prot · G10950 · 1977-12-31 00:00:00 — Om strukturförändringarna innebär attarbetstillfällena för tusentals enskilda människor rycks undan, hur värnas dåde enskilda människornas trygghet? Det tror jag exempelvis jobbarna Slålinduslrin,m. Omåtgärder för alt trygga sysselsättningen i Stålindustrin,m. Omåtgärder för all trygga sysselsättningen i i - där jaghäromdagen deltog i ett möte - bra gärna skulle vilja veta. För deras del räckerdet inte med vackra omskrivningar om hur deras jobb skall försvinna. De villveta om staten kan gå in och säkra deras jobb, eller skaffa andra i stället.När nu industriministern har förklarat att han vill vara vänlig, kanskehan vill vara vänlig och ge besked på den punkten. Minfråga, om det statliga lånet lill är förbundet med några villkor ifråga om sysselsättningen, besvaras alltså tyvärr med nej. Farhågorna i devärmländska bygderna har därmed besannats. Motiven för en sådan satsning avstatliga medel ler sig därmed ganska meningslösa. Närdet gäller min andra fråga, om regeringen förbereder några åtgärder i syfte alttrygga sysselsättningen i , måste jag säga att svaret är myckel magertmot bakgrunden av vilka omfattande sysselsättningsproblem det är fråga om.Förslagen i småföretagspropositionen, medel för finansiering av en delegationsverksamhet och regionalpolitiskt stöd lill sysselsättningsskapande projekt ikommunerna är vad industriministern har att erbjuda. Men räcker detta? Denstora statliga satsningen sker i form av lån till Uddeholmsbolaget på 600 milj.kr. - inte för att rädda jobben eller för att skapa nya jobb. Lånet kommer lillanvändning för att avveckla jobb. Detta är en anmärkningsvärd åtgärd. Miljardsaisningarav olika slag lill privatföretagen har vanligen motiverats med alt man villrädda jobb. är regeringen också beredd alt göra kraftiga statliga satsningarför att avveckla jobb, inte bara i fråga om Uddeholmsbolaget ulan förslålinduslrin i dess helhet. Storleken på de av varslade åtgärderna ärsådan att det som regeringen erbjuder i fråga om regionalpolitiskt stöd inleräcker långt för alt kompensera bortfallet av arbetstillfällen. Jagmåste fråga industriministern: inte regeringen övervägt alt i stället fördel föreslagna lånet aktualisera ett förstatligande av Uddeholmsbolagel?Därigenom borde man kunna få möjligheter att påverka utvecklingen och säkrasysselsättningen i . Slutsatsenav regeringens förslag i fråga om Uddeholmsbolaget kan endast bli att statligamedel nu används på bolagens villkor för att låta tusentals jobb försvinna.Flera kommuners och hela regioners utveckling är i fara. Omdetta är regeringens arbetsmarknads- och sysselsättningspolitik, då är inte utsikternasärskilt ljusa för vare sig eller andra ar-belslöshetsdrabbadeområden. Regeringens politik är här densamma som för stålindustrin i övrigt.Detta är särskilt allvarligt. Denna politik är inte bara passiv i förhållandetill problemen. Den medverkar också till att storbolag kan förverkliga sinaplaner på att avskeda arbetare och tjänstemän. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Får jag först säga beträffande den fylliga allmänna orientering omUddeholmsbolagel och som har givit kammaren, alt mankunde få den underliga föreställningen att sysselsättning och boende samtUddeholmsbolageis verksamhet var två skilda faktorer. Det är kanske t. o. m..så att del är därför alt Uddeholmsbolaget har bedrivit sin industriellaverksamhet som vi har den här bosälinings-sirukturen i . Man skallkanske inte glömma bort det förflutna utan försöka skapa en historisk bakgrundtill dagens skeende. Idetta ligger ju att näringslivet på en rad värmländska bruksorter är väldigtensidigt. Arbetsmarknaden står och faller med Uddeholmsbolaget - tyvärr. Detbesvärliga konjunkturläget, som har drabbat specialstålindustrin men ocksåmallar ut skogsindustrins överlevnadsförmåga och förmåga all utvecklas, harsjälvfallet satt sin prägel på ett sådant företags verksamhet. Jag vill påpekaatt det viktiga är nu att skapa rådrum för au