prot · G109120 · 1977-12-31 00:00:00 — Viharju så talat om situationen i och i malmfälten och dehar visat så stort intresse för det, men är det alltså tomt i bänkarna. känner sorg över utvecklingen i . Om det är en värdefullegenskap hos en politisk företrädare i denna kammare att på ett runt ochogripbart sätt ta sig an problemen, tror jag inte att det finns någon som ärmästerligare i det avseendet än . Det finns inte det minstaengagemang i hans tal om vad det egentligen gäller. NärFritz talarom de många förslag som 17 fackliga företrädare lagt framför utskottet och inte så litet ironiskt refererar att det bland dem finnsmålning av en trappa, då tycker jag nästan att det går litet för långt. Detfinns många angelägna arbetsuppgifter med på den listan, ! Dethade varit betydligt bättre om man hade försökt ta seriöst på de fackligaorganisationernas förslag. Det gör man inte - man nöjer sig med att konstateravad företagsledningen har sagt och att man med dess förslag sparar 100 milj.kr. Från den synpunkten är det naluriigtvis riktigt av att föraresonemanget som han gör. Sedanhänvisade till en motion som jag väl känner igen -jag har nämligenvarit med och skrivit den. Ur den citerade han alt vi sedanvar på det klara med att malmen skulle ta slut. Men, FritzBörjesson, det finns annat också i den motionen - uppslag och idéer beträffandehur kompletterande sysselsättning skall kunna skapas i dessa områden, huralternativa arbeten skall kunna skapas den dag malmen inte längre bärsamhällsutvecklingen. Tag gärna den motionen, ,och försökintressera den nuvarande regeringen för förslagen i den, kompletterade med deförslag som fackföreningsfolket har ställt! Det kan säkert ge några uppslag omhur man skall klara den här situationen . Det har redan konstateratsatt har varit ett rikt vinstgivande företag. 3 protokoll 1977/78:120-122 ochmånga sköna miljarder har inlevererats som vinstmedel till statskassan. Jaghar själv arbetat vid . Under den tiden harjag som facklig representant, både som ordförande i den lokala fackföreningenoch som ombudsman i samma avdelning i Gruvindustriar-betareförbundei kunnatfölja utvecklingen vid förelaget Genom stora investeringar och andra åtgärderhar man ständigt ökat produktionskapaciteten och produktiviteten i förelaget.Påfrestningar i form av sänkta malmpriser har man alltid motverkat genom attöka brytningsvolymen. Föralt möjliggöra detta allt större malmuttag har helt nya brytningsme-loderinförts, och allt effektivare maskiner har satts in i produktionen. Dennaintensiva malmbrytning har avsatt många spår även ovan jord i . Storadelar av bebyggelsen i samhället har på grund av rasrisken fåll rivas, och är samhället praktiskt tagel delat genom del enorma hål som har bildats vidjordavrymningen över den s. k. Kaplensmalmen. Det innebär en enormmiljöförstöring och har medfört alt man har tvingats skära av fiera gator i samhället,vilket i sin tur har medfört att färdvägen från vissa bostadsområden lillaffärer och annan service har flerdubblats i längd. Busslinjer har fått läggasom med förlängda restider som följd. Denna anpassning lill gruvbrytningensbehov har resulterat i avbrutna gator och ödelagda kvarter i ell från börjansällsynt välplaneral samhälle. Kyrkan har flyttats. Folkels hus,skolor, badhusoch ett stort antal bostadshus har rivits för att ge företaget möjlighet attbryla malm i allt större omfattning. Kommunenhar som en följd av detta fått göra enormt stora insatser för att skapa nyabostäder i stället förde rivna, bygga nytt m. m. Vi har gjort alltdetta väl medvetna om alt gruvan och malmbrytningen är och även i framtidenmåste vara grunden för della samhälles utveckling och fortbestånd. Skulle motall förmodan driften upphöra vid gruvan kommer hela samhället att varavärdelöst. Detta framgår med all önskvärd tydlighet av de uppgifter somkommunens företrädare har meddelat utskottet. Av dem framgår bl. a. alt hela 9296 av våra industrisysselsatta är beroende av och att ca 20 000 avkommunens 25 000 invånare direkt och indirekt för sin utkomst är beroende avLKAB. IKiruna är silualionen densamma. Del framgår klart av det fullständigt enigauttalande som kommunfullmäktige i harantagit och som också hartillställts utskottet. Här kan man notera alt de borgerliga ledamöterna ifullmäktige faktiskt har tillmätt de anställdas synpunkter långl störrebelydelse än man tydligen gör här i . Delär därför inte så konstigt alt kommunerna och de anställda i föreiagel harvarit och alltjämt är inställda på långtgående insatser för alt bibehålla ochutveckla gruvnäringen i kommunerna. De ålgärder som företagel