prot · G10992 · 1977-12-31 00:00:00 — Den innebär väsentligt sämre försäkringsskydd än vad lagen omyrkesskadeförsäkring, som gällde fram till , gav AMU-eleverna.Deras riksorganisation har uppvaktat regeringen föratt faen ändring till stånd- socialministern log emot tillsammans med en hel rad andra prominentapersoner-dock utan något löfte om förbättrat försäkringsskydd. Föratt rikta allmänhetens uppmärksamhet på det här förhållandet, som jag menar äroefterrättligt, beslöt man om en kort arbetsnedläggelse vid samtliga AMU-centrai landet. En omfattande namninsamling har också genomförts. AMU-eleverna larmycket allvariigt på frågan. hade eleverna vid AMU-centra sammaförsäkringsskydd som förvärvsarbetande på vanliga arbetsplatser, vilket innebäratt alla skador på själva arbetsplatsen och skador vid olyckor under färd tilloch från arbetsplatsen täcktes av försäkringen. Detla skydd gäller inte längre. Tillarbetsmarknadsutbildning söker sig i stor utsträckning personer som har fåttsluta sina tidigare jobb på gmnd av arbetsbrist. När de hade anställning gavyrkesskadeförsäkringen helt arbelsskadeskydd, men så är det alltså inte längrepå . Varför del är på det sättet kan eleverna inte förstå, och detbegriper inte jag heller. Detverkar minst sagt underiigt att eleverna i arbetsmarknadsutbildning, somtidigare måst kämpa hårt för atl få ett utbildningsbidrag som någorlunda svararmot levnadskostnaderna, nu också i viss utsträckning skall bli utstötta frånden arbelsskadeförsäkring som gäller alla förvärvsarbetande, inte endastarbetstagare som fallet var tidigare. Också i andra avseenden är lagen bättreän fömt, men för eleverna i arbetsmarknadsutbildning har situationen väsentligtförsämrats. Denutredning som föregick förslaget om den nya arbetsskadeförsäkringen föreslogatt AMU-elevernas försäkringsskydd skulle bibehållas som det var. Ocksåarbetsmarknadsstyrelsen har uttalat sig för detta, och jag vill slutligen frågasocialministern: resor till och från arbetet mindre riskablaän förvärvsarbetandes resor? En person som är AMU-elev kan ju tidigare hahaft ett arbete inom produktionen. Då var han arbetsskadeför-säkrad, men ärhan det inte. Och vidare: Varför skall försäkringsskyddet inte gälla vid denteoretiska utbildningen? Om vederbörande bryter elt ben eller skadar ryggeneller etl knä, får han stå risken själv. Omarbetsskadeförsäkringens giltighet vid genomgång av utbildning Omarbetsskadeförsäkringens giltighet vid genomgång av utbildning Jag redogjorde för orsaken lill alt de studerande inte längre harnågot arbetsskadeskydd vid färdolycksfall. Atl den tidigare elevförsäkringenkunde gälla vid sådana olycksfall får ses mot bakgrund av att den gällde underalla utbildningsmoment på uppräknade skolor och kurser. Vissa elever hadesåledes rätt till ersättning vid färdolycksfall medan andra inte hade del, ochdetta var inte räUvist. Risk för färdolycksfall ärju någol som alla människorutsätts för i trafiken, och risken förde studerande är givetvis inte beroendeav utbildningens art. 1 delta avseende har de studerandes intresse av skyddansetts tillgodosett genom den allmänna försäkringen, som också gäller för allaandra som råkar ut för färdolycksfall utan samband med förvärvsarbete. Jag villhär också påminna om den allmänna rätten till trafikskadeersättning. Vidarevill jag erinra om atl alla som läcks av sluderandeförsäkringen i princip harsamma skydd. Atl inom arbelsskadeförsäkringen ge förmånligare skydd åt vissaelevgrupper är någol som det finns betänkligheter emot. Förutom de svårighetersom ligger i alt det finns en mängd olika utbildningar, så kan man fråga sigvilka urvalsprinciper som i så fall borde tillämpas. Bör t. ex.arbetsmarknadsskäl tillmätas särskild betydelse eller skall utbildningens arteller graden av samhällsnytta vara avgörande? Det är bl. a. dessa svårighetersom gjort att elevförsäkringen i stället har knytils lill kursmoment medsärskild skaderisk och gäller lika för alla. GUSTAVLORENTZON (vpk): är det faktiskt så, herr