prot · G109158 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagkänner väl till bakgrunden till programarbetet och den oro som dä fanns på sinahåll inom de fackliga organisationerna beträffande en överkapacitet. Som jagsade tror jag all den oron är något överdriven. Jag tror attstrukturförändringarna gör alt vi får en balans mellan kapacitet ochråvarutillgång. Man gör väl också en mer sansad bedömning av de tillgängligaråvaruresurserna än man gjorde under den senaste högkonjunkturen. 4 protokoll 1977/78:158-159 Statligagarantier för lån till skogsindustrin, m. m. Jagfann det angeläget att la upp råvarukostnaderna i mitt anförande eftersom det iden aktuella debatten, från personer som borde veta bättre, förekommer analysav råvarukostnadernas innebörd och effekt på branschen som inte är medsanningen överensstämmande. Del är riktigt, som här säger, attråvarukostnaderna i och är helt annoriunda. Den fråga man ställer ärföljande: Anser att det exploaterande skogsbruk som bedrivs iCanada och är, inte minst med tanke på de anställda, en föredöme för detsvenska skogsbruket? Skall vi erbjuda våra skogsarbetare den typ avsysselsäilningsirygghet som man erbjuder de anställda inom skogsbruket i Canadaoch ? Är del dessutom så, att anser all den syn påskogsbrukels roll inom regionalpolitiken som man har i och ärnågonting föredömligt? Vi märker ändock redan nu alt O-zonen håller på altvidgas inom den svenska skogsnäringen, och del lar-om det fortsätter -förödande konsekvenser när det gäller sysselsättningen i vissa perifera bygder,dvs, förödande regionalpolitiska konsekvenser. Det är också frågor som manmåsle väga in vid bedömningen av råvarukostnaderna och deras roll i industrinsutveckling. (vpk)kort genmäle: På min direkta fråga till industriministern, som jag har upprepat ettpar gånger, om hur det skall bli med de 140 sågverksarbetarna i somhotas av arbetslöshet, svarade han att han inle känner till förhållandenabeträffande i , Del tycker jag är mycket underligt. Härfinns del papper och det måsle ju ha läst! Eller skall man lala medden ansvarige sekreteraren? 1ansökan förutsätts all tagits ur bruk och demonterats förebyggandet av journalpappersbruket. Det har alliså tagits ur bruk ochdemonterats, innan byggandet av pappersbruket har satts i gång. Gå och tala medsekreteraren om del här om det nu stämmer, som sade, alt herrÅsling inte har en aning om saken. Jag betvivlar inte sanningshalten i herrÅslings påstående. Men kontakten kan vara bristfällig även i de bästa kanslier. BeträffandeJapan och utvecklingen där finner jag det faktiskt litet anmärkningsvärt ochoroande, när industriministern säger att jag skulle vara dåligt underrättad,eftersom svensk skogsindustri befinner sig på ett mycket högt planinternationellt. Men det ärju det jag säger. Vi är långt före på detta område.Eftersom det rör sig om en processindustri som det är mycket lätt att efterapa,hindrar del inle all andra länder kan ta marknaden från den svenskaskogsindustrin. Jagminns att en industriman en gång i denna kammare stod upp och höll ell långttal som riktades mot den dåvarande socialdemokratiska regeringen, somanklagades för alt sköttes med vänster hand. Se hur bra det gårför oss inom den privata industrin, sade han. Några månader efteråt gick hansförelag i konkurs. Det var så när direktörerna salt på sina stjärtar och kundesälja vad som helst ute i världen. Var inte så säkra! Den svenskaskogsindustrin kan råka ut för samma svårigheter som annan industri i det Därför gällerdet alt sälta i gång forskning och utveckling beträffande andra varor, därSverige kan ligga före andra länder. Del är detla våra motionsyrkanden gäller.Och del är del jag har försökt få fram i våra anföranden och försökt intresseraindustriministern för även den här gången. RUNEJOHANSSON i (s) kort genmäle: Jag känner till situationen i och för dåligt för att gå in ien diskussion om skogsnäringen i resp. land. Men jag kan inte undvika all i dendebatt som las upp om kostnadsproblemen, då man i