vidtagit för attöka produktion och produktivitet har i många fall genomförts trots all delmedfört stora påfrestningar för de anställda. Dieseldrift under jord är ettsådant exempel. De slora venlilationsproblem som därigenom uppstod och som mantyvärr aldrig har kunnat riktigt bemästra har satt sina djupa spår igruvarbetarnas hälsa. Ökad frekvens av lungcancer har bl. a. följt i spåren av Detständiga motivet för dessa åtgärder har varit alt man därigenom ökadeföretagets lönsamhet och därmed även företagets konkurrenskraft gentemotomväridens malmproducenier. Detta är säkert helt riktigt. Men gruvarbetarnahärmed rälladåochdåifrågasutdel pris de tvingats betala, och ser del ulsom om inte detta alls räcker lill för att trygga jobben och därmed helakommunens existens. Allaminns vi säkert att påfrestningarna på gruvarbetarna 1969 blev så slora alt detresulterade i den slora gruvstrejken. Mot denna bakgrund måste var och enförstå att gruvarbetarna och alla kommuninvånare nu är djupt oroade införframtiden. När ryktet om permitteringar och avskedanden av anställda börjadesprida sig samlades folket till demonstrationer. I tågade mer än 4000 människor under plakat där man krävde att och Statsföretag med stöd avregeringen skulle göra vad som behövdes för att undanröja hotet motsysselsättningen. Imånga år har fackföreningsfolket framfört farhågor för verkningarna av denständigt ökande råmalmsproduktionen och exporten av oförädlade malmprodukter.Denna ständigt ökade brytningsvolym tär raskt på malmtillgångarna och medfördessutom andra negativa verkningar. Ett allt större brylningsdjup ökarkostnaderna och medför dessutom att man får en arbetsmiljö som hotaratt bli såbesvärlig att man förmodligen inte kommer att fö människor att överhuvud laget ställa upp i underjordsarbete. Till detta kommer att en så snabbavsänkning av gruvan medför alt de mycket stora kostnaderna exempelvis för atttillreda nya huvudnivåer i gruvan kommeratt få orimligt kortaavskrivningstider, vilket i sin tur blir påfrestande för ekonomin. Detär med dessa motiv vi på allt sätt försökt få till stånd en högre förädling avmalmprodukterna vid gruvan och länet. Det var en av orsakerna till att det varoch är så angeläget att få till stånd ett stort stålverk i . nödgas vi tyvärr konstatera verkningarna av denna ensidiga inriktning påatt bryla stora mängder råmalm och verkningarna av att exportera den relativtoförädlad. hotas jobben för hundratals arbetare och tjänstemän, och i den situationenfinns det ingen beredskap. av djup lågkonjunktur och inför etlIjärde och kanske ett femte sådant år har företagsledningen i det statliga LKABoch regeringen inget annat recept än det traditionella, nämligen all minskakostnaderna, att öka.produktiviteten och att permittera och avskeda anställda. Inteheller Statsförelag har någon beredskap eller några alternativ att erbjuda föratt trygga sysselsättningen. Detta blev verkligen klart för gruvarbetarna vidPer Skölds framträdande på ett stort möte i . Reaktionenmot en sådan uppenbar brist på ansvar för de anställda är naturligtvisbitterhet bland gruvarbetarna, och denna bitterhet förstärks när man nu nödgaskonstatera att inte heller ägaren-staten är beredd att ta de nödvändigakrafttagen. Del utskottsbetänkande somvi nu behandlar är verkligen i det här avseendetett bedrövligt aktstycke. 200 miljoner -en med föriov sagt futtig summa irelation till de tidigare miljardvinsterna -är man nu från regeringens sidaberedd aU anslå för att som det heter trygga jobben för en del av dearbetslöshetshoiade gruvarbetarna. Därmed har också regeringen ochutskottsmajoritelen tagit på sig ansvaret för att hundratals arbetare ochtjänstemän får sparken. Del är detta det handlar om, herr talman, även omutskottsmajoriteten väljer att uttrycka del på annat sätt. Jag citerar:"Utskottet lägger stor vikt vid aU en eventuellt nödvändig ytteriigareneddragning av personalstyrka sker i socialt acceptabla former. "Detta låter bättre, men betyder samma sak. Attföretagsledningen på detta sätt demonstrerar ett bristande ansvar för deanställda är lindrigt sagt anmärkningsvärt, men att utskoltsmajoriieten gör detär rent ut sagt upprörande. De anställda i har med all rätt förväntat sigett annat handlande från regeringens och riksdagsmajoriletens sida. Företrädareför de anställda har inför utskottet redovisai en lång lista över angelägnaarbeten som förr eller senare måste utföras. En del av dessa förslag rörangelägna miljöförbättrande insatser, andra åter är av stor betydelse för denframtida gruvbrytningen. Allt detta lämnar utskottets majoritet utan avseende. Dettorde