prot · G10965 · 1977-12-31 00:00:00 — På det sättet kunde man tillgodogöra sigenergivärdet i avfallsprodukter från skogsbruket, som annars skulle gåföriorade. Men i allmänhet var del vid den liden ändå bristfälliga tekniskalösningar. När sedan oljepriset sjönk relativt sett föranledde della de flestasom hade de här anläggningarna att gå över lill oljeeldning eller kanske lillelvärme. Nuär oljan åter något dyrare och samhället ger, som vi vet, stöd lillenergibesparande ålgärder. Därför har det blivit ett nytt intresse för altsätta i gång eldning av det här slaget - framför allt eldning med flis. Del harockså gjort all den tekniska utvecklingen skjutit fart, och det finns påmarknaden anläggningar som motsvarar högt ställda krav på säkerhet,bekvämlighet och bränsleekonomi. Det är naturligtvis svårt att jämföra deanläggningarna med dem som fanns . Ävenom del slora flertalet människor under det senaste årtiondet har övergått frånspån- eller fliseldning till olja finns det ändå en del som har behållit sinagamla anläggningar. Anledningen till min interpellation är egentligen eltpraktiskt fall,dären jordbrukare hade kvar sin spåneldning och ville byta utden men förvägrades stöd av länsbostadsnämnden. Del är litet tråkigt ommyndigheterna förvägrar den här gruppen av människor stöd - av den anledningenatt dessa ju faktiskt och mer konsekvent har inriktat sigpå att utnyttja del inhemska bränslet än de som haranvänt olja. Ihuvudsak bedömer jag bostadsministerns svar som positivt, men det finns en delfrågetecken inbyggda i svaret. Stödet går inte lill sådana ålgärder som är altanse som underhåll. Därav följer alltså alt byte av anläggning till nyanläggning av samma karaktär skall betraktas som underhåll. Om grundfunktionenär väsentligen densamma är det alltså byte. Då vill jag fråga: Vad äregentligen samma grundfunktion? Jag förutsätter här, att anläggning förkonventionell vedeldning med hel ved resp. anläggning för fliseldning inle kanbetraktas som om de har väsentligen samma grundfunktion, och alt byte i sådantfall inle är underhåll. En gammal förugn av 1950-talslyp och en termostalslyrdslokeranläggning kan väl inte heller anses ha väsentligen samma grundfunktion. Avfortsättningen i svaret tyckerjag mig uttyda delta, men sedan kommer det enmening där bosladsministern säger: "Framför allt de sågspånsugnar sominstallerades på 1950-lalet torde numera i många fall betraktas somprimitiva." Jag är litet orolig för orden "många fall", somlämnar en hel del öppet för bedömning lokalt. Med anledning av denformuleringen kan kanske inteden enskilde - när han planerar för de åtgärder som kan anses nödvändiga -vara säker på vilken bedömning som kommer atl göras. Jag är medveten om att det på nämnderna kan vara svårt att dragränserna. Men somjag nämnt ser bosladsstyrelsen över kungörelsen för all göraden lydligare, så atl den kan tillämpas likadant i olika län. Närbytet innebär en förbättrad teknik bör det inle finnas något hinder för alt fåstödet. Men om det bara är fråga om ett byte av anordning måste män göra sammabedömning som vid byte av oljepanna. Till det utgår inget stöd, som delgjorde tidigare. Det är all betrakta som underhåll. Närbosladsstyrelsen gjort sin översyn av kungörelsen kommer det att bli så -jagtror Jag kan lugna med del - att om bytet verkligen innebäratt man övergår lill ett någol effektivare syslem kommer stöd också att lämnas. Omregeringens praxis i förköpsärenden, m. m. Jag tackar för del senaste beskedel. Jag tolkar det så all ettförtydligande av de gällande reglerna kommer alt innebära aU konsekventaenergisparare, t. ex. de som eldat med skogsavfall, får sinrättmätiga del av samhällets energisparstöd. Överiäggningen varhärmed slulad. § 6 Om regeringenspraxis i förköpsärenden, m. m. Bosladsministern erhöll ordet för altbesvara () anmälda interpellation,1977/78:98, och anförde: har frågat om jag är beredd atl lämna en redogörelseför regeringens praxis i ärenden om tillstånd