prot · G109161 · 1977-12-31 00:00:00 — Därför får vi gång på gång också uppleva alt inle ens enkorhmaiecken kan ändras i regeringspropositionerna för alt tillmötesgåsocialdemokratin, eftersom kompromisserna då skulle kunna brista. Eftertvå riksmötens erfarenheter kan vi dra vissa bestämda slutsatser om dennablockpolitik. För det första har allt tal om alt regeringspolitiken skullebyggas på någol slags mittenpolitikens grund visal sig vara fullständigtnonsens. Det kraftfält i svensk politik som miltenpolitiken skulle utgöra harom något bara alstrat kraftlöshet. Fördet andra visade det sig snart alt del bakom olika slagord inte finnsnågon djupare samhällsanalys, någon egentlig insikt i del utvecklade Denekonomiska politiken, m. m. Denekonomiska politiken, m. m. industrisamhälletsvillkor och problem. Det blev en regnbåge av vackert tal om decentralisering,miljö, gröna vågor, regional balans och lokalsamhällen. Men den som letar efterett handfast program, som skulle kunna förverkliga dessa i och för sig lockandeting, fick leta förgäves, som den som söker en tunna guld där regnbågen slutar.Del finns inget fogligare när det kommer till kritan än unga centerpartistersom talat sig varma för samhällssyn och olika visioner. Det ärbetecknande t. ex. all det i IDB-frågan,somde unga cenlerpartisterna gjordetill en hjärtefråga, bara var en medelålders centerpartist som Per OlofSundman som vågade slå för en avvikande mening. Bara centerstämman ärundanstökad och dellagarna har åkt hem kommer säkert regeringen atl kraftigtöka bidragen till IDB -jag förutspår det. Deltainnebär för det tredje att regeringens högerkrafter, som minsann vet vad devill och arbetar hårt för att uppnå det, har fåll ett ökat utrymme i politikenoch barett betydligt större inflytande än vad som motiveras av derasparlamentariska styrka eller av deras stöd i folkopinionen. De får självfalletett verksamt stöd av de mera högerinriktade elementen inom ceniern ochfolkpartiet. Andra krafter göre sig icke besvär. Det var nästan rörande alt höraen i och för sig hedervärd men konservativ akademiker som varafullkomligt handfallen inför tanken atl det flnns några fördelningsproblem idet svenska samhället. Detta,herr talman, är en fullt logisk utveckling. Som påpekar, air juden borgerliga samlingen framför allt en negation mot arbetarrörelsen. Denbygger på antisocialism och antisocialdemokrati. Då är det i dettakonfrontationens klimat naturligt att de krafter som allra hårdast gjort kampenmot arbetarrörelsen till sin kan ta ledningen inom borgerligheten. Gärnasamarbete men aldrig med socialdemokratin har blivit något av en Bohmandoktrini svensk politik. Den doktrinen drev han envist men ensam under åren 1973-1975.Då var han den ropandes röst i öknen. Men har han all frihet och allapariamentariska möjligheter alt forma sin regeringspolitik i konfrontation ochblockpolilik. Jagskall inte nu värdera delta. Men den fråga som vi måste ställa är om politikendärmed blir bättre för medborgarna. Jag vill belysa den frågan genom exempelfrån en rad centrala politiska områden. Bostadspolitiken.Vi socialdemokrater lade fram elt sjupunkisprogram för atl hålla uppe byggandet och byggsysselsättningen och hålla nere bostadskostnaderna. Del avvisades av den borgerliga regeringen. Men så har också bostadsbyggandet kraftigt gått ned. Arbetslösheten bland byggnadsarbetarna har fördubblats, och bostadsbristen ökar på ort efter ort i vårt land. harjag också sett rapporter om att inte ens regeringens prognos byggande kommer alt kunna infrias. Förde bosladssökande och för byggnadsarbetarna har de rätt kaotiska forhållandenainom den borgeriiga bostadspolitiken bara skapat besvikelser. De hade gynnatsom ni förmått gå de socialdemokratiska förslagen till mötes i stället för attbara trassla till det mer och mer för er. Försvarspolitiken.Regeringens handliiggning av B3LA-affären framstår Vi socialdemokrater sade i ett tidigt skede ifrån att viinte har råd att inom en rimlig försvarsbudget utveckla och