prot · G10951 · 1977-12-31 00:00:00 — I dennauppmanas kommissionen för de mänskliga rättigheterna att ge ärendet nödvändigprioritet för att slutföra utkastet lill en deklaration om avskaffande av allaformer av ofördragsamhet och diskriminering som grundas på religion ellerirosuppfattning. Vidare beslöts att ärendet Avskaffande av alla former avreligiös ofördragsamhet skulle föras upp på denprovisoriska dagordningen generalförsamling. varmedförslagsställare till resolutionen. Del kan nämnas all den ursprungligatexten urvattnades något på förslag av . Somsynes kämpar och andra länder, som arbetar på att vidareutvecklaskyddet för religionsfriheten, i stark motvind. Men vi kommer inte att ge uppvårt arbete för all söka ge alla människor denna viktiga och fundamentalafrihet. Jaghar också i svaret på interpellation talat om övriga frågor somtas upp i betänkandet, t. ex. strävan all begränsa systemet medpolitiska fångar och alt förbättra fångarnas situation. På säll och vis innebärvårt engagemang på detta område också en insats för främjandet av tryck- ochåsiktsfrihet. Inom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, där Sverigeär medlem , liksom i olika organ har vi godamöjligheter att verka i samma syfte. i om efterievnaden av ESK:s slutakt från 1975påtalar ingripanden och övergrepp mot oliklänkande. Jag vill erinra omvad som sades om Belgradmölet och skyddet för de mänskliga rättigheterna iregeringsdeklarationen vid årets utrikesdebatt: "Omavspänningsprocessen skall fortsätta, krävs del att regeringarna tillgodoseroch respekterar de enskilda människornas behov och rättigheter. Därför anservi att den kritik mot kränkningar av de mänskliga rättigheterna inle skadarutan gagnar avspänningsprocessen." All skydda de mänskliga rättigheterna är inle en uppgift som är begränsadtill dellagarkrets. Den är lika viktig för världensalla folk, och vi måste öka ansträngningarna alt vinna respekt för deförpliktelser som länderna åtagit sig i FN:s stadga och i deklarationen liksomi konventionerna om de mänskliga rättigheterna. Internationelltfrämjande av de mänskliga rätiighelerna Omett svenskt FN-initiativ om förstärkt skydd för de mänskliga rättigheterna Jag tackar utrikesministern för del positiva svaret. Jag erinrade i mininterpellation om att nära har gått sedan FN antog den allmännaförklaringen om de mänskliga rättigheterna och alt flera andradeklarationer och även konventioner har lagts fram till skydd för de mänskligarättigheterna. Manhade väl vissa förhoppningar, efter del andra väridskrigels slut med alla dessfasansfulla grymheter, brutalitet och massutrotning av människor, om all denmänskliga samlevnaden skulle bli bättre. Så har inle blivit fallet. Tvärtomverkar del som om våldet inle bara fortsätter ulan också utbreder sig till alltfler länder. Rapporter inkommer om systematisk och brutal tortyr av fångar i enlång rad stater trots generalförsamlingens deklaration mot tortyr för tvä årsedan. AmnestyInternational, som välförtjänt och glädjande fick Nöbels fredspris , harkartlagt förhållandena i flera olika stater. Inlernalionelllfrämjande av de mänskliga rättigheterna Omett svenskt FN-initiativ om förstärkt skydd för de mänskliga rättigheterna fångar har enligt derapporter som publicerats visat en oroväckande ökning liksom antalet staterdär personer fängslas för sin politiska övertygelses skull. Uppgifternagrundar sig på studiebesök, intervjuer med fångar och deras anhöriga och andrapersoner som känner till förhållandena. Det är tyvärr så, har man konstaterat,all tortyren ingår i den dagliga rutinen med förhör av fångar och all alltgrymmare metoder tillämpas i denna omänskliga och förnedrande behandling. År1977 utnämndes till de politiska fångarnas år. I 40 länder förekommer tortyrav sådana fångar. Det är ingen uppbygglig läsning som Amneslys rapporter omdelta utgör. Jag skall ändå för att belysa de fruktansvärda förhållanden sområder i korthet nämna några länder; inte för att chocka men för alt visa vilkaohyggliga grymheler