prot · G10950 · 1977-12-31 00:00:00 — Del mesta bidrar Eskilstunaavdelningen med. Ulanatt namnge enskilda förelag vet man att sysselsättningen är i farozonen vid ellstort antal företag. Del berör tusentals medlemmar i , vilkas anställningf. n. upprätthålls med olika former av stödåtgärder. Situationenför såväl den svenska stålindustrin som verkstadsindustrin inger djup oro.Medlemmarna upplever sin sysselsättning och utkomst som allvarligt hotad.Stålindustrins karaktär av basindustri gör den till en nödvändig del av vårtotala industri. Metall- och verkstadsindustrin är beroende av att vi har enstark stålindustri. För att den svenska stål- industrin skall återfåslagkraften krävs omfattande näringspolitiska åtgärder. Enutbyggnad och modernisering av produktionsapparaten måste ske. Forskning ochutveckling måste tillföras resurser för att la fram nya konkurrenskraftigaprodukter och en teknik som är anpassad till våra förutsättningar. Erforderligaåtgärder och insatser medför stora kapitalbehov. Del finns inga privataägare som är beredda all satsa det kapital som krävs. Regeringen måste här taansvaret och statsmakterna måste ställa ekonomiska resurser till förfogande.Självfallet måste det ske på ell säll som värnar samhällsnyttan. I ell längreperspektiv kan löntagarägl kapital komma att spela en bärande roll. NilsÅsling hade i sitt första anförande en försmädlig formulering om Meidnerfondersom förvånade mig. har såvitt jag vet aldrig talat om alt kastaförslag om löntagarfonder i papperskorgen. Han har gett intryck av all ocksåhålla distans till den djupa fördelningskonser-valism i regeringslägrel somkategoriskt avvisat allt löntagarinflytande grundat på löntagarägl kapital.Vidare har vissa rötter i pro-ducenlkooperativ verksamhet, som medframgång arbetar med delägar-kapilal. Varför talar han då nedsättande omlöntagarägande och löntagarinflytande? Eller gjorde han del inte? Hörde jagmöjligen fel? Jag kan inte nu se industriministern, kanske beroende på"trängseln" i kammaren, men det är möjligt alt han hör mig ochsenare kan göra ett klarläggande. Irådande läge kan de medel till stöd för specialstålet som efter dagensriksdagsbeslut kommer att stå till förfogande komma att göra sin nytta, även omvi fruktar att de är i knappaste laget för att räcka till för båda denyinvesteringar som skulle behövas för all säkra jobben vid . Delär också en fråga om lånevillkor. Här skulle den strukturfond somsocialdemokraterna föreslagit, men den borgerliga riksdagsmajori-leten avvisati , ha gjort sin stora nytta. Med de lånevillkor som den fondenskulle ha haft, hade den varit just vad som behövts för att klara Nybysproblem. kompletterande motion som socialdemokratiska riksdagsmän harlagt har vi nämnt att och dess anställda medverkat till en rationellarbetsfördelning inom branschen, varvid 440 arbetstillfällen gått förloradevid . Inför framliden välkomnar vi en samordning för alt stärkabranschen. Därvid utgår vi från den bestämda uppfattning som bl. a. kommit tilluttryck inom den s. k. stålortsgruppen, nämligen alt skall man ha produktion avkallvalsad plåt kvar i , så måste det ske en satsning på stränggjulningi . Därmed har getts svar på en fråga som ställts tidigare idebatten. Viförordar att lån eller bidrag ur tillgängliga invesieringsmedel utgår förteknisk förnyelse och ökad konkurrenskraft vid enligt uppgjordaplaner och under tillgodoseende av syftet med lill industridepartementetinlämnad framställning. Del senaste var ett ordagrant citat Stålindustrin,m. Stålindustrin,m. ur vår motion. Till vårglädje har de borgerliga riksdagsmännen från i sin motion uttrycktdetta krav lika klart som vi gjort i vår. Näringsutskottelhar i anledning av Sörmlandsmotionerna gjort ell uttalande som må lända demtill efterrättelse som kommer att hantera medlen. Utskottet säger att ett parav motionerna "innehåller konkreta förslag om stöd lill investeringar i nyteknik. I sak stöder motionärerna härvid de investeringsplaner som ett visstförelag, , har