prot · G10955 · 1977-12-31 00:00:00 — Litettillspetsat skulle man kunna säga att här har snålheten fått bedra visheten. Nuförutskickas visseriigen alt detta ställningstagande bara skall 13 protokoll 1977/78:54-55 gälla underuppbyggnadstiden och att man sedan skall la upp frågan lill nytt övervägande,vilket knappast gör saken bättre. Alla sakliga skäl talar för all del Just iinledningsskedet är särskilt viktigt med ell lekmannainflytande i majoritetenav målen. Jagber, herr talman, all på denna punkt få yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen 1, som är fogad lill utskottets belänkande. Ävennär det gäller sättet all utse nämndemän i försäkringsrätterna har vi en annanuppfattning än regeringen. I stället för all landslingen skall välja nämndemänanser vi att regeringen skall utse dem. Det bör ske på förslag avarbetsmarknadens parter och de politiska partierna. Del rör sig här om frågorsom i hög grad är förbundna med arbetslivet. Det är därför naluriigl att lålapersoner med direkt anknytning till arbetsmarknadens organisationer ingå inämnden. Motsvarande förfarande tillämpas när det gäller att utse icke lagfarnadomare i försäkringsdomstolen, i framliden kallad försäkringsöverdomstolen. Här kan Jag av erfarenhet omvittna vilket stort värde denna form förutseende av icke lagfarna domare haft. Jag kan försäkra all jag här också talarför de önskemål som de fackliga arbetsmarknadsorganisationerna har framfört.Genom vårt förslag får även de poliliska organisationerna ett inflytande vidnämndemannatillsättningen, som är av stort värde för den viktiga reform somriksdagen nu skall fatta beslut om. Jag ber således alt få yrka bifall äventill reservationen 2 i socialförsäkringsutskotlets betänkande nr 15. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Vi är inom socialförsäkringsutskottel överens om del nödvändiga i attinföra en ny besvärsordning inom socialförsäkringsområdet, men vi är oeniga påtvå avgörande punkter, vilket har framgått av anförande. Jag villdock i korthet komplettera hans anförande på ett par punkter. Redani den utredning som föregick den här propositionen hamnade man påkollisionskurs med löntagarorganisationerna när det gäller omfattningen avlekmannainflytandel i försäkringsrätterna. LO- och TCO-represeniamerna hade denenligt min mening självklara uppfattningen att man måste se till alt åstadkommaett brett lekmannainflytande i besvärsinstanserna och alt delta skall gällaalla ärenden. Framför allt är del viktigt att detla självklara krav kantillgodoses när man bygger upp en ny besvärsordning. Inomhela socialförsäkringsområdet innebär den nuvarande ordningen all påförsäkringskassan, som är den handläggande myndigheten, är två tredjedelar avalla beslut rena tjänstemannabeslul. Bara i en tredjedel av fallen, nämligen debeslut som fattas av försäkringsnämnd och pensionsdelegation, finns ettlekmannainflytande. första besvärsinsiansen, som är , är samtliga ärendenföremål för tjänstemannabeslul. Där finns alltså inget lekmannainflytande överhuvud laget. Istället för all följa löntagarorganisationernas självklara linje på den härpunkten och passa på all utvidga lekmannainflytande! har man i propositionenvalt att använda bristerna i den nuvarande besvärsordningen som argument föratt inte utvidga lekmannainflytandel till att gälla alla ärenden. Man sägerhell enkelt alt eftersom vi har lekmannainflytande på pensionsområdet vidhandläggningen av kassorna, skall vi ha lekmannainflytande även i den nyabesvärsinstansen. Och det är gott och väl, men tyvärr vänder man också upp ochner på all logik och .säger: Därför att vi inte har lekmannainflytande när detgäller alla övriga ärenden än pensioner i handläggningen, så skall det inleheller finnas lekmannainflytande på dessa ärenden i försäkringsrätten. Manblir imponerad av regeringens konsekvens och envetna princip-fasthet: Finns detbrister på ett ställe, så är man beredd alt se lill alt de hänger kvar genomhela organisationen! Delmåste ju vara precis