som så allmänt får förekomma i vår annars så upplysta ochav fördjupade mänskliga kontakter präglade värld. ISydafrika sker godtyckliga arresteringar och fängslanden. Många fängslas iNamibia utan rättegång. Spöstraff är allmänt förekommande. Man tillgriper somtortyrmetod bränning med cigaretter. Offer hängs upp i handlederna så attfötterna nätt och jämt vidrör golvet och blir så utsatta för slag och sparkaröver hela kroppen och mot huvudet. Elektriska chocker ges mot olika känsligadelar som örsnibbar och könsorgan. En vanlig form av övergrepp i är dens. k. undervattensbåten där fångarnas huvuden hålls under vatten tills denästan drunknar. En fånge hängdes upp i ell träd i handbojorna med fötternanågon meter över marken. Så tände hans plågoandar eld under honom och sloghonom medan han brändes. IRhodesia används frihelsberövande utan rättegång som metod för att tystakritik. Antalet politiska fångar har stigit till 1 000. FrånPolen föreligger skakande dokument om brutalt våld vid förhör. Samstämmigarapporter säger att misshandel och tortyr förekommer av arresterade. Förhållandenai har uppmärksammats. Där förekommer det som bekant attoliktänkande och oppositionella spärras in på mentalsjukhus. ITjeckoslovakien förekommer husundersökning och häktning utan rättegång. IMexico finns omkring 500 politiska fångar. Där förekommer också godtyckligaarresteringar, tortyr och misshandel. Turkiethar drygt 500 politiska fångar. De dåliga fängelserna är överbefolkade itrånga celler. Maten är dålig och otillräcklig liksom den medicinskabehandlingen. Allvarliga fall av tortyr och brutalitet förekommer. Denvanligaste formen är falanga-slag mot fotsulorna tills de blir alldeles blåaoch uppsvällda. Sexuell tortyr är också vanlig. Tusentalsmänniskor har fängslats i . Summariska avrättningar, mord och tortyrförekommer. Fruktansvärdahändelser rapporteras från där tortyren ingår i den dagliga rutinen. I förekommer fallav lynchning och bränning. Sydkoreatillämpar tortyr för alt knäcka fångar som vägrat erkänna det ena eller delandra. Cellerna är oeldade och mal, kläder och filtar är otillräckliga. Uruguayhar som förhörsmetod en avskyvärd undervattensbehandling, där fångarnas huvudentrycks ned i en tunna full med urin, avföring och vatten. Glödande nålar sticksin under naglar. Enomfattande rapport från har publicerats . Amnes-lydokumentetpekar på olaliga fall av svår tortyr genom elchocker, rysk roulett, hårda slagoch glödande cigaretter mot kroppen. Av 107 intervjuade fångar uppgav 71 allde utsatts för tortyr. Rapporten utmynnar i 15 olika rekommendationer, bl. a.all alla fångar som finns upptagna friges mot borgen i avvaktan på rättegångoch alt alla fångar måste ställas inför civila domstolar och ej införmilitärtribunal. IBrasilien tillämpar militärdiktaturen fängelsestraff utan rättegång och domeller godtyckliga domar utan försvarsadvokat. Man utplånar långsamt de mestprimära mänskliga rättigheter som FN uppställt och som skrivit under.Tortyr, förföljelser och t. o. m. mord förekommer. fick presidenten rätt att stifta lagar, vilkas innehåll fårhållas hemligt för allmänheten. En bland fångvaktarna populär lorlyrform ärpapegojpinnen - den förekommer även i andra länder - där offren medsammanbundna ben och armar hängs nakna över käppar. Så hängande blir de utsattaför den råaste misshandel. Undervattenstortyren är också vanlig. IChile har personer ständigt försvunnit sedan militärkuppen . Mellan den 1januari och rapporterades om 500 arresteringar lillAmensly International. Ungefär en fjärdedel av dessa har försvunnit. Då är allmärka au endast en liten del av alla arresteringar rapporterats. Från , där skall gå av stapeln,offentliggjorde en delegation sombesökt landet för Amneslys räkning, en lång lista över personer som försvunnitefter militärkuppen. Efter det rapporten skrevs har namn på ytterligare 142personer som försvunnit inkommit. De vanligaste lorlyrmetoderna är elchocker påalla kroppsdelar med spets, undervaltenstortyr, sparkar och brännmärkning