presenterat för regeringen. Utan att la ställningtill det aktuella projektet vill utskottet framhålla vikten av au företagenfår ett effektivt stöd i arbetet på all utveckla nya stålprodukter ochframställningsprocesser." Såvitt jag kan förstå, är detta enrekommendation till fortsatt prövning av den framställning som Nybylämnat in. Induslriminislernhar tidigare talat om att skillnaden mellan proposition och socialdemokratiskreservation inte skulle vara så rasande stor. Jag tycker nog att del finnsavgörande skillnader på åtskilliga punkter, men det jag nu citerat slår ellenhälligt utskott bakom. Det kommer med all säkerhet att bli ett enhälligtbeslut i om delta, och den enigheten är jag verkligen glad för. Detskulle vara myckel underiigt då, om inte framställningen skulle komma attprövas i välvillig anda och ge till resultat alt den uppläggning som GrängesNyby med stöd av sina anslällda har presenterat också blir den framlidalösningen på detta område. Ipropositionen saknas en redovisning av innebörden i den plan förersättningsindustrier som induslriminislern tidigare utlovat, bl. a. i enTV-debatt. Del lär rent av finnas protokollfört i stålortsgruppen att denplanen skall redovisas . Såvitt jag kunde höra,berörde inle industriministern delta i sill förslå anförande, men det ärmöjligt all han kommer igen och ger besked om detta senare i debatten. Delhastar verkligen, det lackar ju mot jul och nyår. Nuhar vi inle vågat ta upp frågan om ersättning för bortfall av flera arbetstillfällenvid i vår motion. Del har nämligen redan fallit bort så mångaarbetstillfällen i regionen all vi måste ha siktet inställt på ersättning försådant som har försvunnit. Detligger en risk i att en tabell i propositionen kan komma all läsas som en visspotentat läser . finns på fjärde platsen nerifrån i förteckningenöver andelen sysselsatta på de 24 berörda bruksorterna. Spefåglar har sagt: Därser ni hur fel det var med kommunsammanläggningen. Hade det varit som förr, hadeNyby legat i loppen. får man väl hoppas alt ingen ser så enfaldigt påfrågan. Hänsyn måste naturligtvis las lill utvecklingsmöjligheter och till hurlägel är på övrig arbetsmarknad i orten. Viär inte nöjda med konstruktionen av stödformerna, och i den socialdemokratiskapartimolionen parerar vi med ett förslag om att förena investeringslån, somtorde komma alt lämnas även till företag som minskar sysselsättningen, medlokaliseringslån som lämnas till företag som bevarar eller ökar sysselsättningen.På det sättet elimineras i någon mån den för denna regering såtypiska metoden att skjuta ansvaret ifrån sig och kapsla in avgörandet i slutnadelegationer. Men även om branschen är stor och problemen många kan 700miljoner i lånemedel och 600 miljoner som garanti för lån rätt använda ge ettgott stöd åt offensiva satsningar. Och del är vilja och vägar lill sådana somNyby redovisat, det är sådant som de Nybyanställda kämpar för och som visocialdemokrater stöder. Denlid kommer väl då vi får tillfälle att bättra på det som är otillräckligt i denhär propositionen, och då får vi möjlighet att förverkliga den politiska ochfackliga arbetarrörelsens tankar om ekonomisk demokrati. De Nybyanställda ochderas fackliga organisationer har verkligen i den långa kampen förarbetsplatsen och jobben visat att svensk fackföreningsrörelse är en värdigbärare av ökat ansvar. I detta ligger ett gott medel att nå en genom utvecklingtryggad framlid. Trots skrämmande inslag av ut-vecklingskonservaiism inuvarande statsledning finns del goda förutsättningar för en sådan framtid ivårt land. Stålindustrin,m. I delta anförandeinstämde (). Vi är nu inne på del lokala varvet, och del finns väl de som rycker påaxlarna åt dessa hembygdsdeklaraiioner. Men vi som representerar de många småbruken, vilkas befolkning hyser verklig oro inför framliden, kännerspeciellt starkt för deras situation. Eftersom del finns annat som ger intresseoch spänning ål tillvaron just nu och inle så många lyssnar på den härdebatten, vill jag rekommendera