prot · G109117 · 1977-12-31 00:00:00 — I detta belänkandebehandlades motionerna 1977/78:847 av () och (),1977/78:1371 av Per m. fl. (s), vari föreslagits att riksdagensom sin mening gav regeringen lill känna att grund inte fanns för att vägraförköp med hänvisning till att utfäst underlag för den fortsatta fysiskariksplaneringen inte presenterats, 1977/78:1374av m. fi, (s), vari hemställts alt skulle antaförslag lill sådan ändring i förköpslagen som helt klargjorde att kommun föratt fö tillstånd till förköp endast behövde göra sannolikt alt den behövdemarken för tätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. 1977/78:1382av m. fi. (s), såvitt nu var i fråga (yrkandet 2), och 1977/78:1718av m. fl. (m), såviu nu var i fråga (yrkandet 2). 1. alt skulle avslå motionen 1977/78:847, 2. all skulle avslå motionen 1977/78:1718,yrkandet 2, 3. alt skulle avslå motionen 1977/78:1371, 4. att skulle avslå motionen 1977/78:1374, 5. all skulle avslå motionen 1977/78:1382,yrkandet 2. Följandetvå reservationer hade avgivits av Per , , , , , och (samtliga s): 1.beträffande ovisshet om planförutsältningarna, vari reservanterna ansett altutskottet under 3 bort hemställa attriksdagen med anledning av motionen 1977/78:1371 som sin mening gav regeringenlill känna vad reservanterna anfört. 2.beträffande prövning om tillstånd lill förköp, vari reservanterna ansett attutskottet under 4 bort hemställa attriksdagen med anledning av motionen 1977/78:1374 som sin mening gav regeringentill känna vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats etl särskilt yttrandeav ()och () beträffande hävning av förköp m. m. Jag skall bara göra några korta kommentarer lill de två reservationerna,som gäller "Ovisshet om planförutsältningarna" och "Prövning omtillstånd till förköp". 1 utskottets belänkandeheier det: "Varjeför någon tid bestående ovisshet om planeringsförutsättningarna är, ocksåenligt utskottets mening, till nackdel för samhällets utbyggande." Deltaär helt okontroversiellt, och även om det råkar stå i den del av betänkandetsom det finns en reservation mot, så är både majoritet, reservanter ochgivetvis motionärer helt ense om detta. Men när man skall agera i etl läge därdet sägs råda ovisshet om planförutsättningarna, är det slut påsamstämmigheten. Majoriteten säger att man skall agera på följande sätt:"Regeringen har att i den av motionärerna beskrivna silualionen vidprövning av frågan om tillstånd lill förköp självfallet utgå från egnabedömningar av hur den slutliga planeringen kommer att konkret utfalla." Pådella sätt uttrycker man alltså, herr lalman, sitt gillande av den nuvaranderegeringens något underliga sätt att tillämpa förköpslagen. Den allmänt vedertagnameningen, som givetvis sammanfaller med vad som avsågs när förköpslagentillskapades men som man nu går ifrån, är att del konkreta bedömningsunderiagsom behövs för ett agerande enMgt förköpslagen skall utgå från kommunalabedömningar, bl. a. genom beslut enligt byggnadslagen. Utskottsmajoritetenaccepterar alltså alt man vid en prövning av ett förköpsärende i regeringenskall snegla på en kommande planprövning och därmed i praktiken göra något somnärmast kan jiimställas med en fastställelseprövning av plan enligtbyggnadslagen. Motdetta har givetvis kommunalmän av alla politiska färger prpfesterat, ochreaktionen har varit myckel bitter på många håll inom alla poliliska läger. Nuställer utskollsmajorilelen upp lill skydd för regeringens handlande, som innebär en tänjning av degränser som satts för hur förköpslagen skall få tillämpas. Det hade varitartigare att på vanligt sätt lägga fram etl förslag om ändring av lagen, om detnu är det man vill åstadkomma, än all som köra över både riksdag, kommunalapartivänner och andra på delta sätt. är del, och del vill jag gärna markera, inget fel på förköpslagen,ulan mer på- föran uttrycka del litet vårdslöst-sinnelaget hos tillämparna. Vadregeringen