till förköp när del gällerregeringens befogenhet alt grunda avgörandet på sin och inte kommunensbedömning av hur elt godtagbart ändamål skall tillgodoses och i vilkenomfattning della bör ske. har vidare frågal vilka målsättningar i fråga om kommunensplaneringsansvar som gäller för det pågående arbetet på en nybyggnadslagstiftning. Efterde ändringar som genomfördes kan kommun förköpa mark eller tomträtttill mark som med hänsyn till den framtida utvecklingen krävs för tätbebyggelseeller därmed sammanhängande anordning samt sådan fast egendom som behöverrustas upp. Kommunerna har således vidsträckta möjligheter atl skaffa markgenom förköp. Denkommunala förköpsrätlen har dock inle ansetts böra vara hell obegränsad.Åtskilliga inskränkningar finns. Kommunernas kompelens när det gäller att förköpaviss fastighet kan sålunda prövas genom kommunal- Omregeringens praxis i förköps-ärenden, m. m. Vissa av praktiskaoch sociala skäl införda begränsningar beträffande förköpsfaslighelens arealoch användningssätt granskas av inskrivningsmyndighet. Allmän domstol kanpröva vissa förhållanden i samband med själva köpet. Vidsidan härav har emellertid anordnats en tillståndsprövning hos regeringen i sådanafall då säljare eller köpare sätter sig emot att förköp kommer till slånd.Prövningen avser tre frågor, nämligen om förköpsrält får utövas på grund av denallmänna begränsningen i förköpsrätlen med hänsyn till ändamålet, verkan avkommuns vägran att anta hembud och om förköpshinder föreligger på grund avobillighet. Interpellationenavser den första frågan, nämligen om egendom över huvud taget är förköpsbar medhänsyn till kravet alt den krävs för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande anordning eller all den behöver rustas upp. Jaghar låtit göra en översiktlig sammanställning av de beslut som fattats under deår förköpslagen har gällt. Tiden har inte medgetl en fullständig undersökningoch analys. Av sammanställningen framgår emellerlid all 259 ärenden omtillstånd lill förköp har avgjorts . Tillstånd har därvidlämnats i 156 fall och vägrats i 52 fall. Härutöver har 51 ansökningar lämnatsutan åtgärd av formella skäl. Avde 52 fall där förköp har vägrats har avslaget i 27 fall berott på allutredningen inte har visat alt fastigheten är av sådan beskaffenhet alt denkrävs för tätbebyggelse eller vad därmed hänger samman. Flertalet övrigaansökningar har avslagils därför att förköp har ansetts obilligl med hänsyntill säljarens och köparens inbördes relationer eller förhållanden vid köpet. Närdel gäller regeringens prövning av frågan, om viss egendom kan förköpas, villjag anknyta till vad jag yttrade i anslutning till enfråga av om elt då aktuellt förköpsärende. Jag sade viddel tillfället bl. a. att regeringen inle kan anses bunden av den bedömning somkommunen har gjort, utan alt regeringen har att fatta sitt beslut mot bakgrundav den utredning som kommunen alltid skall prestera i ett förköpsärende. Jagerinrade dock om atl del enligl förarbetena lill förköpslagen inte skallställas sä höga krav på en sådan utredning utan att det i princip räcker allkommunen 1. ex. genom en befolkningsprognos eller med hänvisning till elt upprättatbostadsbyggnadsprogram gör sannolikt alt kommunen behöver marken förtätbebyggelse. Eftersomförhållandena skiftar i de förköpsärenden som regeringen har alt ta ställningtill och då varje ärende måste prövas mot bakgrund av den uiredning som föreligger,är det naturligtvis inle möjligt alt ange när regeringen bör frångå kommunensbedömning då del gäller atl avgöra om förutsättningarna för förköp äruppfyllda. Som jag framhöll i anslutning lill mitt svar på AnnaWohlin-Anderssons fråga har regeringen dock i flertalet avgjorda förköpsfallfunnit att den utredning som kommunen har lagt fram varit tillräcklig för attförköp skall kunna meddelas. Vadslutligen angår interpellantens andra fråga, om målsättningarna för arbetet påen bygglagreform, anser jag del självklart att man