medcigaretter. Det händer också att fångarna slängs i iskalla bad eller tvingasslå på obekvämt sätt i timmar. Fångar luras ofta på mal, dryck och sömn.Kvinnor utsätts för sexuellt våld. Ilskna hundar släpps också lösa motfångarna. De politiska fångarna i uppges vara 30 000. Därtill kommeröver 12 000 "försvunna". Man har byggt upp formligakoncentrationsläger med de mest inhumana behandlingsmetoder. Dödsstraff ärinfört och man har satt civilbefolkningen under den militära rättvisansjurisdiktion och bildat krigsdomsiolar. Strejker är naturiiglvis förbjudna. Jagskulle kunna fortsätta den här uppräkningen. De exempel jag givit ger ingenfullständig bild av det våld och de övergrepp som förekommer mot de politiskafångarna runt om i världen. Inlernalionelllfrämjande av de mänskliga rättigheterna Omett svenskt FN-initiativ om förstärkt skydd för de mänskliga rättigheterna Internationelltfrämjande av de mänskliga rättigheterna Omell svenskt FN-initiativ om förstärkt skydd för de mänskliga rättigheterna i många andra länderockså. I sin årsrapport konstaterar Amnesty att FN-deklaralionen om demänskliga rättigheterna kränks av två tredjedelar av de länder somundertecknat den. utgör heller inget undanlag. Detjag omnämnt visar ändå på en utbredd, ofattbar, omänsklig och förnedrandebehandling av politiska fångar. Jag begriper inle hur de människor ärbeskaffade som kan utföra sådana grymma handlingar. Del går inte att skylla påhat - i länder med krigstillstånd kan det vara en förklaring - nej, det är ettuttryck för sadism och ett människoförakt som jag inte kan förstå. Bekännelserunder tortyr kan heller inle ha något som helst värde i en rättegång som villgöra skäl för namnet rättegång. Dethjälper inte med högtidliga deklarationer om de mänskliga rättigheterna.Länderna måste också konkret uppfylla sina löften. hargjort berömvärda insatser, även om man bara kunnat rädda en liten del av allasom utsätts för våld och tortyr. Imotiveringen för fredspriset lill sägs all "i envärld av ökande brutalitet, internationalisering av våld, terrorism och tortyrhar använt sin kraft för all värna om människovärdet.Genom sin verksamhet till försvar för människovärdet mot våld och tortyr harAmnesty International bidragit lill att säkra grunden för frihet, för rättvisaoch därmed också för fred i världen." AmnestyInternational har 170 000 medlemmar i 107 länder. Svenska sektionen har 13 000medlemmar i 280 arbetsgrupper. Genom organisationens försorg har lusentalsfångar frisläppts. Man arbetar på så sätt all man bildar små arbetsgrupper somadopterar minst tre samvelsfångar var. Man tar personlig kontakt med fångarnaoch deras anhöriga och ger dem materiellt och moraliskt stöd. länder bearbetas sedan med krav på frisläppande. Amnesty arbetar ocksåinom FN och andra internationella organ. Amnesty har även en omfattandestudieverksamhet. Man ger ut tidskrifter och genomför kampanjer och aktioner avolika slag. Man arbetar med namninsamlingar, telegram och brev för alt motverkatortyr och dödsstraff och för all kräva besked om människor som försvunnitefter arresteringar. AmnestyInternalionals insalser och det arbete som pågår i FN och andra internationellaorgan för en mera mänsklig behandling av politiska fångar kan förefallahopplösa i en värid där tydligen våld, tortyr och dödsstraff alltmer breder utsig. Vi får dock inle förtrollas i våra ansträngningar. Del gäller människorsliv och deras rätt till en mänskligare tillvaro. År1948 antog en förklaring om de mänskliga rättigheterna.I artikel 5 om tortyr fastslogs: "Ingen må utsättas för tortyr eller grym,omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning." Det kravet harinle hindrat att bruket av tortyr fortsätter i än fler länder. Alltmer harnödvändigheten av effektivare internationella juridiska instrument mot tortyroch misshandel av fängslade framstått. FN-förkla-ringen har inte varitjuridiskt bindande för medlemsstaterna utan har mera betraktats som enallmän moralregel. konvention om de medborgerliga och