prot · G109139 · 1977-12-31 00:00:00 — i olika nedruslningsorgankraftfulll verkade för all nya typer av kärnvapen. som 1. ex. neuironbomben,förbjöds. Nr 139 2. all hos regeringenhemslällde .som ålgiirderoch iniiialiv som Onsd'ieen den kunde begriinsa spridningen av kärnkraftsieknologi ochdärmed kärnvapen- spridningen, 3. atl som sin mening uttalade all en svensknedruslning var den forsla förutsättningen för etl kraftfulll agerande i iniernalionella 4. allriksdagen uttalade sitt slöd fören fortsatt utbyggnad av den svenska 1. all riksdagenskulle avslå moiionerna 1977/78:423, yrkandet 1, 1977/ 78:1018, yrkandei 1, och1977/78:1027, yrkandei 1, angående neulronva-pen. 2. all riksdagenansåg moiionerna 1977/78:423, yrkandei 2, och 1977/ 78:1018. yrkandei 2.angående omsiiillning från mililär till civil produklion m. m. besv;irade medvad uiskoilel anfört, 3. all rik.sdagenansåg moiionen 1977/78:1027, yrkandei 2, angående kiirnvapenspridning m. m.besvarad med vad utskottet anfört, 4. all riksdagenansåg moiionen 1977/78:423, yrkandei 4, angående Wienförhandlingarna omruslningsbegränsningar i besvarad med vad uiskoilel anfört, 5. all riksdagenskulle avslå moiionen 1977/78:530 angående kärnvapenfri zon, 6. alt riksdagenskulle avslå motionen 1977/78:1027, yrkandei 3, angående svensk nedruslning, 7. all riksdagenansåg moiionen 1977/78:1027. yrkandei 4, angående fredsforskning besvarad medvad uiskoilel anfört. Reservation hade avgivils av AnnaLisa , , Siure , , Mals Helisiröm,Siure och (samtliga s) som alt utskottet underI bort hemställa all med anledning av moiionerna 1977/78:423,yrkandei 1, 1977/78:1013, yrkandei 1, och 1977/78:1027, yrkandet 1 .som sinmening gav regeringen lill känna vad reservanterna anfört belriiffandeneuironvapen. Till betiinkandet hade fogalssärskilda yttranden av . Siure Palm.Olle , . och (samtligas) 1. belräffande spridningav kärnkraftsieknologi och 2. belräffandeopinionsbildning i nedrustningsfrågor. Vi kommer alt ägna några limmars debatt åt ell myckel stort ämne som är brännande akiuelll lör mänskligheien - nedruslning. Om nedmslning diskulerar man förvisso i olika församlingar och organi- 138 salioner runl om i världen. Kundeord avsätta resultat skulle man ha kommit långt på nedrustningensväg. Så är det inte. Del vel vi. 1 ställei för nedrustning Nr139 harvi fått en myckel uttalad irend mol en ökad upprustning. förhållande fåremellertid inle leda oss lill passivitet och resignation inför in ,,: \g-jo Tvärtommåsle del uppfordra oss lill nya ansträngningar atl finnavägar alt vända ulvecklingen. Deltaär ett av skälen till atl socialdemokraterna vall all aktualiseranedrusiningsfrågorna i en särskild molion. stor aktivitet lör atl på ell metodiskt ochkonstruktivt sätt påverka arbetet i de internationella organisationer somhandlägger nedrusiningsfrågorna. Allaräknar vi med att detta arbete skall fortsätta. Men det finns anledning förriksdagen all syna resultaten och ställa frågan om yllerligare insatser kangöras. Har vi t. ex. anledning all utvidga kontaktnätet eller bli aktiva inågon verksamhet vi endast följt från sidan? Skälet skulle i så fall varaalt verksamheten kan tänkas komma atl beröra vårt område och vårt intresse merän vad som varii fallel lidigare. Föratt inte tala i gåtor är det sådana omständigheter som gör atl vi i moiionen423 särskilt har behandlat frägan om ett vidgat engagemang iWienförhandlingarna, där man diskulerar och arbetar med reducering av militärpersonal och militär materiel. Innanjag går vidare och tar upp olika frågor som berörs i moiionen vill jag sombakgrund ge några precisa fakta om rustningssilualionen. I och för sig är delofta använda uppgifter - inte minst här i - men de lål all upprepas,och måste upprepas. Delbästa måttet på de resurser som offras för militärt bruk är de militärautgifterna. De är nu uppe i åriigen. Det kan ocksåuttryckas så att varje timme av dygnel t;is ianspråk för militära ändamål. Talen är så höga att de är omöjliga alt rikligtfatta. Men några jämförelser