prot · G109133 · 1977-12-31 00:00:00 — Skrivelsen innehåller intemindre än fem paragrafer, men jag har här bara valt ut den fjärde, som jag villläsa upp: "Förelev på högstadiet kan hela eller delar av utbildningen inom den anpassadestudiegången förläggas inom eller utanför skolan. skall elevenha handledare pä arbetsplatsen." Vihar också talat om kontakterna mellan hem och skola, vilka - såsom tidigarenämnts - utgör en annan form för skolans demokratisering. Man kan ta del avregeringens tankar i detta avseende i det förslag till skolnämnder som lagtsfram från departementet i en promemoria, benämnd Medinflytande i skolan. Enligtdetta förslag skall skolnämnderna vara sammansatta av elever och personal och ivissa fall skall också föräldrar ingå. Här är alltså en möjlighel till närakontakter mellan skola och hem. Vi har väl också i den kommande skolan atträkna med en utökad användning av metoden med kvartssamtal och med personligasamtal i annan form mellan lärare och hem. Jagvill i det sammanhanget säga att jag inte alls tror att några nära kontaktermellan hem och skola kan nås enbart med hjälp av givna föreskrifter ochbeslutsformer som är reglerade i skolsladga eller på annat säll, utan att dethär också krävs en god vilja frän båda parter - från både hem och skola - föratt del skall bli det väl fungerande samspel mellan hem och skola somåtminstone jag anser vara nödvändigt föratt SIA-skolan på ett rikligt sättskall kunna fungera. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. Nyttstatsbidrag till m. m. () kortgenmäle: Beträffande den anpassade studiegången tror jag all del inomskolöverstyrelsen finns stor förståelse för atl handledare måste utses påarbetsplatserna när elever har anpassad studiegång, men vad vi har kritiseratärju regeringens handläggning av frågan, när regeringen har medgivit sådanaförsök under innevarande läsår. Det har varit försök där man inte har beaktatde förutsättningar för anpassad studiegång som slog fast.Detta är allvarligt, och det är det som vi kritiserar. Därför behövs ånyo ettriksdagens uttalande. Anpassadstudiegång är en åtgärd som måste hanteras med myckel stor varsamhet för attungdomarna inte skall stötas ut och få sämre möjligheter till utbildning änandra grupper. Beträffandeklassråd hänvisade fröken lill atl del pågår arbeie inom departementet.Också jag nämnde alt det har utlovats att man i förordnings- Nyttstatsbidrag till m. m. form skall införabegreppet klassråd. Vi hörde dock alt del kanske inle var så viktigt medklassråd-några centrala initiativ kanske inle behövs, sades del. utan det kunderäcka med atl invänta lokala och regionala initiativ. Del är just den synen somjag är rädd för. Jag anser att vad vi på centralt håll kan göra är att dels slåfast att klassråd bör inrättas, dels förmå regeringen och därmed SÖ att sätta igång arbetet atl ge tips och råd om hur denna verksamhei skall fungera.Klassrumsdemokrati är svårt. Det är visserligen ingen nyhet, men del är en svårsak att handha, och därför måste centrala myndigheter - både regeringen och SÖ- lägga manken till och göra sin insats. INGALANTZ (vpk) kort genmäle: började med att säga att det nya statsbidragssystemetför oss ett steg närmare SIA-skolan. Jag betvivlar myckel starkt riktigheten avdet påståendet. Honsäger vidare alt SIA-skolan kommer att kosta mer, och det är ett märkligtuttalande. Om utskottet inser det vore det befogat att se till alt kommunernafår ökade resurser föratt genomföra SI A-skolan, och att det blir en heltändrad kostnadsfördelning mellan stat och kommun, där staten tar sitt ansvar. LinneaHörlén säger alt man inte klarar skolproblemen bara med ekonomiska åtgärder,och det är sant. Vi har från vpk påtalat att det behöver vidtas många andraåtgärder på skolområdet. a. måste betygen tas bort för alt vi skall få enskola som fungerar för alla elever. Vi behöver en annan form av undervisningmed värvning av teori och praktik. Det behövs ell annal innehåll iundervisningen, en helt annan pedagogik än vi har . Del