prot · G10928 · 1977-12-31 00:00:00 — En undersökning tyder på attvar tredje av dessa har allvarliga brister när det gäller säkerheten. Varje årdör i medeltal drygt 20 personer vid olyckor med sådana lyftanordningar, ochöver 100 blir invalider. Jagnämner de här siffrorna för att visa att riskerna för olycksfall och sjukdomari arbetsmiljön aldrig kan bemästras enbart genom insatser avarbelarskyddsstyrelsen och yrkesinspektionen, även om de får ytterligareresurser och arbetar ännu intensivare. Bara genom alt löntagare och företagareute på varje arbetsplats tar det som sitt personliga ansvar att samarbeta fören säker och trivsam arbetsmiljö, kan den uppgiften . Dennya arbelsmiljölagen skapar förutsättningar för ett gemensamt arbete i helavårt land, för att tränga tillbaka riskerna i arbetslivet och ge allt flertrygghet och tillfredsställelse i del dagliga jobbet. Lagenär ett redskap. gäller det alt tillsammans använda delta nya redskap. Arbetsmiljölag,m. Vi kan glädjas ål alt frågan om en bättre arbetsmiljö inte baraär ett diskussionsämne ulan något av en levande realitet. Närman diskuterade arbelsmiljöfrågor och ställde störrekrav pä lagstiftningsåtgärder var del många som ställde sig frågande: Vad ärdet för nymodigheter man vill införa? Arbetsmiljödebattenhar öppnat ögonen pä oss alla. Inte minst de väldokumenteradeframställningarna frän LO och dess medlemsförbund har verksamt bidragit tillall vi nu på allvar gripit oss verket an att skapa en bättre arbetsmiljö genomlagstiftning, genom förbättrad information och genom effektiviseratyrkesinspeklionsarbele. Men låt oss gärna erkännadet: Arbetet har inle bedrivits så fort som Arbetsmiljölag,m. Hinder harlagts i dess väg. Motstånd har mött. Kampen om en förbättrad arbetsmiljö harinte alltid rönt den respekt som den förtjänar. har det rört sig omoförslånd. måsle man använda andra och hårdare ord om motståndet:ovilja, de obotfärdigas förhinder, okunnighet, bristande intresse att la itumed dessa allvarliga frågor. Mångamänniskor i vårt land har lidit svårt av atl deras arbetsmiljö varitundermålig. Många har avlidit på grund av att de handskats medcancerframkallande ämnen. De kemiska produkterna har inte varit så ofarliga sompåståtts. Den moderna industrialismen har skördal många offer på grund av inte känt till verkningarna av de preparat man använt. Dettaär inget försök att dramatisera eller tillspetsa den debatt som vi nu för medanledning av den nya arbetsmiljölagen. Del är bara ett enkelt konstaterande närjag slår fast: Många svenska arbetare har gått en för tidig död till mötesgenom att vi haft dålig arbetsmiljö, dåliga säkerhetsanordningar och dåligkontroll av de kemiska produkterna. Underden socialdemokratiska regeringens tid började ett viktigt nydaningsarbete ifråga om arbetsmiljön. Utredningar tillsattes och lämnade från sig belänkanden.Dessa omsattes i lagförslag som inneburit en betydande förbättring av förhållandena.Vi har under 1970-talel fått viktiga reformförslag genomförda. Vi har fåll enny arbeiarskyddslagstiftning 1973, lagen om anställningsskydd 1974, lagen omfacklig förtroendemans ställning också 1974 och medbestämmandelagen 1976 -vikliga milstolpar på vägen all skapa bättre förhållanden på arbetsplatsernaoch ge de anställda inflytande över sin egen arbetsplats och arbetssituation. Nular vi ytterligare ett viktigt steg framåt i arbetet på en förbättradarbetsmiljö. Denav den socialdemokratiska regeringen tillsatta arbelsmiljöutredningen lämnade1976 sitt förslag. Tyvärr fick inte detta sin slutliga utformning av ensocialdemokratisk arbetsmarknadsminister ulan av en borgerlig. 