prot · G109147 · 1977-12-31 00:00:00 — fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voleringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18 mom. 17 röstar ja, den det ej vill röslarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservalionen nr 7 av m. fl. Trafikpolitiken, m. m. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstal för ja-propositionen. Då SvenMellqvist begärde rösträkning verkslälldes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositionergavs på bifall till l:o) utskottets hemslällan, 2:o) reservalionen nr 8 avSven Mellqvisl m. fl. i moisvarande del samt 3:o) motionen nr 887 av LarsWerner m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förstnämnda propositionenvara med övervägande ja besvarad. Då begärde votering upptogsför bestämmande av konlraproposilionen ånyo de båda återståendepropositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertalelsmening försig. Sedan begärt votering belräffandekontrapropositionen upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Den som vill all kammaren till kontraproposition i huvudvoteringen angåendetrafikutskottets hemslällan i betänkandet nr 18 mom. 18 antar reservationen nr8 av m. fl. i moisvarande del röslar ja, den del ej vill röslarnej. Vinner nej har kammarenlill kontraproposition i nämnda votering antagit motionen nr 887 av . i moisvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstal för ja-propositionen. Dä BertilMåbrink begärde rösträkning verkslälldes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Densom vill atl kammaren bifaller Irafikulskoltets hemställan i betänkandet nr 18 mom. 18 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 8 av m. fl. Vid omröslning genom uppresning förklaradesflertalei av kammarens ledamöter ha röstal för ja-propositionen. Då SvenMellqvist begärde rösiräk- ningverkslälldes votering med omröstningsapparal. Denna omröstning gav följanderesultat: Propositionergavs på bifall till dels ulskoileis hemslällan, dels reservationen nr 8 avSven Mellqvisl m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposilion: Förkortadarbetstid m. m. Densom vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandet nr 18 mom. 19 röslar ja, den del ej vill röslarnej. Vinner nej har kammarenbifallil reservationen nr 8 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då SvenMellqvist begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammarenbiföll vad ulskollel i dessa moment hemställt. §3 Förkortad arbetstid m. m. Föredrogssocialutskoltets betänkande 1977/78:35 med anledning av molioner omförkortad arbetstid m. m. I delta betänkande behandladesmotionerna /78:333 av m. fl. (vpk), vari föreslagits 1. att hos regeringen hemställde om altförslag om 7 timmars arbetsdag föi alla framlades , 2. alt uttalade att 6-timmarsdagen skullegenomföras under första delen av 1980-lalet, 3. alt hos regeringen hemställde om enskyndsamt utarbetad plan för en snabb nedtrappning av arbetstiden till 6 timmarom dagen eller 30 timmars arbetsvecka för skiftarbeiare och jämställda grupper, 4. att ullalade att konjunkturanpassadarbetstid inte var förenlig med arbetstidslagstiflningens syften. Nr 147 1977/78:548 av m. fl. (vpk), vari föreslagils all 19 mai 1978 ''" ' ° allmän övertid och extra övertid samt 9 >:; om överlid för förberedelse och avslutningsarbete skulle utgå urallmänna arbelstidsla- Förkortadarbetstid 8"' j 2. alt 7 a och 8 iJS i allmänna arbetstidslagen skulleerhålla av motionärerna angiven lydelse,innebärande atl rätten alt ta ut överlid i princip skulle begränsas tillkvalificerade nödsituationer, dock högst till 150 limmar , samt atl tillstånd skullekrävas från såväl lokal facklig organisation som arbelarskyddssiyrelsen, omarbetet skulle fortsättas utöver , 1977/78:711 av m. fl. (vpk), vari föreslagits atl beslutade atthos regeringen begära en snabbutredning med uppgift au framlägga förslag ombegränsning av skiftarbetet enligi vad som föreslagils i moiionen, samt 1977/78:1085 av (apk) och (apk), vari föreslagils 1. all beslutade hemslälla lill regeringenall den under innevarande år framlade förslag om en sänkning av normalarbetslidenlill 35 limmar vid dagarbele och vidskiftarbete, 2. atl hos regeringen hemställde om entidsplan för ytterligare nedtrappning av arbetstiden med sikte på 30 timmarsnormalarbetstid . 