dels göra de strukturellaförändringar som är ofrånkomliga i specialstålindustrin och ävenskogsindustrin när det gäller , dels ta fram de nya arbetstillfällensom behövs för alt klara bygdernas överlevnad och för alt klarasysselsättningen för enskilda människor. Det är motivet för denna extraordinärakredit lill Uddeholmsbolagel. Jagförslår inle varför envisas med all söka misslänk-liggöramotivet för den här krediten, som det finns ett överväldigande stöd för iVärmland bland fackliga företrädare och bland gemene man, därför att man harklart för sig att utan den här krediten hade vi inte kunnat skaffa rådrum förstrukturella förändringar och för alt över huvud taget se överUddeholmskoncernens framtid. Jag vill varna för att dra förstora växlar på all söka misstänkliggöra den här åtgärden. Människor i gemenär nämligen klara över hur det förhåller sig. Jag har fått många bevis för delbåde från fackföreningsrörelsen och från enskilda människor i . Jagvill också påpeka att jag visserligen sade att del inte är några direktavillkor förknippade med lånet. Det var inle möjligt. Vi får ha klart för ossatt den realistiska förutsättningen var att förelaget är inne i en omställningsprocess.Men för att vi skall kunna nära följa den är lånet förknippat med bl. a. detvillkoret all staten skall tillsätta en ledamot i företagets styrelse. Denkontakten tänker vi även på andra sätt följa upp ingående. Vadvi nu inriktar ansträngningarna på tillsammans med länsmyndigheterna och dekommunala myndigheterna i är alltså att genomföra den här anpassningenav koncernens verksamhet på ett så smidigt sätt som möjligt. Vi inventerar numed alla till buds stående resurser möjligheterna lill alternativasysselsättningar. Jag vill påpeka att jag tycker att länsmyndigheterna iVärmland har gjort en föredömlig insats genom att tillskapaVärmlandsdelegalionen, som framför allt har att samordna de sysselsättningsskapandeoch produktionsfrämjande insatserna, som dels görs inom länet av myndigheter,företag Stålindustrin,m. Omåtgärder för all trygga sysselsättningen i Stålindustrin,m. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i och organisationer, delstillförs länet utifrån. Delegationen har också som uppgift att medverka tillatt nya idéer initieras och prövas i länet när det gäller alt skapa varaktigsysselsättning. Det är framför allt i detta samspel mellan kommuner,länsmyndigheter och staten som man skall kunna nå resultat. Del finns anledningatt vara väsentligt mycket mer optimistisk beträffande de reella möjligheternaför än här har gett uttryck för, NILSBERNDTSON (vpk) kort genmäle: I propositionen redovisas att skrivelse hade inkommit även från deanslällda, och industriministern talar om att det funnits stöd för förslagen.Men glöm inte all de anställda krävt betydligt mer aktiva insatser för allrädda jobben, bl. a. att staten bör gå in med ägarkapital. Hurde enskilda människornas trygghet kan värnas genom att staten satsar pengar föratt bolaget skall kunna skära bort arbetstillfällen slår fortfarande likaoklart. Jag förstår också alt ett förstatligande är en tanke som inte tilltalarden borgeriiga regeringen. Men det är ändå fråga om svenska folkets pengar, somanvänds på ett eller annat sätt. Frågan är om de skall sättas in på villkor somkapitalägarna uppställer eller om man skall söka använda dem för att skapa nyajobb. Viskulle kunna göra en viss historik när del gäller tillkomsten avUddeholmsbolagets mycket stora inflytande i - där har man verkligenkoncentrationsprocessen inom den svenska kapitalismen. Förhållandet är ocksådel all mycket annat knappast har fått växa fram vid sidan av Uddeholmsbolagel.Del skapade alldeles speciella problem. Jagsåg att aktieägarna hade ullalat sig om den nuvarande situationen och sagt attUddeholmsbolaget nu får sluta visa socialt ansvar för och för sinaanställda. Jag tror att de tusentals anställda som känner sig hotade med avskedfrågar sig: Vari har Uddeholmsbolagets sociala ansvar bestått? Del sades ocksåi en