upplåningsaktiviteten i utlandet kan få avsevärda effekter pä valutareserven. När man väntar en devalvering av den svenska kronan finns det stor anledning att förskjuta tidpunkten för planerad utlandsupplåning lill efter devalveringen. För samma upplånade enheter utländsk valuta får man ju då fler svenska kronor. Sådana förskjutningar leder till ett valutautflöde i jämförelse med om man inte förväntat en devalvering. Kommunernas och den privata sektorns utlandsupplåning dämpades kraftigt för att därefter ånyo ta fart. 10 Del finns också andra former för förväntningsstyrdavalutautflöden än de anförda.Under juli och augusti ägde t. ex. rum ett stort utflöde av resevaluta. Den delav detta utflöde som kan betecknas som förväntningsstyrt har uppskattats tillca 200 milj. kr. Företagoch kommuner har i viss utsträckning möjligheter att gardera sig motvalulakursändringar genom att placera medel i utländsk valuta i svensk bank is. Eftersom dessa tillgodohavanden inte räknas in ivalutareserven innebär utnyttjandet av denna möjlighet en avtappning avvalutareserven jämfört med om man växlat in valutorna. Statistiken visarattbehållningen på valutakonton för s. k. valutainlänning efter att ha minskat medca 100 milj. kr. m. ökade med . Därefter kom enstark minskning. Franzénoch Uggla har sökt beräkna den totala omfattningen av de förväntningsbetingadevalutautflödena genom att jämföra den faktiska ändringen i valutareserven medvad man kan beteckna som en normal betalningsbalans. De betonar att en sådanberäkning givetvis blir mycket osäker. Den metod de använder gör att deberäknade värdena för de förväntningsstyrda valutautflödena genomgående blirför låga. Detresultat de redovisar är att skillnaden mellan den faktiska och den"normala" ändringen av valutareserven uppgår lill mellan 6 och 8,5miljarder, vilket kan tas som en uppskattning av det förväntningsstyrdavalutautflödet. Denna kalkyl tar inte hänsyn till att bytesbalansen kan hapåverkats av förväntningarna om valutakursändringar, vilket ger en tendens tillunderskattning av valutautflödet. Minskningen i valutareserven skulle också havarit betydligt större om inte statens och upplåning motverkatutflödet. Ekonomiministernsäger i interpellationssvaret att i den artikel jag här refererat"redovisas tyvärr en mycket statisk och bokföringsmässig uppfattning"om konsekvenserna av en valutanedskrivning och om de dispositioner företagenvidtagit. Det är ett i hög grad egendomligt omdöme. Artikeln är ju en analys avde förväntningsstyrda valutarörelserna . Om menar attde bägge författarna borde ha skildrat alla konsekvenser av och omkringdevalveringen, så bör två saker påpekas: för det första att de inte ställt sigdenna uppgift, för det andra att den t. v. bara kan genomföras av profeter,inle av ekonomer och statistiker. Denredovisade undersökningen är i själva verket dynamisk och inte - med denvanliga användningen av detta begrepp - statisk. Jag ber vänligen ta tillbaka sitt förhastade omdöme. I annat fall kommer jag och andranaturiigtvis att förkasta hans nästa nationalbudget resp. statsbudget enbart avden grunden att de redovisar "en statisk och bokföringsmässiguppfattning". Vadbetyder nu detta förväntningsstyrda valutautflöde på mellan 6 och 8,5 miljarderkronor 1977? Först och främst innebar det naturligtvis enutomordentligt stark belastning på och på valutareserven. Detinnebar också en påfrestning på näringslivets likviditet. Det påverkade, såvittjag kan förstå, också politiken och beslutet om en Nr 127 devalvering och dess storiek.