tvärtom: Motivet att ha lekmän med i bedömningarna måsteenligt vår uppfattning vara ännu starkare för de ärendegrupper som i dagenbart är föremål för tjänstemannabeslut. Delberor inte på att vi tror all tjänstemännen fattar en massa felaktiga beslut. EftersomJag också är anställd på och ordförande för deförsäkringsanställda i Slockholm kan Jag försäkra att om del är några som i dagupplever det som positivt att besluten på kassorna i en del ärenden fattasunder medvekan av lekmän, så är del de anslällda på försäkringskassorna. Det ärju på del sättet att de ärenden som handläggs på försäkringskassorna ärav stor ekonomisk betydelse för de försäkrade. Det är också ärenden därvärderingar och skälighetsbedömningar görs i praktiskt taget allatyper av ersättningar. Lekmänmed erfarenhet från arbetslivet och med sin allmänna livserfarenhet är oerhörtvärdefulla vid beslutsfattandet. Egentligenär del fullständigt obegripligt att vi skall behöva slå här och strida omdetta. Socialministern har helt enkelt inte förstått del här, och därför vädjarjag nu till att se till att rätta lill hans misslag. Jag tror det ärvikligl och nödvändigt. Delfinns helt enkelt inte något argument alls för att säga att det inle skallfinnas något lekmannainflytande för två tredjedelar av alla ärenden som skallbehandlas i försäkringsrätten. Utredningeninsåg det ohållbara i att hävda att alla ersättningsärenden, såsombidragsförskott, barnbidrag, värnpliktsersältning, kontant arbetsmarknadsstödm. m., skiljer sig från pensionsområdet, varför det skulle vara mindreberättigat att ha lekmannamedverkan vid bedömningen av dessa ärenden. Ändåfullföljde utredningen inte sin tanke, utan den gjorde en halvhjärtadkompromiss, som innebar all om en part begär det, skall lekman få delta ibeslutet. Socialministernhar inle ens ansett sig kunna gå så långt. Han tar bort alla möjligheter! Ochhan gör del i strid mol de uppfattningar som framförts av alla deremissinstanser som sysslar med detla. Försäkringsdomstolen,som är den instans som har lekmän med i praktiskt tagel alla ärenden,borde Ju vara viitnesgill när det gäller att bedöma det värdefulla med detlasystem. Men socialministern har struntat i domstolens uppfattning. Så får inteske också i riksdagsbehandlingen! Ocksånär del gäller att bestämma vilka som skall utse det begränsade antal lekmänsom skall delta i försäkringsrättens beslut fullföljer man sin brist på logik. Ipensionsdelegationerna på skall sitta lekmän med särskilderfarenhet av arbetsförhållanden. Samma sak gäller försäkringsöverdomstolen. Avnågon fullständigt obegriplig anledning skall delta emellertid inte gälla iförsäkringsrätterna. Där skall utse ledamöterna. Påområde efter område ser nu regeringen lill att löntagarrepresentanterna intekommer med i för dem viktiga organ. Menär det verkligen möjligt alt löntagarflentligheten är så allmänt utbredd inomde borgeriiga riksdagsgrupperna att man också sväljer det här avsnittet avpropositionen? Det är svårt att egentligen tro det. Majoriteteni utskottet har haft problem med alt hitta argument för en sådan linje. Mantycker i och för sig att del är rikligi alt lekmännen skall komma frånarbetsmarknadens parter. Men man vågar inte föreslå del utan gör i stället ettmyckel krystat försök att komma ifrån problemet genom all säga: "Enligtutskotlets uppfattning innebär inte det förhållandel alt lands tingen skall utse nämndemännen alt arbetsmarknadens parter behöver bli utan representation vid försäkringsrätterna ." Nej,det är klart alt det inte finns någon naturiag som förhindrar landstingen attutse nämndemän som också kan representera arbetsmarknadens parter. Men är manöverens om att delta är viktigt - och del är viktigt - då löser man problemetbäst genom att besluta att nämndemännen skall utses på förslag avarbetsmarknadens parter. Konstigareän så är det inte. Därför yrkar Jag bifall till reservationerna 1 och 2. Herrialman!Jag kan förstå om en del av ledamöier uppfattar de tre reservationersom rör