vara utsiktslöst att här i kammaren med några argument i värtden kunnaändra på denna utskottsmajoritelens inställning. Man tillmäter tydligenföretagsledningens uttalande större vikt än vad de anställdas företrädareväldokumenterat har framfört. Och jag beklagar delta, då det innebär att dennaföretagsledning, som sagt nej till samhällets pengar för att trygga jobben, nugår tillbaka och får verkställa de permitteringar och avskedanden som enligtledningens och tydligen även utskottsmajoritetens mening är både nödvändiga ochönskvärda. Närutskottsmajoriteten inte ens är beredd att stödja del mycket blygsamma förslagsom vi socialdemokrater framfört, nämligen ytterligare 100 milj. kr. förattfolket skall kunna behållas i företaget under innevarande år, då inser jag detomöjliga i att försöka vädja till förnuftet hos denna majoritet. Ensak vill jag i alla fall säga: Det är alldeles klart och tydligt altgruvarbetarnas dom kommer att falla hård och skoningslös över den regering ochöver de partiers föreirädare i denna kammare som så kallsinnigt är bereddaatt kasta ut hundratals LKAB-anslällda i arbetslöshet. Med detta vill jag yrka bifall till de socialdemokratiskareservationerna. () kongenmäle: anförande var en kopia av de argument som har framförtsnär han säger: Ta min motion och intressera den nuvarande regeringenförden. Och är del tydligt att han inte lyckades intressera den gamlaregeringen för sin motion. Närhan återupprepar att det inte finns något ansvar i regeringen och utskottet ochtroligtvis inte i ulskottsmajoritelen för detta företag, så vill jag återtillbakavisa detta genom att säga att vi har anvisat en hel del pengar föratt840 jobb skall kunna vara kvar . Omjag inte är fel underrättad så överväger att lägga nerindustrier som går med stora underskott, så dessa förhållanden är synonyma förhela vårt näringsliv och ingenting speciellt för . Jagförstår alt man från lokalt håll har dessa synpunkter och om man inte har demanser att man måsle föra fram dem - del är ju så. Men varken regeringen ellerutskollsmajorilelen kan rå för den konjunkturutveckling som sker i synnerhetbeträffande malmen. KARL-ERIKHÄLL (s) kort genmäle: Till villjag säga att jag vidhåller: Ta gärna minmotion och försök göra någonting av den! Sedanefterlyses kritik av den gamla regeringen. Får jag fråga : Vadskulle det ligga för konstruktivt i att här i denna debatt försöka prataom det som varit? Vi har ställt förslag från vårt håll, som i den motion jagåberopat. De har inte förverkligats. har vi en ny regering. Gör någonting ni- i stället för att säga att detta är verkningar av den gamla regeringen ochskylla på den! är del jobben för gruvarbetarna det gäller. Jag håller med omatt man visst kan uppskatta att 850 jobb räddas, men jag är också angelägen omatt påpeka att 350 får sparken. säger på sill vanliga sätt: Det härar inget unikt -det händer påandra områden, och vi är vana vid della. Ja, del är en ful vana. Det ligger en fundamental skillnad i att ni i det här sammanhangetär beredda att sparka ul välutbildade gruvarbetare, som funnit sig i att jobbai en arbetsmiljö som sannerligen inte de flesta människor vill acceptera. Ochvar, , tar man tillbaka de gruvarbetarna sedan de fått sparken?Vilken tilltro för man till det statliga efter en sådan manöver? Men detta kanske inte har någrabekymmer för - det kanske blir en annan regering som för de bekymren. Jag hade från början inte avsett att della i den här debatten, menefter att ha lyssnat till de borgerligas talesman kan jag intelåta bli att uppta kammarens tid ytteriigare . ,liksom de andra stora statliga företagen i , har under det senasteåret dragits med rätt slora problem, del vis på grund av den nuvarandekonjunkturen och följderna av den. I olika sammanhang har från denna talarstolpoängterats de problem de statliga förelagen har. När det nu gäller och möjligheter att sysselsätta de anställda har vi frånsocialdemokratiskt håll föreslagit att man skall få de 300 miljonerna för attkunna sysselsätta alla i företaget. Man har från de fackliga organisationernaredovisat listor med massor av objekt och projekt för att alla skall kunnabehålla sina jobb. Del är ganska beklämmandealt lyssna till de borgerliga när de helt nonchalerarfackets krav, att lyssna lill som intygar sin oro och säger attvi alla känner sorg över utveckling. Men - när man sitter iregeringsställning - är man inte villig alt la steget fullt ul för all beredaalla anställningstrygghet. Han talade också i sitt första inlägg om all hanskulle kunna tro att behöver rustas upp. All tro och all känna sorg,det präglar genomgående de