prot · G10969 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:69 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. § 1 Allmänpolitisk debatt(forts.) THAGEPETERSON (s): Regeringens näringspolitik har i hög grad kännetecknats av planlöshet,passivitet och bristande framtidstro. Visseriigen är det finansiellt storainsalser som den borgerliga regeringen gjort, men de har skett på den privataföretagsamhetens villkor och ulan långsiktig planering. Framtidsinriktningen,som är ett dominerande inslag i socialdemokratins näringspolitik, saknas helt iregeringens näringspolitiska satsningar. Jag skall belysa detla. Industriproduktionenkommer enligt regeringens egna bedömningar atl minska för fjärdeåret i följd. Man flr gå tillbaka myckel långt i den ekonomiska historien föratt hitta någon motsvarighet. Aktiva ålgärder för atl ändra på dettaförhållande lyser med sin frånvaro i regeringens politik. Investeringarnakommer enligl regeringens egna bedömningar alt minska medl5 96 1978. Det arendramatisk nedgång. Än merdramatiskblirden,om man tar hänsyn till attinvesteringarna minskade lika mycket . Det är alltså fråga om enminskning med 30 96 . Några aktiva ålgärder för alt råda bot på detlasätts inle in från regeringens sida. Sysselsättningenminskar i den svenska industrin med ca 70 000 personer under 1977 och 1978enligt regeringens egna beräkningar. Det var ju inom industrin som huvuddelenav 400 000 nya jobb skulle skapas, men det kanske är ofint atl nupåminna om detta ogenerade löfte, när man från centerhåll tagit tillbaka dettalöfte och förvandlat del till enbart ett riktmärke. På flera områden där denborgeriiga regeringen har ingripit - eller låtit bli atl ingripa - visar signedgång, stagnation och avveckling. På ett oroande sätt präglar uppgivenhetregeringens agerande. Det verkar som om varje analys, varie utredning måsteleda till neddragningar eller avveckling. Del verkar som om den borgeriigaregeringen vill lösa industrins problem genom all planlöst ge uppehållandesubventioner och lägga ner, i stället för atl planmässigt bygga upp. Denborgeriiga regeringen har som vi ser det från socialdemokratiskt håll blivitnågot av en avvecklingsregering. Det är allvarligt i då skulle behövaen regering som byggde upp och planerade för framtiden. Jagskall peka på några av de områden jag tänkte på. Bostadsbyggandet sjönk förraåret till en rekordlåg nivå. Det innebär stora mänskliga och sociala problemför de människor som söker en bostad. Regeringen har gett oss Men det innebär också förödande konsekvenser för sysselsättningeninte bara bland byggnadsarbetarna, utan det låga bostadsbyggandet flr ocksåallvariiga återverkningar inom en rad industribranscher. Bostadsbyggandetfungerar ju som en motor för ekonomin i vårt land. Det gäller efterfrågan på enmängd saker som man behöver för bostadsbyggande och för att sälta bo. Detgäller också arbetstillfällen för många småföreiagare, t. ex. åkare och mindrebyggnadsfirmor. Regeringen såg passivt på nedgången under hela förta året ulanatt ingripa. Många varnade, men regeringen lyssnade inte. Närdet gäller tekoindustrin fortsätter den lavinartat ökade importen alt slå utsvensk produktion. Vi har upprepade gånger krävt en samlad plan för den svenskatekoindustrin, men ingenting händer. Regeringen har lagt ett förslag om inrättandetav ett statligt lekoföretag. Men redan vid starten diskuterar man ensysselsäliningsminskning i delta företag på mellan 1 500 och 2 0(X)personer. Olika uppgifter cirkulerar om nedläggning av fler fabri ksenheier. Inomvarvsindustrin pågår ell omfattande program för strukturanpassning. Men flrvi allt oftare i tidningarna läsa alt man inom regeringen diskuterarytterligare kraftiga neddragningar. Uppgifter förekommer om nedläggning av bådeett och två stora varv. Den diskussion som i stället bör föras är hur vi med enalternativ produktion vid varven kan slå vakt om sysselsättningen där och tatill vara det slora kunnande som finns i varvsnäringen. Inomgruvindustrin är