regel anför arbetskostnaden,nämna de här siffrorna. skulle jag kunna tillägga, att områvarukostnaden är hälften i och mot vad den är i , så uppgårarbetskostnaden vid produktion av elt ton massa lill 10 96 såväl i somi och . Därför är del en litet skev debatt man för, om man framförallt vill framhålla arbetskostnaderna som del stora problemet. Jaghar med uppmärksamhet följt vad som hänt inom skogsindustrin och noterai,sänkt priset . Det tyder på att manansett priset vara för högt och att det fanns utrymme för att sänka det. Ocksådetta påverkar naturligtvis bilden. Låtmig emellertid säga, herr talman, att det som är väsentligt , om viskall ta igen våra - låt mig säga så - höga kostnader, är att vi går längre ifråga om vidareförädling. Vi måste gå fram med ett program som är en planeringför att bygga en effektiv, konkurrenskraftig industri. Regeringen måste se tillatt invesieringskapitalet på det området kommer fram so öder so. Detfär inte bli så som del blev med , att vi tvingar ut svenska företagföratt på den utländska marknaden finna finansieringskällor, varigenom visuccessivt avhänder dess värdefullaste tillgång, vår industri som skallge oss sysselsättning och en god ekonomi. Om det måsle vi kunna bli överens.Regeringen ägnar alltför liten uppmärksamhet ål dessa uppgifter, och det oroaross nu i mycket hög grad. Statligagarantier för lån till skogsindustrin, m. m. Jag har ingen anledning alt gå in på en värdering av enskilda förelagsdispositioner beträffande vissa speciella driftplalser. Vad ur är uppenbarligen en ansökan enligt 136 a i? byggnadslagen, ettärende som alltså är under beredning och vars definitiva resultat vi ännu intesett. Jag har ingen anledning att på de premisserna ge mig in i en diskussionom hur planeringen och sysselsättningen för ett eller annat sågverk skalllösas. Närdet gäller vidareförädlingen är det ju så att svensk skogsindustri i mycketleder den utveckling mot avancerade produkter som äger rum. När jag i mittanförande sade, att elt väsentligt inslag i programarbetet blir att fastläggade utvecklingslinjer som vi bör eftersträva i svenskt skogsbruk för framtiden,syftade jag självfallet på vidareförädlingen, där vi har våra bästa Nr 158 möjligheter att utveckla industrinför framtiden. När det gäller bulkproduk- Onsd'ieen den ''"'' °'' massatillverkningen har vi ju med hänsyn till dentillgängliga 31 mai1978 råvaran nått vårt maximum ikapacilclshänseende. Jag tror att i och jag egentligen är överens. Statligagarantier Anledningen till att jag log upp råvarukostnaderna isolerat var,attdebaiten i för lan till sknes- " avseendet ur regionalpolitisk synpunkt håller på allhelt spåra ur. Den industrin tn prissänkning på skogsråvara som nugenomförs och som är angelägen med tanke påindustrins konkurrenskraft har givit ett direkt utslag i domänverkets rörelse,på så sätt att domänverkets genuina glesbygdsrevir går med förlust.Skogsproduktionen kan inte upprätthållas på del sätt som man skulle ha önskat ivårt lands perifera delar, där skogsnäringen av regionalpoliiiska skäl har enklart dominerande betydelse. Alt det inte är enbart arbetskraftskostnaderna som avgörvår svenska massainduslris konkurrenskraft är helt klart. Men om man kritiserarutvecklingen av kostnaderna för råvaruproduktionen, skall man ha klart för sigatt den är beroende av hela vår samhällsekonomi och alt av råvarukostnadenär arbetskostnader på olika nivåer. Jag är också överens med om all det ärangeläget alt vi mobiliserar del nödvändiga invesieringskapitalet inomskogsindustrin för all föra näringen vidare och för att finansiera de olikautvecklingsprojekt som finns på plansiadiet f n. Jag är för min del bereddmedverka till alt kapital mobiliseras för detta. När använder som exempel, så är väldel ell dåligt exempel i sammanhanget. Volvoaffären var ju resultatet av ensträvan inom ramen för det industripolitiska samarbetsavial som tecknatmed för att hitta en bredare bas och en ökad hemmamarknad, som gerföretaget ökad styrka och som även innebär alt