prot · G10956 · 1977-12-31 00:00:00 — Under senare århar tanken på decentralisering av beslutsfunktionerna vuxit sig allt starkare isamhället. Och i den förra valrörelsen var ordet "decentralisering"definitivt ett honnörsord. En del föredrar att kalla det närdemokrati, meninnebörden är ju densamma. Delfinns ett behov av aktiva näringspolitiska organ ute i regionerna som, förutomalt hjälpa företagare, kan samordna olika näringspolitiska aktiviteter i länen.Vi noterar alt det på många håll spontant vuxit upp organ med förankring i bådelandsting och kommuner som arbetar med näringspolitiska frågor. Och jag tror detär viktigt alt vi från samhällets sida här strävar efter ensamordning för effektivisering. Den väg vi valt, med de regionalautvecklingsfonderna, bör i väsentlig utsträckning kunna samla upp dessa viktigaregionala och lokala aktiviteter för näringspolitiken. Jag vill naturligtvis inte påstå att vi löser alla småföretagensproblem med den proposition vi nu diskuterar. Men de förslag lill åtgärder somredovisas inom småföretagsområdet kan bidra i väsentlig utsträckning lill atterbjuda gynnsammare utvecklingsbetingelser för den här företagsgruppen.Åtgärderna bör därmed ses som ett viktigt led i strävan att uppnå vissagrundläggande mål för den övergripande ekonomiska politiken. Förslagen skallockså ses som ett första steg i ell fortlöpande reformarbete inomnäringspolitiken med speciell inriktning mot de mindre förelagen. Menför att nu ytterligare förstärka kontaktvägarna mellan regeringen ochsmåföretagsamhelen skall regeringen låta tillkalla en särskild småföreiagsdelegation.Huvuduppgiften för delegationen kommer att vara att fortlöpande följa ochbevaka utvecklingen inom delta område, initiera olika åtgärder och i övrigt gesynpunkter och råd för samhällets politik visavi de mindre företagen och densituation som de arbetar under. Delegationens verksamhet kommer att bedrivasdirekt under regeringen. Vi har ansett del angeläget att få denna omedelbarakontakt med den här stora gruppen av företag. I delegationen kommer att ingårepresentanter för företagens och de anställdas organisationer, landslingen ochmyndigheter inom det näringspolitiska området. Delär också regeringens avsikt alt ta initiativ till olika informationsinsatserom företagandets villkor. Enligt vår mening bör sådana insatser kunna verkastimulerande på intresset för att starta och driva företag. De bör också kunnaskingra en del missförstånd och vanföreställningar som man möter i den merapopulära debatten om de mindre förelagens roll i samhället, om företagandets villkor,om samspelet mellan anställda och företagare. Informationen förutsättersjälvfallet en nära samverkan mellan företagens och de anställdasorganisationer. Låtmig lill sist, herr talman, sammanfatta med att betona att i detla väsentligaarbete med att öka livskraften och expansionsförmågan i svenskt näringsliv ärden proposition som är föremål för kammarens behandling en viktig hörnsten. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. i (s): Jag avser att i milt första anförande i huvudsak koncentrera mig påden fråga som föredragningslistan upptar, nämligen de mindre och medelstora företagensutveckling. Jag kan förslå att exempelvis frågan om strukturfonden ständigtoroar industriministern, men jag kan tala om för industriministern alt hankommer att få tillfälle att möta den frågan snart igen, eftersom vi återkommermed den. Vi ser detta som en utomordentligt viktig angelägenhet, inle för altkomplettera eller skapa en motsvarighet till Investeringsbanken ulan för att fåett Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. institut som kommer att geoss väsentligt större räckvidd och möjligheter att bistå förelagen med medelsom går långt utöver vad del ordinarie kreditväsendet har möjligheter till. Men,herr talman, lill huvudfrågan! När statsministern i inledningen till denproposition vi nu har att behandla anför all de mindre företagen spelar enmycket framträdande roll i del svenska