till protokollet läsning av brukspojkarnasskildring av de problem man nu har på de olika bruk där specialstål produceras. Desocialdemokratiska ledamöterna från län har i en motion bl. a. tagitupp de konsekvenser som en neddragning eller nedläggning av specialstålverken iSöderfors och Öslerbybruk skulle få. Vi hade i likhet med många andra vänlatoss ett samlat grepp från regeringens sida för att lösa problemen i dennakrisdrabbade bransch. Utredningen angav vissa lösningar och åtgärder, menregeringen har inte fullföljt tankegångarna ulan överlåter med varm hand lillföretagen att själva klara upp situationen. Vissa lån och krediter ställs iutsikt, men inget sägs om hur del hela skall gå lill. Del kan för vissa brukoch orter bli kännbara ingrepp, och då är det kanske lugnast för regeringen allslå utanför. Delläggs ett tungt ansvar på förelagen, som för att genomföra enstrukturomvandling kan tvingas framstå som busar. Att en strukturering ärnödvändig kan jag hålla med om, men den får inte ske ensidigt och ulan all mansamtidigt försökt lösa den vikliga frågan om ersättningsindustrier lillbruksorterna. En lösning av specialslålinduslrins svårigheter får inte hellerske panikartat under intryck av den lågkonjunktur vi nu befinner oss i.Frågorna måste ses i ett längre perspektiv. Vad som framför allt måste utredasoch kartläggas är möjligheterna lill manufakturering Slålinduslrin,m. och vidareförädling avstålprodukterna. Även om en strukturomvandling i regel innebär sammanslagningoch koncentration av tillverkning, skall det inle uteslutas att mindre enhetermed speciella, udda produkter kan ha sitt berättigande; då tänker jag även påläget för stålgjuterierna. Vi ville med vår motion peka på de mindre produktionsenheternasproblem och varna för att de kan komma i kläm när de stora gör upp. Tackvare starka kommunala insatser har läns två stålörter utvecklats tilltrivsamma och med jämförelsevis god service utrustade samhällen. Både Söderforsoch Öslerbybruk är typiska ettförelagsorter, där de tidigare ägarna nogsamtsett till att inga andra, om arbetskraften konkurrerande företag fåll etablerasig. Genom produktutbyten och reduceringar av sortiment har, som vi påpekat ivår motion, en successiv avtrappning av arbetskraften skett . Därmedhar också befolkningsökningen stagnerat och t. o. m. minskat. Underlaget förallmän och annan service har minskat och ytterligare företagsinskränkningarskulle få stora och kännbara konsekvenser. Länsstyrelsenhar gjort en utvärdering av stål- och gruvindustrins utveckling i län.Enligt nuläges- och konsekvensbeskrivningen är befolknings- ochsysselsättningsläget i den norra länsdelen besvärande. Målet måstevara, säger , att bibehålla nuvarande befolkningstal och attutnyttja befintligt bostadsbestånd och samhällsservice. under1970-lalet utvisar en negativ folkmängdsförändring för församling.Även Films och församlingar, där gruvor och Österbyverkenär belägna, har noterat befolkningsminskning . Därtill kommer attsysselsättningsläget i norra delen av län även i övrigt är osäkert.Del räcker att nämna kraftverksbygget i Forsmark så förstår alla vad dethandlar om. Länsstyrelsenhar för studie av befolknings-, sysselsättnings- och servicemässigakonsekvenser valt tre alternativa nivåer på sysselsättningen i stål- ochgruvindustriföretagen på resp. ort. De två första alternativen innebärinskränkningar i driften, del tredje innebär total nedläggning. I alternativ 1kan personalminskningarna, om de genomförs successivt fram lill , klarasmed s. k. naluriig avgång. Detta ger färre arbetstillfällen. Alternativ2, som betyder en större nedskärning vid stålföretagen, återverkar menligt påvissa servicefunktioner. Antalet outhyrda lägenheter ökar ochålderssammansättningen förändras negativt. En total nedläggning skulle fåförödande verkningar på bruken. , där bruket svarar för 80 96 avsysselsättningen, skulle knappast kunna finnas kvar som en levande ort vid ennedläggning av stålverket. Flera av de offentliga serviceinrättningarna