företaget bättre kan klarasysselsättningen här i landet. Jag noterar att i den nya skissen lill socialdemokratisktnäringspolitiskt handlingsprogram delar man helt min och regeringens värderingav hur utvecklingsinsatserna i svensk bilindustri skall utformas-till skillnadfrån de inlägg som kommit mera spontant från socialdemokratiskt håll somkommentar till Volvoaflaren. Efter i merprincipiella anförande om skogsindustrins aktuella situation, som jag heltinstämmer i, skall jag ägna mitt debattinlägg i huvudsak åt propositionen1977/78:180 om lån till ochnäringsutskoltets betänkande i denna del. Jag vill allra först slå fast att vi frånsocialdemokratiskt håll klart deklarerat vår beredvillighet att bifalla regeringens förslag om att anslå begärda 400milj. i stöd åt företaget. Detta förestavas av hänsyn till NCB:s utomordentliga betydelse för sysselsättningen inom delar av landet där stora sysselsättnings problem redan föreligger. 52 Vi har emellertid ansett oss böraställa vissa villkor för att stödet skall utgå. någol som del tyvärr inlei alla stycken gått att få enighet om i utskottet. Men innan jag går in pådelta, vill jag med några ord beröra den enligt milt förmenande någolegendomliga debatt som har förts beträffande och dessledning. Utan att fördjupa mig i detla vill jag ändock, när man kritiserarNCB:s ledning för bl. a, dåliga företagsköp, erinra om alt NCB ändå under mångaår har klarat sysselsättningen i enheter, som sannolikt med annan ägare förlänge sedan skulle ha varit nedlagda, och Hissmofors kan utgöraexempel på sådana enheter. Ochför den som på nära håll kunnai följa utvecklingen i slår NCB:s .handlande här i bjärt kontrast lill del stora privata skogsföretagetsutslagning av mindre lönsamma enheter. Jag tycker därför all NCB i sammanhangetskall hållas räkning för att man fram till nu upprätthållit sysselsättningen idessa enheter. När man varslat om nedläggning av och HissmoforsSulfitfabriker har ulskottet därför inte funnit skäl alt ifrågasätta företagelsredovisade bedömning av framliden för de två fabrikerna. Utskottet är nämligenklar över att nedläggning av vissa enheter inle kan uteslutas som nödvändigainslag i en fortgående strukturförändring inom skogsindustrin. Utskottet ärockså överens om att med hänvisning till den allvarligasysselsätlningssiiuationen på de berörda orterna betona del angelägna i att enersättningsindustri tillskapas i Hissmofors och alt den planerade utbyggnadenav förelagets anläggningar i i kommer lill stånd så snart sommöjligt. Utskottet understrykeratt regeringen för dessa projekt bör ställaerforderliga finansiella resurser lill förfogande bl. a. inom ramen förlokaliseringsstödet. Jagåterkommer, herr talman, senare i min anförande lill utbyggnaden i ochdess finansiering. Såtill villkoren för lånet. Utöver vad i anförde i detavseendet beträffande reservationerna 2 och 3 vill jag understryka någrasynpunkter, Ireservationen 2 har vi krävt alt siaten skall få utse tvåslyrelserepresen-tanteroch en revisor i förelaget, Ulskottsmajoriteten hargållmed på att en revisor utses av siaten men avstyrker slyrelserepresenlalionenunder motiveringen, all det skulle vara olämpligt med hänvisning till altstaten har egna skogsindustriförelag som är verksamma i samma geografiskaområde som NCB. Staten skulle enligt utskottsmajoritelens mening på delta sättskaffa sig en insyn i ett konkurrerande foretag. Vihar svårt att förstå den motiveringen, eftersom avsikten med detta villkor inteär att ge staten ett dominerande infiytande inom den på producentkooperativgrund arbetande skogsägarrörelsen. Vi har i olika sammanhang givit uttryck åtvår uppfattning - och gör det även nu - att de producentkooperativa företagenutgör ett från samhällets synpunkt värdefullt komplement till de statsägda ochprivatägda företagen. Men med hänsyn till det besväriiga sysselsättningslägetinom NCB:s verksamhetsområde och storleken på det belopp del nu är fråga om ochsom siaten skall sälla in måste det också vara ett rimligt krav att staten faren