och utskottsmajoritelen gör - och det är kanske det allvartigasle -är att man på detta sätt effektivt lar död på kommunala planeringsinilialiv.Det kan ju inte vara någon mening med att försöka ta fram en plan på ettområde, om regeringen i ett förköpsärende inom det aktuella området sagt attförköpet ogillas, eftersom markanvändningen inte skall ändras. Vihar i de båda reservationerna utförtigt utvecklat vår syn på dessa frågor, ochjag kan därför stanna här och yrka bifall lill de reservationer som fogats tillcivilulskottets betänkande nr 23. Bakgrunden till motionen 1374 är att regertngen hösten 1977underkände en kommuns bedömning i ett förköpsärende. Regeringenvägrade att ge en skärgårdskommun i södra tillstånd till förköp aven fastighet trots att fastigheten ligger i ett område som enligt kommunplanenskall utvecklas fördel rörliga friluftslivet. Vidare ligger fastigheten, som ärbelägen på en ö, i etl skärgårdsområde som enligt den fysiska riksplaneringenhar riksintresse. Somframgår av motionen krävs det myckel starka skäl för all regeringen skall kunnaunderkänna en kommuns bedömning i ett förköpsärende: Presenterar en kommunsannolikhetsskäl så föreligger juridiska förutsättningar all utövaförköpsrätlen. Idet här redovisade fallet hade kommunen alltså gjort sannolikt atfförköpsrätlen skulle användas för att främja det rörliga friluftslivet. Trotsdelta vägrade statsrådet att ge kommunen tillstånd till förköp. Denlagtolkning som regeringen gjort i det nu redovisade fallet av 1 S förköpslagenstår i dålig överensstämmelse med förköpslagens anda och bokslav. Man kan ocksåifrågasätta om regeringsbeslutet överensstämmer med innehållet iexpropriationslagen och byggnadslagen. fattade sitt beslut borde hon ha tänkt på att den gamlalagen gäller även sedan vi har fått en ny regering, en uppfattning som r ö, PerOlof tangerade i sitt anförande. Mångaav landels kommuner känner nu osäkerhet om hur förköpslagen skall tolkas, Dellaförhållande kan leda lill alt kommunerna tvekar alt engagera sig iförköpsärenden. Följden blir då spekulation och en sämre samhällsplanertng. Nämnasbör i sammanhanget alt i krävt att förköpslagenskall ändras så att tillstånd till förköp kan lämnas i den typ av ärende jag här redovisat. Utskottetär delat i sin syn på motionen. Den borgerliga utskottsmajoriteten vill avslåmotionen, medan socialdemokraterna i utskottet ställer sig bakom deprincipiella resonemangen i motionen. I stället för motionens krav pålagändring förordar den socialdemokratiska ulskottsgruppen att frågan om attförköpa mark för fritid och rekreation utreds. Jag är helt nöjd med den behandling motionen fått i densocialdemokratiska reservationen och har därför inget yrkande. Till civilutskottets belänkande nr 23 är fogat etl s. k. särskiltyttrande av de moderata ledamöterna. Detta särskilda yttrande baserar sig påtvå motioner, den ena nr 847 av i Vrångebäck och ,den andra nr 1718 av i m. fl. Båda behandlar denkommunala förköpslagen och därmed sammanhängande problem. Imotionen 847 yrkas på rätt lill hävning av fastighetsutbud. Fall har förekommitdå ägare av fastighet ämnat försälja denna till anförvant för ett relativt lågtpris. Kommunen har lagt sig emellan, hävdat lagen om förköp och sedan inköptfastigheten, som man hänvisat till och tillämpat det låga priset.Säljaren kan ej ta tillbaka utbudet. Ulanall gå in på eventuella moraliska aspekter på kommunens handlande härvidlag,kan dock konstateras att åtskilliga nu tvekar att bjuda ul sina fastigheter. tid då etl större utbud vore mycket önskvärt ur prissynpunkt, får ett dyliktförfarande från det allmännas sida en rakt motsatt verkan. Frågan omhävningsrätt överses emellertid f n. inom regeringens kansli. Om denna fråga iframtiden ändock ånyo skulle aktualiseras, ber vi att få återkomma. Idet särskilda yttrandet tas också med några ord upp den kommunala förköpsrätlenav jordbruksfastigheter, belägna på specifik