1. beträffandeavkortning av den ordinarie arbetstiden att skulle avslå motionen 1977/78:333 yrkandena 1-3 och motionen 1977/78:1085, 2. beträffande konjunkturanpassad arbetstid atlriksdagen skulle avslå motionen 1977/78:333 yrkandel 4, 3. belräffande begränsning av rätten att ta ut överlidatt skulle avslå moiionen 1977/78:548, 4. beträffande utredning om begränsning av skiftarbeteatt skulle avslå motionen 1977/78:711. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Intresset för en arbetstidsförkortning är klarl konjunkturbe-lingal.Massmedia, de stora organisationerna och de flesta av de politiska partiernahar lagt locket på i denna oerhört viktiga fråga. När kapitalismen krisår ärdet inte opportunt att tala om arbetstidsförkortning. Detär enligt borgare och socialdemokrater kapitalismens utveckling som i en framlid skall göra det möjligt att förkorta arbetstiden. Därför harutskottet och tidigare uttalat atl del är del långsiktiga målet all förkorta arbetstiden lill . Och den målsättningen är verkligen långsiktig om man skall förlita sig på kapitalismen, som är för år, dag för dag 32 visar sin oförmåga alt förbättra arbetarnassituation - en kapitalism som pressarned lönenivån, som kräver ylleriigare rationaliseringar, som ställer allt fleruianför den ordinarie arbelsmarknaden. Samlidiglsom man i praktiken avför frågan om arbetstidsförkortningen från dagordningen,skall den nuvarande arbetstiden utnylljaseffeklivare, och del görs också.Övertid används i detta syfte, likaså skiftarbete, och man får i dellasammanhang inte glömma arbetsköparkraven om konjunkturanpassad arbetstid. Detkravet kommer säkert igen när arbelsköparna finner det lämpligt atl den vägenöka effektiviteten. Alladessa arbetslidsfrågor-en allmän arbetstidsförkortning om dagensom ett första sleg på vägen mol sextimmarsdagen, begränsning av överlid ochskiftarbete samt förbud mot konjunkturanpassning av arbetstiden -har vpkmotionerat om till årets riksdag. Utskottet har i djup förening mellan borgareoch socialdemokrater behagat avstyrka alla motionsyrkandena. Kravetpå en arbetstidsförkortning i en krissituation som den kapitalismen f n.befinner sig i ställer hela samhällets grundvalar lill debatt. Vad är del förett orimligt samhälle som tillåter all massor av människor går arbetslösa,tillåter all akuta sociala behov inte åtgärdas, som de som har jobbHr slita i åtta limmar och lönearbelare slås ut frånproduktionen på grund av arbetsmiljöns arbelarfienlliga karaktär? Vadär detta för samhälle? Jo, det är elt samhälle som snabbt kommer alt skapaenorma sociala problem, som inte kan skapa jobb åt alla, som inte kan tillålaalt fler kommer in i produktionen, för då minskar vinsterna. Vadär det för samhälle som inte kan ge 5 miljoner människor arbete perdag och i stället låter 3,5 miljoner jobba och samtidigtförsörjer en miljon arbetslösa? Utskottethar i sin avslagsmolivering på vpk-kravel om förkortad arbetstid anfört all detsamhällsekonomiska lägel knappast tillåter en sä resurskrä-vande reform som enallmän arbetstidsförkortning är. Jagskulle i stället vilja ställa frågan så här: Hur kan ett samhälle avvara ensådan resurs som att alla har ett arbete? Dessutombehöver en allmän arbetstidsförkortning inte vara så resurskrä-vande frånsamhällsekonomisk synpunkt som del sägs. Nya jobb, jobb på sociala bristområdenmedför mindre utslagning, ökad köpkraft och därmed behov av nya jobb. Delbehöver inte för samhället i dess helhet vara en så