effektiv insyn i förelagels löpande verksamhet under den lid lånet avser. Statligagarantier för lån till skogsindustrin, m. m. Statligagarantier för lån till skogsindustrin, m. m. Del bör kanske i sammanhanget erinras om all närstaten ställde lånet till Uddeholms AB:s förfogande träffade regeringen enöverenskommelse med bolaget om alt sätta in en representant i styrelsen sålänge lånet stod kvar. Man kan också fråga sig hur förhållandet blir, om man isamband med utbyggnaderna inom skog.sägarnas industriföretag finner alt detfrån finansiell synpunkt blir aktuellt med någon partner, inhemsk ellerutländsk. Kommer inte då den blivande partnern att kräva representation istyrelsen? Allt talar för att detla krav kommer att tillgodoses. Varför hyserman denna rädsla för att staten skulle 11 en motsvarande insyn, om den går inmed ell belopp av den storieksordning del nu är fråga om? Att åberopa statenskonkurrenssituation är enligt vår mening inle något bärande skäl för allmotsätta sig statens insyn, Ireservationen 3 kräver vi att lånet skall ställas till förfogande motkonvertibla skuldebrev, som kan omvandlas till aktier. Vi utgår från alt deinsatser som görs för att sanera NCB:s ekonomi skall leda lill avsettresultat. Då kommer del inte att bli något behov av att omvandla skuldebreventill aktier, ulan lånet kommer då att kunna återbetalas av förelaget. Vårtförslag kommer endasi att bli tillämpligt i en läge då företagets nu aktuellaekonomiska problem inte kan lösas trots del stöd som föreslås. I ett sådantläge kan det bli fråga om ägarbyte och nedläggning av företagsenheter, som kanfå betydande regionalpoliiiska konsekvenser. Delär först då som staten skulle inträda som delägare. För de anställda bör detvara en större trygghet om staten i elt sådant läge kan vara med och la ettägaransvar. Somjag deklarerade i fråga om styrelserepresentationen anser vi all den påproducenlkooperaiiv grund arbetande skogsägarrörelsen utgör ett värdefulltalternativ till privat och statlig verksamhet inom branschen. Vi har såledesinget primärt intresse av att staten skall gå in som ägare, ulan del är först iell krisläge vi anser att staten skall försäkra sig om elt inflytande. Del äralltså enbart en riskgaranti och ingenting annat det är fråga om. Sedanvill jag, herr talman, något kommentera det särskilda yttrande vi fogat tillutskottsbetänkandet och som rör frågan om användning av s. k.75-procentsbidraget till förelag inom skogsindustrin. Ivåra partimotioner nr 1817 och 1954 har vi för att förhindra omedelbaranedläggningar krävt art det tillfälliga sysselsättningsbidraget med 75 96 avföretagens löne- och sociala kostnader för övertalig personal som gäller förstålindustrin även skall gälla för skogsindustrin. Vihar med tillfredsställelse kunnai notera att utskottet enats om en skrivningsom i princip kan komma alt tillgodose våra önskemål i detla avseende.Utskottet förutsätter nämligen all regeringen skall pröva frågan alt låtabidraget utgå även till skogsindustrin eller lillutgången av . Vi avvaktar därför nu regeringens kommande beslut i dennafråga och avstår t. v. från vårt krav alt som villkor för garanti och lån skallgälla att ingen nedläggning får förekomma . Jagvill i delta sammanhang understryka vikten av att regeringen efterriksdagens beslut meddelar sitt beslut i frågan, så all förelaget kan återkallade utfärdade varslen. Det är nämligen ytterst angelägel alt de anställda på deberörda orterna erhåller besked . Ytterligare ett skäl föratt varslen återkallas är all enligt vad jag erfarit har priserna på den massasom tillverkas i och Hissmofors stigit så mycket alt den beräknadeförlusten bedöms bli hälften mot den tidigare uppskattade. Detta faktum,tillsammans med sysselsätiningsstödet, gör alt förelaget nu bör kunna driva detvå enheterna tills ny sysselsättning har skapats. Vi förväntar därför attföretaget återkallar de utfärdade varslen. Avslutningsvisvill jag, herr talman, återkomma till den mer framtidsin-riktade verksamheteninom NCB, Därvid är