kommeratt vara mycket överdimensionerade och folkmängden skulle drastiskt sjunka.Ortens "kapacitet" skulle endast utnyttjas till en tredjedel. Ösierbybruksoch tätorter, med 60 9f. sysselsatta i gruvan och bruket, skulleockså drabbas oerhört hårt av en fullständig avveckling. Sammanlagt skulleorterna få en folkmängd på 2 100 personer, varav merparten vore medelåldersoch äldre. Flertalet ungdomar skulle tvingas fiytta för att få arbete.Underiaget för vikliga servicefunktioner skulle bli otillräckligt. Någonsådan utveckling vill vi inte vara med om en gång lill i norra . I vårmotion har vi skildrat bruksdöden som drog fram på 1920-ialet över denna bygd,och vill vi inte ha igen. Därför säger vi i vår motion all de mindreproduktionsenheternas problem och behov av ekonomiskt stöd särskilt måstebeaktas. Vi tror och hoppas att det vid en strukturomvandling skall ges utrymmeför de kvalitetsprodukter som tillverkas i och . Deträcker dock inte med bara tro och hopp utan vi kräver att regeringen hjälperlill. Men om någon av orterna, eller rent av båda, decimeras måste åtgärdervidtas för att lösa sysselsättningsproblemen, vilket även kraftigtunder-strukits av utskottet. Kraftiga åtgärder måste också lill för att åt ettförelagsortersom och Öslerbybruk ge en mera differentierad sysselsättning än denspecialstålindustrin ensam kan ge. Socialdemokraternahar i en reservation lill näringsutskottel, i likhet med den socialdemokratiskapartimolionen, begärt förslag lill ett sirukturprogram förspecialstålinduslrin. Detta tycker jag är en grundförutsättning för all lösade stora problemen inom branschen. Man kan inle, vilket det är stor risk förall den särskilda delegationen gör, lösa ell problem i taget - klara ett bruk isänder - ulan att ha helhetsbilden klar. Deföreslagna ekonomiska resurserna kommer säkert inte heller att räcka. Frågan ärför resten, mot bakgrund av företagens förtvivlade ekonomiska läge, om definner låne- och kreditmöjligheterna tillräckligt stimulerande förinvesteringar. Från min synpunkt borde också långivningen förenas med krav påinfiytande och ägarkapital. Avsärskilt stor betydelse är det som framförs i den socialdemokratiskareservationen om stöd för forskning och utveckling. Skall vi kunna hävda oss ikonkurrensen och föra våra stolta traditioner på specialstålets område vidareär det stödet en tvingande nödvändighet. Frångruvornas synpunkt är det olyckligt att allt flera stålverk går över till skrotsom råvara. Våra gruvor har en framtid - en framtid då säkerligen alla våranaturresurser behöver las i anspråk. Skall man lägga ned och vattenfyllagruvorna, försvåras möjligheterna att återuppta brytningen igen. Därför villjag uttala min sympati för motionskraven på all staten skall överta nedläggningsholadegruvor. Utskottet har tydligen här enats om alt problemet i varje enskilt fallbör lösas genom förhandlingar och att hänsyn även skall tas till långsiktigasamhällsekonomiska värderingar, och del är bra. Industriministern sade tidigarei dag att nya malmbaserade processer kan bli aktuella för specialstålindustrin,och del skulle ge gruvorna en chans. Därför skall man noga tänka sig för innannedläggningsholade gruvor slås igen. Detverkar ju litet kallsinnigt all utskottet avslår alla länsmotioner med starktuttalad oro för sysselsättningen i framliden. Stålindustrin,m. Slålinduslrin,m. ringen inte kunnat samlasig till någon gemensam lösning vare sig för strukturomvandlingen eller när detgäller ersättningsindustrier är det väl för mycket begärt att utskottet skullekunna göra det. Det blir den föreslagna delegationens uppgift att styraomvandlingsprocessen. Den bör då få tillräckliga resurser. Jag vill poängteravikten av all den har kontakt och samråd även med de lokala fackligaorganisationerna och kommunerna. Givelvis bör, som framhålls i ensocialdemokratisk reservation, företrädare för fackliga organisationer gesplats i delegationen. Närdet gäller behovet av kompletterande sysselsättning och ersättningsarbeten förde