prot · G109116 · 1977-12-31 00:00:00 — F,ö, har jag inte kritiserat för att han var nöjd och belåten. Jaghar inte heller anklagat för högervridning. Del var jag anklagade för del, och det är som borde känna ett visstobehag inför den nöjda och belåtna attityd som har visat, ALLANHERNELIUS (m) kort genmäle: Jag fick etl svar. gillar i princip devalveringarna.Därmed faller en del av hans anklagelser mot regeringen. Vad tabbarna beträffar förefaller de vara mycketfördelade, men framför allt tycks arvet som den nya regeringen fick vara mycketentydigt. () kortgenmäle: Jag gillar inte i princip devalveringar, , Jag sade i princip naturligtvis inte kan vara emot en viss metod alt få balans iekonomin. Men vad jag definitivt är emot är den ekonomiska politik som den borgerliga regeringen harfört och som har framtvingat dessa devalveringar, som så radikalt har minskalbiståndels reala värde i . De falliga miljonerna i ärbland dem som är hårdast drabbade av den ekonomiska politik som regeringenFälldin har fört. Det var det mitt resonemang gick ut på. Förstevice talmannen (): Riktlinjerna för den svenska delen av det internationellatitvecklingssamarbeiet kommer att fastställas under innevarande år; de förslåsi proposition 135, Årets debatt blir därför i någon mån avvaktande, i väntan påbeslutet om u-landspolitikens framtida utformning. Trotsde svårigheter vi har i fråga om utformningen, verkställandet och utvärderandetav u-landsbiståndet torde man, oavsett partitillhörighet, kunna konstatera attdet svenska biståndet har varit av stor betydelse för utvecklingen i de ländersom erhållit bistånd. Närcentern som första parti i föreslog att biståndet skulle uppgå till I% av bruttonationalprodukten var det många som tvivlade på möjligheterna attuppnå ett sådant mål. Det tog myckel innan del socialdemokratiskapartiet och regeringen, som sade, 1968 äntligen gickmed på att uppställa det målet, 1974,försenat, nådde vi dock upp till enprocenlsmålet, trots attsocialdemokraterna vid åtskilliga tillfällen visade tröghet med alt höjaanslaget. Iår kan man konstatera all del, med unianlag för förslag från enskildamotionärer, föreligger enighet om det totala biståndsbeloppet. Desocialdemokratiska reservationerna till utskoltels betänkande kan man betecknasom etl slags pullerpolitik, I golfspelet finns det bland de olika klubborna ensom används för små förflyttningar av bollen, och den kallas putter. Det ärjust sådant som socialdemokraterna gör. Några större riktlinjer föru-landspoliliken som skiljer sig från de av regeringen föreslagna finner maninte i de socialdemokratiska reservationerna. De har prutat på beloppet pånågot ställe och lagt till på ett annat. Del är kanske inte så konstigt,eftersom hela den socialdemokratiska politiken i oppositionsställning harkännetecknats av brist på alternativ och riktlinjer i stort, StureEricson har vissa anmärkningar på enprocentsbeloppet. Det är då märkligt attsocialdemokraterna inte tagit något initiativ på den punkten. Det fanns jumöjligheteratt föreslå i utskollsbetänkandet att man på något sätt skullejustera beloppet med hänsyn till devalveringen. StureEricson kom sedan in på ekonomisk politik och talade om hur det skulle ha varitom socialdemokraterna inte hade förtorat valel. Det är lätt alt säga, men detvar verkligen ingen lätt sak att ta hand om ekonomi när denna överiäts- det var närmast ett konkursbo som den nuvarande regeringen fick ta över somen följd av den tidigare socialdemokratiska politiken. Vii har alltid arbetat efter bestämda mål när det gälleru-landspoliliken. Det första är solidariteten med de falliga människorna i den Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Det är etltillräckligt motiv för ett omfattande svenskt biståndsprogram. Det är enkristen och humanitär uppgift all inte endast länka på egna fördelar utan istället hjälpa nödlidande medmänniskor i andra delar av värtden, Ytteriigareett skäl för biståndspolitiken är all den kan leda till en utveckling somminskar