prot · G109116 · 1977-12-31 00:00:00 — undrar Nkomo, Han återkommer sedan ochsäger att man inte fått något svar. Han säger: Så är det Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Er hjälpkommer genom SIDA, och där verkar det som om man får dra ut pengarna med tång.Alltid myckel restriktivt och räddhågat. Varför kan ni inte tala och handlarakt på sak? Dennakritik, som riktats mot oss av en av mottagarna av svenskt bistånd och från enav de främsta nationalistledarna i , är ändå ett politiskt faktum.Oberoende av hur SIDA och regeringen skött denna fråga vore det bra, ombiståndsministern ville kommentera Nkomos uttalande i sak. Harbiståndsministern efter Nkomos kritik mot tagit kontakt med ZAPU ochförsökt klara ut vad kritiken handlat om, om den varit byggd på missförståndeller vad det nu kan ha varil? Det är såvitt jag känner lill första gången somen mottagare på detta vis riktar en offentlig kritik mot svenskt bistånd. Jagtycker att del är särskilt allvariigl när den kommer från en befrielserörelsesom arbetar hårt för sin frihet. Nusäger i svaret att placeringen av studenter i inte är såbra. Det är rikligt att inte har som huvudprincip all stödjafiyklingstipendiater i vårt land, men i den proposition som här är framlagd sägerregeringen om biståndet bl. a. att biståndet till befrieiserörelserna ocksåskall kunna ha långsiktig karaktär. Del kan gälla insatser för utredningar,forskningsprogram, behov av tekniskt och administrativt kunnande. Det gälleralltså att rusta människorna för den situation som uppstår när friheten harkommit. Om nu ZAPU vill utbilda studenter i , om det gäller ämnen och påområden där del inte går att fa utbildning i de redan ganska överfylldauniversiteten runt om i , borde regeringen på den punkten inta en generöshållning. Mendet finns också en akut fråga, som jag skulle vilja fl biståndsministern attkommentera. Såväl när del gäller Patriotiska fronten och SWAPO i somANC i har den senaste liden kommit larmrapporter från dessabefrielserörelser. Deras informationskontor här i hävdar attdeadministralionsbidragde får för att kunna bedriva sin verksamhet härifrån medinformation om konfiikten i södra är helt otillräckliga. Man uppleveruppenbarligen i dessa tre rörelser, SWAPO, Patriotiska fronten och ANC en akutekonomisk kris i med vad som närmar sig alt bli vräkningshot, svårighetatt betala sina telefonräkningar och brist på papper och annal. De har genomden svenska infiationen fött sådana hyreshöjningar och kostnadsfördyringar, nu helt enkelt ser sig tvingad att offentligt säga att möjligheter intefinns att kunna fullgöra sin uppgift på det sätt man skulle vilja. Manvill i informera om konflikten i södra men man har drabbats avde mycket höga kostnaderna och inflationen och lever, som sagt, med akutaekonomiska problem. Man har vädjat lill instanser att fö ökat stöd för allkunna klara så elementära saker som öppethållande av sina kontor, man villkostnadsmässigl klara hyror och telefoner, ha möjlighet att resa runt förinformation om konflikten i södra . Jagskulle vilja ha etl svar av biståndsministern på frågan om regeringen är bereddatt sälta till extra stöd, så alt informationskontoren för befrielserörelsernahär i skall kunna fungera. Jag vill sedan kommentera den socialdemokratiska reservationen 5 omvårt bistånd till , Vi borde kunna vara överens på en viktig punkt när detgäller biståndet till , nämligen att det är ett bistånd som verkligen nårfram lill fattiga människor och som verkligen konkret förbättrarlevnadsvillkoren för faltiga folkgrupper. Tyvärr är det på del sättet - det harbåde dagens debatt och tidigare debatter visat - alt vi i vår biståndsverksamhetkan ha svårt att nå fram med våra insatser så som vi skulle vilja. Detligger i biståndels natur alt vi när del gäller många länder ofta får problemav det här slaget. Så myckel mer glädjande är del då att det finns ländersomharen sådan fördelningspolitik att de förmår förmedla biståndet direkt till debehövande människorna. Jag skall i della sammanhang citera två så pass olikabedömare som och , och Sussex-institutel gjordeför en studie om svårigheterna att genomföra fördelningspolitiki . Ekonomerna vid Väridsbahken och Sussex-institutel kom fram tillalt bland de länder som undersökts var det bara , Sri Länka och Tanzaniasom klart ansågs ha lyckats med fördelningspolitiken genom egna och medvetnaåtgärder. SIDAskriver i länderbyråns rapport om utvecklingsarbetet i bl. a. följande:"Allt lyder på all har utnyttjat de svenska biståndsmedlen effektivt.