resurskrävande reform. Vpkhar i moiionen 333 betonat atl kampen för kortare arbetstid stått i centrumgenom hela arbetarrörelsens historia. var del kampen föråttatimmarsdag, nu är del kampen för sextimmarsdag. Kampen har förtsmot ett kraftigt motstånd från arbelsköparna. Låga löner, hög arbetsintensitetoch en lång arbetstid har varit arbetsköparnas främsta instrument för att urvarje arbetare utvinna så stor profit som möjligt. Kapitalismen innebär altmånga - främst kvinnor - inte har ett arbele; andra sliter sig fördärvade isill arbete som många av dessa har mycket låga löner. Kraven på enarbetstidsförkortning växer sig allt starkare. Förkortadarbetstid m. m. 3 prolokoll 1977/78:147-148 Förkortadarbetstid m. m. Effekternaav arbetslivets hårda krav både fysiskt och psykiskt lindras med en förkortningav arbetsdagen. En arbetstidsförkortning och en verklig satsning påarbetsmiljöförbätlringar skulle verksamt bidra till atl minska utslagningen urarbetslivet. Den tekniskautvecklingens vinster tillfaller arbelsköparna. Arbetarrörelsens gamlamålsättning är att med teknikens utveckling och ökade användning skullearbetarnas insats i arbetslivet kunna minskas genom en förkortning avarbetsdagen. Deökade kraven pä etl planerat samhälle ställer kravet på en arbetsfördelningsom innebär atl alla skall få tillgång till ett meningsfullt arbete. Enarbetstidsförkortning och en planmässig utveckling av arbetslivet ger flerarbetstillfällen. Koncentralionsprocesseni samhällel har inneburit längre avstånd mellan bostad och arbetsplats. Istället för kortare arbetstid har arbetsdagen förlängts för mänga genom långarestider till och från arbetet. Delta skulle motverkas genom enarbetstidsförkortning. En arbetstidsförkortning skulle öka möjlighelerna förbarnfamiljerna att båda föräldrarna förvärvsarbetar på lika villkor. En kortarearbetsdag är etl av huvudkraven för all uppnå likställdhet mellan män och kvinnor. Enarbetstidsförkortning lill sex timmarom dagen medför att en stor del av dedeltidsjobbande kan övergå till heltid. Detär bällre all alla har jobb än alten stor del går arbetslösa och all de somjobbar får försörja dem som inte har något arbete. Vänsterpartietkommunisterna ställer kravet på en omedelbar arbetstidsförkortning lill sjutimmars arbetsdag. Regeringen måste framlägga förslag om en sådanarbetstidsförkortning för alla. Denna förkortning är elt första steg motsextimmarsdagen. bör därför göra ett principuttalande om altsextimmarsdagen skall vara genomförd i början på 1980-talel och därmed ange denmålsättning som måste uppnäs. Detär viktigt att en arbetstidsförkortning inte skall innebära lägre lön. Inteheller skall arbetstakten ökas därför alt arbetstiden förkortas. Full lönekompensationoch nej lill högre arbetsiaki är vikliga krav för en arbetstidsförkortning. Ettav kraven i motionen 333 gäller de grupper pä arbetsmarknaden som arbetar i skift,på oregelbundna tider och i nattjobb. Dessa har ju de allra sämstaarbetstiderna. Skiftarbetets hälsovådlighel har bekräftats i mångaundersökningar. Enbart ekonomisk kompensation för denna omänskliga arbetstid ärinte nog. Den enda kompensation som på ett kvalitativt sätt förbättrarskiftarbelarnas förhållanden är en kortare arbetstid. Till skiftarbete bör ävenräknas tvåskift, som inte är belagt med nattarbete men ändock innebär storasociala olägenheter. kommunisterna föreslår alt regeringenlägger fram förslag om en snabb arbelslidsförkorlning för skiftarbete och annatarbete med oregelbundna arbetstider. I en annan motion, nr 711,lar vi upp hela frågan om skiftarbete. Nattarbete, ständiga omslällningar i dygnsryimen och helgarbete är Vi vel redan tidigare all skiftarbetet medför en mängdstörningar. Det ger t. ex. sömnstörningar. Skiftarbeiare sover i genomsnittmindre än . Det medför högre sjuklighet -magsår ochstressbesvär - och högre sjukfrånvaro. Familjeproblem är vanligare hosskiftarbeiare än hos