näringslivet, riskerar han inte att bliemoisagd. Småförelagen är till antalet många och bereder sysselsättning ålåtskilligt fler. Företagens storlek varierar, men de är alla mycket beroende aven stabil och hög konsumtion. Underde senaste årtiondena har tillväxiklimatet för småföretagen i varitgott. Med stigande inkomster och en mera jämn fördelning av de värden som vi igemensamt arbete frambringar har stora befolkningsgrupper fåll en efter handväxande konsumlionsslandard. Som fördelningsmekanism har skattepolitikentidigare och socialpolitiken med bl. a. folkpensionering, ATP, barnbidragen ochbostadsstödet varit utomordentligt goda och välgörande instrument. Deföretagsgrupper vilkas angelägenheter vi nu diskuterar har å sin sida visatprov på anpassning av verksamheterna lill anspråk som ställts av en alltköpstarkare allmänhet. Också mol denna bakgrund är del angelägel all denekonomiska politiken och samhällspolitiken i allmänhet utformas så att vi sökerundvika en nedpressning av vårt folks standard. Verkningarnaav regeringens oskickliga ekonomiska politik, energipolitiken och bostadspolitikenhar nu blivit besvärande för många företag. Den erfarenhet som vi har fålltidigare visar att förmågan all la lill vara nya idéer och uppslag har varil enslyrka för småförelagen. Ett betydande antal av dem ägnar sig ål tillverkningav unika produkter, andra är underleverantörer till stora företag. Derasspecialisering och ofta dokumenterade förmåga att utveckla den tekniskautrustningen har bidragit till framgångarna. Korta serier i produktionen ochinriktning på kvalitetsvaror har gett konkurrenskraft och ett gott utbyte avverksamheten. Men med ökad tillverkning och stigande kostnader växer kraven påen marknadsföring som inte enbart stannar vid landets egna gränser utan somäven behöver och har stora möjligheter på utlandsmarknaden. Vidett samtal berättade chefen för ell leveransföretag lilldataanläggningar om de myckel stora ansträngningar man måste lägga ner på allfölja utvecklingen inom delta avancerade område för att kunna lämna erforderligservice. Uppenbarligen har företagel lyckats eftersom man inte haft någrastörningar i fråga om sysselsättningen. med detla uppföljningsarbetemåste man söka nya marknader, och på fråga uppgavs att två försäljningskontorinrättats i länder nära den stora öststatsmarknaden för att tillvarata allamöjligheter. Mångaföretag saknar sådana resurser alt slå sig fram. Kanske ligger möjlighelernaför dem i samordning och gemensamma exporlaktioner. Alltmer har det framståttsom en angelägen uppgift för samhället att i della avseende lämna sinmedverkan. Den kan vara såväl upplysande om möjligheter och förutsättningar somorganiserande och adminislre- Allföretagarföreningarna i dessa avseenden redan nu fyller en uppgift är alldelesklart, men aktiviteterna skulle väsentligt kunna öka, och de behöver ocksåökas. Den utredning om föreningarnas verksamhet och organisatoriska utformningsom tillsattes har visat på delta. Lålmig säga, herr talman, att det länder regeringen till heder att den i fråga omden allmänna uppläggningen av företagarföreningarnas verksamhet i stort settföljer vad utredningen föreslagit. Tyvärr har propositionen fleraskönhetsfläckar. En i och för sig mindre sådan är namnändringen. Nog verkar detvara mera av klåfingrighet som man tar bort namnet företagarföreningar ochersätter det med något så ogripbart som regionala utvecklingsfonder. Namnetföretagarföreningar är väl inarbetat tillbaka, och kretsen förverksamheten behöver man inle längre fundera över. Viktigareär emellertid vad de föreslagna stiftelserna skull göra och med vilka medel. Ipropositionen sägs att de skall ha till uppgift all lill de mindre ochmedelstora förelagen tillhandahålla informations-, rådgivnings-, utbildnings-och konsulttjänster samt lämna lån på hög risknivå. Del är bra. Man fullföljerhär ell program från tidigare och ger möjligheter lill en ökad samordning påregional och lokal nivå av olika näringspolitiska insalser. Manhar emellertid