prot · G109113 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagaccepterar inte de här resonemangen. Om man anser, vilket man rimligen börgöra, att det är angeläget alt lösa frågorna om företagshälsovård på ett rimligt sätt ävenför de statliga anställda - i vart fall skall de inte ha Nr 113 sämre förhållanden än andra anställda - kan man inte acceptera budgetmäs- den siga begränsningar. Detta är det första skälet, 7 gppj|]97o Det andra skälet ärbristen på läkare. Man kan inte nöja sig med att bara konstatera att det ärbrist på läkare! Bristen får inte göra att just de Personalpolitikstatsanställda skall drabbas. Därför är del angeläget, eller hade varit det,att utskottet hade tillstyrkt motionen och uttalat sig för en skyndsam utredning. Detregionala hälsorådet för , och har satt upp målet attsamtliga statligt anställda inom området skall kunna kopplas in i den statligaföretagshälsovården . Denna blygsamma målsättning kommersåvitt jag kan förstå inte att kunna uppfyllas i nuvarande läge. Jag inser självfallet det orimliga i att yrka bifall till motionen motett enhälligt utskott. Därför kommer jag inte att göra det. Men jag vill ändåmed skärpa betona att det måste vidtas åtgärder framöver för att äntligen lösadet här problemet. De statsanställda skall inte vara i strykklass därför attdet råder brist på läkare; det är inte just de statsanställda som skall drabbasav det förhållandet. Idetta anförande instämde (). ARNEFRÄNSSON (c): I förevarandebetänkande behandlas ett flertal motioner. Motion1354 av lar upp möjligheterna att dela ut föremål av svensktglas som alternativ till utmärkelsen för nit och redlighet i rikets tjänst. framhållit i sitt betänkande har liknande spörsmål behandlats här ikammaren tidigare. Utskottet är emellertid av den uppfattningen att riksdageninte bör göra några uttalanden i sådana här frågor. Det bör ankomma på statenoch de anställdas organisationer att träffa överenskommelser om sådana härsaker. Fören smålänning skulle det i och för sig ha varit tilltalande att ställa sigbakom motionärernas krav, med tanke på sysselsättningen vid de småländskaglasbruken, men jag anser ändå att det riktiga måste vara att de anställdasorganisationer och staten träffar överenskommelse. HansWachtmeister nämnde att medlemmar i organisationerna hade framfört dessasynpunkter till honom. Det är viktigt att uppmana medlemmarna ipersonalorganisationerna att göra ytteriigare påtryckningar, så att deanställdas organisationer, om tillräckligt stort intresse finns från medlemmarnassida, aktualiserar frågan inför sin motpart och därmed skapar förutsättningarföratt nå en lösning som ligger i linje med de tankegångar som framförts imotionen. Motdenna bakgrund anser utskottet att motionen inte bör föranleda någon riksdagensåtgärd. Lars-IngvarSörenson och tar i sin motion 1669 upp frågan om målsättningenför statens personalpolitik. Utskottet har i sitt yttrande över motionen redovisatatt ett medbestämmandeavtal på personalpolitikens område har tecknats månad. Det är naturligtvis värdefullt och tillfredsställande att man harkunnat nå en överenskommelse. Parterna har med andra ord lagt fast den framtidainriktningen av personalpolitiken. Man får utgå ifrån att de synpunkter sommotionärerna framfört i motionen och kravet i första alt-satsen i och med dettahar blivit tillgodosedda. Deövriga krav som motionärerna framfört kommenterade för enliten stund sedan. Utskottet anser att dessa frågor bör behandlas i samband medde avvägningar av övergripande natur som görs av finansutskottet i samband medbehandlingen av budgetpolitiken och i övrigt av de fackutskott som behandlarkonkreta förslag. Jag tror alt enda utvägen är att här i agera pådetta sätt, om man inte är tillfredsställd med de förslag som regeringen harpresenterat. Eftersom gjorde en markering där han drogvissa politiska slutsatser av utskottets ställningstagande vill jag understrykaatt ett enigt utskott står bakom detta ställningstagande. Slutligen,herr talman, vill jag kort beröra den motion som talade för. Jagdelar naturiigtvis hans uppfattning om det viktiga och angelägna i att det bliren fortsatt utbyggnad av företagshälsovården. Han kände sig intetillfredsställd med utskottets skrivning, men man kan ändå notera som positivtatt vi ställer oss bakom motionärernas uppfattning att det är angeläget med ensnabb utbyggnad av de statliga hälsocentralerna. Det