informationsskrivelse från Uddeholmsbolaget all inte en man för mycketfår finnas. Man började med alt avskeda arbetarna, som skapar värdena. Vi harmenat all det vore bättre att göra sig av med aktieägarna, att förstatliga. Mankan ju säga att aktieägarna är både obehövliga och olönsamma. Jagtycker att de kraftiga satsningar som regeringen nu föreslår för att avvecklaarbetstillfällen, bl. a. inom stålindustrin, gör att man måste fundera över omdel var 400 000 nya jobb eller 4 000 jobb färre som valpropagandaförra hösten handlade om. Passivitet präglar regeringens handlande. Det geringa nya jobb. Med den politik som regeringen för tror jag att optimismen ärstörre hos aktieägarna än hos de anställda. Det är ljusår mellan och min värdering av den härsituationen. Det finns ingen anledning att fortsätta debatten. Det är egentligen inte jagsom är svarande, men låt mig bara för klarhetens skull ställa en fråga tillNils : På vilket säu ökar statligt övertagande av t. ex.Uddeholmskoncernen marknaden, avsättningen för företagets produkter, och påvilket sätt förbättrar man de internationella priserna på förelagels produkter?Del är det frågan gäller. Ge mig ett svar på den frågan, som är grundläggandeför hela den här diskussionen. NILSBERNDTSON (vpk) kort genmäle: Det är möjligt att industriministern inte hön den förra delen avdebatten. Där har utvecklat vad vi från vänsterpartietkommunisterna avser med förstatligande - del är inte passivt ägarbyte, ulanresurserna skall användas till ökad förädling, till att ta fram nya produktersom inte tillverkas. Resurserna skall användas för en aktiv närings- ochsysselsättningspolitik. Omdel nu är ljusår eller annat som skiljer och mig vet jag inle, är väl i följande synsätt som skillnaden ligger: Vi anser att helaregeringens förslag är oerhört passivt. När del exempelvis gäller del75-procentiga bidraget till lönekostnaderna talar man om att det skall lindrastrukturomvandlingens effekter, del skall ge arbetsförmedlingarna ökat rådrum,den berörda personalen skall övergångsvis och så långt möjligt beredasfortsatt sysselsättning. Men man säger också att man inte kan hindra altbetydande sysselsätlningsminskningar uppstår. Om samhället satsar sådanaväldiga belopp som del är fråga om när det gäller Uddeholmsbolaget borde man,anser vi, sälta in det stödet för en aktiv sysselsättningspolitik och inle föratt avveckla det som redan är i gång. Stålindustrin,m. Omåtgärder för all trygga sysselsättningen i Får jag då avslutningsvis konstateraatt jag inte har fått svar på min fråga. Vpk har inget recept att anvisa. Delär ett tungomålstalande ulan något som helst värde i den ekonomiska verklighetvi lever i som vi får lyssna till från vpk:s företrädare här i kammaren.Ett förstatligande av företag i ett som är så integrerat i världsmarknadensom det är löser inga problem. Jag skulle vilja påstå med erfarenheter från detförgångna: förstatligande förvärrar problemen, genom att del skapar en ökadbyråkratisering i näringslivet. Förstevice talmannen anmälde att anhållit all till protokollet fåantecknat alt han inle ägde rätt till ytterligare replik. RUNEÅNGSTRÖM (fp): Som talesman för skall jag kommentera näringsulskottelsbehandling av problemen inom specialstålinduslrin. Detregeringsförslag som legat till grund för näringsulskottels bedömninginnehåller tidsbegränsade åtgärder för specialstålindustrin och stålgjuteriindustrin.För att underlätta den nödvändiga strukturomvandlingen inom dessa branscherföreslås dels att statliga lån skall kunna ges Stålindustrin,m. till ett sammanlagt beloppav 700 milj. kr., dels att staten tar på sig garantier till ett sammanlagtbelopp av högst 600 milj. kr. En särskild delegation föreslås också inrättasför all handlägga de låne- och garantiärenden som kommer som ett resultat avdessa stödformer. Bakgrundentill de föreslagna åtgärderna är de svårigheter som den svenska stålindustrinhamnat i, och för att kartlägga nuläget och dra upp riktlinjer för framtidenhar bl. a. tillsatts