- Cubasutvecklingssträvanden inom de sektorer som erhåller svenskt bistånd ligger väli linje med de svenska biståndspoliliska målen. Undervisningen och hälsovårdenär gratis och når alla befolkningsgrupper. Landels myndigheter strävar efteratt yllerligare förbättra dessa sektorer. Undervisningen är en hörnsten i denkubanska revolutionen och har mycket hög prioritet. Problemet är all resurserför utbyggnad av de olika programmen har saknats och alltjämt saknas." Vårtbistånd till syftar ju också till att stödja självständighet. ärell land som alltid har dominerats av andra makter. Landet var först underenmycket som koloni beroende av . Därefter har varitutomordentligt starkt beroende av Förenia staterna, både ekonomiskt ochpolitiskt. Sedan kom då konflikten med , och lill en börjanutsattes landet för en ekonomisk blockad av nästan hela Västerlandet. Däravföljde det ekonomiska beroendet av . Vihyser förhoppningen att skall bli helt självständigt ekonomiskt,ochmanbidrarju inte till en sådan utvecklinggenom all avbryta biståndsgivningenoch ytterligare medverka till landels isolering. Det gäller alltså ell land somunder myckel konsekvent har utsatts för isolering med påföljd att deluppstått ett beroende av andra länder. Etl sådant land hjälper man inte genomatt avbryta biståndet. på något sätt bidra till självständighet ekonomiskt, skall mannaluriigtvis fortsätta samarbetet och fullfölja de åtaganden som vi har gjort.Jag tänker då på de åtaganden som den svenska socialdemokratiska regeringengjorde . Det planerades då att man skulle bygga upp enläkemedelsindustri,en antibiolikafabrik. Man hade långt framskridna planer påalt AB , AB Kabi och tillsammans med kubanerna skulle byggaupp den här industrin. Vi yrkar på all pengar skall anslås, så alt Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. den här planeringen kanpåbörjas. På grund av nedlrappningen av biståndet har den ju inte kunnat sättasi gång. Dessutom hade den socialdemokratiska regeringen planer på en fortsattbiståndsgivning när det gäller läromedel lill skolbarnen. Också där vill vi geekonomiska möjligheter att fullfölja de åtaganden som vi har gjort, Bislåndeltill bör enligt vår mening trappas ned först i ett läge när man kan se envaraktig förbättring i ekonomi. Och verkligheten harvaril helt annorlunda. Det har varit en kraftig försämring av Cubasbytesförhållanden. Och där kommer självfallet den tidigare debatterade fråganom sockerpriserna in. Sockerutgör av export. En stor del av sockret säljs på den internationellavärldsmarknaden, och där har sockerpriserna rasat katastrofalt sedan1973-1974. har priserna fallit från i storleksordningen lill8-10 cent per skålpund. Det är ett prisfall på sex sju gånger. Därtill kommeratt priserna på import varor höjs mycket kraftigt för som för alla andrau-länder genom den stora inflationen. TorslenBenglsons tidigare uttalanden om ekonomi blir därför helt missvisande.Han lar ökning av BNP per capita lill intäkt för att fött detbättre. Men de procentuella ökningar som redovisat tidigare iCubas per capita mätt i dollar är ju lägre än den internationellainflationsökningen . Men man kan inle mäta ökningen av välfärdeni rena dollar i ell läge där del pågår en rasande internationell inflation.Realvärdet sjunker ju i takt med att inflalionen ökar. Resonerar TorstenBengtson på liknande sätt när del gäller den svenska ekonomin, så förstår jagden blindhet för inflationens allvariiga effekter som ibland kommer lilluttryck i hans anföranden. Delsammagäller