politiska rättigheter som FN antog 1966fanns ell krav mot tortyr. Del har dock gått trögt all få medlemsstaterna attratificera texten och få konventionen i kraft. Ettför europeiska stater gällande förbud mot tortyr och misshandel finns i deninom ram antagna europeiska konventionen om de mänskligarättigheterna. Den har varit i kraft . Detvar på svenskt initiativ som tortyrfrågan togs upp på generalförsamlingensdagordning 1974. Då gavs i uppdrag åt FN:s femte kongress för förebyggande avbrott och behandling av brottslingar alt bl. a. utarbeta regler lill skydd föralla personer, som är berövade sin frihet, mot tortyr och annan grym, omänskligeller förnedrande behandling eller bestraffning. Den1 undertecknades i slutdokumentet från konferensen omsäkerhet och samarbete i . Där fanns även med en särskild princip om demänskliga rättigheterna. Idecember 1975 antog generalförsamlingen i FN en resolution och en deklarationmed syfte all sätta stopp för tortyr och misshandel av arresterade ochfängslade personer. Den var inte juridisk bindande utan innebar enrekommendation till staterna att tillämpa principerna i de tolv artiklarna. Nästasteg i FN-arbetet bör rimligen vara, skrev och jag i en motion1976, att skapa en konvention mot tortyr och annan brutal och omänskligbehandling av fångar. En sådan konvention skulle vara mera juridiskt bindandeän FN-resolutionen. Vårtland har under den förra regeringens tid på ett aktivt sätt verkat för respektför de mänskliga rättigheterna och deltagit i den internationellaopinionsbildningen mot brott mot de grundläggande mänskliga rättigheterna. Jagkonstaterar med tillfredsställelse att i sitt svar anger att denborgerliga regeringen vill fortsätta denna politik och att bl. a. på svensktinitiativ generalförsamlingen uppdragit ål FN:s kommission förmänskliga rättigheter att utarbeta förslag till en konvention mot tortyr.Sverige har möjlighet att som medlem i denna kommission i positiv riktningpåverka denna fråga. Delär dock angeläget - det vill jag betona för utrikesministern - att arbetetbedrivs med största skyndsamhel. Erfarenheterna säger att när del gällerpolitiskt känsliga frågor brukar kommissionen gärna vilja lägga dem på is och ionödan dra ut långt . Den här frågan är så viktig all den inte får rönaen sådan behandling. Den svenske representanten i kommissionen bör görasuppmärksam på detta och verka för en snabb lösning. i i Amneslys regi framkom attdödsstraffet finns kvar i de flesta länder och all antalet avrättningar ökar.Det händer t. o. m. att massavrättningar görs till veritabla skådespel som förtankarna tillbaka till hedendomen. Inte kan man säga au utvecklingen gjortmänniskorna mänskligare. Internationelltfrämjande av de mänskliga rättigheterna Omell svenskt FN-initiativ om förstärkt skydd för de mänskliga rättigheterna Internationelltfrämjande av de mänskliga rättigheterna Omell svenskt FN-initiativ om föislärkl skydd för de mänskliga rättigheterna Slockholmsdeklarationenskärnpunkt var ändå ett tappert försök att ändra på staternas primitivainställning i frågan, då man krävde all alla världens regeringar ochfullständigt avskaffar dödsstraffet. Stockholmsdeklarationen blir nuutgångspunkten för en världsomfattande kampanj som syftar lill alt söka ändramänniskors attityder till denna brutala form av straff Det kanske i sin tur kanpåverka behandlingen av frågan vid 1980 i som om i interpellationssvaret. Det vore värdefullt om denna deklarationkunde distribueras till alla FN:s medlemsländer. Jag vill fråga om intestatsrådet vill medverka till att vår FN-delegation hos generalsekreteraren hemställeratt Stockholmsdeklarationen om dödsstraffet får cirkulera bland medlemsländerna.Det skulle ge del värdefulla dokumentet en mera officiell prägel och ge vidspridning åt delsamma. Det är glädjande att lyckats med sina försök attfå upp frågan på dagordningen vid denna kongress. Man får vara glad över varjelitet framsteg. Undernästa år kommer FN att ägna uppmärksamhet åt utbildning kring de mänskligarättigheterna. Man