kan hjälpa oss. 1976satsades två gånger så mycket på militära ändamål som på hälso- och sjukvården,och mer än man satsade på utbildning. Delta trots all 1 500 miljoner människorsaknar effektiv medicinsk vård, atl omkring 250 miljoner barn inle får gå iskolan, alt 800 miljoner varken kan läsa eller skriva. Man tar i anspråk tvåfemtedelar av hela den iredje världens samlade bruttonaiional-produkt för alttiicka de totala militära utgifterna. De militära utgifterna representerar etlvärde som är 20 gånger så stort som all officiell u-hjälp från industriländernalill tredje världen. Samtidigtmåste vi konstatera att militariseringen griper omkring sig även i den iredjevärlden och all de militära utgifterna i dessa länder har ökal kraftigt. Tredjevärldens andel av de totala militära utgifterna Ijarde ökal från5 '.V, till 15 "».Ökningstakten har här varit 10 "i perår idessaländer mol 3 "« för världen i dess helhet. Vart fjärde u-land satsar 25"6 eller mer av statsutgifterna på krigsmaklen. Ännu snabbare ökar f ö.vapenimporten till dessa länder. Ungefär hälften av import avteknologi beräkniis vara mililäranknulen. Vad jag nu sagl skall inieförslås som någol moraliserande över liinderna i 139 Nr 139 u-världen eller över hur dessa hanterar sin säkerhetssituation. Onsdaeen den illustrerarändå del ulomordenlligt beirängda läge de egeniliga uivecklings- anslrängningarnakommer i då så stor del av resurserna går till improduktiva ändamål.Till saken hör del kända förhållandel atl slöseriet även omfattar de Av världens vetenskapsmän inom ingenjörs- och naturvetenskaperna arbetaröver hälften med militär forskning och ulveckling. Närjag nu refererat alla dessa fakta kommer givetvis den vikliga frågan: Vad skallvi göra åt saken? Vimåsle, som jag ser det, öka tryggheten för människorna pä andra vägar, ökaansträngningarna lill samförstånd och solidaritet nationerna emellan. Den andratrenden i världsutvecklingen vid sidan av kapprustningen är nämligen denväxande klyftan mellan de falliga och de rika slaterna. Denna klyfta måsteöverbryggas. Hur det skall gå till måsle förväntas bli ell huvudtema vid denstundande särskilda nedrusiningssessionen i FN. har ju verkat aktivt iförberedelserna och bör kunna märkas även i genomförandet - del tror jag äralhis vår förhoppning. Kopplingenmellan nedruslning och ökade resurser för ulveckling ser vi socialdemokralersom ytterst avgörande och en nödvändig fråga atl bearbeta vidare. Men delgäller att få med stormakterna, fä dem involverade i della arbete, om det skallfå några reala effekter för världssamfundet. Man får inte heller från svensksida rygga för alt ta itu med kontroversiella frågor. Jagvill påminna om hur vi kunde notera atl regeringen i förslagen lillrikllinjer för vår egen säkerhels- och försvarspolitik lämnade uie väsentligapunkter i del enhälliga förslag som försvarsulredningen hade lämnal i fråga omden totala säkerhetspolitiken. Del man utelämnade den gången var insatser förgenomförandet av en ny internationell ekonomisk ordning. Likaså drog man intenågra slutsatser av del särskilda utredningsarbete som försvarsulredningenhade ägnai de multinationella företagens politiska maklsiällning i världen. Änmindre kom man med några förslag. Del är fortfarande en fråga som måslebevakiis och följas i FN och annorstädes. Den har en plats i det sammanhang somvi har aktuellt alt begrunda, och det vore intressant atl veta vem iregeringen som håller den frågan levande. Tillfrågor som annars särskilt oroar hör utvecklingen inom kärnvapenområdet. 1 våregen världsdel har vi en uppladdning av taktiska kärnvapen som återigenhar dimensioner som inle är fallbara. 