borgerligas inlägg. Men man behöver inle tro såmyckel på all , speciellt i södra omloppet, skall behöva rustas upp -del finns etl klart behov av det. Dessutom skulle det kunna sysselsätta väldigtmånga av de människor som känner oro för framliden och för sina jobb. Vidaresäger att han i bänken har en lista på förslag över de härobjekten. Delar kanske inte att förvåna sig så myckel över-det är inle på någotsätt ovanligt att de borgerliga låter förslag som kommer från de föckligaorganisationerna, de anställda, hamna i bänkarna där locken läggs på för attslutligen gå vidare till papperskorgen. Det är viktigt att notera i dellasammanhang. kom tillbaka lill de allmänna svårigheter som råder ilandet på grund av lågkonjunkturen. Men det måsle väl ändå vara så all när mangör insalser lill följd av långvariga lågkonjunkturer, så bör de kraftigasteinsatserna ske där man har den sämsta arbetsmarknadssituationen. I Norrbottenslår ju över 23 96 av människorna utanför den ordinarie arbetsmarknaden. På deorter i malmfälten som det här är fråga om har man en enormungdomsarbetslöshet. Man har praktiskt taget ingen chans all få ett nytt jobb om man ställs utanför det gamla. Inteminst med tanke på det slora belopp- 12 miljarder-som della företag har lämnatifrån sig till statskassan, vore det underiigt om man inte skulle kunna öka päbeloppet med 100 miljoner. Jag hyser liksom tidigare talare inle några stora förhoppningar om attden borgerliga riksdagsmajorileien i kammaren skall gä på detsocialdemokratiska förslaget. Men i och för sig visar della bara de borgertigasverkliga vilja när det gäller att leva upp till sina fagra tal och löften infördet senaste valel, all man skulle ulveckla och skapa en framtid ävenför människorna i det länet. Detta understryker med vilken falskhet de löftenagavs. (apk): Del är kanske inte så meningsfullt att förlänga den här debatten, fördet slår ju helt klart att de borgerliga har bestämt sig för den rigorösanej-sägariinjen. Och den kommer de att hålla fast vid, precis som . vägrar all diskutera frågorna i stort. Man bortser från den myckelsvåra kris som nu skakas av och som betyder att de berörda måstesysselsättas med åtgärder över hela fältet, vilka kan sättas in på basis avlänets rika resurser för att skapa sysselsättning både på kort och på långsikl. Man måsle bryla den koloniala strukturen, och staten och regeringen måstekänna ett ansvar för alt trygga och öka sysselsäUningen inomden statliga förelags.seklorn. Del är egentligen tvåsidiga insatser som måslegöras. De ställiga basindustrierna måste garanteras de medel som krävs för allmodernisera och förbättra redan befintliga anläggningar. Det är på det planetsom man med de 300 milj. kr. som facket har begärt hade kunnat skapasysselsättning och förhindra avskedanden och permitteringar. EftersomFritz kommer fram med den utredning som skall pågå om , vill jagän en gång påpeka att inget län har varit föremål för så många utredningar somNorrbotten. Men det finns ju en rad redan färdigutredda projekt som snabbiskulle kunna sättas i gång och ge ett stort sysselsällningstillskott. Dit hörStålverk 80, gruvprojektet i Kaunisvaara, uranbrytningen i Pleutajokk ochutbyggnad, modernisering och förbättringar av ASSLs industrier både i ochi . FörallFritz Börjessonskall få klart för sig vilka problem man har inte bara imalmfälten vill jag rycka Ut en kommun som illustration. Vi kan la Pajalakommun i som 1950 hade 15 198 invånare men som 1960 hade minskaltill 14 000 för att 1970 vara nere i 10 000. är man nere i ca 9 400invånare. Men vår länsstyrelses flitiga utredare har också blickat längre in iframtiden. Det flnns en prognos som sägeratl 1980 kommer kommun att hadrygt 7 000 invånare. Man har inte stannat vid 1980, utan man har även gåttlill 1990, och då skall kommunen vara nere i 6 000 invånare. Det betyder attmed den här takten kommer invånare i kommun att bli nästan likasällsynta och ensamt och sorgset vandrande som renarna på . Närdetgäller frågan om stödet lill kommer vi inte ifrån att det visar enhäpnadsväckande nonchalans att man inte på allvar diskuterar den åtgärdskalalogsom de fackliga organisationerna har föreslagit, utan föredrar att lila påLKAB:s styrelse. Facket harju inte bara, , föreslagit målning aven irappa och liknande marginella åtgärder, ulan man har ett myckel ambitiöstoch omfattande program för alt klara sysselsättningen. Men det har denborgertiga regeringen totalt struntat i. Alla de projekt som här har presenterat "över helafältet", som han uttryckte det, plus kravet på Per Skölds avgång som chefför Statsföretag vill jag naluriigtvis inte kommentera i det här sammanhanget. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels motionen nr 1761 av LarsWerner m. fl., och förklarades den förra proposilionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr 50 mom. 1 a röstar ja,den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit motionen nr 1761av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då EivorMarklund begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 276 Nej - 15 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avIngvar m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förraproposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill alt kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr50 mom. 1 b rösiar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr I av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Kari-ErikHäll begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 150 Nej - 140 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avIngvar m. fl., och förklarades den förra proposilionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskotiets hemställan i betänkandet nr50 mom. 2 röstar ja, den det ej vill rösiar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av m.fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Karl-ErikHäll begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resullal: Ja- 150 Nej - 140 Propositionergavs på bifall lill 1 :o) utskottets hemställan, 2:o) moiionen nr 224 av LarsWerner m. ,fl. samt 3:o) motionen nr 1302 av och , ochförklarades den förstnämnda proposilionen vara med övervägande ja besvarad. DåEivor begärde votering upptogs för bestämmande av kontrapropositionenånyo de båda återstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivnaförklarades ha flertalets mening för sig. Sedan begärt voteringbeträffande kontrapropositionen upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren lill kontraproposition i huvudvoteringen angående näringsulskollelshemställan i beiänkandei nr 50 mom. 4 aniar moiionen nr 224 av LarsWerner m. fl. den det ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammarenlill kontraproposition i nämnda votering antagit motionen nr 1302 av AlfLövenborg och . Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. I enlighet härmed blev följandevoteringsproposilion uppläst och godkänd: Densom vill att kammaren bifaller näringsulskollets hemställan i betänkandet nr50 mom. 4 rösiar ja, den del ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit moiionen nr 224 av m. fl. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 275 Nej - 15 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. Förbudmot försäljningen av krigsleksaker §7 Förbud mot försäljning av krigsleksaker Föredrogs näringsulskollels belänkande 1977/78:48med anledning av moiioner om förbud mot försäljning av vissa leksaker. Idelta betänkande behandlades motionerna 1977/78:305 av ÅkeGillström (s), 1977/78:308av m. fl. (c, s, fp), vari hemställts att hos regeringenbegärde förslag om förbud mot försäljning av krigsleksaker, och 1977/78:804av m. fl. (s), vari hemställts att hos regeringenskulle anhålla 1. attden lagstiftning genom vilken övervakade försälj ningen av farliga leksaker skulle ses över och skärpas så alt ävenkrigsleksaker föll under försäljningsförbud, 2. attkrigsleksaker i lagstiftningen hänfördes till de undantag som syftade lill att skydda människors liv, hälsa och säkerhet och därmed ålades importförbud. 1. att med anledning av motionerna1977/78:308 och 1977/ 78:804 som sin mening gav regeringen lill känna vadutskottet anfört om sanering av utbudet av krigsleksaker, 2. att skulle avslå moiionen 1977/78:305. Reservation hade avgivits av (),(), (), i (fp), RuneÄngström (fp). () och () som ansett attutskottet under 1 bort hemställa a) motionen 1977/78:308, b) motionen 1977/78:804. Näringsutskoitei har i det betänkande som behandlas av kammarentagit upp tre moiioner om förbud mot försäljning av vissa leksaker. I de tvåförsta motionerna gäller frågan införande av förbud mot import och försäljningav s. k. krigsleksaker. I den tredje motionen föreslås alt skall göraett uttalande till regeringen om behovet av en skärpning av marknadsföringslagennär det gäller försäljning av leksaker. Inledningsviskan konsiaieras, att det föreligger enighet inom utskottet vad gällerhemställan om att skall avslå den tredje moiionen, dvs. avvisa kravetpå en uttalande om en skärpning av marknadsföringslagen. Vadoenighet har uppstått om, vilket resulterat i att en reservation har fogals vidbetänkandet, är utskottets yttrande över de två förstnämnda motionerna.