situationen mycket allvariig. Från sida har man begärtpengar för olika former av investerings- och miljöarbeten som är nödvändiga försysselsättningen. Men någol besked har regeringen emellertid inte kommit till.Enligl vår mening måste sådana och andra insatser göras för att räddasysselsättningen i gmvorna. Vi har lagt fram elt 7-punktsprogram förgruvindustrin. har många månader gått föriorade till följd av regeringenspassivitet. flr som påföljd alt sysselsättningen nu äventyras förtusentals människor i malmfälten. Våratillgångar av uran utgör en av våra rikaste naturresurser. Men agerandet går ut på att till varje pris stoppa en brytning avuran. Ja, man t. o. m. stoppar undersökningar om hur slora dessa tillgångar är.Det är allvarligt för vår industriella utveckling alt missa en så betydelsefullmöjlighet lill arbele och exportinkomster. Närdetgäller specialstålinduslrin är del nödvändigt med aktiva insalser för att desvenska specialstålverken skall kunna hävda sig i fråga om specialisering,marknadsföring och utveckling. Socialdemokratin har därför begärt altregeringen lägger fram ell sirukturprogram för slålinduslrin. Men regeringenhar inte heller här kunnat samla sig till elt beslut. Pådet energitekniska området har vårt land genom stora insatser från samhälletssida och ett omfattande utvecklingsarbete nått fram till en internationelltsett mycket hög nivå. DeUa gäller bl. a. kärnkraftsindustrin. Denna avanceradeindustri vill nu kretsar inom regeringen med ett penndrag radera ul. Min frågaär: Finns det ingen i regeringen som längre värnar om vår Finns del inte ett enda statsråd som känner skamsenhet och oro överregeringens alla underiiga turer i energipolitiken? Påpunkt efter punkt kan vi se hur väsenlliga delar av vårt näringsliv, när deblir föremål för regeringens ingripande, inriktas på nedlrappning ochavveckling. Molden bakgrunden flr arbetarrörelsens paroller om arbete, trygghet och utvecklingnästan en polemisk innebörd. Den nuvarande regeringspolitiken kännetecknas ju ihög grad av ökad arbetslöshet, ökande otrygghet och avveckling. Detär också kring temat arbete, trygghet och utveckling som vårt budgetalternativi myckel hög grad är koncentrerat. Vi säger: Bryt pessimismen och ödestron! Vimåste i stället börja bygga för vår framlid. Vi skall investera ossur de ekonomiska svårigheterna. All öka investeringarna skapar inte bara ellbättre samhälle , del ger också människorna Jobb . Bostadsbyggandet måste snabbi komma i gång igen och öka. Satsa på denenergiindustri vi har, minska oljeberoendet! Mångajobb som annars skulle vara hotade räddas på del sättet. Men detta är endast enbegränsad del av effekterna. är naturiiglvis det viktiga att ha ettfast underiag för den svenska industrins framtidsplanering. En viktig del idenna planering är att det kommer att finnas energi, och lill rimliga priser.Det finns en rad lunga industrier av stor betydelse för vårt land där energikostnadernabetyder lika mycket som eller mera än arbetskostnaderna. Men del är alltidlönekostnaderna den borgerliga regeringen skäller på. Satsapå investeringar i de statliga affärsverken! Det ger Jobb, t. ex. inomverkstadsindustrin,stålindustrin men också inom varvsindustrin. Varför inlepassa på att utnyttja de resurser som finns i vårt land? Jag antar atlregeringen inte tycker det är bättre atl människor går arbetslösa. Dentekniska utvecklingen är avgörande för vår industris konkurrenskraft. Därförbör det tekniska forskningsarbetet stödjas. Imånga fall har den tekniska utvecklingen stimulerats av elt nära samarbetemellan statliga myndigheter och forskare inom industrin. Man kan säga attstaten "beställde" nya tekniska produkter som utvecklades och produceradesav industriföretagen. Inom energiområdet var det t. ex. ell samarbete mellanvaltenfallsverket och ASEA som ledde fram lill ett högt utvecklatkraftöverföringssystem med transformatorer, turbiner och annan lung utrustning,som också fltt stora framgångar på exportmarknaden. Inom teleområdet harkontakter