jobb som försvinner i län ankommer det i första hand påNordupplandsgruppen att försöka komma fram lill lösningar. För både Söderforsoch är det redan aktuellt med insatser, då under senare århundratals arbetstillfällen försvunnit vid de båda bruken. Utskottetframhåller också alt kraftiga insatser måste till för att på allt sätt motverkade negativa effekterna av strukturomvandlingen. Jag vill då lill sist baraframhålla allvaret i de lokala motionerna. Vi strider för de små men trivsammaoch boendevänliga bruksorternas framlid, som är intimt avhängig avståltillverkningen. Om delta underlag sviktar, är del samhällets plikt att medolika insatser även i fortsättningen åt dessa samhällen ge arbete och trygghet. Jag yrkar, herr talman,bifall till de socialdemokratiska reservationerna. GÖSTAKARLSSON (c): En rad motioner tar upp problemen på särskilda orter och i särskildaregioner. Det är förklariigt. Konjunkturavmattningen slår över hela landetmedan branschproblemen siar olika. Itvå motioner, en borgerlig och en socialdemokratisk, har de sörmländska problementagits fram. Jag har anledning räkna med att kammaren ger mig tillgift för alljag inte vare sig går tillbaka till de tider som erinrade omeller tar upp de ideologiska utgångspunkterna utan håller mig lill motionerna. Jagkonstaterar alt motionerna har en enhetlig syn på nödvändigheten att tryggasysselsättningen inom specialstålinduslrin i länet. Jag vill understryka altenigheten i det avseendet är total. Utvecklingenunder senare lid har medverkat lill att göra det klart också för andra änsörmlänningar alt närheten till inte garanterar vare sigproblemfrihel eller att man får leva skyddat. Snarare är del så alt dennärheten medför problem. Svårigheterna med sysselsättningen i ,och har fäst uppmärksamheten på ömtåligheten i länetsnäringsstruktur. Allvaret har under-strukits genom de Nybyanställdasmanifestationer här i . Sedansommaren 1975 har bortfallet av arbetstillfällen enligt länsarbetsnämndenuppgått till ca 2 200. Det har slagit hårt. Ytterligare inskränkningar skulleslå hårdare. Den ensidiga strukturen inom näringslivet accentuerar problemen.Men det är inle bara strukturen på närings- livet som inverkar.Närheten till gör alt service- och tjänstesektorn fåll spela enmindre roll än i en rad andra län. Del finns t. ex. för få arbetstillfällen förvälutbildade ungdomar i länet. Det är ell förhållande som inle uppvägs avnärheten till . Mendet är inte bara jobben inom stålindustrin i som måste räddas. Attmänniskor måste ha sysselsättning, del är vi överens om. Men också annat måstetas till vara. Det gäller att utnyttja gjorda insatser i fråga om både idéeroch satsade medel. I den motion som vi borgeriiga riksdagsmän från harlämnat pekar vi på nödvändigheten att ta till vara möjligheterna lill en sådanprodukt- och processutveckling som gör det lättare alt få avsättning för deproducerade artiklarna i en förändrad avsällningssituation, sådan som den vi nuupplever. Det gäller att behålla förutsättningarna för den svenskaspecialstålindustrin. Detär därför vi framhåller att det gäller att få ett snabbt beslut om stöd lillden investering för au bygga upp en stränggjutningsanläggning och en nypulvermetallurgisk process för framställning av rostfria sömlösa rör somGränges anhållit om medverkan till. Det är viktigt att la lill vara denutvecklingsmöjligheten. Därom borde vi vara, och är kanske också, ense. har redan läst in lill protokollet vad utskottet har sagt i dettaavseende, och jag behöver inte upprepa del. Men jag vill konstatera attutskottet framhåller vikten av alt förelagen får ett effektivt stöd i arbetetpå all utveckla nya stålprodukter och framställningsprocesser. Jagkan ha en viss förståelse för svårigheterna för all peka ut vissaorter eller regioner där stödinsatser skulle vara särskilt motiverade. Men detär med tillfredsställelse jag noterar att utskottet uppmärksammat de planer somframlagts vid för att åstadkomma en bättre produktionsekonomi ochför att möta nya