socialminister, alt AMU-elever efter dennya lagen fått ett sämre försäkringsskydd än har tecknat en försäkring som omfattar alla elever i grundskolaoch gymnasium och som innebär atl eleven är försäkrad både vid praktiska ochteoretiska moment, vid studiebesök utanför skolorna och färd till och frånskolan. Detta gäller inte eleverna vid AMU-center. VissaAMU-center i landet har själva undersökt frågan och gått till och hörtsig för om en kompletterande försäkring. Om allt vore så bra somsocialministern här meddelar oss, skulle AMU-eleverna inte uppträda som de göroch försöka få en försäkring vid sidan om. AMU-elevernasjälva hävdar att någon på departementet har svarat dem att om man skulleförsäkra eleverna i den utsträckning det här är fråga om skulle det ställa sigalldeles för dyrt. Jag skulle gärna vilja att socialministern svarar på omdelta stämmer. Grundtrygghetenvid olycksfall och sjukdom för alla människor i samhället gäller naturiigtvisockså , men han behöver aldrig utnyttja den. Idet här fallet ärdet som Analole uttalade det: I ärdet förbjudet att sova under broarna och tigga sig fram. Det hjälper inteAMU-eleverna, hur optimistisk socialministern än är. Jag har redovisat för vad som gäller , och jaghar ocksiå redovisat motiven lill de regler vi har. Sedanvill jag återigen påpeka för att den allmänna försäkringeninte skall glömmas bort i sammanhanget. GUSTAVLORENTZON (vpk): De som studerar på AMU-center under tillämpning av 25-kronan ärarbetsskadeskyddade, däremot inte de andra eleverna. I finns exempelpå företag som slår på ruinens brant och haft möjlighet alt skicka sinarbetskraft till AMU-center. Då gäller arbetsskadeförsäkringen för dessa, meninte för andra som är arbetslösa. Delta är en orättvisa, herr socialminister,det kommer man inte ifrån. Skallregeringen uppträda så här halsstarrigt finns inget annat alternativ än attfackföreningsrörelsen i landet får ta hand om frågan. Det finns många människorsom får sluta på jobbet men som varit skyddade genomarbetsskadeförsäkringen. De kommer till AMU-center, därför att de blivitarbelslö,sa. Det är inte någol självförvållal. Och slår detta skydd intetill deras förfogande längre. Omsocialstyrelsens anvisningar för. den kommunala barnomsorgen . Överiäggningenvar härmed slutad. §12 Omsocialstyrelsens anvisningar för den kommunala barnomsorgen SocialministernRUNE erhöll ordet för atl besvara (vpk) den 27 februarianmälda fråga, 1977/78:313, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jag avser all vidta för attkommunerna skall fö anvisningar beträffandebarnomsorgsplanen. Tidplanenför barnomsorgsplaneringen innebär att förslag från sociala centralnämndenskall föreligga . Därefter sker remiss och information. Planen skall redovisas till senast den 15mars påföljande år. Avsiktenär atl barnomsorgsplaneringen skall ha karaktären av rullande femårsplaneringdär planerna åriigen revideras. Planeringen har pågått . Detlainnebär alt planeringen i sina huvuddrag är väl känd av kommunerna. Förra åretskedde dock en viss förändring av innehållet i anvisningarna för redovisningensamtidigt som planeringsperioden bättre anpassades lill övrig kommunallångtidsplanering. Inför årets planeringsomgång har avvaktathuvuddelen av kommunernas uppgjorda planer för atl tillgodogöra sigerfarenheterna av dessa innan nya anvisningar ges ul om hur redovisningen avplanerna skall ske. På grund härav samt som följd av att materialet kommer ut ien ny skriftserie som förlängt produktionstiden något kommer årets anvisningarall föreligga ca en 7 protokoll 1977/78:92 Omsocialstyrelsens anvisningar för den kommunala barnomsorgen vecka senare än år 1977.Efter vad jag har inhämtat avser atl fortsättningsvis strävaefter att anvisningarna föreligger varie år. INGALANTZ (vpk): Jag ber allfå lacka för svaret - fast det var inte bra! Redani startar kommunerna arbetet med den nya barnomsorgsplanen förden kommande femårsperioden. gäller det alltså . Att man intekan starta ännu tidigare beror på atl man måste