mellan och gjort det möjligt alt utvecklatelesystem som gett oss dels hög telefonlälhet och rimliga teletaxor i landet,dels en för hela vår samhällsekonomi myckel betydelsefull export av t. ex.telefonväxlar. Påliknande sätt finns det andra områden inom den gemensamma sektorn som har behovav nya högt utvecklade tekniska produkter. med detta finns det blandforskare, både i industrin och vid högskolorna, elt stort kunnande och en viljaatt utveckla ny och bättre teknik. Delta bör vi enligl Onsdagenden 1 febmari 1978 socialdemokratinsmening ta fasta på. Genomsamarbete mellan samhällets organ - statliga och kommunala -och representanterför industri och forskning kan den offentliga sektorns behov kopplas samman medlänkbara tekniska utvecklingsvägar så atl nya produkter kan utvecklas -produkter som både fyller viktiga inhemska behov och kan stärka vårexportmarknad. Detta gäller t. ex. sjukvårdsområdet, där vi har dukligaforskare i medicinsk teknik och där landstingen fungerar som beställare av nyteknik. Genom en samordning av landstingens framtida beställningar skulleutvecklingen av ny teknik kunna stimuleras. Vi föreslår på socialdemokratiskthåll alt ett utvecklingsbolag för medicinsk teknik inrättas med staten ochlandstingen som ägare. Avsikten är således att nya produkter skall utvecklassom både kan användas i vår egen sjukvård och föras ut på export. Påliknande sätt föreslår vi ett utvecklingsbolag for utveckling av kollektivatransportsystem där i vissa fall också primärkommunerna är intressenter. Att lafram bättre system för kollekliva transporter är ett viktigt behov för mångasvenska tätorter och dessutom ett internationellt behov. Elttredje utvecklingsbolag föreslås för utveckling av hjälpmedel i utbildningendär ett växande behov kan förutses, både i och internationellt. Socialdemokratinåterkommer med förslaget om inrättande av en strukturfond. Den skulle, om denkom lill slånd, bli ett vikligl instrument för atl möjliggöra företagensinvesteringar. Från flera håll, bl. a. från fackföreningsrörelsen, harförslaget om en strukturfond välkomnats. Men de borgerliga -inle minstindustriministern personligen - har föriöjligat strukturfonden. Därmedföriöjligar han och de borgerliga också de ansträngningar som görs för attkomma lill rätta med vårt lands näringspolitiska och ekonomiska problem. Socialdemokratinhar valt en annan väg. Tillsammans med löntagarorganisationerna vill vi visaatl det finns underiag för en aktiv och framtidsinriktad näringspolitik. Mendå måste del till gemensamma ansträngningar -från de anställda, frånföretagsledningarna och från samhället. Motden bakgrunden, herr talman, beklagar socialdemokratin den snäva och passivaroll som har när det gäller näringspolitiken. Viser med oro på det förhållandel, att det ingenstans i det borgerligabudgetförslaget görs några satsningar . (vpk): Årets budgetproposition genomsyras av lättnader för kapitalisterna ochen svångremspolitik mot lönearbetarna. Framliden kommer att än mer präglas avsvångremspolitik för den arbetande delen av befolkningen. Den politiken har somledstjärna att den ekonomiska krisen skall drabba de sämst ställda i samhället.Barnfamiljer, pensionärer och handikappade kommer att få en ännu värreekonomisk situation att uthärda. De lågavlönade och de i mellanläget skallarbeta ihop nya profiler för privatkapitalet -detta somlevnadsstandarden sänks för den största delen av Denekonomiska kris som vi tillsammans med övriga delar av den kapitalistiskaväriden upplever är en kris som kapitalismen inte kan värja sig emot. Den ärett ständigt återkommande inslag i en icke planerad ekonomi. Skillnaden mellandenna och tidigare kriser är att vi med arbetslöshet och minskadproduktion drabbas av en rekordhög inflation. uppgick prisstegringarna idel allmänna konsumenlledet enligt SPK till 13 96. Dagligvarupriserna ökade medungefär 17 96. Det innebär en rekordartad ökning, men det är sanneriigen ingetsmickrande rekord. Desom drabbas värst är de som.måste låta