1 rättvisansnamn skall dock här sägas all även om inte Per nätt ända fram - som detnumera klassiska uttrycket för regeringens mer eller mindre omöjligakompromisser är i folkmun - så är den här propositionen ett gott hantverk. Jagönskar Per lycka till med del arbetsresultat han uppnått! Attden borgerliga majoriteten vid utskottsarbetel har kunnat göra ytteriigareeftergifter och tillmötesgå den socialdemokratiska partimotionen på åtskilligabetydelsefulla punkter betecknar jag som värdefullt. Sådana uppgörelser hörtill sällsyntheterna i dagens parlamentariska liv i vårt land och därförullalar jag min tillfredsställelse över de resultat man nått fram lill. Detbetyder emellertid inte att vi nu slår oss till ro med de framgångar som nåtts.Dagligen nås vi av rapporter om otillfredsställande arbetsmiljöer, omgiftskandaler, om besprutningsskador. Vi nås av rapporter om män och kvinnorsom arbetar under svåra förhållanden inom skilda yrken, där tjänstemannayrkena- även om de saknar direkt livshotande miljöer- inle heller alltid har en god arbetsmiljö. Dettamåste uppfordra oss politiker till ytterligare insatser på detta område. Detbetyder alt del lagförslag som vi skall anta och som är en ramlag, somförutsätter konkreta föreskrifter av arbetarskyddsstyrelsen och ett samspelmellan arbetsmarknadens parter, innebär ett stort steg framåt. Mendet är bara ett steg. Vi måste ständigt vara beredda all gå vidare i detviktiga arbetet på att åstadkomma en värdig och god arbetsmiljö. Jag hoppas atlvi i det arbetet skall ha Per med oss. Även om han vid det tillfälletinte längre skulle vara arbetsmarknadsminister. Jag har med dessa ord velat ange några synpunkter på den nyaarbelsmiljölagsliftningen, där vi ständigt måsle leta fram våra positioner ochkrav. Nya produkter som skapas och konstrueras måste ständigt hållas underuppsikt. Vi har lärt oss så pass mycket på detta område under de senaste årenatt vi inser att ingenting här kan överlämnas åt slumpen. Här måste manständigt vara beredd att förbättra lagstiftningen och pröva de föreskriftersom utfärdas till skydd för de i arbetslivet verksamma. Detsker genom fackliga insatser. Det sker genom arbetarskyddsstyrelsens åtgärder.Det sker genom skyddsombudens och yrkesinspektionens påpekanden. Alla måstehär vela sin uppgift atl göra arbetslivet drägligare och säkrare och förhindraolika slag av olyckor. Jag har inle för avsikt all gå in på någon mera detaljerad skildring avdel arbete som utskottet gjort - det kommer andra företrädare för utskottet attgöra - men jag vill bara peka på några områden där den socialdemokratiskapartimotionen haft en avgörande betydelse för utskottets ställningstagande. Delbetyder all de borgerliga partierna accepterat helt eller delvis de tankegångarsom låg bakom den socialdemokratiska motionen, bakom vilken också fackligaföreträdare inom LO och TCO ställt sig. a. utredningskravet om att arbetsmiljölagen och arbetstidslagensammanförs till en lag. Detgäller frågan om företagshälsovårdens utbyggnad, så att alla skall få tillgånglill förelagshälsovård. Delgäller reglerna för gränsvärden och andra föreskrifter om arbetsmiljönsutformning. Detgäller frågan om alt alla oavsett kön skall kunna utföra alla arbetsuppgiftersamt gravida kvinnors rätt till tillfällig förändring i sinaarbetsförhållanden. Delgäller kravet på att myndighet skall underrätta skyddsombud eller fackligorganisation när en arbetsgivare gör ansökan eller anmälan i miljöskyddsärende. Delgäller frågan om produktkontrollnämndens ställning, varom utredning begärs. Ochdet gäller också frågor om information och utbildning, där utskotteitillmötesgått våra krav på att skyddsombuden jämställs med fackliga Arbetsmiljölag,m. 5 protokoll 1977/78:26-28 Arbetsmiljölag, m. m. Jagser i dessa och andra frågors behandling ett bevis på all utskottet sökt sigfram till en gemensam ståndpunkt, och jag kan som ordförande i utskottei barasäga att strävandena att nå enighet har lyckats, vilket det finns anledning attnotera med stor tillfredsställelse. Jag yrkarbifall till utskottets förslag. (vpk): Ett otal gifter och kemikalier förgiftar våra arbetsplatser. Metallsrapport om lösningsmedel visar vilka allvarliga brister som finns påarbetsplatserna. Asbestlarm kommer fortfarande med jämna mellanrum.Cancerrisken är överhängande på arbetsplatserna. Antalet utslagna bara ökar.Allt fler sorteras ut pä grund av allt hårdare