invänta de nyabefolkningsprognoser som skall användas vid behovsberäkningarna. Vidsidan av att kommunernas tjänstemän arbetar med planen sker också löpandepolitiska ställningstaganden, och beslut fattas för att få den politiskaförankringen. Alt arbetet med planen börjar så tidigt beror på attsocialstyrelsen har sagt, att planen skall beslutas av kommunernas socialacentralnämnder , för att sedan skickas på remiss under augusti-septembertill allmänheten och vissa föreningar. För att få planen realistisk måstedessutom stadsbyggnadskontor och exploateringskontor samverka medsocialförvaltningen i bl. a. markfrågor. Också skol- och fritidsförvaltningarär inkopplade i arbetet med planen. Först , , antasbarnomsorgsplanen av kommunfullmäktige i samband med kommunernas budgetbeslut.Barnomsorgsplanen måsle också samordnas med kommunernas KELP-arbele. Jag har med denna noggranna tidsredovisning velat klarlägga alt arbetetute i kommunerna med barnomsorgsplanerna verkligen är både omfattande ochtidskrävande. Vadgör då , som är den centrala ansvariga myndigheten, för atthjälpa och underlätta kommunernas arbete i detta avseende? Det heter nämligenatl skall ge kommunerna anvisningar om hur kommunerna skallberäkna behovet av platser osv. Ja, förta året kom det inte några anvisningarförrän . Då var kommunerna redan klara med sin planer iberäkningsavseende, och då sade bara att kommunernna kundeanvända beräkning. arbete lovade atlanvisningarna skulle vara uie i kommunerna , alltså justdå kommunerna böriar sitt arbete med planen. Men ännu har inga anvisningarkommit. svar som jag nu har fått står det att årets anvisningar kommer attföreligga ca senare än - då de kom . Det ärju ingenmening med alt vi får några anvisningar alls ute i kommunerna, om det skallvara på det viset. Kan inte socialministern se till alt anvisningarna kommer iså god tid att kommunerna kan använda sig av dem? Det ärju ingen idé altsocialstyrelsen skickar ut anvisningarna , för då är arbetet medberäkningarna redan klart. F. ö. har ju faktiskt lovat altanvisningarna skulle komma . Jag för väl tolka det svarjag nu fått på det sättet att socialministern inte tänker vidta några åtgärderi denna fråga, ulan att man tänker lämna kommunerna utan hjälp. Jag har inte här tillgång till uppgifterna om när anvisningarna harkommit , men jag skall undersöka om de uppgifter som härhar lämnat är riktiga. Sedantror jag alt det bara är ett fåtal kommuner som startar den nyaplaneringsomgången så tidigt som här giorde gällande. Jagvill också tillägga att redan inför förra årets planeringsomgång angavsocialstyrelsen i skrivelse lill alla kommuner att ändringarna i anvisningarnaendast skulle komma att medföra smärre justeringar, och de kommuner som ansågsig ha ett tillfredsställande planeringsunderlag och önskade göra sinbarnomsorgsplanering innan anvisningarna var klara kunde göra det med ledningav tidigare anvisningar. Detla gäller även för årets planeringsomgång. Så illaställt är det alltså inte, ! Omsocialstyrelsens anvisningar för den kommunala barnomsorgen INGA (vpk): Tyvärr är del så illa ställt, och det är märkligl alt en socialministerinte har tillgång lill de här uppgifterna när han fåren sådan här fråga. Vorejag socialminister skulle jag skaffa fram uppgifterna. Jag kan i alla fall talaom att mina uppgifter är rikliga och att kommunerna är tvungna alt startaarbetet på den kommande barnomsorgsplanen så tidigt som man gör, eftersomsocialstyrelsen sagt lill om del. Man måsle ju länka på sådant som mark- ochbudgetfrågor för alt fö planen någol så när realistisk och genomförbar. Jaghade hoppats alt socialministern skulle påskynda arbete medanvisningarna, så atl de åtminstone skulle kunna vara klara , medan manfortfarande håller på med den här tekniska beräkningen. Sedan kan man i och försig starkt betvivla värdet av anvisningar och även av planernai övrigt. Jag anser att planerna bygger på ett myckel tvivelaktigt underiag.Siffrorna är gamla och beräkningsmodellerna bygger på en