anledning alt fråga sig hur de nu angivna verksamheternainpassals i en mer allmän industripolitisk målsättning. Man kan också frågasig: Hur har vi sett på detla tidigare? Jag vill erinra om vad densocialdemokratiska regeringen framhöll i detta stycke när den framfördeförslag om bl. a. industriverket, utvecklingsfonden och riktlinjer för en ökadregional förelagsservice. Jag vill göra det med sammanfattningsvis ochrefererar en del av vad som anfördes i proposilionen: "Industripolitikenär den del av näringspolitiken som har till speciell uppgift alt främja utvecklingen av en internationellt konkurrenskraftig svensk industri, som inte minst ger möjligheter all erbjuda arbetslagarna inkomster, trygghet, stimulerande arbetsuppgifter och en positiv arbets miljö som dess produkter kan tillfredsställa väsentliga indi viduella och kollektiva behov. Den övergripande uppgiften för industri politiken blir-- att underlätta uppnåendet av en effektiv produktions struktur inom varje bransch och att medverka tilllutvecklingen av bran scher med stora framlida tillväxtmöjligheter, -t- Deinduslripolitiska insatserna bör i hög grad grundas på och utnyttja delkunnande, den erfarenhet och den kompetens som finns inom företagen. Även inomföretagen är ett decentraliserat beslutsfattande önskvärt. Strävan bör varaall frigöra den outnyttjade kapacitet i form av initiativförmåga,kunskap, verksamhetslust och ansvarskänsla som finns hos de i produktionenverksamma människorna. förutsätter ett väsentligt ökat lönlagarinfiylandei företagen. a. därför måste industripolitiken verka för att en vidgadföretagsdemokrati kommer till Demindre och medelstora företagens utveckling, in. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Attbeslutsfattandet i hög grad är decentraliserat ökar behovet av enframåtblickande och övergripande industripolitisk planering. De induslripolitiskainsatserna måste kunna sättas in på ell förutseende sätt vilket kriiver ettsammanhållet informations-, prognos- och planeringssystem. Syftet med ettsådant syslem är att utgöra underlag för bedömning av varför, var och hurinduslripolitiska ålgärder bör sältas in. Däremot är inle avsikten all detskall vara ett instrument för central dirigering av investerings-, produktions-och andra beslut i varje enskilt förelag." Fören industripolitik med framåtsyflning är insamling, bearbetning och utvecklingav del för industripolitikens genomförande erforderiiga informationsunderlagelav särskild betydelse. Avvad jag har anfört ur den skrivning som Jag refererar till kan man ta fram fyrahuvudpunkter för industripolitiken, som vi såg och fortfarande ser som ytterstväsentliga: 1. alt tillgodose mänskliga behov, 2. alt eftersträva en demokratisering av arbetslivet, 3. att inhämta ett kunskapsmalerial om olika branscheroch deras problem och 4. alt söka genomföra en framåtblickande ochövergripande industripolitisk planering. Planeringförutsätter ett kunskapsinhämlande, studier och diskussioner. Vi har söktfullfölja den politiken, exempelvis inom ramen för de branschråd .somtillkom-branschråd för skogsindustrin, för stålindustrin, för byggnadsindustrinoch för varven. Det är ett arbete som pågått , och jag noterarmed en viss tillfredsställelse att induslriminislern inte har avvecklat denorganisationen - branschråden med representanter för samhället, förelagen ochde anställda som ett forum för diskussion och gemensam utredning - utan attbranschrådens arbete fortgår. Om jag har uppfatlat del rätt är avsikten alt såsmåningom, på underlag av det material som exempelvis skogsbranschrådel presenterar,förelägga ett skogspolitiskt långlidsprogram. - Jag hoppas att jaghar uppfattal del rätt, herr industriminister. Industriverkethar fått ta ansvaret för en mångfald utredningar av samma karaktär, delvis avmera brådskande art, delvis av mindre omfattning, som exempelvis när del gälltdelproblem inom glasindustrin, tekoindustrin, pälsir.dustrin ochsnickeriindustrin, för alt nu nämna några. Vadsom gjorts på arbetslivets