lokaliseringen av den södra försäkringsrätten som litet meningslösademonstrationer. Det är ju inte första gången det är en hård dragkamp ilokaliseringsfrägor i den här kammaren. Den bistra verkligheten är tyvärr denalt flera regioner ofta kan anföra goda skäl för en förstärkning av sinarbetsmarknad. Jagvill att kammarens ledamöter skall se min reservation till förmån för Kalmarlän som en påminnelse om de beslut som denna kammare fattat vid tidigaretillfällen. Fördel första har vi här i varit hell överens om alt Kal-mariäneitillhör de områden i landet som har ett mycket stort behov av en mer allsidigarbetsmarknad. Ett av skälen lill att länet har en av landets lägstainkomstnivåer räknat per innevånare är att det finns en liten andel avadministrativ verksamhet i länet. Det var därför som vi i för någraår sedan blev eniga om alt borde tillföras statlig administrativverksamhet. Omriksdagen hade lätt för all ställa upp bakom ett positivt uttalande för länetvid del tillfället så har inte statsmakterna haft särskilt lätt för altförverkliga beslutet. Vid utlokaliseringen av vissa av de slalliga verken blevKalmarlänet nästan lottlösi. Länet fick en mycket blygsam andel av dennaullokalisering. Fördel andra har en stor del av kammarens ledamöier varit med om att falla beslutom nedläggning av flygflottiljen i . Det beslutet innebär att kommeratt föriora 400-500 arbetstillfällen. När beslutet fattades uttalade sigriksdagen för att skulle kompenseras för denna föriust. Inle hellerdetta beslut har statsmakterna lyckats särskilt väl med att förverkliga. Deflesta av ledamöter förstår säkert att tålamodet hos oss iKalmarlänet är utsatt för rätt stora påfrestningar. Att gång på gång tvingasleva med positiva uttalanden som inte ger några konkreta resultat ärpåfrestande. Det är ingen överdrift att påstå att trovärdigheten börjar bliifrågasatt när man inle förmår att omsätta i och för sig positiva beslut ikonkret handling. Jagvill gärna medge alt de lillfällen då konkreta och realistiskalo-kaliseringsalternaliv kommer fram är få. Delta var den gamla regeringensproblem, och del är också den nya regeringens dilemma. Denna verklighet, somvi tvingas leva med, gör del ännu mer angeläget att rikta nya lokaliseringartill de områden som är i störst behov av insatser. Hade man gjort det i detaktuella fallet med försäkringsrätten borde kommit i första hand. Jaghar litet svårt all se att - som tillförts ell mycket stort antal nyaadministrativa tjänster - också borde komma i fråga förförsäkringsrätten. Vill leva upp till de löften som man tidigaregivit Kalmariänet så är det logiskt att stödja reservation nr 3 isocialförsäkringsutskotlets betänkande nr 15. Jag ber allfå yrka bifall till denna reservation. MAJ (): I proposition 1977/78:20 föreslås all regionala försäkringsrätterskall inrättas för överprövning av framför allt ärenden som handläggs av deallmänna försäkringskassorna. Departementschefen konstaterar i propositionenatt socialförsäkringen fått en alltmer ökad betydelse och utgör grundvalenför flertalet medborgares ekonomiska trygghet under åtminstone något skede avderas levnad. Utvecklingen har varil särskilt intensiv under de senasteårtiondena. Inrättandeav regionala försäkringslätter . allmänna försäkringensutgifter lill 4 000 milj. kr., 1975 till ca 47 000 milj. kr. Dennautveckling har givetvis fört med sig en betydande ökning av ärendemängden inomsocialförsäkringen, bl. a. hos besvärsinslanserna. Tillströmningen av mål ochärenden lill riksförsäkringsverkels besvärsavdelning och försäkringsdomstolen harmer än fördubblats . Det har vidare vid skildalillfällen påpekats att det är otillfredsställande att riksförsäkringsverkethar en dubbelfunklion, dels som besvärsprövande organ, dels somtillsynsmyndighet över försäkringskassorna. 