finns naturligtvisanledning att i det sammanhanget understryka vikten av att företagshälsovårdeni sin helhet byggs ut i värt land i den omfattning och med den snabbhet som deekonomiska resurserna och tillgången till läkare medger. Utskottethar i sin skrivning inte enbart åberopat den budgetmässiga situationen utanockså framhållit att man inte kan bortse från den situation som råder påläkarsidan. Det är angeläget att samhället på olika sätt medverkar till attskapa ökade förutsättningar för en snabbare utbyggnad av företagshälsovården,inte minst på det statliga området. Med dessa synpunkter vill jag yrka bifall till utskottets hemställan. Jag ville bara med mitt inlägg fästa och hanspartikamraters - och naturligtvis hela utskottets - uppmärksamhet på att vi somsitter här i är ett slags huvudmän för hela den statligaverksamheten. Den statliga sysselsättningspolitiken måste följas upp av oss ochvi måste betrakta oss som ansvariga för den, meningen hade det självfallet varit värdefullt om utskottet enhälligt hadeuttalat att staten bör vara mönsterarbetsgivare. Det har betydelse i tvåriktningar. Fördel första har det betydelse för förhandlingssituationen. Det ärsjälvklart att ett avtal får en viss prägel om gör ett uttalande ivilket man tar på sig ansvaret att vara mönsterarbetsgivare och en annan prägelom man inte gör detta uttalande. För det andra har det betydelse gentemot regeringen i dessbudgetpolitik. Regeringen måste ta hänsyn till om som huvudman förden statliga verksamheten har uttalat att staten bör vara mönsterarbetsgivare. Motdenna bakgrund kan man inte bortse från att det är betydelsefullt vad vi sägeri dessa sammanhang. Det var egentligen bara det, , som jag hadeönskat mig av utskottet i detta sammanhang. Men där sviktar alltså utskottet.Och det hjälper inte, , att utskottet är enhälligt i sittsviktande. Sedansäger att vi fått ett . Det är riktigt, men därav kanman inte utan vidare dra slutsatsen att det avtalet har tillgodosett personalorganisationernaskrav. Även detta kan ses mot bakgrunden av frågan huruvida staten uppträtt sommönsterarbetsgivare och försökt tillgodose personalorganisationernas krav. Jagkan inte finna att detta avtal har tillgodosett alla de krav sompersonalorganisationerna hade anledning att ställa i den föreliggandeförhandlingssituationen. Man kan väl ändå hälsa med tillfredsställelse - på den punkten tror jagatt och jag är överens - att man på den statliga sidan iett tidigt skede kunde träffa ett , som anger personalpolitikensinriktning på det statliga området. Ioch med att man kunnat träffa detta avtal utgår jag ifrån att man varit någotså när överens och att personalorganisationerna är till freds med det innehållsom detta har fått. Om personalorganisationerna inte varittillfredsställda med avtalets innehåll liggerdet väl i sakens naturatt man idetta skede inte varit beredd att teckna ett avtal. Detfinns anledning att följa utvecklingen på personalpolitikens område, men mankan ändå inte komma ifrån att staten här har gått före genom att i detta tidigaskede teckna ett avtal med personalorganisationerna. LARS-INGVARSÖRENSON (s): Jag är rädd att även nu drar litet väl förhastadeslutsatser av tillkomsten av detta avtal. Detär väl riktigt som säger att vi bör vara nöjda med att man kunnatteckna ett avtal. Så långt kan jag sträcka mig. Men det finns ju också enmotpart, och även motparten känner ett ansvar. Det är fullt tänkbart attlöntagarna känt ett ansvar för att så snabbt som möjligt få till stånd ettMBL-avtal som kunde bli vägledande. Det ansvaret kan ha gjort attpersonalorganisationerna tecknat ett avtal som innehåller kompromisser, och inte gått så långt som man skulle ha gjort om man inte känt detta ansvar.Den ansvarskänsla som talar om finns alltså i så fall både hospersonalorganisationerna och samhället. Överläggningenvar härmed slutad. Nr 113 Mom. I och 2 Fredagenden Kammaren biföll vad utskottet i dessa momenthemställt, TT [ Mom, 3 ijans g g Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen for laiaie vid svenska 1354 av , och förklarades den förra propositionen vara skolorutomlands gj övervägande ja besvarad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. §7 Tjänstgöringstiden för lärare vid svenska skolor utomlands Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1977/78:18 med anledning av propositionen 1977/78:100 såvitt gäller