klyftorna mellan i- och . Därmed bidrar den till all minskaspänningen i värtden och till ökad säkerhet. Del är ju i så fall ett högstönskvärt mål. Sommål för de svenska insatserna har vi i salt att de skall bidra tillresurstillväxt, till ekonomisk och social utjämning, till ekonomisk ochpolitisk självständighet och till en demokratisk samhällsutveckling. Därjämtebör långvariga och allvarliga kränkningar av grundläggande mänskliga rättigheteri mottagarländer för svenskt bistånd föranleda omprövning av biståndet. Enprincip bör vara att svenskt bistånd i huvudsak bör gå till de fattigaländerna. Politiska favoriseringar av något land bör inte förekomma. U-hjälpenbör alltid anpassas till resp, länders behov. Särskilt bör beaktas att jordbrukoch småindustri ofta är väl lämpade för svenskt bistånd. Behandlingenav dessa två propositioner är bra. Det är mycket lämpligt att vi i dagbehandlar anslagen, t. o. m. åtskilliga detaljer som kanske inte är så stora,och sedan får ytterligare en debatt om riktlinjerna, kanske för lång tidframåt, för hur det svenska u-landsbiståndet skall utgå. Både och anmärkningar pä den punkten tycker jag ärfelaktiga. Jag vill i stället tacka biståndsministern för att vi har fått dennaform av behandling - den är mycket lämpligare och bättre än om allt hadeslagits samman i en enda debatt. Tills vi har fått de nya riktlinjerna bör viväl arbeta efter de tidigare. Tycker att den förraregeringen hade dragit upp så dåliga riktlinjer att det inte gick att arbetaefter dem ? Sverigeär ju ett litet land, och vi kan inte sprida vår u-hjälp alltför mycket. Vimåste välja ut vissa länder. Frågan är då vilka länder vi skall välja, I densocialdemokratiska reservationen 2 står något som jag tycker är bra: "Detär inte rimligt att ett land som en gång förts till kategorin programländer föralltid skall erhålla oförändrat eller höjt bistånd," Det är alldelesriktigt. Biståndet till har vi börjat trappa ned. Biståndet till Cubavill regeringen nu trappa ned, men i det fallet har socialdemokraterna inteådagalagt någon logik alls utan föreslagit att ett avsevärt bidrag fortfarandeskall utgå. De följer alltså inte vad de säger i reservationen. nya propositionen anges vilka riktlinjer som bör följas. Där står att denövervägande delen av det direkta biståndet skall koncentreras tillprogramländer och att nya länder inte aktualiseras för långsiktiga samarbetsprogramsåvida inte mycket starka skäl härför föreligger. Det kan inte råda så storoenighet om att vi skall la in , , och Mozambique-nog behöver de hjälp. Mankan inte till varje pris ge bistånd till olika länder, och har väl ändåvarit ett föredöme i fråga om att ge bistånd på ett just sätt. till allra största delenvarit obundet. Vi har tagit hänsyn till ländernas önskemål. Av det bistånd vihar lämnat har givits i form av bidrag och inte lån. Biståndsministerndeklarerade i ett tal att under förutsättning av riksdagensgodkännande skulle hela skulden på svenska utvecklingskrediter avskrivas församtliga som hör till de minst utvecklade eller hårdast drabbade. Jagtycker det är en utmärkt deklaration. Vissaländer köper av tradition vissa varor. Jag tycker dock att vi inte bör gå sålångt i fråga om att vara försynta att vi inte ens kan påpeka att det finnssvenska varor som kan användas. Visst önskar vi att biståndet kunde vara heltobundet, men vi har vissa omständigheter att ta hänsyn till. Det finns andraländer - både socialistiska och icke socialistiska - som ger biståndet på etthelt annat sätt. De ger ofta en mycket stor del därav - ibland hela beloppet -i form av bundet bistånd. Varor skall också köpas därifrån, så inte kan manklandra på den punkten, även om jag mycket väl kan dela att det vore önskvärt att biståndet vore obundet. Centernhar alltid hävdat att de fattiga länderna i första hand skall ha bistånd.Ungefär 90 % av det svenska biståndet går till fattiga länder. Men man kanfråga sig om hör till de fattiga länderna med per capita iårsinkomst. Och jag skall säga