behövs en ökadlärartäthet, och lärarna skall arbeta i arbelslagsform. Det behövs minskadeundervisningsgrupper i skolan, ett samarbete mellan hem och skola, enelevmedverkan där all undervisning skall planeras i samråd med eleverna, ochför del behövs speciella Klassråd. Dethär är ålgärder som vpk har föreslagit i molioner, menmoiionerna har tyvärr alllid blivit avslagna av borgerliga partier och avsocialdemokrater i denna kammare. För alt man skall all kunna genomföra dessaåtgärder behövs del emellertid också pengar och ökade resurser. Vi menar alltsåatt man ute i kommunerna inte klarar av den nuvarande skolans problem -påpekade att skolproblemen nu har krupit ända ner i lågstadiet -ulan alt vidta åtgärder och utan ekonomiska medel, och man klarar inte hellerav SIA-skolan. Det är märkligt att ingen i denna debatthar kunnat förklara för mig hur man skall kunna genomföra SIA-skolan somställer så pass stora krav på kommunerna i olika hänseenden -personalmedverkan, lokalutnyttjande, olika aktiviteter i anslutning tillskoldagen - ulan att få ett enda öre till det. () kortgenmäle: Till vill jag säga att faktum kvarstår atts-reservaiionen påslår att regeringen inte har gjort några insatser för att öka Det ärmärkligt mot bakgrund a v de hän visningar jag har gjort. IngaLantz lar upp mitt uttalande att vi har kommit ett steg närmare SIA-skolansförverkligande, och det betvivlar . Det är också märkligt. o. m.den 1 få ett decentraliserat beslutsfattande,som ärförutsättningen för många av de förändringar vi hoppas skall ske inom skolansvärld. Närdel gäller kostnaderna vill jag understryka att jag förde ell mera nyanseratresonemang , och jag talade om alt SIA-skolan inte blir mindrekostnadskrävande än den nuvarande skolan. Del tror jag är ell påstående som vemsom helst här i kammaren skulle kunna göra. Nyttstatsbidrag till m. m. () kort genmäle: Det är precis som jag säger beträffande klassråden, nämligen atlregeringen inle har gjort någonting. Att man nu lovar att delta skall behandlasi en förordning som skall komma , har vi inle sett resultat av än.Vad jag talar om är alltså dagens fakta. INGALANTZ (vpk) kort genmäle: Jag betvivlar verkligen att man kommer ett steg närmare SIA-skolan meddetta provisoriska statsbidrag - man måste betrakta det som ett sådant. Del ärbara en teknisk förändring, i och för sig en förbättring, men det ger ju intenågra ytteriigare medel. Jagskulle vilja fråga : Vad är del värt atl ha ett decentraliseratbeslutsfattande, om man inte har råd atl förverkliga de beslut som man fattar?Jag håller med om alt det är vikiigl att kommunerna för möjlighel till ell ökallokalt infiytande, men de måsle också få pengar till atl genomföra de beslutsom man fattar, och det får de ju inle. Del är sagt alt del här inte skallkosta mer pengar, och är kommunerna hårt ansatta till följd av deekonomiska förhållanden som råder. LINNEAHÖRLÉN (fp) kort genmäle: Även om vi inte har sett de papper som departementet har existerar deändå i sinnevärlden. Vi har i utskollel fått redovisat atl de finns. Då kan maninle påstå all ingenting har gjorts. Till , som frågade vaddelär värt alt haen reform som innebären decentralisering av beslutsfaltandet när man inte fårmer pengar atl använda, vill jag säga atl del dock finns möjligheter attanvända de pengar man har på ell mer effektivt sätt genom de beslut som fattaslokalt. Vi skall också vara medvetna om att detla är en reform som fårgenomföras successivt ute i kommunerna i den takt som de ekonomiska resursernatillåter. Den yttersta orsaken till del betänkande vi nu behandlar är de problemi skolan som ursprungligen aktualiserades genom motioner här i riksdagen.Alarmerande rapporter hade kommit från skolorna ute i landet. 