område med styrelserepresentation, representanter iskyddsverksamhet och andra uppgifter har varil av utomordentlig betydelse. Saksamma gäller den nya medbestämmandelagen, som jag här bara nämner. Till deltahar emellertid kommit bl. a. att representanter för de anslällda bereits säteoch stämma i företagarföreningarnas styrelser. De och deras organisationer hartagit della på stort allvar, och jag tror att deras insatser i föreningarnauppskattals. Denna etablerade s.amverkan mellan företagare och anslälldatillsammans med företrädare för länsmyndigheter och landsting kring regionalaenheter Meddet starka ekonomiska och ansvarsmässiga engagemang av stat och kommun som nuföreslagits är det helt riktigt att samhället får ett mera avgörande inflytandepå de stiftelser som skall bildas. Men steget därifrån och lill alt heltklippa av banden med den företagsamhet som inom länen byggt upp organisationenär oförståeligt. Lika obegripligt är det att man bryter sönder den ordning medrepresentanter för anställda i företagens styrelser som gäller. Vad jag kankomma ihåg hade de borgeriiga partierna ingenting all invända mot den allmännamålsättning som uttalades i riksdagsbeslutet och som lett fram till denordning vi nu har. Propositioneninnebär alt ni inte vill ge vare sig företagare eller deras anställda garantierför en rimlig medverkan i det organ på länsplanet som de kan ha så stortintresse för. Ni avhänder staten möjligheten att via länsstyrelseeller av regeringen utsända represenlanler öva ell inflytande på stiftelsernasverksamhet. Vadsom inger de allra största betänkligheterna i den allmänna uppläggningen avorganisationen är behandlingen av statens utvecklingsfond. Fondentillkom för att fylla ett myckel stort och känt behov. Syftet var och är attstödja riskbetonade investeringar inom industrin för utveckling av nyaprodukter, processer och system. Au fonden var välkommen som ett led emellanStyrelsen för teknisk utveckling, som prövar idéer och uppslag, ochInvesleringsbanken och andra kreditinrättningar på den ordinärakredilmarknaden, framgår av det faktum all på den korta tiden av drygt tre årstöd lämnats till över 500 utveckling,sobJekt. Detär en liten men mycket .duglig församling av tekniska experter och handläggaresom svarar för fondens verksamhet. Styrelsens ordförande säger i etttidningsuttalande: "Jag tycker del är olyckligi och bakvänt att man pådel här sättet bryter ned en organisation som börjat fungera på ett bra sätt. Förslaget är inte väl genomtänkt." RiksdagskolleganSven G. är inte heller nöjd med del förslag som har presenterats. Hanär medlem av utvecklingsfondens styrelse och använder ett något starkareuttryck när han säger: "Förslaget är sakligt sett fullständigtgalet." - Jag antar, . , att tidningsuppgiften inte ärfelaktig. Vitalar från skilda håll om behovet av ökade insatser till forskning ochutveckling. För vår framlid fäster vi avgörande vikt vid delta. Nya idéer ochobjekt som kan ge näringslivet möjligheter att vidgas, som skapar arbete ochutkomst och bevarad välfärd vill vi i ökad omfattning satsa på. Men med någrafå rader i industriministerns proposilionsdel slås denna lovande verksamhetsönder. Utan föregående utredning, utan en vanlig remissbehandling, utan attens underrätta fondens styrelse och ledning skriver han i propositionen in:"Mitt förslag till regionalisering innebär att utvecklingsfondensverksamhet upphör." Hur mycket överensstämmer en sådan hantering medmedbestämmandelagens anda och mening? Det är en berättigad fråga. är illagenomtänkt, om del Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Nr 56 är tänkt alls. Lördaeen den Utvecklingsfondensuppdelning på 24 nya små enheter stoppar upp --------------- organisera!) och personal med särskilda kunskaper all bedöma projekt De mindre och trimmas riskerar man att det förflyter . Den beloppsmässiga be- medelstora gränsningen av möjlighelerna alt låna ut pengar -nu 3 milj. kr. företagens utveck- ettprojekt - till . innebär att de största och mest