några ord om . Detär glädjande att utvecklingen är god, som den har blivit i . Det är baraatt hälsa med tillfredsställelse. Då kommer man fram till den ståndpunkten måste upphöra med ett bistånd därför att andra länder ärfattigare och behöver pengarna bättre. Jag skall inte ta upp några politiskasynpunkter i det fallet - det har vi diskuterat vid ett annat tillfälle. Detär ganska svåra frågor som hänger samman med u-landsbiståndet. Situationen kanförändras rätt mycket i ett land. Jag skall bara ta ett litet exempel. Mångagrupper arbetade för - och vi delade deras uppfattning - att inteskulle hjälpa till med vatlenkraftsutbyggnaden i . I den situationsom då förelåg var detta riktigt. Men skulle naturligtvis Mozambiquehälsa med tillfredsställelse om hade hjälpt till där. Det är alltidsvårt att förutse utvecklingen, i synnerhet i länder med instabilaförhållanden. Vihar från sida sagt att orsaken till att vi skall avveckla biståndettill är att landet uppnått en sådan utveckling att det ärbefogat att ge bistånd. 1974 var årsinkomsten per capita i 690 dollar.1975 hade den stigit till , medan den var uppe i . Detär en ganska god utveckling. Jag kan jämföra inkomsten i med inkomsterna ivissa andra länder. Här har man attackerat , som har en årsinkomst på 150dollar per capita. I , som vi också har talat om, är inkomsten 110dollar per capita, I dessa länder är människorna verkligen fattiga, T. o. m.Sri Länka ligger lågt med en årsinkomst per capita på . Jag skullekunna nämna en hel del andra länder som ligger mycket lågt, t, ex, somfortfarande inte ligger högre än på per capita och år. Detta skallalltså jämföras med för del. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. , beträffandevilket land vi håller på att avveckla biståndet till, har lägre inkomst percapita än , nämligen . Sånågra ord om sockerpriserna. Först måste jag då fråga hon anser att vi skall hissa bidragen upp och ned som en jojo i takt medväxlingarna av produkter som landet säljer. Skall biståndet till Zambiapåverkas av landets kopparförsäljning? Måste man inte se bidragen på längresikt? Sockerprisernai var mycket höga 1974 och 1975, De varda uppe i per kg. Därefterhar det emellertid varit en tämligen normal utveckling. Går jag så långttillbaka som till 1970 var sockerpriset , medan den senaste noteringenligger på per kg. Det är tämligen normalt. Priset har under ganska långtid legat antingen något . eller något över. Det har alltså intevarit några större fiuktuationer. Det finns därför ingen som helst anledningatt i den här debatten hänvisa till sockerpriset. Det är rent felaktigt som detstår i den socialdemokratiska reservationen om att utvecklingen varitogynnsam och att den kubanska ekonomin i själva verket kraftigtförsämrats till följd av det katastrofala prisfallet på socker samt stigandeexportpriser. Jag har ju påvisat att inkomsten per capita i har ökat,glädjande nog. Socialdemokraternaföreslår att 70 milj. kr. skall anslås till . Jag vet inte om BertilMåbrink och hans parti kommer att stödja det förslaget. Man frågar sig varsocialdemokraterna har fått det beloppet ifrån. Det var samma belopp som utgicktidigare för del. Har man då inte tagit hänsyn till inflationen och densvenska devalveringen utan bara yxat till ett belopp och sagt att det är lagommed 70 miljoner? Det anförs i varje fall ingen motivering för det beloppet. Enannan fråga som man kan ställa till socialdemokraterna är: Hur kan ni yrka påatt vi skall trappa ned biståndet till , som ju har en lägre inkomstper capita än vad har? Omman ger till länder som har en tämligen hygglig inkomst blir ju följden att manminskar möjligheterna att ge bistånd till andra länder. Somytterligare skäl för att inte ge något bistånd till kan man hänvisa tillatt har så god ekonomi att landet har möjligheter att skicka trupper mängd länder i . Ytterligare ett skäl är att landet självt geru-hjälp. Jaghar alltså inte bedömt biståndet till med hänsyn till den politik som försi landet, utan jag har