en specialstålulredning, som lämnade sitt betänkande våren1977. De förslag som propositionen innehåller grundar sig till största delenpå de slutsatser som utredningen kommit fram till. Specialstålindustrinär starkt exportinriktad, ca 75 av produktionen, mätt i värde, exporteras.Denna export går till allra största delen till . På denna marknad svenska konkurrenskraften minskat starkt . Den japanskakonkurrensen har varit särskilt kännbar för de svenska stålverken. Japanernahar en högre produktivitet på sin specialstållillverkning, somlönerna är lägre. En annan orsak till de svenska svårigheterna är att densvenska specialståltillverkningen till mer än hälften utgörs av rostfrittstål. Efterfrågan på just rostfria produkter ökar inte lika snabbi somtidigare, och konkurrensen hårdnar alltmer. har de svenskaspecialstålverken haft ett klart försprång genom en högt utvecklad teknologi,och även om vi fortfarande hävdar oss väl på del området har försprångetminskat så starkt, att det inte längre kompenserar våra högre priser. Specialsiålulredningensförslag, som ligger till grund för regeringsprogrammet, innebär att det behövskraftiga förändringar i strukturen samt i marknads- ochproduktionsinriktningen. Specialstålföretagen måste satsa på bådespecialprodukter med begränsade volymer och kvalificerade standardprodukter istora volymer. En ökad koncentration inom den svenska specialstålinduslrin ärockså nödvändig för att man skall uppnå en effektivare marknadsföring, störreekonomiska resurser samt ökade satsningar på forskning och utveckling. En högteknologi måste även i fortsättningen vara ett vägande försäljningsargument. Bakomden vilja som regeringen nu visar all bistå den svenska specialstålinduslrinligger en tro på att vi i framliden skall ha goda möjligheter att hävda oss påväridsmarknaden. Vi har bl. a. en lång tradition - viktigt i det härsammanhanget - en hög teknisk kompetens och en effektivförsäljningsorganisation. Beträffandestålgjuteribranschen måste antalet gjuterier minskas för att undvikaöverkapacitet, och utvecklingen måste också drivas mot ökad specialisering.Detta ställer stora krav på förelagens ekonomiska resurser; investeringarna fören ökad specialisering är oerhört kostnadskrävande. De åtgärder i propositionensom utskottets majoritet har anslutit sig lill syftar just lill att stärkakonkurrenskraften och ge trygghet åt de anslällda. Åtgärderna skall ses delssom ett led i ett näringspolitiskt stöd, dels som en regionalpolilisk insats. Vid en bedömning införframtiden måste man räkna med alt slruk- turomvandlingen innebärinledande föriustår, och här kommer lånen in som en hjälp för att klara delikvida svårigheterna . Den statliga garantin skall användas föratt företagen skall kunna få lån på kapitalmarknaden. Om inle en statliggaranti ligger i vågskålen kan man befara att stålföretagen skulle få svårt attfå några lån med hänsyn till riskerna i branschen. Ettändamål med lånen som jag tycker det är viktigt all trycka på är att de skallkunna främja s. k. kunskapsförsäljning, dvs. försäljning utomlands av know-how,patent och licenser. Enrad motioner lar upp de problem med sysselsättningen som uppstår vid enomstrukturering och rationalisering av specialstålindustrin. Motionernaspeglar de allvarliga problem som uppstår på de stålörter där arbetstillfällenkommer att försvinna. De förslag som regeringen lägger fram för att lösa redanutlösta kriser och kriser som kommer är så heltäckande all det är svårt att sehur de inom rimliga gränser och ekonomiska ramar kan förbättras. Länsstyrelsernai de berörda länen får särskilda resurser för att utarbeta konkreta förslagtill åtgärder och till en samordning på länsnivå. Man skall tillsätta särskildaarbetsgrupper med representanter för länsstyrelse, länsarbetsnämnder ochföretagarföreningar, och man skall samarbeta med kommuner och fackligaorganisationer. På regeringsnivå tillsätts också en särskild arbetsgrupp somdels kan lägga fram egna förslag, dels skall hjälpa till