1974tillsattes en utredning med uppgift att göra en översyn av besvärsorganisationeninom socialförsäkringen m. m. Utredningen, som överlämnade sitt betänkande1976, föreslår att regionala försäkringsrätter skall inrättas för överprövningav framför allt ärenden som handläggs av de allmänna försäkringskassorna.Departementschefen delar utredningens uppfattning och föreslår i proposition1977/78:20 inrättandet av tre regionala försäkringsrätter, bl. a. medmotiveringen att det är väsentligt all allmänhetens kontakter med rättenunderlättas. Denförut nämnda utredningen föreslog alt en föriäggning av försäkringsrätternaborde ske lill orter där del finns dels hovrätt eller kammarrätt, delscentralkontor för försäkringskassa. Departementschefen uttalar med hänsynhärtill i propositionen att en försäkringsrätt bör förläggas tillStockholmsområdet och all lokalisering dessutom bör ske till ochJönköping. Motiveringen för alt skulle komma i fråga är att del finnssåväl hovrätt som kammarrätt och centralkontor för för-säkringskaiisa där. Förvalet av kan enligt propositionen även anföras rentlokaliseringspolitiska skäl. Socialförsäkringsutskottel tillstyrkerpropositionens förslag. Imotion nr 65, undertecknad av samtliga partiers representanter i SödraÄlvsborg, föreslås alt måtte besluta all förorda som förläggningsortför försäkringsrätten i . Vi motiverar detta med att det bör varasjälvklart alt man vid inrättande och lokalisering av nya statligainstitutioner alltid prövar förläggningen också från lokaliseringspolitiskasynpunkter. Vi säger vidare all är centralt beläget inom den planeradedomkretsen. Inom en limmes reseavstånd med bil från bor omkring en miljonmänniskor, vilket utgör nästan en tredjedel av den föreslagna domkretsens helainvånarantal. De kollektiva kommunikationerna till är goda. Det finns bralågförbindelser med exempelvis och , med och Göteborgsamt med , från vilka orter anslutning kan ske lill . ViaLandvetters flygplats har kontakt med inrikes och utrikes flygtrafik.Direklbussar går varje timme mellan och flygplatsen. Dessutomfinns god tillgång till medicinsk expertis vid i , somhar 17 kliniker. Antalet läkare där är ca 150. har dessutom centralkontorför försäkringskassa och inom ytteriigare tre centralkontor. Boråshar inle hovrätt eller kammarält, men resp. , där domstolarnai fråga är belägna, kan nås , och pendling mellan dessa orter ochBorås förekommer . är förläggningsorl för två tingsrätter medåtta ordinarie domarljänster samt två tjänster för domare i utbildningsgång,vilket bör underlätta rekryteringen av såväl försäkringsrätlsråd somassessorsljänster. Vidarehar - det vill jag särskilt poängtera - föriorattusentals arbetstillfällen, och prognosen för framliden är dyster, bl. a. pågrund av ett starkt ensidigt näringsliv. Jag menar att vid val avförläggningsort bör mycket starka hänsyn las till lokaliseringspolitiska skäl.Då bör komma i första hand. Jag yrkar, herr talman,bifall lill reservationen 4. Socialförsäkringsutskotlets betänkande innehåller förslag som innebärväsentliga förändringar när del gäller den enskildes möjligheter lillöverprövning av framför allt ärenden som handläggs av de allmännaförsäkringskassorna. De föreslagna regionala försäkringsrätterna iStockholmsområdet samt och skall överta de arbetsuppgifter somriksförsäkringsverkets besvärsavdelning och försäkringsrådet f n. har. Jagoch några partivänner har i motionen 1977/78:122 föreslagit att en avförsäkringsrätterna skall föriäggas lill . Motionen har i utskottetföljts upp i reservationen 5 av i . Jag vill härgärna ställa en fråga direkt till socialministern: Vad är motivet till attsocialministern har frångått utredningens förslag när del gäller förläggningenav en försäkringsrätt till ? Jagför min del vill gärna motivera varför vi anser all en av försäkringsrätternabör föriäggas till . Jag vill börja med all erinra om att utredningenangående översyn av besvärsorganisationen inom socialförsäkringen föreslog alttre försäkringsrätter skulle inrättas, varav en i Slockholm, en i södra delenav landet och en i Norriand. Som lämplig kansliort för södra utredningen eller . För taladeatt där fanns hovrätt och kammarrätt samt centralkontor för