byggaattack-flygplanet . De borgerliga partierna har inte förmått ta ställning.De har varit splittrade, och därför har blockpoliliken som vanligt krävt ständigtnya uppskov och ständigt nya utredningar. Samtidigtforcerar man från regeringens sida nu utvecklingsarbetet för detla flygplan. På18 månader läggs 350 milj. kr. ner på ell flygplan om vilket det inle finnsnågot politiskt beslut i . Från min synpunkt sett ärdet 350bortkastade miljoner. Nusägs det, ärade kammarledamöter, att försvarsministern slutit ett avtal medSaab som enligt uppgift innebär att Jaktviggenprogrammel blir 450 milj. kr.dyrare om B3LA inte byggs. Med ett sådant i det fördolda fattat beslut skulleregeringen binda de svenska skattebetalarna allt hårdare vid ett genomförandeav B3LA-projektel. Handlingsfriheten, som det så vackert talas om, blir mer ochmer illusorisk, och det avser man väl. Detär för del första utmanande att i elt läge med elt permanent jättelikt statligtbudgetunderskott börja låsa sig vid en ökning av detta underskott medytterligare . Delär för det andra utmanande alt binda del svenska försvaret vid enhögleknologisk lösning som allvariigt kan försvåra möjligheterna att tillrimliga kostnader vidmakthålla ett värnpliktsförsvar. Delär för det tredje utmanande mot de anställda i flygindustrin atl än en gångförsöka skjuia de nödvändiga omställningsproblemen framför sig. Deltaär djupt allvarligt. Om ni i hemlighet försöker binda - och därmeddet svenska folket - vid ett utomordentligt dyrt flygplan, varom det råder storoenighet, kan det enligt min mening allvarligt skada förtroendet för försvaretoch försvarsviljan. Jag vill göra fullständigt klart förden borgerligaregeringen följande: Visocialdemokrater har tagit klar och entydig ställning iB3LA-frågan. Del är fel alt lägga ned pengar på ett plan som vi inle har rådatt utveckla och anskaffa. Regeringen flr räkna med att vi klart och bestämtkommer all bekämpa er politik i denna fråga. Förklarhetens skull vill jag rikta följande fråga till statsministern: detrikligl atl regeringen slutit ett avtal med industrin av den innebörd som jaghär redovisat? Elt modernt industrisamhälle kan inte fungera tillfredsställandeutan en genomtänkt och långsiktig energipolitik. På delta viktiga område borgerliga regeringen genom sin handlingsförlamning och beslutsångestskapat total förvirring. Det belyses ganska väl genom förra veckans beslut iriksdagen om uranprospekteringen. Det största regeringspartiets linje ärnumera atl vi skall leta efter uran, att uranet får användas endast försvenskareaktorer och att dessa reaktorer skall stoppas varefter de såledesinle behöver della uran. Regeringenförsöker skjuia alla viktiga energiproblem . När det gäller altfinna argument för ständigt nya uppskov har man visat stor uppfinningsrikedom. Men dessa finuriigheler döljer inte all regeringen Denekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. saknaren energipolitik och är oförmögen att fatta beslut. Att ta ställning nu voredetsamma som atl driva fram en regeringskris. Därförhar fått gå trots att konsekvenserna blir allt allvarligare: och , slår klara för start. De representerar ett värde av 7 000-8 000 milj. kr. förlorar skattebe talarna på att regeringen inte kan bestämma sig. , som enligt centerledaren skulle stanna på ritbordet, har kommil långt i verkligheten. Men man bygger del i s. k. snigelfart. Säkerheten ökas inte men däremot siiger kostnaderna med varje försening. Onödig arbetslöshet och otrygghet drabbartjänstemän och arbetare. Kompelens och kunnande inom våra teknisktavancerade företag äventyras. Man gör allt för att förstöra arbetsglädjen hosde anställda, Bristen på långsiktiga besked inom energipolitikenhotar investeringsviljan också inom andra sektorer. Vadjag här anfört är särskilt dystert mot bakgrund av att del uianför regeringenblir en allt starkare uppslutning bakom en förnuftig energipolitik. LO, TCO,, den stora majoriteten av ochremissinstanserna som yttrat sig över - precis som deremissinslansersom