jordbruksmark, vilket bl. a.behandlas i motionen 1718 av i m.fl. skrivning skulle man kunna få intrycket att motionärerna är ute i s.k. ogjort väder. Så är dock ej förhållandel, herr talman. Tyvärr finns exempelpå fall av transaktioner med förköpslagen som hjälpmedel på specifik jordbruksmark,trots att alternativ mark funnits tillgänglig. I några fall har förfarandetdragits inför domstol som avslagit förköpsförfarandet, men i andra fall har köpgått igenom, mycket kanske beroende på att den ena parten på grund avoförslånd, okunnighet eller av annan orsak icke låtit saken gå lill prövning.Eftersom en ny syn på värdel av mark för livsmedelsproduktion nu börjat slåigenom, kommer måhända obligatoriskt prövningsförfarande att tillämpasgentemot alla kategorier av köpare, något som förespråkats frånmoderata samlingspartiets sida. Dåkan man fråga sig om del över huvud taget behövs en förköpslag när det gällerspecifik jordbruksmark. Det finns ju ett expropriationsförfarande att tillgå ombehov föreligger. Det senare tvingar emellertid hugade spekulanter 10 proiokoll 1977/78:116-117 alt gå ut på marknadenefter marknadsekonomiska principer och inte, som åtskilliga gånger varttfallet, med förköpsklausulen som ell slags förtäckt hot i bakfickan. Det har isin lur i flera fall haft en indirekt förlamande verkan på exempelvisinvesteringsviljan. Man för hoppas all förköpslagen härvidlag tas bort iframliden. Men klarare linjer bör dras upp när det gäller förhållandel mellandel allmänna och den enskilde på delta område. F. n. finns i detta fall, herrtalman, dock inget yrkande frän vår sida. När civilulskottets betänkanden 23 och 24 nu äntligen har kommit upptill behandling skall vi försöka anstränga oss att också klara av dem på korttid. De som har varit före mig i talarstolen i detta ärende har visat att mankan göra del. Dock några kommentarer. motion som berördes av Per krävs att skall göraett uttalande om att förköp inle skall kunna vägras, förrän det i översiktligplanering gjorts klart att berörd mark kommer att omfattas av t. ex. skydd förjordbruket. Vi konstaterar, precis som Per citerade, att detnaluriigtvis blir svårigheter vid ovisshet om planeringsförutsättningarna. Meni den situationen har regeringen självklart att göra en prövning utifrån egnabedömningar av hur den slutliga planeringen kommer att utfalla konkret. Ensådan avvägning mellan eventuella olägenheter för kommunen och risken för attgenomförandet av skyddet för jordbruksmark hindras eller försvåras leder dårätt naturligt lill alt regeringen ställer de mer långsikliga perspektiven iförgrunden. Dettagör att utskottet inte är berett att tillstyrka motionsförslagel, som ju faktiska innebörden att riktlinjerna för hushållning med mark och vatteninte skall tillämpas i förköpsärenden, förrän de har preciserats i kommunalplanering. Till skillnad från vad Per sade menar vi att deltainte tar död på det kommunala initiativet. Tvärtom bör del sporrakommunalmännen till att komma fram med en bättrepreciserad planering för alt därmed få underlag för ett beslut. Det finnsnämligen ingen undanlagslös regel om att tillstånd skall vägras för varjeförköp som berör jordbruksmark. Fårjag i anknytning härtill kommentera det inlägg som gjorde omdel särskilda yttrande som moderata samlingspartiets företrädare icivilulskottel har fogat lill detta belänkande. Det måste bero på enmissuppfattning, när man säger alt förköpslagen är etl uttryck för strävan attskapa ett kommunalt markmonopol. Som vi i svaret pade socialdemokraiiskamotionerna säger är förutsättningen för att en kommun skall få tillstånd attförvärva mark med stöd av förköpslagen att det är fråga om en förändring avmarkanvändningen. Däremot kan man inle förvärva jordbruks- ellerskogs-bruksfastigheler och fortsätta driften av jordbruket eller skogsbruketbara för nöjet att ha dem i ägo. Sätter sig säljare eller köpare emotdetta, får kommunen inte