tänktbehovssiffra, varefter man gör ett avdrag så all man kommer fram till något somkallas servicenivå. Beräkningsmodellerna är egentligen ointressanta, om vi nuskall diskutera just dem, och direkt missvisande när del gäller atl räkna ulett behov. Jag menar att det borde finnas bättre beräkningsmodeller, när manskall räkna fram behovet av barnomsorgsplatser ute i kommunerna. Antingen kanman utgå ifrån atl alla barn skall ha plats på daghem eller också kan man se påköerna som här i omfattar 16 000 barn. Det skulle vara mera förankrati verkligheten. Men när det gäller frågan om anvisningarna är jag djuptbesviken dels därför alt socialministern inte kände lill del här, dels därföratl han inte vill medverka till att kommunerna får hjälp med att få utanvisningarna, så att dessa kan användas ute i kommunerna. Omförutsättningarna för ändrad krigsplacering i visst fall Del är också viktigt, , atl se efter att det finns barn påalla de platser som står till förfogande. Sedanharjag fått den uppgiften att dessa anvisningar skall gå ut frånsocialstyrelsen . INGALANTZ (vpk): Får jag fråga: Vad menar socialministern med att det inte finns barntill det fåtal platser som står till förfogande? Känner inte socialministernlill den enorma kön i våra kommuner? Åtminstone del trodde jag atl man skullekänna till som socialminister-de 16 000 barn som står i kö i den här kommuneneller de 3 000 kanske 4 000 barn som köar i min egen kommun. Jag kan ju hänvisa lill den diskussion som förts iStockholms kommun. Av den har del framgått atl det finns etl slort antal ledigaplatser. Men jag vet ju också atl det finns köer. INGALANTZ (vpk): Orsaken till att beläggningen inte uppgår till merän 60-66 96, som ärfallet också i min hemkommun, är ju en helt annan. Del beror inte på all folkinte vill ha plats på daghem, ulan det har med sjukdomsfrånvaro att göra liksommed administration som man inte ansett sig ha råd atl bygga ut så att denfungerar. Det blir då glapp mellan olika placeringar. Överiäggningenvar härmed slutad. § 13 Omförutsättningarna för ändrad krigsplacering i visst fall FörsvarsministernERIC KRÖNMARK erhöll ordet för att besvara (vpk) den 2 marsanmälda fråga, 1977/78:326, och anförde: har frågat om vilka typer av befattningar ikrigsorganisationen som föranleder registrering som säkerhetsrisk och på vilketsätt innehavarna kan anses ulnyuja befattningen så all det blir till fara förförsvaret eller landets säkerhet. Enviktig uppgift för säkerhetsskyddet inom statsförvaltningen är att vidtaåtgärder i syfte att hindra alt personer som inte är pålitliga frånsäkerhetssynpunkt placeras i befattningar som är av betydelse för riketssäkerhet. För sådant ändamål får personalkontroll företas. Regler för hur dennakontroll skall gå till finns i personalkontrollkungörelsen. Medpersonalkontroll förstås enligt kungörelsen inhämtande av upplysningar ur detpolisregister som förs vid säkerhetsavdelningen inom . Iregistret får anteckna uppgifter som behövs förden särskildapolisverksamheten. Personalkontroll får bara företas i fråga om den som innehar ellerskall placeras i befattning som är av betydelse för rikets säkerhet. Sådanabefattningar hänförs lill skyddsklass. Det finns två skyddsklasser. Skyddsklass1 omfattar befallningar som är av synnerlig betydelse för rikels säkerhet.Skyddsklass 2 omfattar övriga befattningar som är av betydelse för rikelssäkerhet. Vilka befattningar som skall hänföras till skyddsklass 1 bestäms avregeringen. Överbefälhavaren bestämmer för försvarsmaktens del vilkabefattningar som skall hänföras till skyddsklass 2. Avvad jag har sagt framgår att det finns vissa befattningar inom vårkrigsorganisation som är av betydelse för rikets säkerhet. Det typiska fördessa befattningar är att de ger innehavaren av befattningen tillgång tilluppgifter om eller inblick i verksamhet vars uppenbarande för främmande maktskulle vara till skada för vårt försvar. Det är därför nödvändigt att det skeren kontroll av pålitligheten hos de personer som placeras