hela eller nära nog hela sin inkomst gåtill livsförnödenheter. De med de högsta lönerna eller kupongklipparna kan somvanligt sko sig på andras bekostnad. De som äger stora fasta egendomar t. o. m.vinner på inflationen. Sådan är kapitalismen och den borgeriiga regeringenspolitik. Socialdemokraternaspolitik liksom den s. k. skuggbudget som de nu lagt fram syftar bara till attlindra verkningarna av kriserna. Att söka lösningar eller att ta kraftlag motkrisernas orsaker, kapitalismen, är främmande för den politik som SAP-ledningenslår för. Förre finansministern sade för en hel del år sedan atl det som är braför företagen är bra för folket. Den vägen var den socialdemokratiska, och påsamma breda väg fortsätter borgarna. I båda fallen stärks del privata ägandettill produktionsmedlen. I båda fallen koncentreras makten till ell fltalhänder, till storfinansens händer, där en samhällelig hänsyn endast tas om detvisar sig nödvändigt atl få ul ännu mer profil. Delär om dessa ekonomiska framlidsutsikter som arbetarklassen måste ta strid. Delär mot denna utveckling som en samlad arbetarrörelse måste kämpa med radikalaåtgärder. Alt störta den kapitalistiska oordningen måste vara målet. Alt skapaen socialistisk planekonomi, som bygger på folkflertalets intressen i ställetför på fåtalets, all skapa en krisfri ekonomi utan inflation och stagnation, attbygga elt samhälle där allas rätt till elt meningsfullt arbete kan garanteras -det är detla kampen gäller. Detär i denna situation av inflation och kriser som nya avtal skall manglas frampå arbetsmarknaden. Budgetminister sade atlregeringens skattepolitik var ägnad atl, som han uttryckte del, underiättaavtalsrörelsen. Men denna skattepolitik är vansinnig, vilket jag kommer tilllängre fram, och vpk:s krav om allmänt pris- och hyresslopp hade i ställetverkligen kunnat tjäna som underlag för förhandlingarna. Först därigenom hadeprisutvecklingen kunnat stoppas och löneförhandlingarna givits en plattform attförhandla ifrån, en plattform där lönekampen lättare hade kunnat föras som enkamp direkt mellan kapital och arbete. är så inte fallet, och resultatet fårvisa sig. Klart är alt de reallönesänkningar som lönearbetarna åsamkats inteaccepteras ute på arbetsplatserna. Idagens slås allt fler människor ut ur produktionen. Allt fler yngremänniskor drabbas av arbetslöshet. Handikappade får inga Jobb. 2 000 ungdomarförtidspensioneras på grund s. k. handikapp, ungdomar som i ställetskulle kunna arbeta om bara jobben anpassades för dem. Utslagningen får heltförödande effekter. Del gäller för dem som aldrig Onsdagenden 1 febmari 1978 kommerin på arbetsmarknaden lika väl som för dem som av olika skäl utsorteras iproduktiv ålder. Den utslagne berövas självkänslan, den självkänsla som socialakontakter, arbetsgemenskap, möjligheten lill facklig och politisk verksamhelger - kontakter som är förknippade med ett dellagande i arbetslivet. Arbetsplatsernaanpassas inte efter människan. Profitjakten inriktar sig i stället på attanpassa människan efter arbetsplatsen. Dåliga arbetsmiljöer och utslagning ärden viktigaste orsaken till den registrerade sjuklighelen. kampanj mol arbetarklassen, där man påstår att desvenska arbetarna är lala och hellre sjukskriver sig än jobbar, är enhetskampanj som riktar sin udd mot arbetarna för atl därigenom skyla överundermåliga arbetsmiljöer och den press som utövas. Motdenna utslagningspolitik som storfinans och regering bedriver ställer vikommunister vår politik. Våra förslag har till uppgift att ta ifrånkapitalisterna möjlighelerna atl fortsätta styrandel med den för alla arbetareså förhatliga § 32. Den papperstiger som medbestämmandelagen utgör är ingetegentligt hot mot arbelsköparnas makt i förelagen och därigenom makt över densvenska ekonomin. Medbestämmandelagen betecknades av dåvarande statsministernOlof vid dess offentliggörande som "den största demokralireformensedan allmänna rösträttens införande". Man kan inle ha slora krav pådemokralireformer när man fäller sådana