försäkringskassa.Malmö-Lundområdet däremot saknar kammarrätt. Men, skrev utredningen, myckellyder på all en sådan kan komma att föriäggas dit inom inte alltför avlägsenframtid. Man hänvisade till av godkända betänkande1975/76:35, där kammarrätlsorganisationen behandlades. talade närheten lill den i med defördelar i fråga om bl. a. rekrytering som detta betyder. FörNorrlands del föreslog utredningen med hänsyn lill alt del där finnshovrätt och centralkontor för försäkringskassa.Någon kammarrätt finns inle.Till förmån för talade emellertid att där finns medicinskuniversitetsklinik och därför bälire tillgång lill medicinsk expertis. Dennamotivering, som används i fråga om , kan också användas för placering av södraförsäkringsrätten i . Vidsina överväganden kom utredningen till slutsatsen att försäkringsrätter bordeinrättas i , i - i första hand - och i . Utredningensförslag att förlägga försäkringsrätten för till är välunderbyggt. När departementschefen nu frångår utredningens; förslag förefallerdetta vara mindre väl underbyggt, i varje fall om man endast har tillgång lillvad departementschefen säger. Jag citerar från s. 134 i propositionen: "Närdet gäller lokaliseringsorl för en försäkringsrätt i vill Jag föj-ordaJönköping. I finns såväl hovrätt och kammarrätt som centralkontorför försäkringskassa. För valet av denna ort kan även anföras rentlokaliseringspolitiska skäl." Omdepartementschefen med ullalandet att "rent lokaliseringspoliliska skäl"kan anföras för att förlägga försäkringsrätten lill och menar attJönköping har större behov än av arbetstillfällen, måste detta varagrundat på en ren missuppfattning i fråga om sysselsätlningssitualionen iMalmö, ja hela . Frånsocialdemokratiskt håll har vi i flera motioner - och senast i eninterpellation av - framhållit att utvecklingen avsysselsättningen i och i kommun varil mycket ogynnsam undersenare år. Arbetslösheten har blivit ett beslående problem. Arbetslösheten iMalmö, mätt i antalet kvarstående arbetssökande akluella för omedelbarplacering, har stigit kraftigt . registrerades 4 269personer som arbetssökande, en ökning med 25 96 jämfjrt med motsvarande månadföregående år. Per hundra lediga platser noterades 367 sökande. Betydelsenav all kommer i fråga som lokaliseringsort för statlig verksamhet har viframhållit bl. a. i motion 1976/77:902. Jagvill erinra om - vilket även tidigare talare har gjort - att redanhar statliga myndigheter som t. ex. länsstyrelse, hovrätt, kammarrätt,och lantbruksstyrelsen. Om dessutom fårförsäkringsrätten för - och det förefaller så - innebär detta ensnedfördelning i förhållande lill , som endast harlänsstyrelse och hovrätt. Dit har inte gjorts någon ullokalisering av centralmyndighet. Vidbedömningen av en lämplig kansliort för försäkringsrätt kommer också andraaspekter in i bilden. Låt mig peka på ett par. Tillskillnad från den typ av myndigheter, t. ex. och , därlokaliseringen inte har någon större betydelse för allmänheten, är det av viktatt försäkringsrätterna är lätt åtkomliga för den allmänhet de skall betjäna.Allmänheten vill numera i allt större utsträckning ta personlig kontakt med dendomstol som handlägger målen, inte bara när det gäller muntlig förhandling utanför att även i övrigt muntligt få framföra sina synpunkter. Vid en jämförelsemellan och blir slutsatsen att försäkringsrätten för södraSverige blir lättare åtkomlig för fler om denlokaliseras i i stället för till . Jag vill erinra om altområdet för allmänna försäkringskassa föreslås höra underStockholms försäkringsrätt. kommer följaktligen all ligga iytterkanten av domkretsen och dessutom i ett område som ej är så tätbefolkat. Jagvill också beröra rekryteringen av tjänstemän till försäkringsrätten. I sambandmed inrättandet av försäkringsrätterna kommer riksförsäkringsverkelsbesvärsavdelning och försäkringsrådei all upphöra med sin verksamhet, ochtjänstemännen hänvisas till all söka tjänster hos försäkringsrätterna. Del ärav stort värde för försäkringsrätterna utanför all