krav på arbetsplatserna.Sjukskrivningarna ökar. Arbetsmiljön är alltså allt annat än bra. Dessutom skerförändringarna pä arbetsplatserna mycket snabbi. Nya produkter, nyaarbetsmetoder, maskiner och nya arbetsorganisationer skapar nyaarbetsmiljöproblem. Det som väntar oss på arbetsplatserna och debrister som finns redan nu måste bekämpas med kraftfulla åtgärder. Tilldagens debatt föreligger ett förslag där de borgerliga partierna ochsocialdemokraterna är överens. Innebär det nu att den nya lagen är tillräckligför att förbättra arbetsmiljön eller har de borgerliga och socialdemokraternagemensamt hamnat på samma sida - dvs. på den sida som egentligen kännetecknasav arbetsköparnas grundsyn på arbetsmiljön? Det förefaller mig som om detsenare är fallet. Milt politiska bevis på det är atl hela borgerligheten harställt upp bakom det här arbets-miljöförslagei. Därför kommer också dagensdebatt att visa att det endast är kommunisterna som har ettförslag som gör det möjligt att pä ett avgörande sätt förbättra arbetsmiljön isin helhet. Dennya arbetsmiljölagen innehåller emellertid några positiva delar. Dit hör t. ex.målsättningarna för arbelsmiljölagen. Men innehåller lagförslagetden negativa delen alt det inte finns tillräckliga medel för alt förverkligadessa målsättningar. Det är endast en ramlag, som skall förverkligas av enarbetarskyddsstyrelse som till utgångspunkt har samarbete - samarbete mellanarbetsmarknadens parter. Varförär dä ramlagen dålig - utöver detta? För atl finna svar på den frågan måste mantitta litet på vad som har hänt på arbetsmarknaden under årtiondenas lopp.Under 1950- och 1960-talen genomgick arbetslivet en omfattande tekniskförändring, och kapitalismens ständiga jakt efter högsta möjliga vinster krävdeökade kapitalinsatser i fasta anläggningar, byggnader, maskiner och liknande.Gör man sådana investeringar kan man ta ut mer av varje enskild lönearbetare.Detta är ett livsvillkor för kapitalismen, eftersom lönearbetarna är de endasom skapar nya värden i samhället. En omfattande effeklivisering avarbetsprocessen är därför nödvändig för att upprätthålla och öka lönsamhetenför insatt kapital. Resultatet av denna utveckling är alt stora arbetsplatserökar i antal liksom skiftarbeteoch andra former av obekväm arbetstid. Effektivare preslationslönesystem,, merit- och arbetsvärdering har införts i en ökande takt. Närmotsättningarna på arbetslivets område under det senaste alltmerhårdnat och illusionerna om folkhemmet och Välfärdssverige definitivt hareliminerals - då kommer ett förslag lill en ny arbetsmiljölag som är en ramlag,där det föreskrivs all de som utsätts för de dåliga arbetsmiljöerna i psykisktoch fysiskt hänseende skall samarbeta med dem som driver på och skapar de härdåliga arbetsmiljöerna, dvs. Dethär systemet har redan gett till resultat att nya hälsorisker bara uppdagas.Samarbete mellan parterna kan inte lösa arbelsmiljöfrågorna. Sedan kanlagstiftningens fina målsättningar vara hur fina som helst. De får i den härlagstiftningen bara formen av en vacker förpackning som döljer tomhet.Vänsterpartiet kommunisterna kräver därför i en motion, nr 1676, enarbetsmiljölag som skall förbättra arbetsmiljön för alla arbetare. Gifter ochkemikalier skall bekämpas effektivt genom ett strikt tillämpande av den omvändabevisföringen, dvs. tillverkare skall bevisa en produkts ofarlighet innan denfår användas, de hygieniska gränsvärdena skall sättas på en sådan nivå att deeffektivt förebygger skador, och arbetshets och ulslagning måste omedelbartminskas. Föratl vi skall uppnå detta måste de anställdas organisationer - lokalt ochcentralt - få ett avgörande inflytande. De behöver konkreta maktbefogenheteratt kunna stoppa alla fariiga arbeten, stoppa arbeten som driver framutslagningar och psykiska skador. Detgrundläggande för lagstiftningen måste vara att ge arbetarna makt mot den makt- alltså arbetsköparna - som bestämmer. Denna grundlinje avvisas avutskottet. Men inle nog med detta. Utskottet har deklarerat all