yttrade sig över påsin tid-uttalar efter attha bedömt energibehov, säkerhet och miljöan vi t. v. bör använda kärnkraft. Detstår alldeles klart att det skett en betydande omsvängning i opinionen mot ökadförståelse för att vi i dagens läge inte kan undvara kärnkraften. Vi vet allaatt del i finns en klar majoritet för i huvudsak 1975 årsriksdagsbeslut. Motdenna bakgrund är det naturligtvis ytterligt märkligt och anmärkningsvärt altregeringens handlingsförlamning fortgår. Förklaringen är emellertid att landetsstatsminister gett sina väljargrupper moraliskt bindande löften om att inte gevika på denna punkt. Han kan till nöds gå med på alt under krumbukter byggavidare men absolut inte alt starta nya kärnkraftsaggregat. Det är klart att detär ytterligt svårt, för alt inte säga omöjligt, atl efter än engång bita huvudet av skammen - fast man kan aldrig så noga veta. Eftersom deborgeriiga till varie pris vill hålla samman blocket och regeringen, är riskenstor för fortsatt handlingsförlamning, fortsatt hejdlöst slöseri och fortsattamiljon- och miljardförluster för de svenska skattebetalarna genom denborgerliga energipolitiken - eller bristen på energipolitik. lovade att det skulle bli 400 000 nya jobb framtill 1980, varav 270 000 inom industrin enligt centerledaren. Sedan vi fick enborgerlig regering har vi i stället tappat 75 000 jobb i industrin, ocharbetslösheten, framför allt bland ungdomen, är hög. Ochdet ser ut som om det skulle forisätta att försvinna jobb, inom tekoindustrin,vid varven. Industriminister har gått ul och förklarat altenligt hans mening bör ett eller två varv läggas ner. Dessa uttalanden harskapat slor oro och medfört stor skada för de berörda varven. På vems uppdrag taladehan? Ty har icke fattat några beslut om Nr 161 nedläggning av ytterligare varv. Det beslut som gäller förutsätteratt Fredaeen den regeringen ger varven erforderliga medel. Jag vill därför frågastatsministern, om han ställer sig bakom industrimi- _ nisterns deklareradeuppfattning att ett eller två varv måste läggas ned. Han rj ekonomiskakan ju återgälda vänlighet från TV-diskussionen om kärnkraf- nolliiken m m len, när förklarade all talar försig, inte för . Jag hoppas han gör del. Förnågra månader sedan var jag i . Det är elt vackertoch välordnat samhälle där människorna trivs, där de har rotat sig och vill bokvar. Nästan hela samhället hade samlats den där , tystålverket hotades av nedläggning och därmed skulle den stora arbetsplatsen påorten försvinna. Vi gick i ett demonstrationståg genom samhället och samladestill möte i . Företriidare för alla riksdagspartierna var där - KariBoo och från ceniern, moderater och folkpariistiskariksdagsmän, socialdemokrater och kommunister på Dalabänken. Alla lovade ankämpa för att bruket skulle fl vara kvar, att i varie fall inga beslut skullefallas innan utredning om stålverken var klar. Vihade goda skäl, vi som samlades den lördagen i . avråddebestämt från en nedläggning. Kostnaderna för att fortsätta driften skulle ivarje fall lill en början bli mycket begränsade. Man kunde ta tid på sig föratt genomlysa lägel ordentligt. Men sent stod industriministerÅsling här i kammaren och utfärdade i realiteten en dödsdom över bruket iHorndal. Och varde borgerliga riksdagsmännen från inte i kammaren.Deras högtidliga löften om insatser hade tydligen blivit en skrift i vattnet. HerrFälldin har själv träffat människorna från , om än motvilligt. Min frågalill honom är: Vad tänker regeringen göra för att rädda den orten? Jaghar förståelse för de svårigheter som regeringen möter inom de s. k.krisbranscherna. Jag skulle haft slörre förståelse om ni inte ställt ut såstorstilade sysselsätiningslöften i valrörelsen. Ni förnekade blankt strukturproblemensexistens, ni skrev inte en rad därom i er regeringsdeklaration, ni försökteyrvaket lösa problemen genom miljardsubventioner till näringslivet i ställetför att använda riktade direkta insatser som vi förordade. Blockpoliliken haräven här fltt ta över. Änhårdare måste vår kritik