att förverkligalänsstyrelsernas förslag. Redan i arbete finns vidare den s. k.stålortsgruppen, som tillsattes och som arbetar med dessa problem.Bland andra förslag som är på gång kan nämnas en försöksverksamhet med ettinvestmentbolag i och del förslag som ligger påarbetsmarknadssidan om ett tillfälligt särskilt sysselsättningsbidrag lillförelag inom stålindustrin. Bidraget skall utgå ochtäcka upp till 75 96 av företagens lönekostnader för övertalig personal. Trotsomfattningen av de föreslagna åtgärderna kommer många stålörter att drabbashårt av nedläggningar av företag och minskade arbetstillfällen. Det går inleatt i förväg lägga fram ett statiskt program som kan klara alla de problem somkommer att uppslå, utan man måste hela liden ha en beredskap, sätta inspeciella åtgärder där så erfordras och ha en tänjbarhet i agerandet som göratt man får fram bästa möjliga resultat. En sådan mera långtsyftandemålsättning lyser fram ur regeringsförslaget, och det är också det sätt påvilket de arbetsmarknadspolitiska insatserna har skötts i likartadefall och då med gott resultat. Jag vill avslutningsvis kort beröra ytterligare ett par punkter ipropositionen. Denena punkten gäller den framtida forskningen inom specialstålinduslrin. Skallvi i fortsättningen vara konkurrenskraftiga på världsmarknaden måste vi liggalångt framme inom teknologin, och det kan bara uppnås om det kontinuerligtbedrivs ett forsknings- och utvecklingsarbete Stålindustrin,m. Stålindustrin,m. som inte behöver påverkasav svängningar i konjunkturerna. För delta utvecklingsarbete måste statenställa sig som garant, och i detta syfte har styrelsen för teknisk utveckling -STU - utarbetat ell mera långsiktigt program. I propositionen sägs att dettaprogram skall användas som underlag för ett kommande förslag om statligainsatser inom forsknings-och utvecklingsområdet. Jagtror man kan säga all det numera råder en utbredd enighet över hela detpolitiska fältet att om AB skall ha chanser att hävda sig på denindustriella världsmarknaden, så måste vi satsa mera totalt och meramålinriktat än på industriell forskning och utveckling. Tyvärr harinte den enigheten varit rådande tidigare - då hade vi sluppit många av deproblem som vi har inom den svenska stålindustrin. Tillde framåtsyftande åtgärderna hör också prospekteringsverksam-helen. Experter påområdet anser all vi har brylvärda tillgångar av legeringsmetaller tillstålframställningen inom landet, men att dessa inte är helt kartlagda. måstevi importera legeringsmelallerna. Denna import kostar dryga pengar för detsvenska folkhushållet, och den gör oss beroende. För de lovande fynd av t. ex.nickel som gjorts i Norriand måste därför satsas tillräckligaprospekieringsresurser. Det har inte gjorts , ulan det har varithalvdant med den satsningen, och del är ganska bedrövligt att vi inte tar tillvara våra naturtillgångar på detta område bättre än vad vi gör . Regeringenskall emellertid komma med förslag om gruvindustrin, och jag hoppas alt detskall innehålla en ordentlig satsning på delta område. Ivpk-motionen föreslås ett förstatligande av specialstålindustrin, och i densocialdemokratiska partimolionen föreslås ett kreditsystem som skall användassä att staten får delägarskap i stålföretagen. Detta är en fråga om politiskgrundsyn, och jag skall inte ge mig in på någon längre utläggning på detområdet. Jag konstaterar bara alt vi har en skillnad i vår grundsyn beträffandestatligt ägande. Vi anser att strukturstödet praktiskl-ekonomiskt skall vara enhjälp lill självhjälp och inle en väg all öka del slalliga ägandet. Genom de villkorsom knyts till lånen skaffar sig staten insyn och inflytande över de låntagandeförelagen - inte i någon förmyndarmenlalitel men för all kontrollera attpengarna används på avsett sätt. Den svenska specialstålindustrins problem utgör ett avsnitt av delnäringspolitiska program som f n. måste angripas i akt och mening alt vi skallreda upp situationen. Såväl utskottets majoritet som dess minoritet har