8 pmiokoll 1977/78:132-133 Nytt statsbidrag till m. m. och efter åtskilligasådana här framstötar motionsvägen tillsattes SIA-ulredningen. Den lade framsitt förslag , och på det förslaget bygger den nu aktuellapropositionen om statsbidrag till SlA-skolan. Underden tid som gått har ju problemen ingalunda lösts, ulan de är fortfarande likasvåra -ja, kanske är de ännu svårare än när frågan först väcktes här iriksdagen. Delnu föreliggande förslaget visar otvivelaktigt en strävan atl försöka komma tillrätta med problemen. Vad man kan anmärka på är atl i slort sett endast denorganisatoriska sidan och den ekonomiska sidan - och de är vikliga - tagitsupp, medan det inle gjorts någon verklig analys av själva orsakerna till desvårigheter som råder. När vi talar om exempelvis alkoholproblemen är vi alltidnoga med att hänvisa till just orsakerna till problemen. Men i det här fallethar man glömt atl göra en analys. Man har undvikit att tänka på själva reglemaför hur skolan skall fungera. Detsom händer inom skolan ärju inte något unikt för skolan, utan del har sinmotsvarighet i hela samhället. Problemen ligger väsentligt djupare än i denorganisatoriska apparaten. De hänger samman med hela utvecklingen i samhället.Man kan därför inte isolerat lösa problemen i skolan eller vänta sig att skolanskall åstadkomma det som samhället i övrigt misslyckats med. Skolankan själv inte lösa problemen, utan här måste politikerna, hemmen och skolangemensamt känna sitt ansvar. Politikernahar kanske underde inte riktigt känt sitt ansvar på detta område.I den stora förändring som skett inom skolan och samhället har man inte nogallvarligt övervägt vad man skulle avlägsna från resp. tillföra skolan. Sä t.ex. har också politikerna varit med om att medverka till att ordet fostran fåtten negativ betydelse, så att man inte längre vill använda det. Ordet fostran äri sig positivt, och man kan ifrågasätta om det är möjligt atl vara det förulanpå något område som har med ungdomar att göra. Jagavser med "fostran" bl. a. atl del gäller att lära ungdomarna att tahänsyn lill de regler som måste gälla för människans liv och för samlevnadenmänniskor emellan. Atl leva utan klara regler på skolans område är likaotänkbart som att det svenska ishockeylaget före sin avresa till skulle haordnat allt del ekonomiska och organisatoriska men sedan, när spelet började,inte alls skulle bry sig om reglerna och domaren. Reglerna är inle till för altförstöra spelet utan för att spelet skall kunna fungera. StatsrådetMogård är värd en eloge för sitt initiativ att tillsälta den s. k. normgruppen.Jag hoppas att den skall kunna tillföra debatten och skolan något positivt. Jaglyssnade till den tidiga morgonandakten, som leds avbroderskapare. En man som blev när han var svarade på frågoromförsamlingen och arbetsplatsen. Om församlingen sade han: Där får jag minandliga fostran genom bibelstudier, och där upplever jag trygghet. Omarbetsplatsen sade han: De kan skratta åt mig , men när de harproblem och känner sig ensamma, då vill de samtala. Det är samma erfarenhetöverallt. Vi glömmer ofta bort attlivet inte är någon dans på rosor, inte ens i tonåren. Problem och ensamhet görbehovet stort atl få någon att kunna tala med. Och här kommer jag till minmotion, som jag följt upp med ett särskilt yttrande. Där har jag bl. a. sagtatt trots allt det positiva som skolan erbjuder kämpar många ungdomarmed svåraproblem. Det gällerfördem att lösa livsfrågorna, att finna livets mening. Ochjust detta alt finna livets mening ärju, i sina olika aspekter, en av destörsta och djupaste frågorna för ungdomar i tonåren. Valet av yrke kan t. ex.vara mer påfrestande än vi tänker oss för en ung människa, inte minst i vår tidmed dess komplicerade samhällsliv. Det är inte säkert att det finns enarbetsuppgift som väntar när man är färdig med sina studier. Alltdelta skapar naluriigen problem för de unga, och vi vel att det i icke ringautsträckning förekommer alkohol- och narkotikamissbruk bland skoleleverna. Dethar också blivit alltmer vanligt att eleverna skolkar från undervisningen. Motdenna bakgrund framstår del helt klart att behovet av verkliga ledstjärnor förskolungdomarna är stort, och här får samhället inle tveka när det gäller att geungdomarna all den hjälp som kan ges för att lösa