bara sagt att de ekonomiska förhållandena har blivitbättre. Man frågor sig verkligen om det är av biståndsskäl somsocialdemokraterna vill ge bistånd till . Eller är det så alt man hyser ensådan politisk sympati fördenna kommunistiska diktaturstat att det ärav detskälet som man vill uppehålla ett obefogat bidrag? Det har här riktats anmärkningar mot . Det förvånar mig attSture säger att vi bör ge ett mindre bidrag till . Det är, som enframstående socialdemokratisk ledamot av denna kammare en gång sade, nämligenså att man från socialdemokratisk sida vill minska bidragen till de fattigasteav de fattiga. Visst kan man anmärka på Jag kaninstämma med både och när de säger att det finnsmånga fel på den. Men får jag fråga om det t. ex. är fel, som det står i denrapport som kom i går, att har fått för attfinansiera produktionen av truckar, traktorer och andra stora redskap, attJugoslavien har fått för att bygga huvudvägar och 100miljoner för att modernisera järnvägarna? Är det något fel i det? Det finns väländå någonting i Väridsbankens verksamhet som herrarna och damerna kanacceptera. De synpunkter som framförs i reservationerna är svagt motiverade. Manhar, som jag sade inledningsvis, bedrivit ett slags putterpolitik. Därför, herrtalman, vill jag sluta med att yrka bifall till utskottets hemställan på allapunkter. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. () kort genmäle: Det är inte alltid så lätt att följa i hansargumentation, men jag skall göra några plock ur den. Detär förunderligt att ofta säger att man har varit först ute medallting. påstås del att var det första parti som yrkade påenprocenlsmålet. Det är bara en sak som jag har förstått att vill minnas, nämligen den här motionen om en rik flora av kärnkraftverk.Den har man glömt. Påtal om putterpolitik vill jag fråga om Torslen tror altbefrielserörelserna i södra och länderna där nere betraktar vårainitiativ för att förstärka biståndet med 50 milj. kr. som någon form avputterpolitik. Då tror jag att han bedrar sig. Jag betraktar det utrymme somkan finnas i en budget av denna karaktär, en budget som i hög grad är uppbundenflera år framöver, som markeringar. De markeringar som vi har gjort är attlägga märke till, både när del gäller att öka bistånd och att minska bistånd. Jaghade inte tänkt tala om , men måste ändå göra det. Det är inte fastlagt avriksdagen att vi bara skall samarbeta med de fattigaste länderna. Vi skallockså se hur man når de utvecklingsmål som vi har varit överens om att strävaefter. Det är faktiskt få ländersom uppfyller dessa utvecklingsmål på sammasätt som . för en mycket intressant utvecklingspolitik, och del finnsall anledning att fullfölja det program som vi har påbörjat. Det går bl, a. utpå att understödja landets utbildningsväsende och dess möjligheter att bedrivaforskning och sjukvård på högre nivå än man f n. kan göra. Jagskall inte ge mig in på detta med sockerpriserna. Men jag vill påminna om attden frågan faktiskt var uppe till behandling i utskottet. Såvitt jag förslårfick jag stöd av experterna att de uppgifter som jag hade när jag ursprungligenskrev en reservation om detta i fortfarande gällde. Men jag harfaktiskt för dagen inte kontrollerat om de fortfarande gäller. Detär också intressant att så hårt engagerar sig i den del av nästaproposition som handlar om industrialisering. Vi kan påvisa hur tveksam man harvarit på den punkten tidigare. Jag vill inte kritisera för alt man nuvil! medverka till industrialisering, för det är någonting viktigt. 