vänsterpartietkommunisternas förslag inte är förenliga med vårt demokratiska och ekonomiskasystem. För att avvisa vpk:s grundlinje - att arbetarnas fackligaorganisationer skall få konkreta maktbefogenheter i lagstiftningen - larutskottet till ett referat från inrikes-utskottets betänkande /76 ochanför: att "kommunisternas förslag inle var möjligt attförena med vårt demokratiska och ekonomiska system och att det föll utanförinrikesulskollets uppgift alt diskutera den omläggning av samhällssystemet sommotionärernas förslag förutsatte". Närnu socialutskottet gör detta referat måste man anse att vpk:s förslag tillarbelsmiljölag icke var förenliga med demokratin. Tänk nu efter, herrar ochdamer ulskotlsledamöter: ni inte nu hamnat i galen tunna? Eller erkänner niall vårt samhällssystem inte tål att fackföreningarna får någon makt? Tål intevårt ekonomiska system fackliga maktbefogenheter, är del inte hellerdemokratiskt. Förslagetatl skyddsombuden skall få avbryta hälsofarligt arbete och att endast facketskall få upphäva denna stoppning av arbetet är alltså enligt utskottei inteförenligt med vårt demokratiska och ekonomiska Arbetsmitjölag,m. Arbetsmiljölag,m. Delsamma gällerförslaget att skyddsombud skall kunna avbryta ensamarbete, att lokal fackligorganisation skall ha vetorätt i arbelsmiljöfrågor som arbetstakt,rationaliseringar, avskedanden, m. m., alt arbetsmiljön skall vara enförhandlingsfråga mellan parterna där strejk kan vidtas. Alla dessa förslagskulle enligt vad jag kan utläsa av ulskollels belänkande icke vara förenligamed vårt demokratiska och ekonomiska syslem! Mensamma utskott tillåter nuvarande förhållanden: att arbetsköpare kanrationalisera, öka arbetstakten, införa gifter och kemikalier i arbetslivet,lägga ned företag, vägra investeringspengar lill arbetsmiljö m. m. När viföreslår en motvikt till denna kapitalmakt i samhället är det enligt utskottetinle förenligt med vårt demokratiska och ekonomiska system! Jagkan hålla med er i ett avseende, nämligen atl facklig makt kanske inle ärförenlig med vårt ekonomiska system - men det är definitivt förenligt meddemokratin. Facklig makt är inte förenlig med det kapitalistiska ekonomiskasystemet, men blanda inte in demokrati! Hur har socialdemokraterna i utskottetkunnat godkänna en sådan skrivning? Det är i högsta grad förvånande. LO har t.ex. krävt vetorätt för arbetarna i en mängd frågor i olika sammanhang.Skriy.ningen i inrikesulskollets betänkande 1976 utmanade löjet då och gör detäven . Det är inte ett inslag i en seriös debatt. Deförbättringar i arbetsmiljön som drivits fram har tillkommit genom en fackligkamp på arbetsplatserna. Förändringen av arbetsmiljön kommer även ifortsättningen alt vara ett resultat av denna kamp. Men det är beklagligt har så litet stöd i lagstiftningen. Det är bara att beklaga all det skallsaknas rejäla maktbefogenheter för den kamp som förs på arbetsplatserna motoresonliga arbetsköpare. Lagstiftningensvackra målsättningar och tillämpningen visar återigen sin svaghet när vpkställer sina krav: atl ämne som misstänksvara hälso- och miljöfarligt inle får användas, atlcancerframkallande ämnen skall förbjudas och alt gränsvärden skall skyddahälsan under ett helt liv, all ett ämne skall bevisasofarligt innan del får användas i arbetslivet, attantalet ämnen i hygieniska gränsvärdeslistan utökas från ca 120 ämnen lill ca500, atlden dokumentation som gränsvärdet är satt efter redovisas för varje enskiltämne, alten generell sänkning lill högst en fjärdedel av nu gällande gränsvärdengenomförs för atl minska riskerna och öka den s. k. säkerhelsfaktorn, attspeciellt stora säkerhetsmarginaler bör tillämpas för ämnen som misstänks haeffekter som kan komplicera graviditeter och all nollvärden införes före 1981och altämnen som misstänks komplicera graviditeten markeras i hygieniskagränsvärdeslistan på likartat sätt som de cancerframkallande ämnena. Utskotteiavvisar i stort sett alla dessa krav. En förhandsprövning kan knappast varasakligt motiverad, det skulle