problemen. Imotionen har vi rest frågan: "Varför har inte skolungdomarna tillgångockså till en präst/pastor eller en kurator med positiv inställning till och utbildningför att ge hjälp och vägledning i svåra situationer, när lärarnas, läkarnas ochde vanliga skolkuratorernas insatser inte räcker lill?" Meroch mer framträder behovet atl få hjälp med livsfrågorna hos ungdomarna. Jagmöter del när jag är ute och talar om dessa frågor. Jag möter det i personligasamtal med ungdomarna. Jag möter det från ungdomar i skolklasser som besökerriksdagen. var del luffa frågor skolklasserna ställde. Det ärinte alls samma attityd från ungdomarnas sida . Jaghade en upplevelse som jag sent skall glömma. En skolklass ifrånStockholm var på besök. Vi samtalade länge om tonåringarnas problem. En flickapå sade med tårar i ögonen: Närskall ni politiker lära oss vad som ärlivets mening? Jagskickar den frågan vidare. Det är den som bränner på ett alldeles särskiltsäll. Utskottethar inle tillstyrkt motionen, men jag hoppas att regeringen skall tillmötesgåvåra krav. Idelta anförande instämde () och (). Nyttstatsbidrag till m. m. Jag har lyssnat på debatten och gjort några anteckningar och skall taupp några av de frågor som debattörerna berört. Jag kommer inte att gå in inågon partipolitisk polemik -den socialdemokratiska reservation som har fogalstill betänkandet har talat om, och den debatten betraktar jagnu som avslutad. Lålmig först ta upp en punkt i anförande. Jag instämmer i att detnu kan vara dags att försöka avveckla begreppet SIA-skolan. Del har varit ettarbetsnamn. Del ärju inte särskilt logiskt atl tala om Nr 133 skolans-inre-arbete-skolan. den SIA-skola,och om vi från utbildningsuiskotlel nu lovar an i fortsättningen 28 aoril 1978 försökaavslå från den beteckningen kanske kan göra delsamma.1 stället lalar vi om den grundskola som vi nu håller på att Nvtl statsbidrag reformera och som del nya statsbidragssystemet handlar om. //// " " läsare av kammarens prolokoll sominle är särskilt insalta i j ijj sätt atl arbeta är det kanske viktigt all vi framhåller altdet naturligtvis är mångafrågor som gäller denna reformering av som inte behandlas iutskottsbetänkandel och som vi inte lalar om . Förklaringen lill del ärenkel, nämligen atl vi bara behandlar slalsbidragssyslemel -självareformen i övrigl fållade beslul om . Därför blir den härdiskussionen något begränsad. Ute i landei är man på många håll i färd med altgenomföra det riksdagsbeslut vi då fattade. kommer atl fallabeslul om hur vi skall beräkna det statliga bidraget till kommunerna. Vpkvill all skall uttala all dagens beslut är ett provisorium. Någolsådant uttalande behövs inle. När en genomgripande förändring sker av ellbidragssystem är del - det ligger i sakens natur - ingen av oss som kan sägaatl reformeringen därmed är färdig. Det är möjligt - del har sagts av fleratalare och det står i utskottets betänkande-all vi kommeratt upptäcka alt delbehövs justeringar. Då liggerdet ingen prestige i detla-då är del självklartalt vi kommer all medverka lill lämpliga justeringar. Uiskoilelhar under sin arbete - vi har väl dessutom alla siöil på det rum om i landei -upplevi an många kommuner menar all de får väsentligt minskade bidrag. Det harvarit en ganska förvirrad diskussion. Trois resursknapphet osv. tillförs densvenska rätt många nya friska miljoner genom della beslul.Någonslans måsle de hamna. Del kan inie vara så all alla förlorar på affären.På grund av all den teknik som används är svår har många kommuner räknat fel.Vi har under diskussionernas gång Ibrsiåii att del inle iir så illa siälli somman på sina håll från början trodde. Närman inför ett system som är så schabloni.seral som del här kan man dock inleundgå atl det på någol håll kan bli negativt resuliai - inga dnisiiskaföriusier för någon kommun, men alla kan. med hiinsyn lill all del här är enschabloniserai syslem, naiurligivis icke få förslärkningar. På några håll bli litel mindre pengar. Jagiror inie del är så lärligl. Men jag vill