yttranden. Vpkhar föreslagit atl fackföreningarna skall ha avgörande bestämmanderätt överföretagens agerande. Förelagen skall inte få avskeda på grund av arbetsbristulan att andra jobb ordnats. De skall inle få lägga ner företag och industrieroch därmed göra mängder av arbetare arbetslösa. De skall inle få bestämma hurarbetsplatserna skall se ut, så atl tusentals arbetare skadasallvarligt eller hundratals dödas på grund av farliga arbetsmiljöer. De skallinle fl bestämma vilka som skall utföra arbeten, så atl 2 000 unga människorvarje år tvingas lill pension, på grund av s. k. handikapp. Dessa ungdomar harliksom alla andra ungdomar och alla andra arbetare och tjänstemän rätt lill ettmeningsfullt jobb. Del är bara på det viset att de s. k. friamarknadskrafterna, dvs. kapitalägarna, inte anser de handikappade lönsamma. Detär på det sättet som det kapilalisliska systemet sorterar ut människor från dengemenskap och självkänsla som ett deltagande i arbetslivet ger. Vihar föreslagit alt de fackliga organisationerna skall ges lagstadgad räll alllägga in veto mol förelagsnedläggningar, mot nedskärningar i produktionen, motpermitteringar och anställningsstopp. Anställningsstopp är inget annat än ennedskärning av arbetstillfällena. Vpk har också föreslagit omfattande åtgärderför all garantera alla människors rätt lill ett jobb. Vi kräver att förelagengörs skyldiga atl anpassa arbetsplatserna efter människorna. Del innebär ocksåalt de åläggs att vidta de ålgärder som behövs för atl handikappade skall kunnadelta helt och fullt i arbetslivet och dess gemenskap. Demokratiska rättigheterpå jobbet för de anställda måste införas. Strejkrätt, vetorätt för facket rälllill politisk verksamhet på jobbet är några av kraven. När del gäller arbetsmiljön fordras andra ålgärderän de som beslutades om . Maklen och bestämmanderätten överarbetsplatsernas utseende får inle ligga hos dem som tjänar på att hållakostnaderna för arbetsmiljön nere. Låt mig kort redogöra för hur det fungerar idessa frågor. Jag skall ge ett exempel som flr stå som ett monument över denart)etarskyddslagstiflning vi har och även över den arbelsmiljölag som kommeratt gälla. Ibörjan av november ägde en besiktning rum av en renl livsfarlig passage till enarbetsplats. Vid vissa obestämda tidpunkter spärras denna passage aven stor stålskiva, som styrs av hydraulik. En människa som passerar vid dennatidpunkt kommer att klämmas mot en trappa och därigenom erhålla kanskelivshotande skador. Genom besiktningen ålades förelaget i fråga alt senast islutet av december rapportera till yrkesinspektionen om vidtagna ellerplanerade åtgärder. - alltså efteråt -besiktigade jag den här passagen och fann atl inle några som helst ålgärdervidtagits. Inte ens en skylt hade uppsatts för atl varna om denna livsfariigapassage. Så fungerar det i verkligheten med nuvarande system. Facketsmaktlöshet gör sig gällande på det här sättet. Ivalrörelsen kunde vi på affischer från läsa: Är du trött påskattehöjningar, rösta då på - eller kanske del stod moderatema.Vad händer då i fråga om skattesänkningar sedan tagit plats iregeringen? Jo, arbetsgivaravgifterna sänks, annonsskalten sänks,inkomstskatten på de högsta lönerna sänks mest och realisationsvinst- ochaktiefondsbeskattningen mildras. Detta är åtgärder som gynnar de redanbesuttna. Men vad händer mer? Jo, momsen höjs, kommunalskatterna höjs, el-,vatten- och gastaxor höjs, livsmedelssubventionerna minskas så att matprisernahöjs, bensinskatten kommer att höjas och andra punktskatter har höjts. Tilldelta flr man också lägga de stora pris- och hyreshöjningama. Allt somregeringen på det här området har föreslagit eller beslutat medför lättnaderför kapitalstarka personer och svåra och kännbara kostnadshöjningar för låg-och mellaninkomstskiklen, för barnfamiljerna och för pensionärerna. Låt oss lilla litet påskatteutvecklingen . Deskatter som slår orättvist - moms och kommunalskatter - har ökat hela lidenmedan den progressiva statsskatten har minskat i