anslag tillsvensk undervisning i utlandet m. m. jämte motioner. TAGEADOLFSSON (m): Motion 1977/78:1535 tar upp frågan om slopandet av sexårsregeln försvenska lärare utomlands. Utskottetanser i likhet med utlandsskoleutredningen att sexårsregeln bör behållas avenbart pedagogiska skäl, som man uttrycker det. Utskottel tar därmed intehänsyn till de stora olägenheter sexårsregeln innebär försvenska lärare ochsvenska skolor utomlands. Fördet första: Då en lärare måste återvända till står ingenlärartjänst och väntar. Detta kan innebära att läraren ej får någon tjänst iSverige och därför måste byta yrke. Därmed kommer läraren aldrig tillbaka tillvare sig någon skola i eller någon svensk skola utomlands. Fördet andra: Det inträffar också ofta att lärare bildarfamilj och av det skälet ej kan återvända till tjänst i . Därmed ärläraren för alltid borta från sitt yrke. Det är slöseri med den erfarenhet ochdet kunnande våra lärare vid svenska skolor utomlands representerar och ledersjälvfallet till stora personliga problem för de lärare detta drabbar. Ett annat problem för svenska skolor utomlands är fördel ningen av statsbidraget. Det är inte alltid endast statsbidragsberättigade elever som för undervisning i svenska skolor utomlands. Den lokala skolstyrelsen kan slå ut det svenska statsbidraget på alla elever i skolan. Om statsbidragsberättigade elever utgör en minoritet i skolan kan detta leda till mycket höga terminsavgifter för de behöriga eleverna. Därför bör statsbi- 54 draget enligt min mening utgå oavkortat till de bidragsberättigade Tillslut: Lönen till lärare i svenska skolor utomlands utbetalas i svenska kronor.Senaste årets valutaförändringar har i många fall lett till storalöneminskningar. Det borde vara rimligt att lönen årsvis justerades iförhållande lill valutaförändringar. Jag finner det inte meningsfullt alt mot ett enigt utskott yrka bifalltill min motion utan ber i stället att på nytt fö ta upp frågan i . Tjänstgöringstidenför lärare vid svenska skolor utomlands Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. STIGALEMYR(s): Lärarna vid de svenska utlandsskolorna skall undervisa i enlighet medden svenska läroplan. För att göra det är det angeläget att detjänstgör hemma i svensk skola också och inte genom att vara utomlands förlänge mister kontakten med det svenska utbildningsväsendet. Det är skälet tillatt vi tidigare haft och fortsättningsvis kommer att ha en regel som innebäratt man kan förordnas endast . Om särskilda skäl föreligger kan manfå dispens. Men jag tror det vore mycket olyckligt om man upphävde denna regel. Däremotfinns det ett inslag som talade om som är bekymmersamt. Det äratt . saknar läraren rätt till tjänstledighet från svensk tjänst för att fåta uppdrag utomlands. Där har utskottet uttalat att regeringen bör pröva attinföra ett likadant regelsystem för utlandsskollärarna som för andra med statliganställningsform som har tjänst utomlands. Jag hoppas att det skall bli enlösning på detta problem som innebär en större trygghet för lärarna. Avpedagogiska skäl är del självklart att man skall använda sig av regeln omrelativt begränsad lid utomlands. Lever man långt borta från är detmycket lätt alt mista kontakten med utvecklingen inom det svenskautbildningsväsendet, och det skulle vara till skada för verksamheten utomlands. TAGEADOLFSSON (m): Jag noterar med stor tillfredsställelse de vidgade möjligheter tilltjänstledighet som anförandet av . Men kvarstår ju detfaktum att om man skall hålla så benhårt på sexårsregeln som man hargjort, så blir förutsättningarna för att fortsätta en tjänst utomlands mycketsmå. Somjag sade i mitt första anförande kvarstår det faktum att lärare som bildarfamilj faller bort från undervisningen om inte dispensreglerna i framtidenstarkt förändras. Och lärare som kommer hem och inte får någon tjänst ärutanför skolan för tid och evighet, om de inte kan beredas tjänst här hemma ochpå den vägen på nytt kvalificera sig för utlandstjänstgöring. Det vi nu talar om har icke inneburit några svårigheter att få behörigalärare till utlandsskolorna. Varje tjänst som utannonseras lockaren mycket långrad sökande. Och om det hade varit så besvärligt på hemmaplan som herrAdolfsson säger, då hade det inte varit så många sökande. Det nuvarandesystemet har inte visat några tecken på att det skulle vara svårt att få läraretill de här tjänsterna. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. TAGEADOLFSSON (m): Låt mig säga till att vi inte diskuterarsvårigheterna att fö lärare till utlandsskolorna, utan vi diskuterar desvårigheter som möter våra lärare som redan är i tjänst utomlands. Det äralldeles självklart att del är lätt att fö lärare till dessa befattningar, menvad saken gäller är att dessa lärare upplever en lång rad svårigheter när de påsikt skall upprätthålla sina tjänster, och det problemet borde lösas. STIGALEMYR (s): Några sådana svårigheter har icke inrapporterats vare sig tillutlandsskoleutredningen eller till utskottet från några lärare eller någonlärarorganisation. TAGEADOLFSSON (m): Svårigheterna kan mycket lätt verifieras av de utlandslärare som kommithem och inte har kunnat fö någon tjänst hemma i och därmed inte kanåtervända ut. Överiäggningenvar härmed slutad. §8 Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 1977/78:19 med anledning avpropositionen 1977/78:100 såvitt gäller anslag till sameskolor ochspecialskolan m. m. jämte motion. Jag vill säga några ord om den motion som jag väckt rörande bibliotekenpå dövskolorna och som utbildningsutskottet behandlat i sitt betänkande nr 19. Vi vet att det kommer enutredning som skall arbeta med specialskolornas framtid, och utskottethänvisar som brukligt är motionen till denna utredning. Men utskottet sägerockså att "någon särskild översyn av litteraturförsörjningen vidspecialskolorna anser utskottet inte vara befogad". Utskottet utgårnämligen från att dessa frågor kommer att ingå i utredningen. Men, herr talman,det är för mig inte så självklart att dessa frågor ingår, närdet ser ut som detgör på dövskolorna. Jag menar att tillgången till litteratur på dessaskolor är helt försummad. Detta är så mycket märkligare som det torde ståhelt klart att bibliotek måste vara ett av de allra viktigaste hjälpmedlen justför de elever det här gäller. Jag blev helt enkelt både förvånad och upprördnär jag upptäckte hur illa det verkligen är ställt. Någotav det mest väsentliga för oss människor är ju att vi har ett språk.Dövskolornas viktigaste uppgift är därför att ge barnen möjlighet attkommunicera, att fö ett språk. Men det måste ske på de dövas villkor. Det gårinte att försöka göra dem till "kopior" av de hörande. Ögatsmöjligheter måste utnyttjas. Att lära sig läsa när man inte barett språk, någotatt känna igen, är självfallet oerhört komplicerat. Det är då viktigt alt manlär sig att utnyttja böckernas värld. Föratt få delaktighet i samhället måsteman kunna läsa,och då måste man också träna bokanvändning. Men är det såatt medelstilldelningen för detta ändamål räknas per capita på samma sätt somförändra skolor, vilket är klart otillfredsställande då behovet här är såmycket större. PåVänérskolan finns några få, mycket slitna böcker - slitaget blir ju så mycketstörre när utbudet är begränsat - och eftersom anslaget också skall täckapersonalens facktidskrifter blir resultatet att några sådana tidskrifter heltenkelt inte kan köpas in. PåManillaskolan finns inte något bibliotek alls. Man har i årets budgettilldelats ett engångsanslag på . för detta ändamål och har börjat attså smått bygga upp ett bibliotek. Men denna engångssumma är beklämmandeotillräcklig - det torde kunna stå klart för var och en. Till detta kommer atteleverna bor på skolan i elevhem - detta gäller ju för samtliga specialskolor -och om dessa hem verkligen skall vara hemlika måste där också finnas bokhyllormed innehåll. Jagpåstår alltså, herr talman, att detta problem inte är tillräckligt uppmärksammat,och känner därför ett behov av att på detta sätt markera det. Varjedövskola borde givetvis ha en bibliotekarietjänst, en person som också har handom alla audiovisuella hjälpmedel. Egentligen är det inte bara bibliotek sombehövs utan även mediatek, vilket är ett betydligt vidare begrepp. Men jaganser just tillgången på litteratur- för personer med detta speciella handikappsärskilt utformad litteratur- så nödvändig, att den måste få ett betydligtstörre utrymme i våra dövskolor än den har . Vadjag har velat åstadkomma med det här inlägget är alltså en erinran till berördadepartement, att det i direktiven för den kommande utredningen rörandespecialskolorna särskilt påpekas att litteraturtillgången för dessa skolorskall behandlas. Med tanke på situationen ärjag rädd att detta annarsinte sker. Jag anser att den för dessa elever