i sådanabefattningar. Om.förutsättningarna för ändrad krigsplacering i visst fall (vpk): Jag tackarförsvarsministern för svarel på min fråga. Jaghar ingen från försvarsministerns uppfattning avvikande mening när del gällerden första delen av svaret. Det är självklart atl del är viktigt atl vi har ensäkerhetsriänsl som kan hindra all personer, som inte är pålitliga, placeras påbefattningar som är av betydelse för rikels säkerhet, som det heter. Vpk harflera gånger haft tillfälle att i motioner och i andra sammanhang föra framkritik mot att den svenska säkerhetstjänsten präglas av en viss snedvridenhetsom ofta drabbar personer i myckel underordnade befattningar medan personersom kanske vore mera fariiga för rikets säkerhet går fria. Det ärden tunga kritik som vi har alt rikta mol säkerhetstjänsten, och den kritikenkvarstår givetvis. Detfall som förorsakat min fråga gäller en vanlig värnpliktig, kanske korpraleller furir, som har fråntagits sin krigsbefattning därför att man, förmodligenefter klassning i skyddsklass 2, har ansett atl han skulle kunna utnyttja dennabefattning felaktigt. Soldaten hade en befattning inom artilleriet, där han logemot uppgifter från eldledare och vidarebefordrade dem lill batteriplatser. Manhar alltså bedömt atl han genom de insikter han skulle kunna få i detta arbeteskulle vara farlig, och han har åtminstone t. v. fråntagitskrigsplaceringsbefauningen över huvud taget. Detkan inte hjälpas att de uppgifter man får del av i delta fall sprider etl visstlöjets skimmer över klassningsverksamheten. Man kontrollerar alltså i dettafall en ung pojke, som gjort visst arbete i värnpliktsrörelsen under sinvärnpliktslid, som arbetat fackligt - det kan inte gärna vara någol somdiskvalificerar honom i detta sammanhang - och som arbetat aklivi i FöreningenFolkel i Bild kulturfront, dvs. för ett organ som anses vara envänstertidskrift. Det är det enda han känner lill som han tror skulle kunnadiskvalificera honom i detta fall. Jag vill frågaförsvarsministern: Vad kan den här gossen i sin eldledarbe- Omförutsättningarna för ändrad krigsplacering i visst fall fattning i slabstältelåsamka försvar för skada, och hur skall han kunna använda de uppgifterhan där får, så att rikets säkerhet sätts i fara? Jag vill bara ytteriigare förklara för att delta inteär rätla tillfället att gå in på ett enskilt fall. Sådana skall vi intediskutera här i kammaren, vilka frågor det än gäller. Jagdelar förmodan att det rör sig om en befattning i skyddsklass2, och den befattningen är som sådan en gång klassad. I och med attbefallningen är klassad blir personkontrollen en ren rutinåtgärd. Del tasalltså inte initiativ lill kontroll av en person därför att denne, som i dettafall, har bedrivit viss verksamhet. Han har således blivit placerad i enklassad krigsbefaUning, och då har det tydligen framkommit vissa uppgifter, somjag inte haft anledning alt undersöka närmare. Det är över huvud taget inteförsvarsdepartementets sak att göra det. Jagber också att få hänvisa till aU chefen för i nästa veckasvarar på en annan interpellation. Justitiedepartemenlel har ansvaret förlaglillämpningen i de här frågorna. Hur sedan tillämpningen sker i praktiken ärförsvarsmyndigheternas sak, och där har även jag som försvarsminister eltansvar. OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Självklart får aktuella fall inte tas upp. Ändock är det så atlgenerella fall som sätts under diskussion ofta initieras av aktuella enskildafall, och det kan då vara lämpligt att ta upp litet grand av det också. Självklarthar inte heller försvarsministern eller försvarsdepartementet någonting med denjuridiska sidan av saken alt göra, och försvarsministern antyder alt den kommeratt tas upp vid besvarandet av en interpellation från en av mina partikamrater. Vikan gärna för mig hålla oss ett litet tag till del här om klassningen tillskyddsklass2. Sett ur rent allmänna synpunkter tyckerjag atl det drar ett visstlöjets skimmer över säkerhetstjänsten på den