eftersträvar atl ge kommunernaett vidgat planeringsansvar. Somjag i annal sammanhang har uttalat grundasarbetet med en ny lag om markanvändning och byggande på regeringsförklaringensinnehåll. I denna uttalas atl planeringen av mark skall ske i former somsäkerställer såväl angelägna samhällsintressen som den enskildes rättstrygghet. Jag ber all fålacka statsrådet för svaret. Bakgmnden till interpellationen är attregeringen mot all förmodan vägrat ge tillstånd tillförköp av fasligheten Fångö 1:12 i i , ettärende som statsrådet nämner i interpellationssvaret. Regeringensbeslut i Fångöärendet har kritiserats kraftigt av exempelvis iÖstergötlands län och landstingels stiftelse för naturvård och friluftsliv iÖstergötland. Nämnda instanser har också vädjat till regeringen alt omprövasitt beslut. Mångabefarar nu att regeringsskiftet kommer alt innebära en ny syn påförköpslagen och atl kommunernas intressen i fortsättningen kommer atltillmätas mindre betydelse. Fångöligger i ett område som enligl kommunplanen skall utvecklas fördel röriigafriluftslivet och för andra skärgårdsnäringar. Nämnas bör också att Fångöligger i elt skärgårdsområde som enligl den fysiska riksplaneringen harriksintresse. beslutade att utöva förköpsrätlen var motivet att främjadet rörliga friluftslivet för kommunens invånare samt naturvården. a. genom alt erhöll lån och bidrag frånstatens naturvårdsverk och stiftelse för naturvård och friluftslivi . Denakluella fastigheten ingår alltså i ett skärgårdsområde som har riksintresse.Genom all utöva förköpsrätten försökte kommunen tillgodose den fysiskariksplaneringens intentioner och motverka spekulation oh överexploatering. Molden här bakgrunden framstår regeringens vägran att ge kommunen tillstånd tillförköp av den aktuella fastigheten som mycket märklig. I sammanhanget börnämnas atl regeringsrätten i elt tidigare skede givit kommunen rätt att utövaförköpsrätlen. Detinlemellalionssvar statsrådet lämnat är allmänt hållet, ochoklarhet råder fortfarande om huruvida den nya regeringen kommer att tolkaförköpslagen på eu nyu sätt. Som framgår av interpellationen krävs det mycketstarka skäl för att regeringen skall underkänna kommunens bedömning i eltförköpsärende. Den tolkning regeringen gjort av förköpslagens I ! ; i det fallvi nu diskuterar slår dåligt i överensstämmelse med förköpslagens anda ochbokstav. Man kan också ifrågasätta om regeringsbeslutet överensstämmer medinnehållet i expropriationslagen och byggnadslagen. Ett centerpartistisklstatsråd har alltså på tvivelaktiga juridiska grunder Omregeringens praxis iförköps-ärenden, m. m. Omregeringens praxis iförköps-ärenden, m. m. underkänt en kommunsbedömning i elt förköpsärende, ell utslag av centralism som visar den klyftamellan ord och handling som är så vanlig i centerpolitiken. Närman läser riksdagsprotokoll som behandlar förköpslagen kan man konstatera attdåvarande ordföranden i civilulskottet ofta hävdade:"Förköpsrätlen är ett enkelt och odramatiskt sätt att säkerställakommunernas framtida behov av mark. Del är inte förenat med krångel utan kan gåsnabbi." bekämpade också med framgångkonservativa förslag på markpolitikens område. Nuhar regeringen fattat ell beslut i ett förköpsärende som gör atlkommunerna känner osäkerhet om hur lagen skall tolkas. Detta kan leda till allkommunerna tvekar alt engagera sig i förköpsärenden. Följden blir spekulationoch en sämre samhällsplanering på olika områden. Regeringensöverprövningsbeslut i del fall jag redogjort för är så märkligt att man tvivlarpå alt regeringen haft ett fullständigt beslutsunderlag. Del bästa som kanhända är alt regeringen omprövar sitt beslut. Det är alldeles sant som säger all jag vid fleralillfällen sagl alt förköpslagen är ett bra verktyg för kommunerna. Jag harprecis samma uppfattning . Den sammanställning vi gjort på departementetvisar att det inte är någon skillnad i den förra och den nuvarande regeringenshantering av förköpsärendena. Det