andra. De har ell mindre dellagande i föreningsliv ochandra sociala aktiviteter. De upplever stress och vantrivsel. Såsent som sade två stressforskare i en rapport atl ingenmänniska borde fä arbeta i skift. Dessa forskare skulle helsl vilja atl manstoppade allt skiftarbete, åtminstone för de människor som är , ivilken ålder det enligt forskarnas uppfattning blir allt svårare att arbeta iskift. Skiftarbetetanvänds i allförstor utsträckning. Ekonomiska intressen fär gå före demänskliga. Trots teknikens snabba framsteg ökar skiftarbetet. Människan, alltsåarbetaren, har blivit maskinens och teknikens finge. Vimenar atl regeringen måste tillsätta en snabbutredning som skall komma medförslag om ett begränsat skiftarbete. Skiftarbete får endast förekomma närproduktionsprocessen av tekniska skäl inte går atl avbryta, t. ex. när delgäller samhällels service och annan service. Utredningen bör även lägga framförslag om alt skiftarbeiare har rätt att avbryta sitt skiftarbete och få eltannat jobb. Likaså bör en skiflarbelere ha rätt till elt annalarbele. Defrågor som togs upp i motionen 711 kommer inte att beröras av den utredning somutskottet hänvisat till. De förslag vi framlagt är myckel allvariigareän manvisal vid behandlingen av dem. Att avvakta utredningen, som utskottet anser atlman skall göra, ärju i praktiken att med öppna ögon offra skiftarbelarnas hälsai lill. En sådan polilik kan kommunisterna inte stödja. Imotionen 548 kräver vi all övertidsreglerna ändras sä att övertiden avsevärtkan begränsas. Del blev vissa förbättringar,men huvudfrågan om när övertid fär tillåtas berördes aldrig. Termen"allmän överlid" som infördes innebär atl överlid skallaccepteras som en normal företeelse, dvs. att 40-timmarsveckan för mångaarbetare är illusorisk. Arbetsköparnasåtgärder för alt öka produktiviteten innebär atl rationaliseringar vidtas iföriilande på alt övertidsarbete skall lösa uppkomna problem och störningar.Detta ökar stress och jäkt i arbetslivet. Övertidsparagraferna utnyttjas lillatt fylla luckorna vid uppkommen sjukfrånvaro. I stället för all anställa fleraoch upprätta reservstyrkor inom förelagen utnyttjas den "allmännaövertiden". Vimenaratt tre av de fyra gällande övertidsbegreppen i lagen bör utgå och atlövertid endasl skall få tillgripas när det föreligger överhängande fara förskada, liv, hälsa och egendom. Arbetslöshet,hol om arbetslöshet och avsaknaden av ett fast jobb är arbetarklassens ochsamhällels värsta gissel. I en offensiv industri- och sysselsättningspolitikmed målsättningen alt uppnå arbete åt alla måste en Förkortadarbetstid m. m. Nr 147 arbetstidsförkortning ingå som elt av dessa medel; delta sett ursamhällse- Fredaeen den konomisksynvinkel och ur hela arbetarklassens synvinkel. 19 mai 1978 Borgerligpolilik serbara till de kapitalistiska förelagens vinstmaximerings- intressen.Därmed är det konsekvent av dem alt skjula arbelslidsförkorl- m. m. Förkortad arbetstid "liSn . Detmest förvånande är att detta är socialdemokratins hållning. Genom instämmandeti borgerlighetens syn på resurstänkandet i det kapitalistiska samhällel offrasarbetarna. Risken är atl man skapar stora skador inom arbetarklassen av socialkaraktär och av spliltringskaraktär. som kommer att bli myckel svåra attreparera . Arbetarrörelsenspionjärer drömde om ett samhälle där alla skulle ha elt meningsfulll arbele,där ingen skulle slås ut av kapitalistisk rovdrift och utsugning och därarbetarrörelsen fick del av teknikens landvinningar och även kunde bestämmaöver dessa. Därför måste hela arbetarklassen enas om att en allmänarbetstidsförkortning knyts lill kampen föratt skapa nya jobb. Del måste varabättre att låta 5 miljoner människor jobba än att låta 3,5miljoner jobba älta limmar och försörja 1 miljon arbetslösa. Med detta yrkar jag bifall tillvpk-motionerna 333, 548 och 711. Jag skall uppehålla mig vid de separata yrkanden som föreligger