betydelse. De besuttna tjänarpå denna utveckling. De rika blir rikare och de faltiga fattigare. Dengenomsnittliga kommunala utdebiteringen ligger nu strax . På 18 århar en fördubbling ägt rum, och under 1970-talel har debiteringen ökat med 9kr. Sedanomsen eller momsen infördesår barden nu hamnat på en nivå som innebärytteriigare . extra för mat och andra varor generellt /77 utgjorde momsen 22,8 96 av de totala skatteintäkterna förstaten. För /79, alltså borgeriig regering,beräknas mom.sen utgöra 30,1 96 av statens totala skatteinkomster. Bolags-,förmögenhets-, arvs- och gåvoskatterna har minskat i betydelse från 16,5 96 avsamhällets skatteinkomster till . är del inte bara denborgerliga regeringen som kan lastas för alla dessa skatleändringar.Grunden får den gamla regeringen slå för, men de har det ägtrum en än mer markant övervällring av skattebördorna på de lönarbelande. Dettahar skett trots vallöften riktade till hela svenska folket. I vart fallframgick del inte av valaffischerna atl det bara var till kapitalister ochhöginkomsttagare som vände sig. och tog intealls fram skatterna i valet, men de får nu klä skott för linje.Och det gör de gladlynt tillsammans med storfinansen. Vpk har vid fleralillfällen påvisat orättvisorna i skallesystemet och i konsekvens med detlaockså lagt ändringsförslag. Våraändringsförslag går stick i stäv med de nuvarande orättvisorna: bort medmomsen, i första hand momsen på mat, och skärpning av bolags-, arvs-ochgåvoskatterna samt skatterna på de slora förmögenheterna. Vi har lagt förslagom en progressiv statskommunal enhetsskall som innebär atl de nu högaproportionella kommunalskatterna minskas radikalt genom överförande av de slorakommunala utgifterna för barnstugeverksamheten, kollektivira-flken, skolornaoch hälso- och sjukvården till stalssidan. Detta skulle också medföra att denkommunala servicen kunde bli likvärdig i hela landet och också kosta ungefärlika mycket. Vihar också begärt en uiredning i syfte att genomföra produktionsskatter. Istället för de nuvarande arbetsgivaravgifterna, som beräknas på lönerna, skulleman införa produktionsskatter, som beräknas efieromsättning, energi-ochråvarukonsumtion. Det skulle bli en rättvisare skatleform, som inte skullemedföra att de arbetskraftsiniensiva branscherna drabbades hårdare än denhögautomatiserade industrin. Slopandeav indexregleringen är också vårt krav. Vi kan inte acceptera skalleformer somi sin praktisering drabbar de sämst ställda. Jagser att tiden är slut, och jag har ingen Värmlandshistoria att dra. Jag får välsluta med alt säga aU delta var några punkter i vpk:s politik - en politik somsyftar till alt välta det kapitalistiska systemet över ända och införaen krisfri socialistisk planekonomi. Det svenska försvaret är ett av instrumenten i vår säkerhetspolitik.Varje deball om vår försvarspolitik bör därför utgå från de politiska ochmilitära realiteterna i vår omvärid. Vårt försvar kan ju aldrig motiveras medarbelsmarknadspolitiska, induslripolitiska eller lokaliseringspolitiska skäl.Utan denna säkerhetspolitiska bakgrund blir varje diskussion om försvarsramensstorlek eller om olika vapensystem hängande i luften. Detär snart ell år sedan fattade del försvarsbeslut som bestämmerinriktningen för den innevarande femårsperioden. Jag konstaterar att desäkerhetspolitiska bedömningar som gjordes inför detta beslut alltjämt ägergiltighet. Mankan konstalera att krigsrisken minskat och att spänningenmellan de båda maktblocken avtagit. Men denna avspänning har inte resulterat inågon motsvarande militär nedlrappning. Aldrig förr har under fredstid så sloraoch så väl beväpnade militära styrkor stått mot En ständig modernisering pågår. Trots att del såväl i öst som i västfinns angelägna samhällsproblem som väntar på sin lösning lägger staterna nedstora summor på militär upprustning och militär beredskap. Det är tragiskt attmänskligheten inte kunnat finna andra vägar att skapa säkerhet än genom attständigt förslärka den militära arsenalen.