skulle vara märkligt om det vore någonskillnad, eftersom vi ju har samma lag att leva efter. Jagvill ändå säga till atl gränserna för kommunerna när detgäller att förvärva mark exempelvis för naturvårdsändamål är vida. Däremot ärden kommunala kompetensen begränsad när det gäller förköpsärenden. För atlkommunen skall få rätt lill förköp skall man göra troligt att kommunen harbehov av marken för tätbebyggelse och därmed sammanhängande anordningar. Jagskall som exempel la ett par tidigare fall där man vägrat all ge kommunernatillstånd lill förköp. I elt fall ville en kommun förvärva mark för eltströv- och friluftsområde. Det förelåg emellertid ingen utredning som påvisadebehovet, och det gavs då inget tillstånd till förköp. I ett fall skulleden aktuella marken överiålas till en scoutkår. Regeringen kunde inte finna attdetta ändamål var så nära knutet till kommunens intressen att förköpslagenkunde tillämpas. Jag skulle kunna räkna upp flera liknande fall då ansökan omtillstånd avslagils. Jagkan också ge några exempel på fall där ansökan har bifallils. I ett ärende år1970 fick en kommun rätt alt förköpa mark för anläggning av en ny badanläggningi anslutning till eU samhälle. I ett sådant fall är del naluriigl alt detbeviljas tillstånd. På samma sätt behandlades ett ärende som gällde faslighetsom behövdes för anordning av sammanhängande tätbebyggelse för fritidsändamål. Jagskulle kunna anföra ytterligare exempel men skall avslå från atl göra det. Jagkan i stället överlämna ett papper till som han kan Jag villverkligen försäkra att någon ändring av tillämpningen av lagen inte har skett. Jag har alltsåhävdat att regeringens tolkning av lagstiftningen i del aktuella fallet ärdiskutabel och atl det finns risk för atl del växer fram en ny praxis på dethär området. Den aktuella fastigheten på ön ligger i som har riksintresse. Genom att utöva förköpsrätlen tillgodosågkommunen den fysiska riksplaneringens intentioner och stoppade, som jag sadetidigare, spekulation och överexploatering. Fångöområdetär också betydelsefullt för del röriiga friluftslivet i kommun.Det rör sig om mark som är lämplig som fritidsområde. Området används avbålburna kommunmedlemmar, och laxibåtar gör utflykter till området sommartid.Valdemarsviks förvärv av Fångöområdet skulle ha blivit en värdefullkomplettering lill de betydande markförvärv i skärgården som skett genom beslutav andra instanser och andra kommuner i länet. Alternativet till kommunens köpvar att fastigheten skulle försäljas lill en privatperson för all användas eget fritidsområde. Jagkan inle finna annal än att regeringens beslut i det här ärendet, dvs. attvägra förköpsrält, strider mot innehållet i förköpslagen. Vi skall komma ihågatt det enligl lagen krävs myckel starka skäl för att regeringen skulle kunnafrångå kommunens bedömning. Det framgår om inte annal klart av interpellationenoch de citat som finns upptagna där. OmElvy studerar interpellationen en gång lill skall hon finna atl det härär elt beslut som borde omprövas. Omregeringens praxis iförköps-ärenden, m. m. Det räcker inte att kommunen allmänt angeratt marken skall användas förfrilids- och rekreationsändamål. Man skall kunna visa att marken behövs somkomplement lill en befintlig eller planerad fritidsanläggning. Man skall ocksåkunna visa att marken barett lämpligt läge och att den kommer atl kunna betjänaexempelvis en tätort. Beträffandedet som sade om atl Fångöområdet skulle användas somrekreation för en enskild person vill jag erinra om det mycket fina syslem vihar här i landet med allemansrätten. Därför atl en enskild person förvärvar enfastighet kan han inte hindra att människor utnyttjar marken som strövområde. Jag vill än en gång påpeka att del inle räcker fören kommun att bara helt allmänt trycka på att marken behövs för fritids- ochrekreationsändamål, ulan man skall verkligen kunna bevisa del. (s): Jag vill först i allt väsentligt understryka det som anfört. Att Jag tar till