ianledning av detta belänkande. Enav de frågor som behandlas är förkortningen av den allmänna arbetstiden. Jagvill bara slå fasl atl en stor enighel föreligger om den långsiktigamålsättningen när det gäller arbetstidsförkortningen, nämligen att vi gemensamtsiktar på att nå 30 timmars arbetsvecka i form av sextimmarsdag men medmöjligheler till viss anpassning för olika yrkesgrupper i arbetslivet. Om dehär sakerna råder, som jag bedömer det, praktiskt taget total enighel. Vaddel däremot inte råder enighet om är vem som skall avgöra när den här frågan omarbetstidsförkortning skall aktualiseras. Vpk vill driva linjen att riksdagenskall ålägga arbetsmarknadens parter alt acceptera en arbetstidsförkortningoch följaktligen inteckna en del av det utrymme som finns att förhandla om förparterna. sida ger vi, liksom tidigare, klart besked om att det är rimligt attarbetsmarknadens parter själva skall avgöra när den här frågan skall tas upplill diskussion. Försocialdemokraterna är det självklart att löntagarorganisationernas prioriteringär del som i första hand skall beaktas. Eftersom löntagarorganisationernasjälva inte har fört fram kravet om omedelbara åtgärder för arbetstidsförkortningar- det kan finnas naturiiga orsaker till detta - menar vi att del är felaktigtatt skall påtvinga löntagarorganisationerna en sådan här reform. Vibör självfallet liksom lidigare försöka samordna de här åtgärderna. När det gäller övertidsfrågornavill jag bara göra den deklarationen att det naturligtvisskall råda en mycket restriktiv inställning lill dessa. Å andra sidan lyckerjag atl del är självklart all man måste ha möjligheler lill en viss smidighetute i arbetslivet för att undvika onödiga störningar i produktionen. Detfår naturligtvis inte bli på del sättet atl exempelvis den allmänna övertidenanvänds såsom någon form av ordinarie arbetstid, utan del skall verkligen varasärskilda skäl som motiverar atl sådan övertid tas ul. Där har jag, kanske imotsats till , förtroende för atl de fackliga organisationernaverkligen bedriver en aktiv bevakning ute på arbetsplatserna, så att ettmissbruk över huvud taget inte förekommer. Deförändringar som vidtogs i lagstiftningen efter beslut innebar juockså en skärpning av överiidsreglerna. Nuhar också en ulredning tillsalls som bl. a. härtill uppgift-och del är väl denstörsta frågan - atl försöka samordna arbelsiidslagsliftningen medarbelsmiljölagstiftningen. Man kommer naluriigtvis i de diskussionerna alt ävenkomma in på lagstiftningens innehåll. Utredningenskall, enligt uttalanden som har gjorl tidigare och som harhörsammals i direktivskrivningarna, bl. a. ta upp frågan om förberedelse- ochavslutningsarbelena. Det är inte rimligt atl dessa skall kunna fä ulföras iform av accepterad övertid, utan de skall kunna ligga inom ramen för denordinarie arbetstiden. Ävenfrågor som gäller skiftarbete och arbele på obekväm arbetstid kommer i vissadelar att bli föremål för behandling i den aktuella ulredningen. Medhänvisning lill del anförda ber jag, herr lalman, all fö yrka bifall lillsocialutskottets hemställan. Förkortadarbetstid m. m. (vpk): Det förelåg en överenskommelse och en enighel, sade , omatl arbetstidsförkortningen skulle ske på sikl. Men del är ingen total enighet-det ärju en enighet mellan socialdemokrater och borgare om att man skallskjuta på denna fråga och lösa den . Detär naluriigtvis beklagligt att de som har majoriteten i den här kammaren inteförsvarar sina ulskoltsbetänkanden, utan det är socialdemokrater som försvararden borgerliga politiken och de skrivningar som finns. Och det finns allvarligaskrivningar i det betänkande som vi nu behandlar. Man säger nämligen all f n.