tillstånd till förvärvet. Denmotion som talade om rör regeringens prövning av tillståndtill förköp. Förslaget i motionen är alltså att förköpslagen skall ändras på så sätt att det klartframgår att kommunen endast behöver göra sannolikt att den behöver mark förangivet ändamål. Om då endera köpare eller säljare sätter sig emot förköpet,har regeringen att pröva frågan om tillstånd, en prövning som sker medtillämpning av 1 i; förköpslagen. Det blir då en grannlaga avvägning, eftersomdet inte från någon sida gjorts gällande att regeringen har frihet att göraskönsmässiga bedömningar. Men är det obestriu aU inte heller ettblankt påstående från kommunen alt förköpsförulsättningarna är uppfyllda är tillräckligtför tillstånd. Därför måste motionärernas syfte vara att ersätta den gällandeordningen med en ordning, som klart begränsar regeringens prövning till ettkonstaterande av att sannolika skäl finns föran kommunen behöver marken. Denformuleringen är ju lagstiftningsmässigt redan tillgodosedd, eftersom lagen ärformulerad så. Det måste alltså ske ett ingripande i den prövningsmöjlighet somregeringen självklart måste ha. Vihar inte funnit motiv för att nu ändra förköpslagen på det sätt som motionärernahar hemställt om, och jag ber därför, herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemställan. PER (): hävdar att det inte är fråga om att ta död på kommunalainitiativ, och den medicin han anvisar för att lösa problemet är att man skallskynda på arbetet ute i kommunerna. Jag tycker att det är ett vårdslöstuttalande. I många fall ligger ju inte bristen på nivå utan högre uppt. ex. hos länsorgan - det kan t. o. m. vara statliga direktiv som saknas. Detharju ingen som helst betydelse hur skyndsam kommunen är när planeringsunderlagsom skall finnas på länsstyrelsenivå saknas. Alltså tar utskottsmajoriteten dödpå kommunala initiativ. Jagnoterar också att inte hade någon närmare förklaring till varförregeringen skall snegla åt någonting som jag har sagt liknar enfastställelseprövning av plan när det är fråga om ett förköpsärende. Del tyckerjag var beklagligt. Jag lyckeratt det är lika beklagligt att utskottetsordförande ställer upp bakom tänjningen av motiveringarna för tillämpningen avförköpslagen. PER-ERIKNISSER (m): Motionerna som jag pläderade för förut vill naluriigtvis inte förbjudakommunen att köpa mark. Det är givet att om en kommun vill ha mark förbyggnation etc. så skall den få det. Vad man emellertid kan reagera emot är attdel har förekommit fall där kommunen har utnyttjat sin förköpsrätt på ettmindre snyggt sätt. Omen person har tänkt sig att sälja en gård och kommunen kommer emellan, så börkommunen la upp nya förhandlingar med säljaren. Det görs naturligtvis i deallra flesta fall, men det har förekommit att så inte har skett. Avsikten medmotionerna är, kan man säga, att försöka något förbättra den enskildemedborgarens ställning gentemot det allmänna i sådana här fall. Nr 117 alltså att det allmänna och den enskilde medborgaren skall kunna resonerapå Onsdagenden något mera jämbördig fot så att säga än vad som kan ske . FörkÖDslaven "talman! I det aktuella fallet diskuterar vi inte, som försöker göra gällande,ett blankt påstående från en kommuns sida. kommun ville köpa enfastighet som skulle användas för del röriiga Vidare lågfastigheten i ett område som hade riksintresse. Jag tycker att KjellMattssons inlägg är etl nytt bevis för att regeringen har en annan synpå förköpslagen än den tidigare socialdemokratiska KJELLMATTSSON (c): Herrlalman!En kommentar till PerOlof replik till mig. Jagar medveten om att detkommunala planeringsarbetet inte ensamt avgör när man har möjlighet att börjala ett planerat område i anspråk. Det kan vara långa behandlingstider både hoslänsorgan och hos regeringar av olika färg. Vadbeträffar det fall som tagits till intäkt för motionsyrkandel vill jag säga attbeslutet att kommunen inte fick förköpa ju inte