militära sidan när man klassarbefattningar som en signalist i låg befattning som om han skulle kunna fåsådana uppgifter att han utgjorde fara för rikets försvar. Detfinns - anser jag - viktigare och kanske mycket större uppgifter attkontrollera, registrera och följa upp än alt lägga ned arbete på dessa lågabefattningar. Det må så vara att det är ren rutin och att det blir personundersökningutan atl några speciella initiativ tas, men det verkar ändå ganska övermaga atlkontrollera enskilda meniga soldater eller personer i myckel lågabefälsbefattningar och sedan på grund av vidtagna kontrollåtgärder flytta utdem ifrån den krigsbefattning de har. Jagtycker att säkerhetstjänsten skulle ha viktigare saker att syssla med. Jag ber att fö upplysa om alt det inte är befattningenshöjd, om jag får använda det uttrycket, som avgör huruvida den klassas i skyddsklasseller inte. Det är fråga om känsligheten i den bedrivna verksamheten inom denorganisation där befallningen finns. Förcentrala staber kan det faktiskt behövas personalkontroll även för signalislerdärför att de kommer i kontakt rped mycket känsligt material. Del är lika naturligtoch lika vanligt förekommande att man kontrollerar meniga värnpliktiga som kontrollerar dem som har befattningar på högre plan. Det är inte alls någotslags diskriminering av en viss grupp, ulan alla behandlas lika. Beträffandedet löjets skimmer som talade om vill jag säga all delallvariiga är om personalkontrollen inte fungerar och del visar sig alt riketvållas skada - då blir det elt löjets skimmer över den här säkerhetsverksamheten,och det tycker jag vore del olyckligasie av allt. Omplanerna på ett nytt svenskt stridsflygplan för 1990-talet OSWALDSÖDERQVIST (vpk): Del som försvarsministern säger är självklart. Försvarsministern behöverinte upplysa mig om all signalisler, stabsbilräden eller andra som tjänstgör ihögre staber måsle underkastas säkerhetskontroll om de sysslar med krypteringeller sådana saker. Menhär var det alltså fråga om en typisk befattning mer på så atl säga irupplan.Organisationen med den här eldledarbefaltningen kan inte gärna betraktas så där kommer över några hemliga uppgifter. Omvi ser lill stabsorganisationen, så vet vi myckel väl all de avdelningar i enstab som verkligen sysslar med hemliga uppgifter är strängt avskärmade ochmycket väl kontrollerade i förhållande till andra delar som kanske finns isamma stabsorganisation. Frågangäller den här klassningen i skyddsklass som pekar ul befattningar som överhuvud tagel inte skulle behöva göras till föremål för kontroll. Och dessutomtillkommer de andra förhållanden som vi får tillfälle atl ta upp och debatterai annat sammanhang. Överläggningenvar härmed slutad. § 14 Om planernapå ett nytt svenskt stridsflygplan för 1990-talet FörsvarsministernERIC KRÖNMARK erhöll ordet för all besvara (vpk) den 2 marsanmälda fråga, 1977/78:328, och anförde: har frågat mig om pressuppgiflerna rörande flygplanet är rikliga och hur jag i så fall anser att denna planering påverkarmöjligheterna till civila produktionsalternaiiv vid i . Någraplaner angående elt nytt stridsflygplan, kallat JA 90, finns inte. Däremotstuderas frågan om hur del svenska luftförsvaret skall se ul i början av nästasekel av de militära myndigheterna som en del i den långsiktiga studie- ochplaneringsverksamhet som genomförs för hela totalförsvaret. Omplanerna på etl nytt svenskt stridsflygplan för 1990-talel jaktflygplan av typ JA 37Viggen som börjat tillverkas kommer att behöva ersättas med börian under1990-lalet, eftersom ett stridsHygplanssystem av detta slag har en livslängd om15-20 år. Fråganom det framlida luftförsvaret kommer alt studeras ingående i denperspekiivplaneringsomgång som pågår. Den kommer också att behandlas av denkommande försvarskommitién. Delta kommer atl ge oss etl myckel brett ochförutsättningslöst underiag angående luftförsvarels framlida utformning. Del ärsjälvklart att olika idéer om de framlida flygplanens utseende måste studeras idet sammanhanget.