är del så resurskrävande all vidta åtgärder att man inte kan göra del. Ställer socialdemokratin upp på detta borgerliga resonemang som ärhelt privatkapilalistiskl betingat? Menar man alt det är så resurskrävande attvidta åtgärder atl man har råd atl låta människor gå utanför arbetslivet? Mandriver inte aktiv industri- och sysselsättningspolitik, man kopplar inte inarbetsfrågan i bilden, man låter människor slås ut. Råder det enighel om detta?Det kan vara intressant atl få veta det. Ärdel så att det föreligger en oenighet här mellan låt oss säga de fackligaorganisationerna och SAP eller är man inom SAP hell överens om att föriita Nr 147 sig på arbetsmarknadens parter, när de tycker på detta sätt? Fredaeenden " " arbetsmarknadsfråga, och det har intebara atl göra med att 19 mai 1978 arbetsmarknadensparter befinner sig i ett lufttomt rum. De har också, efter vad jagförslår, en politisk ideologi i botlen. Den största av organisationerna, m. m. Förkortad arbetstid ' domineras ju av densocialdemokratiska ideologin, och borde nu kunna svara på frågan:Är det så att man avvaktar kapitalismens utveckling-att den skall geresurser-eller vad ärdet för någonling? Tänker man tillåta alla dessa människoratt stå uianför arbetslivet och låta dem som finns kvar slita ul sig i enomfattning som är ganska katastrofal? Vadgäller övertiden, så är det tydligen alltid en principfråga som kommer fram:man misstror facket. Del är argumentationen från borgeriighelen och frånsocialdemokratin. Jag skulle vilja säga att jag har förtroende för de fackligtverksamma, men deras jobb blir i många fall illusoriskt, om lagstiftningen ärså ihålig att det enligt lagstiftningens anda inte är missbruk när man använderövertiden för atl fylla vakanser vid sjukfrånvaro och när man inte har fylldareservstyrkor ulan kör med elt minimum. Denfackliga kampen kan vara hård på dessa områden, men något stöd i gällandelagstiftning har man inte. Vad jag lycker är att man inom arbetarrörelsenskulle vara överens om att ge de fackliga representanterna just det slödel ilagstiftningen. IVARNORDBERG (s): Del är väl inget tvivel om all en arbetstidsförkortning lill 35 timmari veckan och på sikl - vilket också vpk-motionen ansluter sig till,eftersom man där talar om första hälften av 1980-talel - är myckelresurskrävande. Vadsom överraskar mig i vpk:s argumentering när det gäller arbetstidsförkortningenär att man så starkt framhäver denna åigärd som ett viktigt inslag för atl lösaarbetslöshetsproblemen. Del är, , inte en metod som vi frånsocialdemokraternas sida är beredda att använda. Del är angeläget atl vidtaålgärderav annat slag på andra områden för alt komma till rätta med denarbetslöshetssituation som råder. Därom har vi också lagt fram åtskilligaförslag från värt häll i denna kammare - förslag som tyvärr blivit avslagna avden borgerliga majoriteten. Detär heller ingel tvivel om, , att den situation som vi f n. befinner oss i, med en omfördelning av bördorna i samhällel, har inneburit atl myckel av svårigheterna lastats över på de lågavlönade och de grupper som har det sämst i samhället. Och jag är helt övertygad om, , all när fackföreningsrörelsen och dess medlemmar gör en prioritering av vad de skulle önska i dagens läge, så är del inte en arbetstidsförkortning som kommer i första hand ulan det är andra åtgärder man har anledning atl prioritera. Det är här som den klara skiljelinjen mellan oss och vpk går. Vpk vill diktera vad fackföreningsrörelsen skall prioritera - vi menar att det är fackföreningsrörelsen själv som skall göra dessa avväganden - och att vi sedan gemensamt medverkar lill alt tillgodose de prioriteringar och intressen 38 den fackliga rörelsen har. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Vår målsäuning gäller början pä 1980-lalet. Vi vet att enarbetstidsförkortning måste tas stegvis, del är vi på det klara med. Men vadutskottet skriver gäller det långsiktiga målet. Vad vi har selt avframslegstakt och långsiklighet - och vad man har som utgångspunkt när delgäller alt förverkliga målet - innebär atl kapitalismen skall ge resurser arbetstidsförkortning på de villkor som råder f n.