naturligtvis sockerpriset. Det är ju helt irrelevant att sockerprisetlåg på samma nivå i början av 1970-talei som . I början av 1970-talelfanns inte oljekrisen och inleden upptrappningsom sedan skett av deninternationella inflalionen med en fyrdubbling av priserna på olja och med enutomordentligt kraftig höjning av priserna på industrivaror pä och ibland mer, beroende på vad det gäller för varor. Del innebär att medanalla andra priser som är väsentliga för ett u-land har stigit kraftigt, så harsockerpriset sjunkit, vilket ytterligare markerar hur allvarlig den ekonomiskasituationen på är och också motiverar att vi fullföljer de utfästelser vigjort. Enannan sak är sedan att vi socialdemokrater är kritiska mot militära hjälplill . Det har vårt parti klart gett uttryck för i och ocksåpå annat sätt - inte därför att skulle delta i något angreppskrig utanhelt enkelt därför att närvaro av främmande länders trupper i ett land somEtiopien höjer den internationella spänningen. Det anser vi att den kubanskanärvaron har gjort, även om bidragit till att slå tillbaka ett anfall motEtiopien. Den kubanska närvaron anser vi bidrar lill en höjning av deninternationella spänningen, och vi har gett uttryck för -både till kubanernaoch här i - att vi är kritiska mot detta. MenCubas engagemang är inle något motiv för alt straffa en mottagare av svensktbistånd genom att vi avbryter de långsikliga biståndsinsatserna. göra del är en typ avpåtryckning och maktspråk som stormakter och supermakter ibland tyvärr ägnarsig åt. Vi har som ett litet neutralt land alla skäl att undvika sådanaaktioner. Del finns också rader av exempel bakåt i tiden, där det rått klarpolitisk enighet här i om att vi skulle fortsätta våra långsiktigabiståndsåtaganden trots att olika länder under tidigare skeden engagerat sigmilitärt på ett sätt som vi varil kritiska mot. Och den principen bör gällaockså . Moderatasamlingspartiets resonemang i det särskilda yttrandet -särskilt som AllanHernelius utvecklat det tidigare här - blir också en kraftig bumerang,som först rimligen träffar något och sedan, efter att naturligtvissärskilt ha träffat , kommer tillbaka lill utrikes-utskoltelsordförande själv. Den utomordentligt svarta bild av det kubanska samhället somAllan tecknade här gör del nämligen väldigt svårt - omden skulle vara riktig - alt begripa hur den , och sålundaockså de moderata statsråden, accepterar vad man kallar för ett bredaresamarbete med . Jag vill ändå ta regeringen på orden när den hävdar att denavser något seriöst med talet om ett bredare samarbete med , som det ocksåskall utgå bislåndsmedel till i fortsättningen, om än inte så mycket. Enligt dediskussioner som har förts mellan och och där jag bara går in pådel som man är överens om och inte på det som är kubanska önskemål, skall detgälla förinvesterings-sludier, konsulttjänster, seminarier, stipendiering,institulionssamarbete, olika vägar att underlätta kommersiellt och industrtelllsamarbeie, kulturarbete och en hel del annat. Det är områden, där den svenskaregeringen vill just med ha ett bredare samarbete. Motden bakgrunden faller den utomordentligt grova bild av det kubanska samhälletsom gav. Det hör till en debatt som rimligenfår föra med sina partivänner i regeringen och över huvud taget med regeringensom helhet. Det vore nämligen mycket egendomligt om skulle starta ettbredare samarbete av det slag som jag givit exempel på med etl land sompolitiskt såg ut på det sätt som vill ge sken av. Jag vill barata ett exempel. När säger att yttrandefriheten är obefintlig påCuba, skall man komma ihåg alt det i många länder tyvärr är så att det underekonomiskt svåra tider har skett en åtstramning. Det har ibland genomförtsstatskupper, och ibland har del gjorts en allmän inskränkning avfolkmajoritetens möjlighet att yttra sig. NärCubaråkade ut för de stora misslyckandena med sockerskördarna 1968 och 1969 ochekonomin försämrades på grund därav, var den kubanska statsledningens svar pådetta inte att strama åt