7 500 för NATO-sidan och 3 500 för Sovjetuppges samt dessutom ett antal för Storbrilannien resp. . Naturligtvismåste ett sådani rusiningsläge inge stark oro. tes atlkapprustningen är resultatet av en gigantisk felkalkyl framstår som riklig. Deenorma mililärkosinaderna slår inte på någol sätt i rimlig proportion lill denökade trygghet de antas erbjuda. Så har då ytterligare elldjävulski försiörelseredskap presenierais som möjligt all erbjuda lillalla de lidigare. Jag syftar på neuironbomben, som 140 tagit fram och som man ville placera i sedan.Detla vapen möttes emellertid avmotstånd och har föranlett en omfattande deball i många länder. Vapnet har, somvi vid del här laget vel, sär.skilda egenskaper, försett som del är med ensiridsspeis med förstärkt radioakliv verkan, som är effeklivare när del gälleratl döda människor under obeskrivliga plågor, medan del sparar - som del heler- material, byggnader, pansarfordon o. d. Neuironbomben härav på ett säll som är lätt att instämma i. Hon säger allneuironbomben är uistuderad triumf över etisk anständighet. Del kunde vara skälnog för all med alla medel bekämpa dess ulveckling och utplacering på förband ivåregen världsdel. Därtill kommer atl bomben har framstått som ett mellantingmellan ell kärnvapen och ell konveniionelli vapen, vars användande kunde ledaöver till ett kärnvapenkrig. En sänkning av kärnvapentröskeln är någol som vimåste frukta och motverka på alll sätt. Inomsocialdemokratin har vi reagerat hårt mol detta nya vapen. Vi haremellertid inie funnit tillräckligt snabbi och eftertryckligt gensvar hos dennya regeringen i denna sak. Vi tar upp detla i vår molion och reservation ochvill mana regeringen att med all kraft agera internationellt föratt stärkamotståndet mol detta vapen. PresidentCarier valde atl skjuta upp ställningstagandet lill ulvecklingen avneutronvapnet. 1 del skede som vi nu befinner oss i är det möjligl ochnödvändigt all frän svensk sida förslärka opinionen mot ell fullföljande avidén med delta vapen. 1vårt eget land lorde opinionen mot neuironbomben vara tämligen klar, men detgäller att frän vår sida delta i den internationella opinionsbildningen. erbjuder en utmärkt plattform, och vi förväntar oss attregeringen utnyttjar tillfället och agerar mol neuironvapnei. Jaghar tidigare i mitt anförande nämnt all man kan finna lämpligt all omprövavaroch hur vi skall agera i olika internationella fora. I moiionen tar vi uppfrågan om ett eventuellt svenskt deltagande i Wienförhandlingarna. Sedanmoiionen väcktes har utrikesminister i den utrikespolitiskadebutlen i ett replikskifte med varit inne påfrågan. Hon yttrade då: "Detär ell mycket stort ansvar som vilar på de förhandlande parterna i när detgäller all där verkligen få reduklioner till slånd. Självfallel kommer vi atlfölja denna ulveckling med uppmärksamhet och eventuellt, närvi så finnerlämpligt, be att fä sända observatörer till de förhandlingar som där pågår, förde påverkar situation." Medutgångspunkt i vad vi har anfört i moiionen 423 kan vi sedan instämma i vadutrikesutskottet säger, nämligen alt utskottet utgår från atl"MBFR-förhandlingarna uppmärksamt följs från svensk sida och att eventuellsvensk närvaro som observatör vid dessa förhandlingar kommer all aktualiserasnär så bedöms lämpligt". AlvaMyrdal har alltmer enträget riktat uppmärksamheten på situationen i . Honpåvisar atl vår världsdel inte är en självsländig part i spelet mellansupermakterna utan har blivit ett objekt, som kan dras in i kampen mellansupermakterna utan atl höras och utan all kunna göra så myckel ål Nr 139 detla. Hon menar att etl storkrig helt enkelt kan komma all avsiktligt Onsdaeen den förläggaslill ulan att konfiiklen primärt berör . 10 mai 1978 omatt här finnsen krigsskådeplais i full beredskap med stridskrafter på bägge Nedrustning SlutsaLsenavden analys hon gör av situationen är al t del mäsle komma lill slånd en deball om hur maninom och för länder - väst, öst och neutrala stater - skall föra framkravel på kärnvapen frihet i . Målet måsle vara en kärnvapenfri zon iEuropa enligt . Och mig förefaller delta vara en utomordentligtgiven utgångspunkt för en inträngande debatt om medel och metoder all nådärhän. Öslen var inne på denna tanke . Vägenatt nä målet kan förutses vara lång. Men del gäller all inledningsvis planeraburen sådan idé skall v idareul vecklas och värden skall