3 Riksdaficns i)roiokoll 1977/78:116-117 det är underligt att manär så angelägen om att skynda fram så snabbt att vi inte hinner vända och vridapå frågan och undersöka om vi kan genomföra ett bistånd som är ändamålsenligt ochi linje med våra bislåndsmål. På den punkten har det förekommit många inlägg idel förgångna från centerhåll med kritisk hållning, STUREERICSON (s) kort genmäle: Torslen sade att var först med att här i riksdagenkräva att enprocenlsmålet skulle uppfyllas. Men del var vi socialdemokrater somuppfyllde det. Vad gjorde när man kom i regeringsställning var all föraen politik som mycket snabbi reducerade värdet av enprocentsbiståndel med . Denna realsänkning är ingen nyhet. Det står skrivet omden i SIDA:s petilafram-slällning, författad . Det finns 1, o.m. en lättfattlig grafisk framställning av den. Nufrågar varför vi socialdemokrater då inte föreslår ett högrebistånd. Ja,detta är oppositionens dilemma, att man tvingas utgå från den verklighet somregeringen skapar. Hade vi socialdemokrater själva haft regeringsmakten i vårhand, hade vi fört en annan ekonomisk politik, som lett till mindreprishöjningar, en annan investeringspolitik och en annan inkomstfördelning. Vihade haft bättre balans i utrikesaffärerna,och vi hade knappast hamnat i etlläge som tvingat fram de stora devalveringarna. Denbruttonationalprodukt som vi nu skall beräkna enprocentsbiståndel på är mycketlägre, beräknat i utländsk valuta, än den hade varit med den politik visocialdemokrater hade velat föra. Del svenska biståndet hade kunnat varabetydligt mer värt än del är i , I det läge som de borgeriiganu harskapat med jättelika underskoll i affärerna med utlandet har vi inteansett det möjligt att gå ut med några höjda anslagskrav, TorstenBengtson frågade mig om jag ansåg del vara fel att gav lån tillRumänien på och till på något hundratal miljonerdollar. För det första tror jag inte att det är fråga om IDA-län. Det är ju IDAvi ger bidrag till. Där har nog drabbats av någon förvirring irapporteringen. För det andra tycker jag faktiskt inte alt detta är riktigtbra. Dessa pengar skulle kunna komma till mycket större nytta i mer utprägladeu-länder än och . (vpk) kortgenmäle: Först vill jag konstatera att förste vice talmannen uppenbarligen harbörjat spela golf Det kanske inte skulle vara så dumt om med pullern. TorstenBengtson säger all de fattigaste måste få hjälpen och att man inte bör göranågra politiska bedömningar av motiagariänderna. Men vi har ändå vissa mål förbiståndsverksamheten. De målen är politiska. Vi måste rimligen ge biståndettill länder där målet med vårt bistånd kan tänkas bli förverkligat och intetill länder där bislåndspengarna försvinner i fickorna på centrala och lokala administratörereller används för att berika dessa länders borger-skap. Imilt inledningsanförande ställde jag en fråga till . Regeringoch riksdag har fastlagt vissa målsättningar för u-hjälpen. Biståndet skallbidra till social och ekonomisk utjämning i mottagarländerna, medverka till ensamhällsutveckling i demokratisk riktning och främja politiska ochekonomiska oberoende. RRV:sstudier av och SIDA:s mycket utförliga landanalys av kan välinte ha undgått . Där lämnas förfärande uppgifter, som visarattde svenska bislåndspengarna till dessa länder inte har kommit de fattiga tilldel. Jag kräver inte - som någon har sagt - men jag har bett om enförklaring till hur det kan vara möjligt alt regeringen trots dessa avslöjanderesultat av utvecklingen i och ändå kan föreslå ökningar avbidragen till dessa länder och inte med ett ord reagerar och ifrågasätter. Kandet vara möjligt all vi skall använda biståndsmedel på detta sätt? Jag harfrågat om han biträder de målsättningar som finns. Om svaretär ja, vad har då för kommentar till RRV:s rapport ochlandanalysen av ? Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Förste vice talmannenTORSTEN () kort genmäle: Vem som förde fram förslaget om enprocenlsmålet behöver vi intediskutera. Det är bara att läsa i riksdagstrycket, för där finns del. Det varIndien som förde fram förslaget i FN, och del var en känd man i sådanasammanhang som förde fram det i riksdag, nämligen professor . StureEricson talar om att det var "vi socialdemokrater", som genomfördeförslaget. Ja, mycket fördröjt blev det genomfört. Det skulle ha varitgenomfört 1971/72, men del blev först . Ni gjorde inte den jämna höjningsom hade förutsatt - det är lätt att konstatera att det är så det hargått till. StureEricson