hindrar att den kommunalaplaneringen skyndas på, om det i det konkreta fallet är fråga om ett område somman anser sig behöva bebygga. Vi har ju hela skalan av möjligheter alt lösamarkfrågorna: frivilliga köp, forköp - en möjlighet som enligt vad som står ireservationen eventuellt kan vara försatt - och ytterst expropriation. Vihar tidigare vid varje riksdag varit överens om att man skulle användaförköpslagen bara vid de tillfällen då det finns ett klart behov av förändradmarkanvändning. Det finns, som vi ser del, ingen anledning för kommunen attköpa mark som man inle är säker på att man kommer alt förändra användningen av.Det finns alltså möjligheter att förvärva marken i etl senare skede när beslutföreligger hos myndigheter som eventuellt skall fastställa den kommunalaplanen. Dettagör alt vi inte har funnit motiv för alt nu vidta någon sådan förändring avförköpslagen som motionärerna har yrkat på, Får jag förstnotera två saker, vill flytta prövningen av behovet från kommunen lill regeringen. Detär det ena. Det andra är att han vill på sill sätt radera ul förköpslagen ochtala för expropriationslagen. Somen kommentar till hans senaste inlägg vill jag säga att kommunen kan vara helt enig när del gäller markanvändningen, medan man på länsnivå kan anse raka moisatsen. Vilken siiualion befinner sig då kommunen i? Del kan på nivå råda full enighet i ett förköpsärende, varefter del kommer lill regeringen som säger nej. Är det någon mening med all kommunen lar 148 fram en byggnadsplan eller en stadsplan med enändring av markanvänd- ningen, då avslag påförköpel har moliverals med att markanvändningen inte skall ändras? Man tar,enligt min mening, död på det kommunala initiati- fattade vi 1972 beslut om det omfattande planeringsarbetesom den fysiska riksplaneringen innebar. Riksplaneringen får inte sätta stoppför detaljplaneringen. Man måste kunna exploatera olika områden för vissaändamål även under riksplaneringsarbetet. Tanken med riksplaneringen är dockatt man skall få möjlighet att hävda vissa principiella riktlinjer förmarkanvändningen, vilket naluriigtvis medför problem för somliga kommuner ivissa avseenden. Jagvill emellertid bestämt bestrida att vi vill flytta beslutanderätten tillregeringen. Regeringen har fåll den aktuella frågan för prövning, därför attdet har rått delade meningar i den berörda kommunen, om förköpslagen skulleanvändas eller ej. Jag hävdar ånyo att pressen från den kommunala planeringenssida är det enda som kan få länsorgan, och slutligen också regeringen, att ta ställningtill den konkreta planeringen i en kommun. PER (): Kommunens initiativ i detta avseende kan också mycket väl överensstämmamed vad har slagit fast i fråga om den fysiska riksplaneringen. Ettverkligt bekymmer är emellertid de vilseledande uttalandena av skildaföreträdare för regeringen beträffande markfrågor, vilket ocksåChrister påpekat. Övertäggningenvar härmed slutad. Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 av PerBergman m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan Per begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller civilulskottets hemställan i betänkandet nr 23 mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen nr 1 av Per Nr 117 Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens Onsdaeen den ledamöterha röstat för ja-propositionen. 