bli mot ert avvisande av alla våra förslag omoffentsiva framiidsinrikiade insatser inom svensk industri, genom strukturfonden,genom utvecklingsbolag för läkemedel, läromedel, transportteknik, osv. Tillallt delta som vi har lagt fram, allt detla som vi har argumenterat för itimmar i utskotten och i plenisalen, hardet bara blivit nej, nej och åter nejfrån den borgerliga majoriteten. NärVolvo krävde samma typ av insatser sade ni också nej. Då gick till , och norska regeringen beslöt att salsa påett samarbele med . Därom är intet att säga. Om vi har en regering som inle regerar flr man inte 65 5 protokoll 1977/78:161-162 Nr 161 anklaga ett företag som beger sig till en regering som faktisktgördet. Fredaeen den somensymbolföratlviharenborgerligregeringsomfören näringspolitik för 2 iuni 1978 avvecklingi stället lör ulveckling. Återigen: det är inle vi socialdemokrater i denna riksdag som drabbas av Den ekonomiska blockpolitiken och de borgerliga avvisandena av alla våra förslag. politiken m människornaute på arbetsplatserna som i så många fall förlorat sina jobb, som känner oro ochotrygghet för sin framlid. Del är de som drabbas av er negativa inställning lillsocialdemokraterna, lill de fackliga organisationerna och lill våra förslag. Ochprecis på samma sätt är del de stora grupperna av löntagare och barnfamiljersom socialdemokratin i första hand bygger på, som direkt och drabbasav den borgerliga svångremspolitiken och den borgerliga otryggheten. De ökadesociala klyftor som den borgerliga politiken leder till markerar atl ni skapartvå : elt borgerligt, högerinriktat. och ell socialdemokratiskt. Det förmig till min femte punkt. Den borgerliga regeringen för enligt vår mening en klartorättfärdig fördelningspolitik. Bakom den omfattande överföring till nackdelför de sämre ställda som äger rum ligger flera orsaker. Vihar underden borgerliga regeringspolitiken haft en internationellt sett myckelhög inflation. Som en affärsiidskrift skrev: tronar i ensamt majestäthögst upp i inflationsligan. sägs här all man skal! berömma er för attinflationstakten går ner. Visst är det glädjande, men vi tycker alt eninflationslakt på 8 96 - när vi inle har något pristryck ulifrån, när vi harmycket låga löneavtal - är alldeles för hög. De prisstegringar somoåierkal-leligen och med slor brutalitet har skett har framför allt drabbat destora grupperna av löntagare och barnfamiljer. Regeringen har använtprisstegringarna som ett inslag i svångremspolitiken för all sänkalevnadsstandarden för stora grupper. Det harju klart framgått atl det är så.Samtidigt har klyftorna ökat titt de grupper som kunnai dra fördel avinflationen. Vihar för det andra fått en orättfärdig inriktning av skattepolitiken. Den harinneburit ökade bördor för de sämre ställda grupperna, medan vissa grupper somstår de borgerliga nära har fåll en mängd olika förmåner. Vi har ingenting emotföretagare. Om man flr tro statistiken är vi som förelagarparti lika storaeller större än något annat parti. Men inte går vi fördenskull ul och vädjarlill företagarna och säger: Om ni stöder oss. så skall ni slippa betala denbarnomsorgsavgift som löntagarna fär betala. Vad är det för elt frieri? Det ärett orättfärdigt frieri, för företagarna har väl barn de med. Vihar för del tredje haft en väldig inkomstöverföring från löntagarna lill företagen. Bara avskaffandet av den allmänna arbetsgivaravgiften, en av många åtgärder, har tillfört företagssektorn . har lidigare givit en ingående beskrivning av denna väldiga överföring. a. har han pekat på atl företagssektorns finansiella ställning kommer alt förbättras med 15 000 milj. kr. Del är lika mycket som under övervinstårel . Denna uppladdning av likviditet i banker och förelag hänger samman med all man totalt underminerat 66 statsfinanserna och innebär en risk fören ny inflationsvåg. nialdrig den minsta ängslan för della? Tydligen inte -det harju framgått avbudgetminislerns anförande. Överhuvud laget är regeringens försök all hunsa med lönlagarna och vara