ordaberor på att Jag bor och verkar i ett område som är 2 protokoll 1977/78:65-67 Omregeringens praxis iförköps-ärenden, m. m. markerati den fysiska riksplanen och som befinnersig i samma situation som det häraktuella Fångöområdet. Detta har väckt rätt stor förvåning och diskussion äveni del område jag representerar. Kommunernapå andra sidan länsgränsen - i och i norra län - hargemensamt planerat för en utveckling av den fysiska riksplanens intentioner. Nusäger bostadsministern - och det är på den punkten jag gärna vill ha enbekräftelse - att kommunerna skall ange all det aktuella objektet skall ha eltlämpligt läge. Jag uppfattar det i det här fallet så all bostadsministern menaralt kommunen inte angivit atl Fångö skulle ha ett lämpligt läge eller ha ensådan betydelse för planeringen att kommunen bör få tillstånd atl utöva sinförköpsrätt. Om del förhåller sig på det sättet, då måste Jag verkligen markeramin förvåning, för så harjag inte upplevt det. Jag har deltagit i den gemensammaplaneringen mellan och norra läns kommuner. LARSHENRIKSON (s): Mitt intryck av svar och del som hon sedermera har sagl äratt bostadsministern i varje fall för sin egen del, och därmed även förregeringens del, ger förköpslagen en mycket snäv tolkning. Detla ledernaturiiglvis lill konkreta resultat även i fortsättningen när del gäller sådanahär ärenden. Deexempel som bosladsministern log upp, där man tidigare meddelat avslag, gälldeom jag förstått henne rätt i ena fallet en scoutkår som skulle få sinamarkbehov tillgodosedda. Med hänvisning till det hade kommunen begärt alt få gåin och förköpa del området. Jag måste säga all del förefaller som om del råderviss brist på relevanta exempel för atl rältfårdiga de beslut sombostadsministern nu har ansvaret för. Närsedan bostadsministern åberopar allemansrätten vet Jag inte hur man skall tolkaden exemplifieringen. Menar bosladsministern att man med hänvisning tillallemansrätten allmänt sett från kommunens sida skulle kunna säga atl del intefinns behov av atl förvärva de här områdena: Allemansrätten gäller; var så godoch utnyttja områdel i fråga! Men så ser väl ändå inle bosladsministern med sinbakgrund på den lagstiftning som gäller på det här området? Jagförutsätter all kommunen mycket noggrant har prövat de behov som kan föreligga.Som en viklig omständighet vid denna prövning kan nämnas alt innan kommunengick in med sin förköpsansökan, var ett annat köp aktuellt. En utländskintressent ville exploatera området på ett sätt som från hans sida sett vargynnsamt. Man lyckades förhindra delta bl. a. genom alt kommunen bestämde sigför atl gå in här. Jag tycker mot bakgrund av della all regeringen borde hatagit hänsyn lill förhistorien till det här förvärvet. säger vidare alt kommunerna inle bara har alt meddela atl behovföreligger. De orden tyder väl på att bosladsministern menar att kommunernakanske litet för lältfärdigl handhar dessa frågor? Bostadsministern vill försin del göra klart atl hon inle är beredd all ta för gott vad kommunernapåstår. Men, El vy , alla sådana här bedömningar blir väl alltidi hög grad subjektiva. Del finns ju inga exakta mått att tillgå här. Den enakommunen kan bedöma behovet av fritidsområden på ett sätt, den andra kommunenpå ett annat. De rent fysiska möjlighelerna atl tillgodose sådana behovärocksåskiftande förolika delar a v landet. Det finns alltså inga exakta måu. Jagvill fråga om hon menar alt regeringen, om den hade bifallitframställningen om förköp, hade fråntrält lagens anda och mening. Med anda ochmening avser Jag såväl förarbeten som lagens bokstav. Jag drar den slutsatsenatl regeringen ansåg all den skulle ha brutit mol lagens bestämmelser om denhade bifallit kommuns begäran om förköp. Vikan nog tvista väldigt länge i den här frågan, men jag vill säga alt när manlyssnar till befolkningen i ,alltså inle bara till befolkningen iValdemarsviks kommun utan även till många andra som lagt sig i den härdiskussionen, får man det