hoppas att kränkningarna motverkas om allt fier människor iolika länder blir upplysta om vilka rättigheter de egentligen har enligtträffade internationella överenskommelser. Jag är glad över attutrikesministern förklarar att regeringen är beredd att hjälpa till i detarbetet. Folkrörelsernaspelar självfallet en viktig roll när det gäller information och som förmedlareav kunskap om mänskliga rättigheter. Ungdomsorganisationerna har livligtengagerat sig i de internationella frågorna. De bör uppmuntras i sitt arbete.Jag noterar att statsrådet i sitt svar lovar höjda anslag till ochandra liknande organ. Amneslys stora betydelse härvidlag bör då ihågkommas. Allsärskild uppmärksamhet skall ägnas åt dessa frågor inom undervisningsområdettycker jag är bra. Vårt land bör kunna göra en insats för alt främja en sådanutveckling lill så många länder som möjligt. Jaglackar utrikesministern för svaret på mina frågor. Mitt inlägg blev kanske ilängsta laget, men jag anser dessa frågor mycket viktiga. Även om inteutsikterna för en ökad förståelse för de mänskliga rättigheterna är så stora,får vi inte misströsta ulan på samma sätt som tidigare energiskt arbeta vidare.Vi är säkert alla överens om all del är en god och rättvis sak vi arbetar för. Bara några fåkommentarer till anförande. Jagvill också understryka all när vi ser oss om i världen finner vi att bilden ärdyster. Det är fier länder som kränker de mänskliga rättigheterna än som sökerleva upp till dem efter bästa förmåga. Och det är alltså uppfordrande för ossalla, som politiker, som regeringsmedlemmar och som enskilda individer, alt påallt sätt arbeta för att de mänskliga rätiighelerna blir tillgodosedda i allavärldens länder, även om det är ett stort och mödosamt arbete. Jaguppfattade inte några direkta frågorfrån sida men ändå enuppfordran till svar beträffande två saker i mitt interpellationssvar. Delgällde behandlingen av lorlyrfrågan i kommissionen. Den svenske representantenkommer självfallet alt arbeta för alt få så skyndsamt resultat som möjligt,men detta måste alltid avvägas mot det innehåll man kan uppnå i resultatet. Viskall emellertid på allt sätt stödja vår delegat i del arbetet för att delskall bli både ett skyndsamt och ell så gott resultat som möjligt. Del är enoerhört viktig fråga att föra framåt. Närdet gäller Slockholmsdeklarationens spridning lill FN:s medlemsländer så serAmnesty själv i hög grad till alt sådana här dokument får spridning. Men jagvill gärna avge ett löfte här att jag skall undersöka alt så verkligen blirfallet; att deklarationen når fram till alla de länder som är medlemmar i ,så all ingen skall kunna undgå att läsa vad Amnesty har sagt i denna mycketviktiga deklaration. Internationelltfrämjande av de mänskliga rättigheterna Omell svenskt FN-initiativ om förstärkt skydd för de mänskliga rättigheterna () kortgenmäle: Jag tackar för de kompletterande svaren på mina ytterligarefrågor. Det är glädjande att konstatera att vi alla samverkar för all nå ökadförståelse för de mänskliga rättigheterna. FruSöder säger all det är självklart att den svenske delegaten i kommissionenskall arbeta skyndsamt, och hon hoppas på ett gott resultat. Jag vill gärnaunderstryka att det är viktigt att man får en skyndsam lösning. Del är klartatt innehållet betyder mycket, men jag hoppas alt vi får stöd från de andrastaterna när det gäller utformningen av bestämmelserna. vad man kan för att sprida Stock-holmsdeklaralionentill så många länder som möjligt. Jag tror dock att denna spridning får enstörre tyngd och kraft om den sker via FN. Jag har själv ingen erfarenhet avinternationellt arbete på detta område, men det har sagts mig att det är sällansom generalförsamlingens sekreterare nekar när en stat begär att få sprida ettdokument av detta slag. Just med tanke på att fått åretsfredspris tror jag inte generalsekreteraren säger nej till en sådan begäran. TORENILSSON (m): Vi är del privilegierade . Vi lever på en smal strimma land ifrihet, . Vi kan tala fritt. Vi kan