människornas möjligheter att yttra sig. Tvärtom - manlärde sig av de misstag man hade gjort i fråga om sockerskördarna. Man vågadesig på en decentraliseringsprocess, där man t. ex. gav de lokalafackföreningarna betydligt större infiytande än de tidigare hade haft. Manvågade sig på experiment med begränsat lokalt kommunalt självstyre och andraliknande former av decentralisering. Detta visar en förmåga att la lill sigkritiken, en förmåga att lära av misstag,och tyder inte på sådan brist pålyhördhet som alltför många statsledningar visar under Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 5 Riksdai;ens pnmkoll 1977/78:116-117 Inlernationelltutvecklingssamarbete m. m. ekonomiska svårigheter närde skärper sin hållning gentemot folkel. Utrikesutskottetsordförande ägnade sig också åt alt karakterisera hur uppfattas i Afrika.Jag tror att man skall vara litet försiktigare än vad utskottets ordförande varnär man svänger sig med citat av vad presidenter i olika länder har yttrat. Detär riktigt att president -som AllanHernelius framhöll - kritiskt talade om "främmande tigrar". Men vadAllan inte nämnde var att har bytt uppfattning när detgäller roll i . I takt med del kubanska bislåndet - detta är som bekantfrämst civilt och inle militärt - och de erfarenheter som president hardragit av insatser i har han ändrat sin inställning och uttalatall han nu har förståelse för närvaro i och att han ser positivtpå den kubanska närvaron. Det är sålunda sedan Kaunda dragit erfarenheter avkubanernas uppträdande som han har ändrat åsikt. gjordepresident offentliga uttalanden som visar att han är positiv tillkubansk närvaro i . Det är någol helt annal än vad utrikesutskottetsordförande vill ge sken av. Del visar i stället att hälsas välkommet,efterhand som människorna i ser det kubanska biståndet som någol positivt ochinle alls strängt kritiskt, som ville göra gällande. Moderatasamlingspartiet har också i sitt särskilda yttrande -och det tycker jag är braför debattens skull-tagit upp frågan om att inte har dragit hem sinatrupper från , vilket man hade sagt lill svenska myndigheter att manavsåg att göra. Det är bra att den frågan har rests, därför att det som leddelill att kubanerna upphörde med hemtagningen av trupper var inbördeskon-fiikteni i , grannland. Som bekant deltog i deninbördeskonflikten militär personal från andra kontinenter, som det brukar helai den här debatten, t. ex. militär från . I denna konflikt skedde enmassiv truppinsats från . fördes ett mycket hotfullt språkjust mot i etl läge där, vid gränser, trupper frånandra kontinenter och andra länder än de berörda - och Frankrike-varnärvarande och förde krig. I delta läge deklarerade kubanerna att man ansåg detvara en alltför stor risk alt fortsätta hemtagningen av trupper så länge somhotet vid gräns var påtagligt och så länge som det riktades hotfullkritik mot , hot om invasion m. m. Då frös man hemtagningen. Exempleti , med franskt och marockanskt militärt deltagande, visar att denutländska inblandningen i afrikanska konflikter är någonting myckel merkomplicerat än den enkla bild moderata samlingspartiet har velat ge. I självaverket sätter strålkastaren på en avgörande faktor i denafrikanska spänningen, nämligen frågan varför regeringar som de i ochAngola begär stöd från . Varför kan även liberala tidningar i sominte på något sätt kan sägas vara revolutionära - såsom Jeune - myckelpositivt hälsa den kubanska närvaron i ? Hur kommer det sig? Några viktiga faktorer iden bilden är självfallet västmakternas underlå- tenhelssynder, de gamlakoloniala intressena som har tagit sig nya uttryck i försök till enekonomisk dominans genom företag från de gamla kolonial-maklerna och multinationellaföretag samt den omständigheten att man samarbetar med i stället föratt på allt sätt motarbeta regimen där. Så har ju en rad av de gamlakolonialmakterna och andra västmakter gjort. Det är dessa faktorer som utgörden verkliga grogrunden för den tragiska upptrapp-ningen av spänningen iAfrika. Jag yrkar bifall till reservationen 5. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Bara tre kommentarer för att svara på frågor. Vadförst gäller studiestödet kan det mycket väl vara på det sättet, att del ärsvårt att komma in på afrikanska universitet för flyktingar från dessa områdensom vi vill stödja. Men det stöd som utgår från är inte begränsat justtill afrikanska universitet utan går också lill internationella organisationersom medger all flyktingar från och kan studera också påandra ställen i värtden, företrädesvis där undervisningen sker på engelska.Detta är en princip som f ö. finns fastslagen tidigare och som inle har möttkritik från något håll, såvitt jag har förstått. Vadsedan gäller frågan om vi kan ställa upp och öka de administrativa anslagen förZANU-ZAPU:s verksamhet i och deras informationscentral där, är sakenden att de anslagen bestäms av dessa rörelsers centrala ledningar. De är friaatt för det ändamålet använda hur myckel de vill av de medel som utgår från densvenska biståndsbudgeten, och jag finner inte att den harnågon anledning att korrigera de centrala ledningarnas bedömning i det häravseendet. vill jag svara på frågan om vi har variti kontakt med ZAPU efter det att Mals ställt sin fråga till mig. Vissthar vi varit det! Vi har utomordentligt goda relationer med både och deras medarbetare i Patriotiska fronten. Naluriigtvis kande, precis som alla vi andra,av och till vara litet irriterade över hurbyråkratin fungerar, men förklarade i telefon så sent som i gåralt han betraktar relationerna mellan hans rörelse och sommycket goda.. Förste vice talmannenTORSTEN () kort genmäle: Herr talman! anförde tre skälför att vi skulle fortsätta med stödet till . Ettskäl var att biståndet når fram bättre till människorna på . Det var enmärklig förklaring! Fattiga länder har ju i regel också en svag administration,och med motivering skulle det innebära att man undvek att gedessa länder bistånd, eftersom de inte kan förmedla det. Men det är väl tvärtomså att vi bör hjälpa sådana länder så att pengarna kommer folket till godo.Skall vi ta hänsyn till om pengarna lätt kan administreras, då får vi en heltannan inriktning på hela biståndspolitiken. Då för vi vända oss till helt andratyper av samarbetsländer. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Ettannal skäl som anförde var frihet. Jag vet inle riktigtvad menar med det. Är det att vi skall medverka till att få bortdiktaturen där, eller är det i någon annan riktning vi skall hjälpa lillstörre frihet för dess folk? Dettredje skälet var isolering. Tänker i det sammanhanget påall ett visst land ger så mycket lill ? Enligt uppgift ger ju Sovjetunionenungefär 4 miljoner lill . Är det del socialdemokratiska överbudetpå 40 miljoner - del motsvarar tio dagars stöd om man jämför med del belopp jagnyss nämnde - som skall bryta isolering? MatsHellström sade att bislåndel till bör trappas ner först när vi ser envaraktig förbättring. Då vill jag säga att inle har föreslagit altbiståndet skulle las bort direkt, utan vi föreslog en nedlrappning. Närdel gäller sockerpriserna är de siffror anförde heltmissvisande. Han använde bl. siffror, men 1974 var ett heltonormalt år med mycket höga priser. Han tog också upp priserna for 1970 ochsade all del då var liknande priser, men det stämmer inte alls. Priset var bara50 öre per kg 1970. Jagvill gärna ge några siffror i det här sammanhanget: 1971 varpriset , 1972 var del och 1973 var det . Sedan kom två årmed väldigt höga priser, och därefter var priset 1976 . 