introduceras. PresidentKekkonens tal här i är en intressant markering i sammaärende. VidSoci.ilistinlernalionalens nedrustningskonferens, som hölls i slulel av aprildetta år i , log OlofPalme upp samma idé och pläderade för all iförslå hand inrikia ansträngninarna på all frilägga Nord- och Centraleuropafrån kärnvapen. Skulle man nå framgång däri, hade den annars uppenbara riskenför total förintelse vid en konfiiki, som lett lill kärnvapenanvändning,radikalt reducerats. Om man tog ell sådant sleg, skulle del vanligainternationella förhandlingsmaskineriei kunna utnyttjas och alla förebyggandeåtgärder mol en konflikl kunna vidias. kärnvapenkrig av misstag behöver dåinte riskeras. Socialistinternationalen behandlade nedrustningsfrågorna medbeslutsamhet och slorl allvar. Sådanainiiialiv när del gäller atl be;irbeta de många svåra frågorna ligger helt ilinje med den strategi som vi har uppmunirat Förenia staterna au tillämpa ianknytning lill nedrusiningskonferen.sen. Opinionsbildare,politiker och beslutsfattare måste i ökad grad arbeta med öppenhet så atldebatten når de inlresserade medborgarna. Mycken kunskap finns samlad, men dennår inle ul. Människorna lever ovetande om hur silualionen är, och del mäsle viråda bot för. Om någonting är en framtidsfråga så är del väl den om krig ellerfred. Del vore fel alt påstå att vi i är mindre informerade än andrastaters medborgare, men risken atl vi invaggaross; i en trygghet som kan visasig falsk är uppenbar. Vårinformalion skall vi inte bedriva för atl skrämma människorna för framliden. Viskall göra människorna medvetna och upplysta föratt de skall påverka franniden.Det är vår avsikt då vi pläderar för en bällre informalion omnedruslningsproblemen. Jagber alt få yrka bifall lill reservalionen avseende utskottets hemställan i mom.1 och i övrigl bifall lill utskoltels hemslällan. 1deua anförande instämde (). (vpk): Nr 139 Det finns ingen anledning all på nyll hänvisa lill material i Onsdaepn rien form av staiislik och jämförelser med andra kostnader som visarruslning- ,q q-jo arnas omfattning ivärlden. kommunisterna har i sin molion i år liksom nämnlnågra exempel av den arlen. Ulskottei har i den Nediust lingbakgrundsbeskrivning som finns i beiänkandei 12 gett några andra. Det äralltsammans väl belagda uppgifter, som är överväldigande för oss alla och sominle fordrar några ytteriigare kommentarer. Del är inle kunskaper som fattas,varken för oss eller andra .som diskuterar dessa frågor. Ändå blir delförvånansvärt litet uträttat när del gällerdet rent praktiska planet, atlomsätta diskussioner lill verklig handling. Jagtror att vi har anledning atl dröja eu ögonblick vidden frågeställningen och däframför allt kriiiskl granska vårt eget agerande. Del finns en tendens ocksåhos oss att skjuta över ansvaret för all ingenting händer - på det här områdelsåväl som på andra - på andra slaler och framför allt på dem som är slörre änvärt land. Del är naturligtvis sant atl stormakterna har del största ansvaret,men det fritar inte oss frän all handla och ta iniiialiv på egen hand. Och dåmenar jag inle vårt agerande i olika inlernationella organisationer-där har viförsökt all göra en insals, och del bör vi fortsätta med - ulan jag menarpraktiska och konkreta åtgärder här hemma, där vi verkligen kan bestämma någotsjälva. Jag vill återkomma till del någol . Vadär det som driver fram rustningar och därmed ökande krigsrisker? Försöken tillförklaringar är många. Det vanligaste argumentet bland alla berörda parter äratl man tvingas alt rusta för atl försvara sig själv, medan motståndaren,verklig eller inbillad, rustar för atl erövra, expandera på ens egen bekostnad.Det ärju vad vi själva åberopar som ursäkt för våra egna rustningar. Jag skulleemellertid vilja peka på en annan viktig orsak som del oftast talas alldelesför litet om. I vart fall har den, vad jag vet, sällan tagits upp lillbehandling i ulskoitsbetänkandena i den svenska , så inle heller . Detär infiylandel av de ekonomiska intressen som ligger bakom