lovande Ung, in. m. projekten inte kan tillgodoses. Regeringen vriderpå ett flagrant sätt klock- Hade det inlevarit möjligt, herr industriminister, all snabb-utreda, diskutera och samrådaom en lösning som kunde ha innehållit en bevarad utvecklingsfond men också möjligheterför de regionala stiftelserna au för mindre projekt bistå uppfinnare ochulvecklingsförslag? Från den socialdemokratiska gruppen är vi kritiska också pånågra andra punkter, vilket efter hand kommer alt anmälas. Somen sammanfaltning vill jag än en gång säga att förslaget har många värdefullainslag men brister och avvikelser som vi starkt har reagerat mot. Delär att beklaga i en för landets näringsliv så viktig angelägenhet som denna somgäller de mindre och medelstora förelagen och de näringspolitiska ambitionersom staten är beredd alt understödja. Del hade varil möjligt att uppnåsamförstånd genom borttagandet av de skönhetsfläckar som jag har pekat på ochsom också kommer all la upp. Jag noterar med tillfredsställelse den vilja till samförstånd . i dennafråga som här har visat. De anmärkningar som han har riktat motförslaget är ju i hög grad marginella, och jag vill återkomma till dem. Förstdock den mer allmänna näringspolitiska diskussionen. Jagtillät mig att något kommentera vad som har hänt på det näringspolitiska området. Del stora inslaget - i varje fall de- battmässigl - från oppositionens sida är den strukturfond som man har återkommit till i skilda sammanhang. säger all man skall gå vidare beträffande strukturfonden. Jag tror del är välbetänkt att ta del lugnt; som förslaget har framförts är det nämligen myckel ofullgånget och ger knappast intryck av att oppositionen har något eget alternativ i fråga om näringspolitiken. var mest flagrant i samband med diskussionen om specialstålet, där man i reservationerna vid det belänkandet skisserade en strukturfond som nära nog på punkt efter punkt sammanföll med ändamålet, inriktningen och målsättningen för Invesleringsbanken. Jag tror all vi har annal all göra här i landet än all dubblera de näringspolitiska institutionerna. Vi bör i stället se lill effektiviteten. Del var alltså i all välmening mot oppositionen som jag här tog upp frågan om strukturfonden. Ni bör nog länka över en gång till om detta verkligen är något alternativ i näringspolitiskt avseende. 28 När det gäller direkta anmärkningarmol proposi- tionen noterar jag all hankarakteriserar bytet av namn från "företagarföreningar" lill"regionala utvecklingsfonder" som klåfingrighet. Del är ju, RuneJohansson, ett vanligt argument i mera konservaliv anda att det betecknas somklåfingrighet när man vill ändra någonting. är del ju så attföretagarföreningarna inle längre är några föreningar. Dessutom gör denförändrade karaktären - självständigheten - all de i realiteten blirutvecklingsfonder till hela sin funktion. De kommer inle längre att vara barakreditmarknadsinstitut, utan de representerar också en fond av kunnande som göratt de kan ge service till företagen och över huvud laget stödja utvecklingen iregionerna. Det är alltså inle fråga om klåfingrighet, utan det har gällt attförsöka hitta en benämning som är betecknande för den nya verksamhet och dennya innebörd som del här organet kommer att få. Jag tror alt även RuneJohansson, när han väl har vant sig vid begreppet"utvecklingsfonder", kommer all inse all det är en utomordentligt brabeteckning på det här organet. Sedanfrågar om vi vill klippa av banden med de anställda i och medall vi har valt den här modellen för utseende av de regionalautvecklingsfondernas styrelser. Nej, naturligtvis inte. Det är ju för deanslällda, för de verksamma i företagen, som den här reformen har kommit till.Det är de miljoner anslällda i företagen som är den egentliga målgruppen för dehär omsorgerna. Det är bara det att vi velat ha en lösning som står i klarsamklang med den politiska demokratin. Vi menar att landstingen i omsorgen omutvecklingen i sina egna områden skall se till all styrelserna får en såallsidig och