allmänna intrycket att kommunen borde ha fåttförvärva det här området med hänsyn till de behov som föreligger. Jagskall inte fortsätta atl diskutera vad som varil men vill gärna frågabostadsministern, om hon är beredd all ompröva denna fråga, därest kommunenkommer in med en ny framställning om förköp och då möjligen ytterligaremotiverar skälen för sin önskan att komma över området för de behov man redantidigare har redovisat. Omregeringens praxis iförköps-ärenden, m. m. från att Fångö ligger i ett område som har riksintresse förden fysiskariksplaneringen,och det måste ju påverka om man får utöva förköpslagen i delhär sammanhanget. Frågan har varit föremål för beredning hos kommun,länsstyrelse och naturvårdssliflelse, och där har man inte funnit attallemansrätten är ett alternativ till förköp. Jag tycker inte all statsrådetOlsson i debatten på elt klart sätt har kunnat visa atl Fångöbeslutet ärförenligt med gällande lagstiftning. borde kanske tänka på all ävenom vi haren ny regering gäller fortfarande den gamla förköpslagen. Jagsade föml att tidigare intagit en radikal och framsynt hållning imarkfrågor, men det finns nu anledning misslänka alt hon tvingats alt ta hänsynlill konservativa intressen i regeringen när hon fallat beslut i den här frågan. Till slut vill jag säga all bostadsministern hargjort en så snäv tolkning av förköpslagen att socialdemokraterna nu nog måstedriva denna fråga i annan form än inierpellationens. Till alla dem som deltagit i denna debatt vill jag säga alt vi inomdepartementet diskulerade detta ärende mycket ingående. Där fanns inga delademeningar, utan vi såg detla fall som ganska klart. Jag vill påminna om att delnaturiiglvis ligger inom den kommunala kompetensen att förvärva mark förnaturvården men atl det blir en skillnad när det gäller förköp, som är Omregeringens praxis iförköps-ärenden, m. m. en form av intrång förinblandade personer, om än en mild sådan. Därvidlag måste man i en utredningkunna ange att man behöver området och även redogöra för hur man avser allanvända köpet. Jagkanske än en gång skall redogöra för ett par fall där del tidigare varit avslag.Del ena gällde en kommun som liksom i Fångöfallel bara påstod alt markenbehövdes för att utgöra ströv- och friluftsområde. Den gången låg området ianslutning lill en sjö. Den dåvarande regeringen ansåg frågan för dåligtutredd, varför det blev avslag. Iett annal fall blev del avslag därför atl ulredningen inle gav vidhanden alt egendomens användningssätt skulle ändras under överskådlig lid.Förvärvet uppfyllde därför inte förköpslagens krav på angivande av ändamål. HerrHenrikson talade om att det fanns en köpare som ville exploatera. Jag tyckerinte atl man bör dra in detta, eftersom del ändå är kommunen som harplanmonopol. kommunens medgivande blir del inte heller någon exploatering. Jagvill än en gång säga all jag naturligtvis gör allt för att vi så noga sommöjligt skall följa förköpslagens intentioner. Att så är fallet visar väl justdetla atl det i ärendehanteringen inte har gjorts några som helst förändringar. Det som nu säger om alt kommunen inte nöjaktigt har angivitvad man avser alt använda området till kan Jag inte vare sig bestrida ellerverifiera. Men är del så som säger har kommunen självfallet brustiti det hänseendet -det är jag helt överens med bosladsministern om. Jagställde emellertid en fråga till bostadsministern, och jag hade faktiskthoppats atl hon skulle om inte ge svar på hur hon avser alt behandla frågan, sådock ange om hon är beredd att ompröva ärendet i den mån kommunen kommer in meden ny framställning, som i så fall skulle vara bättre underbyggd än möjligenden var som man har ingivit. Jagär helt medveten om alt del är kommunen som har planmonopol. Å andra sidanskall man väl inte uppfatta frågan om kommunernas planmonopol så, all man viadet instrumentet skall förhindra en i och för sig rimlig exploatering, oavsettom det är fråga om skärgårdsområden eller andra områden.