förutsätta enorma resurser, det skall bli en nygränsvärdeslista med fler ämnen - detta är några av avslagsargumenten. Men vadsom verkligen upprör mig är atl ulskotlet inle kan visa på några nämnvärdaframsteg. Vi vet att den nya gränsvärdeslistan har försenats avarbetsköparna. Hade del varit någon ny linje i lagen kunde utskottet på ettseriöst säll ha sakprövat våra förslag. Men del stämmer väl överens med vad jagtidigare sagt: Målsättningarna är vackra - medlen och viljan all genomföramålsättningarna saknas. Allt detta kommer att drabba arbetarna. Dettydligaste exemplet är asbesten. Det finns en mängd anvisningar i ämnet meninget förbud mot import. I stället uppdagas den ena asbestskandalen efter denandra - asbest under annat namn m. m. Del finns ju ingen rimlig anledning atttillåta import av asbest, det kan bara vara en eftergift för de förelag ilandet som använder asbest. Det är välbekant atl det var ledande företag iasbestbranschen som förhindrade asbestanvisningarna, därför attde ansåg att just deras asbest var ofarlig, trots att experter och andra klartkunde bevisa att den var farlig. Justasbestexemplet och företagens agerande ger i ett nötskal problematiken.Förelagen behöver produkten och andra ämnen för all göra vinster. Andraprodukter skapar problem för företagarna. De är emellertid inte olösbara.Lagstiftningens tillämpare måste bestämma sig: Skall man tillfredsställaföretagens krav eller arbetarnas krav på en rimlig arbetsmiljö? Enfråga kan vara pä sin plats till dem som ställer sig bakom lagen: Hur mångaskall tillåtas dö, invalidiseras eller drabbas av ohälsa på grund av attfarliga ämnen finns pä arbetsplatserna och på grund av att man gör eftergifterför vinstintressena och inte har en effektiv lagstiftning? Denverkligt stora bristen i förslaget lill arbelsmiljölag är de s. k.psy-kosociala frågorna, de frågor som berör den alltmer ökande arbetstakten,utslagningen och utsorteringen från arbetslivet. Medulslagning menas den process varigenom en allt större del av den vuxnaarbetsföra befolkningen slås ut ur arbetslivet. Utslagningen kan ta sig olikaformer. En del av de utslagna hänvisas till andra delar av arbetsmarknadeneller till skyddad sysselsättning, andra hänvisas till olika former avutbildning. Den sförsla gruppen blir långlidssjukskrivna ellerförtidspensionerade. Ett relativt litet antal människor registreras officielltsom arbetslösa. Parallelltmed utslagningen förekommer en avslötning, som yurar sig i alt stora grupperungdomar över huvud tagel inte släpps in i arbetslivet. Det gäller framför alltungdomar med dåliga skolbetyg eller sociala problem. Om man så vill kan mantala om att utslagningsprocessen börjar redan under uppväxtåren och skoltiden. Utslagningenär ett socialt fenomen och egentligen ett uttryck för kapitalismens oförmågaatt bereda en allt större del av befolkningen ett Arbetsmiljölag,m. Arbetsmiljölag,m. Trotsdetta handläggs en myckel stor del av ut-slagningsproblematiken inom sjukvårdenoch betraktas som ett medicinskt fenomen. Delfinns flera orsaker till detta. De slressreaktioner som orsakas av arbetsmiljönyttrar sig i form av sjukdomssymtom som leder till läkarkontakt. Inomsjukvården finns i sin lur en tendens all leta efter individuella orsaker tillsjukdomssymtom. Man behandlar ofta patienten fristående från hans socialabakgrund. Man behandlar vad som är reaktionen pä en dålig arbetsmiljö men intemiljön som sådan. Inriktningenpå symtombehandling gör ofta ont värre. Patienten får lugnande mediciner ellertabletter mot sin magkatarr. Medicinerna gör det något lättare att uthärda endålig arbetsmiljö - men fortsätter förslitningen, och patienten blirkanske dessutom beroende av sina mediciner. Konsumtionenav lugnande mediciner och sömnmedel är enorm -ca 300 milj. tabletter . Konsumtionenav värktabletter och tabletter mot magbesvär, högt blodtryck och liknande ärännu högre. Den dåliga arbetsmiljön blir i sanning en källa lill profiler förläkemedelsindustrin. Sjukskrivningpå grund av ulslagning