erfarna tjänstemänfrån söker sig dit. I det avseendettror jag inle au det hade varil lill nackdel om en försäkringsrätt hadeförlagts lill . Vidareförutsätts att tjänster vid försäkringsrätterna i stor utsträckning kommer attsökas av tjänstemän hos försäkringskassorna. Låt mig då erinra om all iMalmö-Lundområdel finns två centralkontor för allmänna försäkringskassor, ett iMalmö med ca 680 anslällda och ell i med 950 anställda. Mot dessa siffrorskall ställas förhållandena i med ett centralkontor och ca 480anställda. Det förefaller troligt att det är lättare att rekrytera personal omden kan bo kvar i hemorten eller i dess närhet. Detta talar för en lokaliseringlill . Jagvill också erinra om alt ell av översynsulredningens argument för lokaliseringlill var närheten till den juridiska fakulteten i . Fören lokalisering till talar vidare all det i finns tvåundervisnings- och regionsjukhus från varandra. 1Malmö finns en tandläkarhögskola och i en medicinsk fakultet. I finnsockså en yrkesmedicinsk klinik och i en filialavdelning lill denna. Dessaunika resurser säkerställer den nödvändiga tillgången på kvalificeradmedicinsk expertis inom nära nog samtliga specialiteter och det skaparförutsättningar för snabba utredningar, något som från alla synpunkter måstevara eftersträvansvärt. Departementschefenunderstryker på s. 77 i propositionen behovet och betydelsen av allförsäkringsrätterna har tillgång till medicinsk och odon-lologisk sakkunskap.Den Jinns i . Medhänsyn lill delta och till alt statlig verksamhet inte har lokaliserats lillMalmö eller över huvud laget samt lill den svåra arbetsmarknadssituationeni bör försäkringsrätten för förläggas tillMalmö. Jag ber alt få yrka bifalllill reservationen 5 av . Idelta anförande instämde , , Per OlofHåkansson, i , , ochMargit Sandéhn (samtliga s). \4 protokoll 1977/78:54-55 I socialförsäkringsutskoitets betänkande nr 15 behandlas propositionen20 med förslag lill ändrad organisation för besvärsprövning inomsocialförsäkringen och de med anledning av propositionen väckta motionerna. Utskottethar varil hell enigt om att en ny besvärsorganisalion behövs på grund av delssocialförsäkringens ökande omfattning, dels att det inte kan ansestillfredsställande all som central lednings- ochtillsynsmyndighet också är besvärsinstans. Förslageti propositionen bygger, som flera talare har framhållit, på ett betänkande avutredningen angående översyn av besvärsorganisationen inom socialförsäkringen.Utredningen har varit föremål för en omfattande remiss. Utredningens förslaghar i sina huvuddrag tillstyrkts eller lämnats utan erinran av flertaletremissinstanser. Allmän enighet har rått orn all den nuvarande ordningen förbesvärsprövningen inte bör bibehållas. Äveni utskottet har enighet rått om att godta de i propositionen framförda skälenför en ändrad besvärsorganisation inom socialförsäkringen. Förslaget innebäratt för överprövning av framför allt sådana ärenden som handläggs avförsäkringskassorna inrättas tre regionala försäkringsrätter - en iStockholmsområdet, en i och en i . Dessa övertar de arbetsuppgiftersom f n. ankommer på ochförsäkringsrådei. Härigenom får en mera renodladlednings- och tillsynsfunktion. Försäkringsdomslolen blir även ifortsättningen högsta instans och namnförändras till försäkrings:överdomstolen. Förslageni propositionen får ses mot bakgrunden av socialförsäkringens utveckling,vilken medfört en kraftig ökning av ärendemängden inom socialförsäkringen ochdå inte minst inom besvärsinstansen. Den förstärkning avförvaltningsrättskipningen som förvaltningsreform innebar berördeendast i mycket begränsad omfattning besvärsprövningen inom socialförsäkringen.Denna har i förhållande lill vad som gäller på andra områden kommit attframstå som mindre utvecklad. Man har varit kritisk mot att den domslolsmässigabesvärsprövningen i flertalet mål varil koncentrerad till en enda instans,försäkringsdomstolen, och all haft en dubbelroll som delsbesvärsprövande organ, dels tillsynsmyndighet.