den planerade utbyggnaden av företagets anläggningar i Väjai den viktigaste. Som jag lidigare har erinrat om har ulskottetuttalat önskvärdheten av all denna utbyggnad kommer till stånd och altstaten ställer erforderliga finansiella resurser lill förfogande. Jag vågarhävda att både för förelagels långsikliga överlevnad och för en ny industriell utvecklingi är detla ell livsvillkor. Efterde senaste årtiondenas hänsynslösa nedläggning av skogsindustrien verksamhet ibygden är det av största vikt att NCB, som är det dominerandeskogsföretaget,ges möjligheter till en expansiv utveckling som tryggarsysselsättningen och därmed skaparen tro i denna skogens ådal.Ådalens befolkning har rätt att kräva att den råvara som kommer ner iÅngermanälvens dalgång även förädlas i bygden. Alla förutsättningar finns fördetta. Dessbetydelse för bygden framstår klart om jag bara nämner alt när utbyggnaden 1988beräknas vara klar i sin helhet skall nära 500 nya arbetstillfällen hatillkommit. Del är då en anläggning som har förutsättningar alt klara 1980-och 1990-lalens konkurrens inom skogsindustrin. En utbyggnad som denprojekterade i för irähaliigt iryckpapper ger också en avkastning påinvesterat kapital som ärden högsta möjliga inom svensk skogsindustri. Allabedömare anser också all svensk skogsindustris framtid bör bli övervägandeljus. Efterfrågan på papper och vår närhet lill de stora befolkningscentra iVästeuropa kommer alt skapa gynnsamma förutsättningar för svenskskogsindustri. Det innebär också att vi i det här landei måsle gå vidare medvidareförädling av vår råvara. Det är också sett från export- ochvalutasynpunkl angeläget för vårt land. Därförmåsle samhället också bidra till all underlätta finansieringen av detnuakiuella projektet. Men i det sammanhanget villjag också understryka all närsamhällets medverkan till finansiering nu begärs, måste också ägarna tillföretagel på ett helt annat sätt än lidigare sluta upp kring det egnaföretaget, för när vi har tagit del av ägarnas insats måste vi konstatera attden har varit helt otillräcklig. Jag tror att det finns anledning förskogsägarna inom NCB:s verksamhetsområde att allvarligt fundera över denuppmaning som den nye verkställande direktören i LRF, , givitullryck åt i följande ord: Styrkan hos skogägareförelagen ärmedlemsuppslulningen. Statligagarantier för lån till skogsindustrin, m. m. Statligagarantier för lån till skogsindustrin, m. m. Jagvågar påslå all skogsägarna under de goda åren inle har känt lillräckligtansvar förde egna industrierna. Man har inle i tillräcklig grad plöjt ner degoda årens vinster i förelagen. Anledningen lill all jag så pass ulförligl uppehållil mig vid denplanerade utbyggnaden i är vetskapen om att den inte bara har betydelseför utan också för alla anställda inom hela . Tillsist yrkar jag, herr talman, bifall lill de reservationer vi fogat tillutskottsbetänkandet. HANS (): Det är inle vi hade en kraftig högkonjunktur inomskogsnäringen. Även bland fackmänniskor fanns del de som då ansåg all denkonjunkturen skulle bli beslående,eftersom den ansågs bero på alt u-världensköpkraft äntligen hade slagit igenom. Det gällde därför att snabbt bygga uppnya industrier och utvidga dem som fanns. Man byggde ul, delvis med hjälp avkommunen, utan hänsyn till de varningar som framfördes från regionens redan etableradeindustrier. De förutspådde, med sin kännedom om den lokala råvarusituaiionen,ell läge med fler underför-sörjda företag i stället för färre som kundeutnyttja hela sin kapacitet. Härarinte plats för någon skadeglädje. Det må vara nog att konstatera alt del tyvärrgått precis så som vi, som då betecknades som olyckskorpar, fruktade. skallvi försöka att med gemensamma krafter få ordning på torpet igen. Meningen äratt del huvudsakligen skall ske genom de kreditgarantier som föreslagits i propositionen123 och genom direkta lån idet mest akuta fallet, NCB. Omjag får börja med del sista sä är del ganska litet som skiljerutskolismajoritet och reservanter åt - det är i fråga om de två