rymmer den fördelen alt inkomstbortfallet blir relativtmåttligt. En förtidspension ger en visseriigen knapp men dock stadigvarandeekonomisk trygghet. innebär emellertid sjukskrivning ochförtidspensionering alt den utslagne isoleras från sina arbetskamrater,passiveras politiskt och fackligt samt ofta får svårt all hitta en meningsfullsysselsättning. De egentliga orsakerna till utslagningen döljs, och intressetkoncentreras i stället på den egna kroppen och sjukdomssymtomen. Nuföreslås en lagstiftning som helt utelämnar det övergripandear-belsmiljöproblemet, nämligen den ökade arbetstakten och utslagningen. Dethänvisas till medbestämmandelagen. Denna lag ger inte fackföreningen någotdirekt stöd för att förhindra omänskliga arbetsförhållanden. Orsaken lillarbetshets och ulslagning ligger i produktionens och arbetslivetsorganisation. Över denna bestämmer arbetsköparna enväldigt genom sitt ägande avproduktionsmedlen. Mot denna arbelsköparmakt kan arbetarna mobilisera sin egenkraft - kamp mot arbetsköparna och kamp för arbetarnas rättigheter.Arbetsmiljölagstiflningen överlämnar de övergripande arbetsmiljöfrågorna annan lagstiftning - medbestämmandelagen - som har som utgångspunkt atl manskall förhandla om medbestämmandeavtal på ett sätt som sannolikt inte ledertill några bra resultat. Vänsterpartietkommunisterna föreslår därför att de* lokala fackföreningarna för attförhindra ulslagning och arbetshets" skall tillerkännas vetorätt motarbetsköparnas produklionsuppläggningar och rationaliseringar som ökar utsveitningen.Vpk föreslår dessutom vetorätt mot lidmätnings- och analysmetoder som tjänarsamma syfte. Deltaförslag avvisas av utskottet. Utskottet och andra ansvariga får nu sitta påparkett och iaktta ökade utslagningar och utsorleringar. får se på närarbetsköparna driver arbetsintensiteten i höjden. Frågan är när de ansvarigalagstiftarna skall upptäcka arbetsmiljöns allvarligaste problem och göranågonting åt detta. i utslagningsprocessen är skiftarbetet och nattarbetet. Delta måste, somvpk föreslagit, starkt begränsas och tillåtas endast när produktionstekniskaskäl och samhällsskäl föreligger och vid nödfallsarbeten. Med enbart ettpositivt uttalande från utskottet om en restriktiv tillämpning av nattarbeteoch skiftarbete kommer inte den nu föreslagna lagstiftningen alt nämnvärtförbättra situationen. Skalldet bli någon förbättring av arbetsmiljön krävs det kraftfulla åtgärder påarbetsplatserna. Skyddsombuden och skyddskommittéerna måste bli effektivaverktyg för detta mål. Vi föreslår att skyddsombuden skall kunna stoppa allaarbeten som de anser vara hälsofariiga. I del nu föreliggande förslaget hardenna stoppningsrätt utvidgats jämfört med tidigare regler, men effekten häravblir naggad i kanten när yrkesinspektionen har rätt att upphäva stoppet. Meden så här vag lagstiftning kommer yrkesinspektionen att upphäva många stopp närdet blir konflikt. Därför har vpk krävt all del enbart skall vara den lokalafackliga organisationen som skall kunna pröva om ett stoppningsbeslut skallupphävas eller inte. Dennamaktbefogenhet för skyddsombuden och den lokala fackföreningen anser vi skallvara utgångspunkten även i det lokala skyddsarbetet. Det måste ske regelrättaförhandlingar genom vilka strejkför-budel upphävs när det gällerarbelsmiljöfrågor. Vii vpk anser också att arbetarskyddsstyrelsen inle kan vara ett forum församverkan mellan parlsäsikler. Därför borde arbetarrepresentanterna iarbelarskyddsstyrelsen ha vetorätt i avgörande frågor som berör arbetarnas väloch ve. SAF,LO och PTK slöt 1976 ett avtal om företagshälsovården som innebär en väsentligförstärkning av de anställdas inflytande över företagshälsovården. Menekonomiskt är denna fortfarande beroende av och underställd företagsledningen.Detta förhållande är ägnat att bibehålla det utbredda tvivlet päföretagshälsovårdens opartiskhet, och det innebär privatkapitalets fortsattakontroll över en viktig hälsosektor, vilket strider mot principen om samhälletsansvar för hälso- och sjukvården.