lyhörd förarbetsgivarna ett illavarslande tecken. Årets löneavtal blev magert. Som GunnarNilsson förklarade ledde delta till att lönlagarna flck vänliga klappar påaxeln av regeringen. Löntagarna log sill samhällsekonomiska ansvar, ochregeringen förklarade atl löneavtalet låg väl inom det samhällsekonomiskautrymmet. Den enda orsak man har för alt tala väl om devalveringen är altlöntagarna inte tog ut kompensation för den levnads-standardsänkning som denmedförde. Men hur återgäldade ni detta samhällsansvar? Hur återgäldade nidenna insats för nationen? Jo, knappt hade bläcket hunnit torka på avtaletförrän och försökte tillföra arbetsgivarna 8 000 milj. kr.av del som egentligen är löntagarnas pengar, och del blev 4 000 milj.kr. Landssekrelariaieisade rent ut: Regeringen ger löntagarnas pengar till arbetsgivarna. Det här äravräkning nr 2! Med sin åtgärd har regeringen satt sitt förtroende på spel ochutmanat löntagarna. En sådan politik innebär för framliden all ingen kan litapå någon. Den gamla modellen där de inblandade stått för sill ord uppluckras nugenom regeringens beleende. Delsäger LO:s högsta beslutande organ mellan kongresserna. Från tjänstemannasidansägs ungefär samma sak. Där frågar man sig: Var överförandet lill företagen avde 4 000 milj. kr., som ni försökte göra till 8 000, värt bryiandel av ell ordoch förlust av förtroende hos lönlagarnas representanter? Jag förstår inte vadni gör för kalkyler. Men ni gör tydligen inte kalkyler där immateriellatillgångar, som all ett handslag är ett handslag och en löfte är ett löfte,ingår som någon väsentlig beståndsdel. icke avtalsvägen lyckas fä lill stånd en uppluckring avanställningstryggheten och en försämring av sjukförmånerna,så kräver man istället statliga ingripanden. Och är regeringen genast tjänstvilligt där ochtillsätter en utredning om arbetsgivarnas önskemål. Vad det är fråga om när detgäller sjukförmånerna framgick ganska klart av del jubel som utbröt imoderatpressen där man sade: äntligen! Det här är också elt slagsfördelningspolitik lill nackdel för de sämre ställda. Sammantagetbetyder denna massiva attack mot tanken på en rättfärdig fördelningspolitik ettallvarligt hot mot många människors levnadsstandard och stora risker förframtiden. Deborgerliga och framför allt försöker fly undan och inte låtsas omdenna verklighet. Regeringschefen uppehöll massmedia medbulletiner om atl han sliter med sina privata problem. Och jag har fullförståelse förde många påfrestningar som ligger i elt utsatt jobb. Men närkommer han alt la krafttag för alt barnfamiljerna skall H del mindreslitigt,för atl de avskedshotade skall fl det mindre sliligt, för atl de lågavlönadeskall fl det mindre sliligt? Del räcker inte med atl ha inlevelse i de egnaproblemen. Man måste också försöka leva sig in i hur andra betydligt sämrelottade människor har del. Och låt mig i den allmänna upplysningens intresse taett enda exempel: Denekonomiska politiken, m. m. Nr 161 Centeriedaren har talat om att barnfamiljerna har fåll kompensationfor Fredaeen den prisstegringarna.Hans partisekreterare talar om alt del skulle vara nonsens 2 iuni 1978 '"' '" '' sämre. Mitt exempel är hämtat från . framgåralt en ensamstående texlilarbeterska kommer att se sin köpkraft Den ekonomiska minska med170 kr. Det politiken m m handlar här om en synnerligen lågavlönad familj,som säkert redan tidigare haft svårigheter all fahushållskassan alt gå ihop. Del var inle så lett för den heller 1974, 1975 och1976, . Den har säkert levt på väldigt knappa marginaler. Del äricke nonsens att påslå all den fått det sämre. Del är ju bister verklighet mätti . Visocialdemokrater har krävt att priset på baslivsmedel sänks med i genomsnitt 1096. Vi har vidare krävt att genomför en engångs-höjning avbarnbidraget med . Därmed vill vi lindra bekymren, fördel äricke bara marginalbekymmer,det är reella bekymmer för barnfamiljer och lågavlönade,. Och det betyder väldigt mycket för dessa grupper, barnfamiljernaoch de lågavlönade framför allt. Den familj