behov och nya möjligheter. Del är ell värdefullt konstaterandei arbetet med all utforma slödel lill den krisdrabbade specialstålinduslrin.Det är enligt mitt sätt att se också ett värdefullt konstaterande, när detgäller att bevara möjligheterna till fortsatt arbete inom industrin i Sörmland.Ett värdefullt konstaterande för den nödvändiga framtidstron. Jag har, herr talman, motden bakgrunden inget särskilt yrkande. Stålindustrin,m. Det står någonslans i propositionen att specialstålet är den mindredelen av vår ståltillverkning, men den andelen i är ändåinternationellt sett hög. Vad som däremot inle slår i propositionen är att deti denna svenska produktion finns ell nedärvt kunnande som, när företagenförstått all rätt utnyttja det, haft stor betydelse. En del företag har drivitmanufaklureringen långt och funnit deljobbet lönsamt. Andra har funnit en nischi världsmarknadens mur, petat in sin bit där och klarat sig hyggligt på denlillverkningsbilen. Emellertidhar de flesta av våra svenska slålbranschförelag i senare tid inte klarat sigbra. Man kan tvista om orsakerna, men det hjälper Stålindustrin,m. oss inte mycket. Det ärbara all notera faktum, dvs. att huvudparten av den svenskaspecialstålinduslrin ligger illa lill just . Del började med iKopparbergs län . Vikmanshyitan ligger i och därfinns ytteriigare ett specialstålverk. Långshyllan, som ägs avFagerslakoncernen. Den andra Dalakommunen med specialstålverk är . De hardel gemensamt att de redan nu är hårt plågade av minskande arbetstillfällen. Deär starkt beroende av specialstålinduslrin, såsom vi har påpekat i vår motion 1977/78:115. Propositionen1977/78:47 tar upp de åtgärder genom vilka regeringen syftar till attunderlätta strukturomvandlingen inom specialstålindustrin. I s-motionen 192 lasdet upp såväl kritik som förslag. Jag vill tillägga ytterligare några synpunkter. Avpropositionen framgår all en delegation skall inrättas för att pröva frågor omlån och garantier. Dessutom skall den initiera strukturförändringar inomspecialstålinduslrin, eftersom strukturprogram för branschen saknas även ipropositionen. Regeringen skjuter alltså ifrån sig programfrågan tilldelegationen. I likhet med bl. a. är jag mycket kritisk pådenna punkt. Del borde väl ändå ha varit regeringens sak all presentera ettprogram! Det är angivet att i delegationen bl. a. skall ingå representanter förde anställda och förelagen. Del antyds ingenting om exempelvis hur statenskall vara representerad, var majoriteten skall ligga. Regeringen skall meddelaföreskrifter för delegationens verksamhet. Det börjar bli bråttom med del. Ipropositionen heter det all den bör inrättas . Såtalas det i gåtor om gruvindustrin. Jag hör hemma i ett län och en kommun därvi verkligen är intresserade på den punkten. Man anar det värsta om man försöker läsamellan raderna. Jag citerar ordagrant: "Strukturförändringarinom såväl specialstål- som handelsslålinduslrin kan komma att få betydandekonsekvenser för i första hand de mellansvenskajärnmalmsgruvorna. Samtidigtfinns intressanta utvecklingsprojekt avseende bl. a. brytning avsulfidmalm." Den första delen av citatet låter som sagt oroande.Kopplingen i övrigt med sulfidmalmen är svårbegriplig. Hastigthopkomna prognoser får inle locka nationen alt och för framliden hindraett utnyttjande av viktiga naturtillgångar. Ordentliga överväganden måste görasinnan gruvor vatlenfylls och generationers yrkeskunnighet går till spillo. Jagkan belysa det med ett enda exempel. Vi är många i Bergslagen som upplever delsom smärtsamt när del just förhandlas om nedläggning av enjärnmalmsgruva på gränsen mellan och län. Den heterBastkärn och håller en högvärdig magnelii, som ligger i en masugnsvänligleptii. Den kända malmkroppen räcker för en 30-årig brytning. Ägare: Fagersta52 96, SKF 30 96 och 18 96. Skälen uppges vara de båda förstaföretagens övergång till annan metallurgi . I likhet med jag vilja säga: Var försikliga med nedläggningar, i synnerhet om detaviseras nya tillverkningsprocesser!