statligastyrelseledamöterna och de konvertibla skuldebreven. Man är överens om att enstatlig revisor skall finnas, och därmed lycker jag all kravet på insyn iföretagel i erforderlig grad är tillgodosett. Då därtill regeringen tillsatt ensärskild kommitté för att granska det akuta lägel inom NCB och ulskottet understrykerbetydelsen av an denna kommitté deltar i beredningen av lånefrågor, måste allanrättfärdighet anses uppfylld i detla avseende. Jag kan alltså inte dela IvarHögströms uppfattning. Jag tycker alt del gäller en liten detalj, men justgenom denna kommittés verksamhet får de två extra styrelseledamöterna ansesöverflödiga. Jag yrkar därför bifalltill utskotlets hemställan under moment 4, Propositionen123 handlar i grund och botten om samma företeelser som 180 men i allmännaordalag, om hjälp till förelag som fåll likvidiielssvårig-heler, till stor delförorsakade av vårt våldsamt stegrade omkoslnadsläge och därmedföljandeavsätlningssvårigheler på våra traditionella utlandsmarknader. Vi fårinte glömma att vår skogsindustri till största delen är exportberoende och därför måste utforma stödåtgärderna så all de är förenliga med vårahandelspolitiska åtgärder. Vi är än så länge ute ilandei inte i samma läge som NCB. även om det i propositionen harförutsagts nya akuia likviditelsproblem inom en snar framlid. Del måste dockklart sägas ifrån att vissa ljusglimtar skymtar i denna framlid. Del gälleralltså all i avvaktan på en mera utbredd ljusning klara likvidiletsproblemen.För de större företagen bör regeringens förslag härvidlag kunna bli till godhjälp. Mendet bör också påpekas all metoden med brandkårsutryckningar hit och dit lillhotade företag innebär en allvarlig snedvridning av konkurrens-förhållandena.Hittills solida förelag kan slås ut av företag som med hjälp av garanlilån kanpressa sina priser mer än de and ra. Förhoppningsvis kan frågan bringas lill engod lösning genom den under landshövding arbetande kommittén, som enligtsina direktiv just har all bl. a, bevaka denna fråga. Jagnämnde någoniing om ljusglimtar i framliden när det gäller exportmarknaden. Vikan vara övertygade om att våra avnämare där med siorl intresse följer vad somsker här hemma - inte minst med tanke på lagerhållningen. Där är det fråga omvem som kan hålla ul längst. Vi måste låta bli alt i desperation inför dendåliga likviditeten slänga ut de med statligt stöd uppbyggda lagren lillrealisationspriser utan avveckla dem i normal takt, vilket lär ta ungefär någolår. Det är mot bakgrund av del avvecklingsårei fullt rikligt att garantiernaskall utställas bara under detta år. Lageruppbyggnadenmed statligt stöd måsle anses ha varit fullt riklig första gången, då manbedömde att krisen bara skulle bli kortvarig. , när vi slår med facit i hand,kan vi konstalera att del andra lagerslödel var fel. Ingen anmärkning motnågon,eftersom vi alla var med om det. Men har vi våra sprängfyllda lager avdelvis okuranla varor, som pressar priserna. Efterfrågan på svenskt virke ärinle den vi hoppals på. Orsakerna har jag antytt. Därför har sågverkenfrivilligt skurit ner sin produktion till av kapaciteten. Sedan harknappheten på råvara medfört en ytterligare produktionsminskning, så attindustrierna ofta kör med kanske bara 60 96 av sin fulla kapacitet. Vi flr medandra ord alldeles för höga fasta kostnader per kubikmeter. Men de kostnadernaligger inle i skogsledet utan i indusiriledei, och del är där vi förväntar ossalt de nu föreslagna garantilånen skall kunna göra nytta. Om det alltså ärpriset på råvara och inle brislen på den som vållat den dåligautnyttjandegraden när del gäller industrikapacilel får vi inle tveka införmöjligheten att hålla råvarupriset så lågt som möjligi genom rationaliseringari alla led,genom samarbete tvärs över ägargränser och vad det nu kan vara. Härkommer kapilalförsörjningsfrågan in i bilden. Det måste vara fullt riktigt somindustriministern föreslagit all proportionerna mellan statliga garantierochkrediter från andra kreditgivare inle bör få ändras.