jag nämnde i mitt exempel skullenågorlunda kunna behålla sin levnadsstandard. Vianser dessutom att en sådan förstärkning av barnfamiljernas och de lågavlönadesköpkraft innebär en klok ekonomisk politik i dagens läge. Efterfrågan påhemmamarknaden viker. Vi riskerar ytterligare ökad arbetslöshet. Ni harju pengar. Del här kostar mindre än hälften av de4 000 milj. kr. som ni planlöst vill sända i väg lill främsi företagen. Jagvill till upprepa de frågor som ställde i morsetill Axel : Varförsäger ni i nej så kategoriskt, ja, niislan hånfullt, i svarei lill oss?Beror det på alt ni tycker alt matpriserna inte siiger tillräckligt snabbi?Eller beror del på all ni anser atl barnfamiljerna har för hög eller fullttillräcklig levnadssi.indard'' Tänker regeringen göra något för all förhindraalt del nya jordbruksavtalet slår igenom i ytterligare höjda matpriser?Matpriserna harju stigit med 25 96 på kort lid. Jag har gått igenom några av alla de områden där den borgeriigablockpoliiikens dåliga kompromisser har ställt till med skada för landet ochmedborgarna. Pådessa och övriga tunga områden har socialdemokratin redovisat en saklig ochsammanhållen politik. Denna politik skulle, om de borgerliga inle valtkonfrontation och blockpolitik, ha kunnai läggas lill grund loren bred folkligsamling i ett för nationen allvarligt läge. Sakligtsett kan ingen beskylla oss för all med överbud och ogenomtänkta löften ha sökt nå lättköpta poäng. Jag tror att man utan vidare kan siiga allvi i jämförelse med lidigare oppositionspartier i vårt land har iakttagit mycket stora mått av realism och återhållsamhet. Därmed har vi också under denna lid ständigt haft en politik och ett program, som skulle kunnai sättas in och som skulle ha inneburit en annan inriktning än den borgerliga 68 regeringspolitiken, en inriktning präglad av ökadekonomisk aktivitet och Deltakommer också under resten av all vara vår strävan. Vi kommerall fortsätta ell hårt arbete för alt ständigt kunna peka på hursocialdemokratin vill möta de dagsaktuella problemen med slagkraft och realism. I de enskilda dagspoliliska avgörandena kanske skillnaderna i politikeninte ter sig så stora. Men sammantaget och i ett längre perspektiv blir deväsentliga. Och inser man all det ytterst är en fråga om färdriktningen iell samhälle. Underlång lid har arbetarrörelsen angivit den politiska färdriktningen i vårt land.Många sociala och ekonomiska klyftor har kunnat minskas eller utplånas underden liden. Många hot mot människornas trygghet har avskaffats framgångsrikt. Vihar byggt upp värn mot arbetslöshet. Vi har skapai medel alt påverka enekonomisk utslagning, som i myckel drivits fram av en svårbemästrad tekniskutveckling och där vi ständigt varit utsatta för en internationell utveckling,som hämtat sin drivkraft i andra värderingar än arbetarrörelsens. Vigör inte anspråk på att ha fört en felfri politik. Och vi lyckades inte skapanågol perfekt samhälle. Det är t. ex. ett misslyckande för oss all vi intekunnat gå till roten med utslagningen av många människor i vårt samhälle, medsegregationen i boendel, med maktkoncentrationen och den bristande ekonomiskademokratin. Vihar således många kvardröjande brister att undanröja. Men vi har ständigtsträvat vidare i ell jordnära och kanske vardagsgrått reformarbete för atl sökaförverkliga drömmen om del klasslösa samhället. Och del innebaren väldigtrygghet för människor i vårt land atl det varde stora folkgrupperna, de storagrupperna av löntagare, barnfamiljer och pensionärer som var bärare av detsociala framåtskridandet. Del betydde väldigt mycket att landet leddes av ettparti som nära samarbetade med löntagarnas demokratiska organisationer, somsökie sill politiska stöd hos de sämre lottade i samhället och som byggdes uppi en kamp för solidariteten, för demokratin, för jämlikheten. Detgav besked om färdriktningen. Och det är denna färdriktning som salt sin prägelpå del genomarbetade alternativ som vi förelagt och som kommer allprägla arbetet inför vår partikongress .