och styrkrigsmalerielinduslrierna och deras produklion i de kapitalistiska ekonomierna.Rustningar har alllid varit lönsamma för dessa intressen, och de har alltiddrivit på uppruslningskarusellen. Men i del utvecklade industriella samhälletblir pådrivningseffekten slörre än i äldre samhällstyper med lågproduktivitet och mindre beroende av marknader för avsättning av det somtillverkats. Marknadenför krigsmateriel är idealisk för en kapitalistisk produklion. Den garanlerarsnabb förslitning och hög omsättning både i krig och i fred. Det finns därförett ston intresse hos tillverkarna av krigsmateriel att genom forskning ta framnya produkter som kan presenteras statsledningarna som nödvändiga för dennationella säkerheten. De är så gott som alllid framgångsrika i dessa sinaansträngningar. Det gäller också krigsmaterielindustrin i . Det bäraren synpunkt somutskollel inle alls berör i sin skrivning, trois all Nr 139 den ofta framhålls som myckel viklig av dem som sysslar med forskning på 10 mai 1978 Deliagäller inie minsl på kärnvapenområdel.Miljarder och åter miljarder har laglsner på ulveckling, konsirukiion och försök på detla område. Nedrustning aktuellaneuironbomben är bara en i raden av sädana vapen, och inte ens den För några dagarsedan kunde vi läsa i pressen all dess motpol, en kärnladdning med litenslrålningseffekl och hög sprängverkan, redan konstruerat;?. Så har man täcktännu en lucka där något överlevande skulle kunna tänkas vara möjligt. Utskottethar inle velat biträda yrkandena i de molioner som krävt ell kraftfullareagerande av den mol den upplrappning avkärnvapenkappruslningen som dessa nya vapen olvivelaktigt utgör. Man hänvisarlill olika uttalanden som gjorts av ulrikesminiistern och statsministern, ochdet är gott och väl. Men det borde ha funnits möjligheter atl ta andra och meralångtgående initiativ i den här frågan. Den är uppmärksammad och kritiserashärdare än andra ålgärder på upprusiningsområdel även inom de stater som ärmedlemmar av NATO, vilket är något nyll i sammanhanget. Jaghade tillfälle all della i en manifestation molneuironbomben i . 1 har det vuxit fram en myckel bred folkligproteströrelse mot planerna på atl neuironbomber skall placeras i ochframförallt naturligtvis mol all de skall placeras i . Del är en rörelsesom siöds av såväl borgerliga som socialisiiska grupper och partier, och denhar inte kunnat avfärdas som betydelselös av den holländska regeringen.Liknande strömningar och proteströrelser finns inom andra väststater. Del h;idedärför .säkerligen varii möjligl all få gehör för samfällda uttalanden frånfiera slaler i olika organisalioner mol en användning av neturonvapnei. Vpkhäri sin molion yrkai pä delta,och vi kommer också att i del här fallel anslutaoss lill den socialdemokraliska reservationen som för. Närdet gäller kärnvapnen är också de gamla förslagen om kärnvapenfria zoner avstort intresse. De har ju, som också berördes av föregående talare, nyligenaktualiserats av president för några diigar sedan, när han på nytt togupp förslaget om en kärnvapenfri zon i . Det är, som jag sade, ell gammall förslag, men del är inte sämre för den sakens skull. Del borde vara enuigångspunki för nya överläggningar i frågan, och vi hoppas atl den svenskaregeringen skall vara lyhörd för dessa förslag och eveniuelll kunnavidareutveckla dem i en positiv riktning. Fräganom kärnvapnen kan inie kopplas bort från spridningen av kärnkraftsleknologin. Del är inle på del sättet att kärnkraft och kärnvapen är två från varandra helt åtskilda problem. De är två grenar på samma träd, och spridningen av kärnkraftsleknologin är fortfarande den största faran för en spridning också av kärnvapen. har framhållits med skärpa vid åtskilliga tillfällen av och andra fredsforskningsinslilul. Uiskoilel hänvisar bl.a. lill regeringsförklaringen för all bevisa regeringens inslällning i denna fråga, men sanningen ärju att del som sägs där aldrig har kommit lill 144 utförande. Man har inle ens gjort några försök allleva upp lill