återfaller alltid på ätt hade vi haft en socialdemokratisk regering såhade det varit så och så. Ja, det kan man ju drömma om, men realiteter har det ingentingatt göra med. När man talarom att den nuvarande regeringens affärer med andraländer är dåliga, så ber jag er observera att vårt land redan under densocialdemokratiska regeringens tid hade lånat mellan 20 och 25 miljarder kronorfrån andra länder. Den verksamheten var således redan påbörjad. Såvill jag bara säga till att lånen till och Jugoslavieninte kan utgå som IDA-lån. Det förstår var och en, för dessa länder tillhörinte den grupp för vilken detta är möjligt, utan det var från , Detvar del jag frågade om. Sedanförstår jag när talar om socialdemokratiskamarkeringar. Del understryker vad jag sade. Som markeringar kan jag godtaförslagen, men de innebär inga större ändringar. De är just markeringar påvissa punkter som socialdemokratin har velat göra. Del är viktigt alt nå deuppsatta målen för u-landshjälpen, sade Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Det var enintressant upplysning. Menar då att vi skall fortsättaatt ge u-hjälp till länder där inkomsten ligger vid bortåt percapita? Är det så det skall ,bli frän socialdemokraternas sida med u-hjälpen ifortsättningen? Sockerprisernahade inte tillgång till. Jag har dem, och jag kan visapå råsockerpriserna, som med undantag av varit någorlunda jämna, sådet behöver inte råda någon tvekan på den punkten, BertilMåbrink sade att vi skulle också la politiska hänsyn. Jag angav ju klarariktlinjer om att en demokratisk utveckling osv. också skulle beaktas. Det kanvisst ske hänsynstaganden som medför förändringar. Jag anförde ju ocksåmänskliga rättigheter och sådant. Sedanett par ord om , Säkert finns det myckel som är felaktigt där. Men,, människor svälter svårt i , och kan man ge demnågonting all äta så skall man också göra det, även om de råkar bo i ett landdär regimen handlar felaktigt. () korl genmäle: Eftersom andra talare från socialdemokratiskt håll kommer att beröraCuba och också tala om sockerpriserna, så tror jag att jag spar det ämnet. Menjag vill säga alt del måste slå klart för all del kan finnasgoda skäl för all ha ell utvecklingssamarbete med olika länder som inteligger alldeles längst ner på inkomstskalan. en gång i världen valde all börja etl samarbete med hade politiskaskäl. Det finns naturligtvis fortfarande en del sådana aspekter. Men framförallt skulle jag vilja säga att det har utvecklats intresse för ett land somdriver en utvecklingspolitik som kommer alla människor till godo. Det finns länder - en del av dem har nämnts somexempel - där percapitainkomsien visserligen är oerhört låg och som av detskälet bör ha stöd men där man kan registrera en ekonomisk utvecklingsom kommer endast en liten grupp, en elit, till godo. Dessa länder förmår inte,hur förträffliga de än är i övrigt, att få utvecklingen att omfatta de storamassorna. Det är ju massornas situation som utvecklingssamarbetet ändå går utpå att förändra. Del har man lyckats med i . Jag håller på all del ärinlressanl all forisälla etl samarbete med detta land. () korlgenmäle: förefaller vara helt obekymrad över all vi har fållsänkl brullonalionalprodukl och all kronans värde har sjunkil med 15 'Y)internationellt, vilket har fåll lill resullal att värdet på vårt internationellabistånd i minskat med . Omnu Torslen är obekymrad över detta, varför tar han då inte upp deresonemang som på längre sikl kanske är långl allvarligare, de som gällerkvaliietsförsämringen. Genom regeringens inriktning av vårt bilaterala biståndfår vi inte de utvecklingsresultat som skulle vara möjliga med etl annat val avsamarbetspartner. Det går även all la upp det överdimensione- rade bidraget lillVärldsbankens , som gör att vi föriorar ett hundratal milj. kr.,vilka alternativl skulle ha kunnat satsas på projekt som bättre svarar mot demål som uppställts för vårt bistånd. Del framgår av biståndspolitiskautredningen, som en del centerpartister skrivit på.