giirna .siiga all om del skulle visasig all syslemel slår drasiiskl fel, så får vi fundera på del igen och ta upp nya diskussioner, och del iir jag överiygad om all man från kanslihusei också iir beredd all göra. Tyvärr måsle man konsialcra all del iirolyckligi -det lorde vi kunna vara överens om - all denna vikliga uibildningspoliliska reform skall iriida i kraft vid en lidpunkl då vi har del såbesvärligi isamhiillsekonomin.Vi iir i riksdag inie överens om orsakerna lill dessa besvärlighelcr, och jag går inte in på den diskussionen, men så myckel lordc vi kunna vara överens om som all vi går in i ell budgeiår med del siörsia budgelunder- skoiiei i modern hisloria och med besvärligare problem för kommunerna än 116 kanske . Vi har en situation diirfolkhushålleis lolala resurser av olika skiilinle har ökal utan minskar. Då iir det inte så lält alt genom föra ell .sy slemsom innebär all nya resurser skall tilldelas någon sektor av samhällslivet. Vihar ju bundit oss för stora resursinsatser när det gäller vården av de gamlaoch utbyggnaden av barnomsorgen. Jagbeklagar, Inga Lanlz, men vi kan inle genomföra ell siaisbidragssystem som inlelar hänsyn lill de samhiillsekonomiska förhållandena. Med densamhällsekonomiska situation vi nu befinner oss i går del inle all slå här iSveriges rik.sdag och utlova nya, myckel slora bidrag lill kommunerna.Utskottet erinrar i sammanhanget om del utredningsarbete som pågår på del härområdel och om all relationerna mellan staten och kommunerna ekonomiskt settinte är låsta för framtiden. Vi diskuterar nytt skalleutjäm-ningssyslem, oclidet pågår iiven diskussion om relationerna mellan slal och kommun. Dessa relalionerkommer atl förändras i framliden, och detta kommer i sin lur självlället atlockså påverka del bidrag vi här lalar om. Jagvill gärna beklaga att genomförandet av denna reformering av pägrund av del ekonomiska läget kommer atl ske i en långsammare takt än vi frånbörjan hade hoppats. Men det bör sägas ifrån atl kommunerna inte skall låta signedslås av detta. Jag skulle vilja råda dem all sätta i gång och genomföradenna reform successivt, i takt med alt resurserna tillåter del. För min delvill jag ha sagt att detta i hög grad är en fråga om ekonomiska resurser,mendelärsjälvfalleiocksåsåattdet inom ramen förde resurser som vi nu tilldelarskolväsendel finns slora möjligheter att göra jusleringaroch förbältringar.Finessen med denna reform ärju bl. a. att man lokalt skall kunna genomföra deförändringar som med hänsyn till de lokala förhållandena och även med hänsyntill enskilda individer är möjliga att göra inom ramen för bidragssystemei. Jag är just nu oroad över myckel av det som händer inom det svenskaskolväsendel. Jag har fåll rapporter som lyder på att situationen på många hålli landet är myckel allvarlig. Den reform vi nu diskuterar löser naturligtvisinte dessa problem, men den kanske kan medverka till all man åstadkommerförbättringar. Därför är det angelägel alt vi kommer igång med reformeringen av . Underdebatten har del talats om de allmänt övergripande målen, som finns angivna igrundskolans läroplan. Även jag har kunnat konstalera att de somär engagerade inom skolan är osäkra när del gäller dessa övergripande mål.Många tycker att de är luddiga, och andra känner en vanmakt inför möjlighetenatt realisera dem. När någon framför liknande tankegångar till mig. brukar jagför min del alltid säga atl målet för är som jag upplever det envision om ett samhälle som är bättre än det vi har . och alt det är skolansplikt atl försöka medverka till all upprätthålla den visionen. Ett sådantsamhälle kommer vi säkerligen aldrig att kunna uppnå, men vi måsle sträva efteratt hjälpa unga människor att i varje fill drömma om del. Det är ett verkligtdemokratiskt samhälle jag då tänker på, ell samhälle med respekt för allamänniskor, ell samhälle med jämlikhei och jämslälldhel, ell samhälle där vitror på solidaritet med andra folk och kulturer och där vi accepterar olikheteroch skilda uppfattningar i