den passus som Regeringenborde mera aktivt verka för att diskussionen om kärnkraftsteknologinsspridning kopplas ihop med kärnvapenfrägan. I detta sammanhang talas del omulvecklingsländernas krav på fri tillgång till kärnteknologi. Alla staterarnaturligtvis suveräna när det gälleratt ordna sin energifråga, men det hindrarinte att en diskussion kan tas upp. Det är därför förvånande attsocialdemokralerna i ett särskilt yttrande har framställt en sådan diskussionsom något som skulle sätta oss i motsatsställning till dessa länder. Faktum ärju att den nuvarande kärnkraftsteknologin inte löser världens energiproblem påsikt. Lättvattenreaktoriekniken är beroende av ett uran som det kommer all rådabrisi pä redan på 1990-lalet. Ett annat faktum är att de kända och brytvärdafyndigheterna av detta uran redan är intecknade. Om man förespråkar en lösningav världens energiproblem med kärnkraft måste man säga ja till bridtekniken medallt vad den innebär av plutoniumframställning och annat-plutonium ärju somalla vet det som man gör kärnvapen av-och därmed till en ytterligare ökning av riskenför kärnvapenspridning. Om det är det som avses i detta särskilda yttrande bördet sägas rent ut, så man inle får den uppfattningen att det går att lösaproblemen med nuvarande teknik. Sånågra ord om våra egna rustningar. Som vanligt framhåller utskottet att delinle ligger någon motsättning i alt vi propagerar för nedrustning för andra mensjälva uppehåller en rustningsnivå som ger oss en lopplats i världen när delgäller koslnader per invånare. Det är inle på det sättet, som försvarsministernville påskina i vår egen försvarsdebatt , att det ärallmänt accepterat och t.o. m. prisas internationellt att vi intar den här"dubbelmoraliska" ståndpunkten. Tvärtom framförs det allt oftare attvi nedmstar med ord i internationella sammanhang men upprustar med verkligasummor här hemma. Delär klan, som jag sade inledningsvis och som också sägs i utskottsbelänkandet,atl huvudansvaret ligger hos stormakterna. Men vi tar alltför ofta tillursäkten alt alll beror på andra, all vi själva som lilen stat inle kan gåförst och ta egna initiativ. Det finns heller ingenting som säger atl denförsvarsapparat vi har är den mest funktionella för oss och ger oss mesttilltro. Som kommunisterna har framhållit vid åtskilligatillfällen i den inhemska försvarsdebatten så har några egentliga alternativinle prövats i den svenska försvarsdiskussionen. Det är dock tydligt att detsvenska folkel .ser med alll slörre skepsis pä den försvarsorganisation vi haroch kanske inle är lika benägna som lidigare alt offra miljarder pä den,som del krävs att svångremmen skall dras åt på alla andra håll. Somvpk säger i sin molion finns det en stor opinion för nedruslning här i landet,och det gäller både nationellt och internationellt. Del vore därför på tidenalt den svenska började lyssna pä den opinionen och tog intryck avden. Det är inte försvarbart att vi nästa budgetår skall satsa 15 miljarderkronor på rustningar inom landet samtidigi som vi predikar nedrustninginternationellt. Slutligenbeträffande fredsforskningen är det riktigt att de motioner som väcktes i denfrågan , bl. a. av vpk, fick den gynnsamma effekt som beskrivs iutskottsbelänkandet. Det är också anledningen till att vpk inte 10 prolokoll 1977/78:138-139 har upprepat sin motion idenna fråga. Vad vi här har begärt är atl skall utlala sill stöd fören fortsall utbyggnad av den svenska fredsforskningen. Del måste anses som enbillig begäran, särskilt i jämförelse med de summorjag nämnde närdetgäller våra militära utgifter. Det ärsjälvklart positivt att forskningen vidSIPRI upprätthålls, men den ligger på ell annat plan än den forskning sombedrivs vid universiteten, där man har direktkontakt med utbildningsområdet.Del är önskvärt alt den verksamheten kan breddas och utökas. Jagyrkar bifall lill vpk:s molion 1027, yrkandena 2-4. Oron och skräcken inför väridens ökade rustningar- särskill då denkvalitativa ulvecklingen av kärnvapnen - är berättigad.