redanlämnat en ulföriig redovisning i avseende på argument för förslag ochmotförslag. Jag skall inte gå in på någon de-taljkommenlar i det sammanhanget. Jagvill här framföra några allmänna synpunkter på regeringens sätt alt hanterastålindustrifrågorna enligt den näringspolitiska filosofi som regeringen görsig till tolk för, en filosofi som dock dess bättre under året har förändrats. Ulanatt referera lill gamla kända argument vill jag ändå inledningsvis erinra om hurindustriministern och övriga företrädare för den sittande regeringen i sambandmed fjolårets valrörelse reste land och rike kring och lovade väljarna en nyoch bättre näringspolitik. Del skulle bli mindre av dirigering från de centralapolitiska instansernas sida, och näringslivets egen förmåga skulle i frihet fåblomma ut lill välsignelse för land och folk. I den mån man skulle ingripa frånkanslihuset, skulle det vara via generella skattereduktioner i stimuleranderiktning. På så sätt skulle man stärka investeringsviljan och lägga grunden förett progressivt näringsliv. Somen mogen frukt av en sådan här politik skulle 100 000-lals nya jobb komma tillstånd, och skulle man tro och hans partivänner var det för dearbetssökande i .själva verket bara alt gå omkring och välja bland alla de nyaoch - del utgår jag ifrån - välavlönade arbetstillfällen som skulle komma attstå till förfogande. Visserligen avgav man från sida enreservation: då vi bad om en konkretisering av det lysande programmet erkändeman att det måhända skulle kunna la innan programmet var realiserat.På den sista punkten håller man alldeles ovedersägligt sina utfästelser. Vihar fått en annan politik än den som utlovades. Alla kan konstatera detta. Vi harfått upprepade besvärligheter. De har understrukits och accentuerats avupprepade devalveringar av den svenska kronan. Regeringen och dessriksdagsmajoriiel strör nu ut miljardbelopp i form av sänktaarbetsgivaravgifter-en generositet mot företag som inte har begärtskattebetalarnas pengar och definitivt inte behöver dem. En del behöver dem -en del behöver dem inte. Trotsdetta kan man inte säga att regeringen har lyckats skapa trovärdighet ål dennäringspolitiska given. Den nedgångsfilosofi och, jag vågar säga,undergångsstämning som tyvärr präglar svensk företagsamhet tror jag intejag har upplevt tidigare, i vart fall inle sedan det senaste världskriget. Attpå möta en reduktion i fråga om industriinvesteringarnas situation påmellan 25 och 30 96 är också en dokumentation på alt man från näringslivetssida tyvärr tycks ha tappat tron på framliden. Det här är oroande ochbeklagansvärt. Det är ju genom investeringarna inom näringslivet ochnäringslivels tro på framliden som vi skall bygga det framtida välståndet. Naturligtvisspelar här den totala avsaknaden av all energipolitik en väsentlig roll, liksomveligheten och hjälplösheten i fråga om all fatta beslut inom de tre partiersom svarar för regeringen och som skall svara för energipolitiken - den är ju ihögsta grad beklagansvärd. Här skall jag inte hänga ut och hansspeciella parti, jag menar att alla tre regeringspartierna har ettgemensamt ansvar för att den viktiga energipolitiken har gått i stå och därmedpåverkat investeringsaktiviteten negativt. De har ett gemensamt ansvar och fårgemensamt ta kritiken för den här demonstrerade hjälplösheten. Del förslag som vi i dagbehandlar gäller insatserna för specialslål- Slålinduslrin,m. 5 protokoll 1977/78:50-51 Stålindustrin,m. industrin, och del innebäri och för sig en verifikation på all regeringen erkänner nödvändigheten avriktade insatser lill vissa delar av näringslivet på orter och inom regionersom domineras av specialstålindustrin, där problemen är alldeles uppenbara. Detär således fråga om en dirigering av statens insatser - långt ifrån dengenerella politik som man trodde man skulle lösa näringslivels problemmed. Att har tänkt om radikalt och kör över gamla och oftatidigare offentliggjorda näringspolitiska program vore jag den siste attanklaga honom för.