resa fritt, utan pass i vårt land ochtill många andra länder. Vi har tankefrihet och trosfrihet. Hos ossrespekteras de mänskliga rättigheterna. Vår post censureras icke. Vi kan varanöjda. Vi sitter i godan ro. Genom en nyck, en ofattlig lur har vi hamnat pårätt sida av muren, av järnridån. Vi kan prisa oss lyckliga - tänker . Jagletade fram tidningsklipp och protokoll från debatter för länge sedan iandra kammaren och här. En hoppets ton 1968: "FN-arbete gervärldslag om de mänskliga rättigheterna", står det i en tidning där Inlernalionelllfrämjande av de mänskliga rättigheterna jag också finner citatet:"skall ha rätt alt lämna varje land, inbegripet det egna." inlerpellationsdebatt 1967 hänvisar ministern för utrikes ärenden tillkonventionen 1948, artikel 18 om de mänskliga rättigheterna som svar på enfråga från i Skärstad om ministerns syn påreligionsförföljelserna i vissa länder. Sist hänvisar han till Sverigeshel-hjärienhet bakom förslagen, konventionerna, och säger: "Vi kan intetannat än fördöma alla former av förföljelse av oliktänkande i vilket land detän sker. Vi har därför stött strävandena att genom internationella åtgärderåstadkomma ett skydd mot sådana förföljelser. Vi kommer även i fortsättningenatt stödja dessa strävanden." Amen, frestas man att säga. Åretär 1972 - vi bläddrar vidare. En man vid namn harskrivit ett "fastebrev" till patriarken i . Det väckeruppmärksamhet även hos oss i den lugna vrån. Katolsk informationstjänstmeddelar att han protesterar mot trons bedrövliga tillstånd i . Vi kändeatt det var "ett dokument av historisk betydelse". Han är inle vem som helst. Något kanske händer i de östliga"demokratierna", tänkte vi. Men ingenting har hänt. Patriarker fråndetta slutna land sitter som presidenter och ledare i Kyrkornas världsråd vidsidan av vår svenske ärkebiskop. Måndagenden hörde jag ell program i den svenska radion om bl. Reportern utfrågade kyrkliga och frikyrkliga ledare omvad de gjort och vad de tänkte göra för de förföljda bröderna i förtrycketsländer. Svaren var verkligen intressanta. Hur man som lyssnare än ansträngdesig kunde man inte få lydliga besked - en diplomati, en förmåga attsäga ingenting präglade dem som blev tillfrågade. Amnesty hävdade att lägetförsämrats, att fler fäll det svårt. Borde inle lämna Kyrkornasväridsråd? var det intelligentasvaret. Min motion och andras är besvarade i utrikesutskottets betänkande nr11. Utskottet svarar vänligt och slutar med en erinran - det vore frestande attläsa den, men den är för lång. Där står i alla fall att del finns redan internationella regler pådetta område. Del påminde mig om en blomma på den okände soldalens grav. Åretär 1977, sent, december. ägnar vår motion ett betänkande, nr7. Det är en imponerande rad insalser som redovisas. Jag läser i tidningen: "Svårt för de kristna. Eller: "Det råder allvarlig brist på biblar iÖsteuropa." Eller: "Låt min mamma få komma hit." - 14-årigflicka skriver till . Ingenting har förändrats.Ingenting har hänt. Jo, situationen förvärras. Bulletin1977, nr 7: "Judarna i . Sharansky spärras in påmentalsjukhus?" De rättslösa blir fler. Ivår motion har vi nämnt . En av de många. En företrädare förotaliga fångar, slavar, dömda för brott de aldrig begått. Vins - ingen räddningfinns för honom? Vi har Helsingforsavialet.Vi har de lysande konventionerna, som fyller - om detpåminde också fm Söder. Här är vi fria, och vi arbetar i FN, iEuroparådet och i Kyrkornas väridsråd. Och vi passar på ibland och stämmer in ifördömelsekören mot , mot del land där undkomna från ghetlon ochslavläger fått en strand i tiden kring vilken bruset stiger. Vi har själva ensmal strimma land med sol över. Låt oss vara tacksamma.Belänkandet nr 7 är ett vackert stycke. Detta är icke ironi från min sida, icke ironi mot utrikesutskottet.Det är icke heller mot utrikesministern. Jag tror på hennes allvarligasträvan, hennes vilja all göra någonting. Detta är snarare en snyftning. Jagifrågasätter om världen verkligen demokratiseras, men låt oss hoppas.