representativ sammansättning som möjligt. Det är då ensjälvklarhet att även de anslällda blir representerade. Jagtror att man har överdramatiserat hela den här frågan. Jag kan inte föreställamig att landstingen vid utseendet av dessa styrelser medvetet skulle gå förbide intressen som ju är av så central betydelse för näringslivets utveckling iden egna regionen. Lål oss, , sluta all vara så pessimistiska isynen pade regionala organens kompetens. Jag tror att de är väl skickade attklara den här frågan. Närdel så gäller utvecklingsfonden - och här anser uppenbarligen den viktigaste skillnaden finns - vill Jag hävda att man bör se den härreformen liksom reformen av den organisatoriska basen för forskning ochutveckling som en sammanhängande reform. Det råder inget som helst tvivel om attnär vi nu ser över STU:s verksamhet och är beredda att samordna den härverksamheten, så ligger det myckel väl lill all låla utvecklingsfondenregionaliseras och alt man verkligen stärker det organ som skall ha dendirekta, påtagliga och vardagsnära kontakten med företagen genom det inslagsom utvecklingsfonden representerar. Visst har det förekommit kritik -jagskall vitsorda det. Men i stort sett måste jag säga att förelagen hälsar denhär reformen med tillfredsslällelse. Jag har mött många positiva omdömen omvårt förslag. Det är alltså inte ett säll alt slå sönder redan befintligverksamhet, utan del är ett säll all effektivisera den. Dessutom får den ökaderesurser Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. i ganska avsevärdomfattning, något som jag hoppas att är medveten om. Sedanförsöker tolka in att regeringens förslag i vissa avseendeninnebär ell brott mol medbestämmandelagen, en lag om vilken han och jag istort är överens. Det är naturligtvis inte på det viset. Men det far inle bliså att övergripande, principiella politiska beslut inte kan fattas ulan att manständigt hänvisar till medbestämmandelagen. Den reglerar samrådsförfarandet menkan rimligen inte sältas över väg-valei när det gäller de principiellapolitiska besluten, och det här är ett sådant. RUNEJOHANSSON i (s) kort genmäle: Jag sade i mitt anförande beträffande utvecklingsfonden all styrelsenoch de anslällda i den över huvud tagel inte var underrättade om den förändringsom regeringen har för avsikt alt genomföra. Det menar Jag är ett fiagranlavsteg från den anda och mening som ligger i medbestämmandelagen. Man skallnaturiiglvis diskutera med och underrätta både styrelsen och de anslällda i enså viktig verksamhetsgren. Jaghar uppfattat det så att industriministern har velat åstadkomma ett arrangemangsom ser bra ut och som gör att så mycket pengar som möjligt kan komma ut tillde regionala fondstiftelserna. När man nu mer eller nnindre har kört statensekonomi i botten, har det varil möjligt att ta de miljoner som finns i utvecklingsfondenoch sprida ut dem till de nya stiftelserna i 24 län. Del är mer sken änverklighet, herr industriminister. Dessutom är det ett påtagligt övergrepp molen verksamhet och en institution som har fungerat på ett förnämligt säll. Jagupprepar att det väl ändå hade varit möjligt att ta upp en diskussion om enviss form av regionalisering. Då hade vi kunnat hjälpas ål att få fram medeltill verksamheten utan att behöva slå sönder den centrala instansen,utvecklingsfonden. Sååterkommer induslriminislern till strukturfonden. Jag har sagt alt vi kommeratt få tillfälle att diskutera den framöver. För oss är delta en angelägenhetav utomordentligt stor vikt. I stället för att sänka arbetsgivaravgiften och,som har skett genom riksdagsbeslut på regeringens förslag, avhända staten dessa4 miljarder kronor, så borde man i enlighet med vårt förslag ha avsatt medlentill strukturfonden, vars uppgifter skulle sträcka sig väsentligt längre än vadman har möjlighet till inom det ordinära kreditväsendet innefattandeInvesteringsbanken. Härär det fråga om att i en strukturomvandlingsprocess medverka till altförändringarna sker i socialt acceptabla former ute på orterna.