Nyttstatsbidrag till m. m. Nyttstatsbidrag till m. m. religiösa, politiska ochandra frågor. Vi haren mycket lång väg att vandra, och vi har många svåra problem attlösa ute i vårt skolväsende. Det är min förhoppning att vi inför niisia läsårmed hjälp av den reform som träder i kraft får möjligheter att tanågra'steg fram emot de mål vi eftersträvar. INGALANTZ (vpk) kort genmäle: började med atl säga att han inte hade för avsikt all gå ini någon partipolitisk polemik. Del tyckerjagärett märkligt uttalande av ensocialdemokratisk utskottsordförande. Sedanfortsatte han att säga att man inte behöver, såsom vpk föreslår alt man skallgöra, uttala att detta är ett provisorium. konstaterade justeringar kan komma atl behövas. Skillnaden mellan oss är tydligen atlvpk inser att det här bidragssystemet inte är till fyllest och därför vill göradessa justeringar , så alt kommunerna får täckning förde ekonomiskautgifter som SlA-skolan kommer att föra med sig. Vidaresade alt han inte trodde alt det var så farligt med de härresursminskningarna. För dem de berör tror jag emellertid all de blir ganskakännbara. StigAlemyr argumenterade mot vpk genom att säga alt man inle kan genomföra etl nyttstatsbidragssystem utan att ta hänsyn till samhällets totala kostnader ochresurser. Det är naturligtvis helt riktigt. Men vi i vpk har ju aldrig godkäntden ekonomiska politik som de övriga partierna här i kammaren vill föra. Viställer inte upp på den. Vi anser all den ekonomiska politiken inte skall utgåfrån företagens och näringslivets behov av vinster utan från barnens och andramänniskors behov. Vi protesterar mot att man tillåter en kapitalflyki på 4 ä 5miljarder kronor och att man godtar en skatteflykt på 10 ä 20 miljarder kronorper år. Vi godtar inle heller de höga försvarskostnaderna, som vi debatterade ionsdags. Jag lycker atl man kan ställa vårt krav på ell anslag för kommandebudgetår på 50 milj. kr. till den kommunala i relation till att detmotsvarar en och en halv dags försvarskostnader i vårt land. Viär inte heller med om att sänka arbetsgivaravgifterna, något som frånhänder densvenska ekonomin hundratusentals miljoner, som skulle kunna användas bl. a.till att genomföra en nödvändig skolreform, den SIA-skola som vi talarom. Vii vpk har alltså helt andra utgångspunkter när vi här i kammaren diskuterarresursfrågor än vad och de borgerliga partiernas företrädare har.Jag lycker all det är litet genant att slår följe med borgerligapolitiker och inte lar den resursminskning för kommunerna som det här faktisktär fråga om på allvar. () kortgenmäle: Jag är helt medveten om att det i riksdag råder djupamotsättningar när det gäller den ekonomiska politiken. Men det är inte dendebatten vi för . gäller debatten hur stor del som skall anvisas till grundskolanav de resurser vi får genom den ekonomiska politik som en majoritet avriksdagen fattar beslut om. Då tvingas utbildningsuiskollet all la hänsyn tillde ekonomiska realiteterna, och det är det vi har gjort. Jaghar talat här som representant för utskottet, som har presenterat etlbetänkande i 31 punkter. Vi är eniga på alla punkter utom en. INGALANTZ (vpk) kort genmäle: Jag blev förvånad när jag föste betänkandet och fann alt det bara fannsen socialdemokratisk reservation. Jag hade nämligen trott attsocialdemokraterna hade menat litet mera allvar med vad de sagt i deutbildningsdiskussioner vi haft här i kammaren och även med den motion deväckt. Jag tycker atl man suddar över de motsättningar som borde finnas mellansocialdemokratin och de borgeriiga partierna. Självfalletmåste vi ta hänsyn lill de ekonomiska realiteterna när vi skall fattabeslut om detta statsbidragssystem. Men det hindrar inte att vi måste påtalaoch protestera mot att de ekonomiska resurser som finns i vårt land används påett felaktigt sätt. Jag är förvånad över att man på socialdemokratiskt håll såenkelt går förbi det förhållandet att det finns resurser att finansiera den härreformen lika väl som andra nödvändiga reformer i vårt samhälle.