1977 värdet 90öre, och ligger det på . Dettavar de verkliga priserna, och de visar hur sockerpriset har fluktuerat. MatsHellström talade också om de prisökningar som skett på grund av inflationen.Men prisökningarna har ju också drabbat andra länder. De har också fåll betalahögre priser för oljan - inflationen har påverkat även dem. Men det harjuingenting all göra med relationerna mellan länderna. Ta t, ex. ! Hurkan med det resonemanget i så fall vilja trappa ner biståndettill det landet? Där har man ju lägre inkomster än vad har. Närdet gäller del maktspråk som talade om vill jag säga att delinle rör sig om något sådant. Det är ekonomiska realiteter som Slättbakom förslag om att vi skall trappa ner biståndet lill . Delligger på per capita i inkomst, och även om värdel reducerats genominflationen, så ligger inkomst högt över del som finns i vissa av defattiga länderna. Tillsist vill jag säga att del är högst förvånande att Mals synes viljaförsvara imperialistiska politik i . () kortgenmäle: förde nytt bränsle till diskussionen om . Det landethar egentligen fött lagom utrymme i den svenska biståndsdebal-ten, men jagmåste opponera mig mot en del saker som Mals Hellslröm sade. Mals gjordegällande att det förhållandet att man gick med på etl bredare samarbete efteråt!ha påpekat missförhållandena i var något av en bumerang mot regeringen,mot moderata samlingspartiets representanter i denna regering och motutskottets moderata ledamöter. Jag förstår inle det resonemanget. Ett bredaresamarbete kulturellt, turistmässigt och handels-mässigi borde kunna bedrivas oberoendeav ideologier, bortsett från att vissa gränser naturligtvis inte fåröverskridas. Ett sådant bredare samarbete kan inte göra halt vid de statersgränser som inte har samma uppfattning som vi. Del skall vara politiskt mycketsnäva hjärnor som vill dra upp andra gränser än vi i det avseendet, som villutesluta ett bredare samarbeie med länder av den karaktären. Del resonemangetkan jag inte acceptera. Och därmed faller bumerangresonemanget. Beträffandeutvecklingen på är den i många fall lyckosam. Jag tänker närmast påundervisning och medicin. Del har vi kunnat konstatera från utrikesutskottetssida vid ett besök där. Men del är inle riktigt så att utvecklingen kommer allatill del. De politiskt utstötta på - och del finns ganska många politiskaföngar där-får inle del av den. Men den fråga vi nu diskuterar är om justSverige skall betala en del av denna utveckling i ett land, som i övrigt genomsin nationalinkomst inte är berättigat därtill. Skall just vara med omatt ge utvecklingsbistånd, när landet i fråga betalar i militärutgifter - perdag förmodligen - lika myckel som det svenska årsbidraget är till landetsutveckling? Skall ge bidrag till ett land som har råd att föra krig ochhålla förbindelselinjer med trupper och rådgivare tusentals mil från det egnalandet? Del är den frågan jag har ställt. Beträffandesockerpriserna har redan förste vice talmannen helt vederlagt MalsHellströms uttalande. Jag skall bara komplettera siffrorna med några uppgifter.Om sockerpriset är per kg i , så var det 1968 nere i 22öre. var priset 84 och . Jag kan inte kalla delför en katastrofal utveckling för . Beträffandeoljepriserna är att märka att i det fallet har ett avtal medSovjetunionen, som svarar för all oljetillförsel och som också köper denövervägande delen av socker till priser som där fastställs. Beträffandeinställningen till åtgärder i vill jag säga att Kaunda enligt desenaste uppgifterna har börjat tänka om, sedan han fått ytterligare kubanskatrupper i oroande antal i och nära sitt land. Jagvill vidare hänvisa till vad skrev i , nämligen attkubanerna håller vid liv en oacceptabel princip, närde halvkolonialtkrig i . Denentusiasm som mänga socialdemokrater, inle minst , visar förbidrag till föranleder mig att fråga: Blir det en huvudpunkt i valrörelsen1979, att socialdemokraterna skall få tillfälle all höja anslagen lill ? Iså fall: Lycka till! Internationelltutvecklingssamarbete m. m. () kortgenmäle: Del harblivit vanligt att önska lycka lill på den borgeriiga kanten. Tack så myckel!Först till om pengarna lill ZAPU. Det är ju pä det sättet att Internationelltutvecklingssamarbete m. m. SIDA kan bevilja extraadministrationsbidrag, om man så skulle önska. Det är rikligt som att ZAPU anser sig behöva allt det bistånd man för från i Zambiaoch , därför att man har en väldigt svår uppgift i och iZimbabwe. Det innebär självfallet att man vill använda mesta möjliga av medlendär.