12 aoril 1978 rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. ning gavföljande resultat: Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 av PerBergman m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan Per begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller civilulskottets hemställan i betänkandet nr 23 mom. 4 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av Per Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Per OlofHåkansson begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Föredrogs civilulskottets betänkande 1977/78:24 medanledning av propositionen 1977/78:100 i vad avser markförvärvslån jämtemotioner. Regeringen hade i propositionen 1977/78:100 bilaga16 () (s. 171-174) föreslagit att 1. medge att beslut om markförvärvslån meddeladesintill ett belopp av . under /79, 2. lill Lånefonden för kommunala markförvärv /79 anvisa ett investeringsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats motionerna 150 1977/78:861 av m. fl. (vpk), varisåvitt nu var i fråga 1. all vid behandlingen av anslaget under IV: 14, bil. 16, i budgetpropositionen, till Lånefonden för kommunalamarkförvärv anvisade ett investeringsanslag på . för budgetåret1978/79, 2. att beslutade att amorteringstiden förmarkförvärvslån förlängdes till , varav de första fem årenamorteringsfria, 1977/78:1382av m.fl. (s), såvitt nu var i fråga (yrkandet 3), och 1977/78:1682 av HansGustafsson (s). 1. att skulle avslå motionen 1977/78:1682, 2. att skulle avslå motionen 1977/78:1382,yrkandet 3, 3. att skulle avslå motionen 1977/78:861,yrkandet 2, 4. all med bifall lill regeringens förslagmedgav att beslut om markförvärvslån meddelades intill etl belopp av . under /79, 5. att med bifall till regeringensförslag och med avslag på motionen 1977/78:861, yrkandet 1, på kapitalbudgeten under statens utlå ningsfonder lill Lånefonden för kommunala markförvärv för /79 anvisade eU investeringsanslag av . (vpk): Markpriserna har aldrig ökat så mycket som under de senaste 10-15 åren.De allt högre kostnaderna har bl. a. inneburit att stora grupper av människorutestängs från alla valmöjligheter i boendet. harvärdet på all mark stigit markant. Värdeökningen har varit särskilt betydande ilandets största tätorter men även i landel i övrigt. Dettahar givit upphov till problem för kommuner och enskilda i form av ökadeförmögenheisklyftor, segregation i boendet, svårigheter att köpa nybostadsmark, svårigheter att sanera äldre fastigheter, ökade kostnader förmarkberedskap osv. De sociala konsekvenserna har blivit allt svårare. Ominget radikalt görs för att hindra allt detta, kommer problemet medmarkvärdeökningar att förvärras. krävs både ökat bostadsbyggande ochbyggande av offentliga anläggningar. Knappheten på mark kommer troligen altöka, vilket innebär risk för ökade reala markpriser. Trotsatt den nya expropriationslagen och markvillkoret verkatnågot hämmande på fastighets- och markpriserna, och trots att en ny bygglageventuellt kan få samma effekt, talar det mesta för att priserna kommer allfortsätta att stiga kraftigt. Redani arbetarrörelsens eflerkrigsprogram framfördes kravet på ett samhälleligtmarkägande som en förutsättning för bl. a. en socialt inriktad bostadspolitik.Tyvärr blev inte förväntningarna infriade bygglag-stiftning. Genomolika förändringar har samhället senare skaffat sig ökat ansvaroch ökadebefogenheter, som emellertid har visat sig vara otillräckliga. Dessaförändringar har inte löst frågan om kommunernas möjligheter att föra Nr 117 en aktiv markpolitik och driva tillbaka pri valbyggmästare,byggmalerialpro- Onsdaeen den ducenterochaffärsbanker. Inle heller hårde hindrat privata fastighetsägare 12 aoril 1978 ''' " betydande utsträckning engagera sig i både exploaterings- och planeringsområden i samråd - och ofta lierade - med privata bygg- och Markförvärvslån finansiniressen, ofta med hjälp av statliga lån. Demedel som kommunerna har till sitt förfogande är otillräckliga. Den endaeffektiva metoden att stoppa markprisstegringar och kapitalinlres-sen, ochstoppa den del av hyresutplundringen som har sitt upphov i markspekulalion, ärall samhället - kommunerna - blir ägare lill all mark, avsedd för samhälls- ochbostadsbyggande. Delär möjligt alt den från regeringen aviserade nyabygglagsliftningen kommer alt innehålla förslag som kan förändra nuvarandeförhållanden i positiv riktning. Från vpk återkommer vi i anslutning lill behandlingenav det ärendet med förslag till vissa markpolitiska åtgärder.