vitala frågan inte har varit Vissaanslag inom industridepartementets verksamhetsområde Detär därför min förhoppning, herr talman, att dövskolorna skall fö enhelt annan situation när det gäller elevernas möjlighet att tillgodogöra sigdet kulturutbud som litteraturen utgör, men kanske framför allt den möjlighettill utveckling som utnyttjandet av litteraturen innebär. STIGALEMYR (s): har alldeles rätt i sin beskrivning av verkligheten. Detär eftersläpningar och försummelser när det gäller utrustningen påspecialskolorna. Jag beklagar det, och utskottet noterar också behovet. Men fören vecka sedan fattade beslut om att det skall bli en utredning omspecialskolan. När nu utskottet skriver - och jag hoppas att beslutarpå det sättet - att vi förutsätter att i utredningen skall frågan omutrustningen ingå, så kan departementet i sitt direktivskrivande inte gå förbiriksdagens uttalande. Därför hoppas jag att vi efter utredningen skall kommafram till en rimlig lösning på de problem som på ett såriktigisätt hänvisat till. Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. §9 Vissa anslag inom industridepartementets verksamhetsområde Föredrogs näringsutskottets betänkande 1977/78:42med anledning av propositionen 1977/78:1001 vad avser vissa anslag inomindustridepartementets verksamhetsområde jämte motioner. Ifråga om detta betänkande hålles gemensam överläggning för samtliga punkter.Under den gemensamma överiäggningen för yrkanden framställas beträffandesamtliga punkter i betänkandet. 1det följande redovisas endast de punkter, vid vilka under överläggningenframställts särskilda yrkanden. Punkten 7 (: Utredningar m. Regeringenhade i propositionen 1977/78:100 bilaga 17 (industridepartementet) underpunkten B 2 (s. 36-38) föreslagit att till Statens industriverk:Utredningar m. m. för /79 anvisa ett reserva- tionsanslag av 7 902 000kr. I detta sammanhang hade behandlats motionen1977/78:1640 av m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga (yrkandet 3)hemställts att till : Utredningar m. m. /79 anvisade ett i förhållande till regeringens förslag med 5milj. förhöjt reservationsanslag av . attriksdagen med bifall till regeringens förslag och med avslag på motionen1977/78:1640 yrkandet 3 till : Utredningar m. m. /79 anvisade ett reservationsanslag av . Vissaanslag inom industridepartementets verksamhetsområde 1.av , , , , , i och i (samtliga s) som ansettatt utskottet bort hemställa attriksdagen med bifall till regeringens förslag och med anledning av motionen1977/78:1640 yrkandet 3 till : Utredningar m. m. /79 anvisade ett reservationsanslag av . Punkten22 (Bidrag till ) Regeringen hade underpunkten B 19 (s. 78 f.) föreslagit att till Bidragtill för /79 anvisaett reservationsanslag av . I detta sammanhang hade behandlats motionen1977/78:1286 av (), vari hemställts att som sinmening gav regeringen till känna att den vid en kommande planering om attfrämja näringslivet skulle överväga tillkomsten av ett tredje investmentbolag iSvetabs regi och att detta förlades till sydöstra . 1. att med bifall tillregeringens förslag till Bidrag till Svenska Induslrietableringsaktiebolagetför /79 anvisade ett reservationsanslag av , 2. att skulle avslåmotionen 1977/78:1286. 2. av ()som ansett att utskottet under 2 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1977/78:1286 som sin mening gav regeringen till känna vad reservantenanfört om behovet av ett tredje investmentbolag i Svetabs regi och medinriktning på sydöstra . Vissaanslag inom industridepartementets verksamhetsområde Punkten 23 (Statenselektriska inspektion) Regeringenhade underpunkten E(s. 157-162) föreslagit att till Statenselektriska inspektion för /79 anvisa ett förslagsanslag av . 1 detta sammanhang hade behandlats motionen1977/78:797 av (vpk) och (vpk), vari hemställts attriksdagen beslutade om ett förslagsanslag till statens elektriska inspektionmed en uppräkning på för /79 till . och medresterande behov till kommande budgetår, så alt inspektionen gavs resurser till44 handläggande under /80. attriksdagen med bifall till regeringens förslag och med avslag på motionen1977/78:797 till för /79 anvisadeett förslagsanslag av . ägnade gårdagen åt att diskutera stålet, och den debatten gavett högst påtagligt beläggför hur angeläget det är att vi gör klartför oss hur den svenska industrin skall kunna anpassas till marknaden för attinte bli akterseglad och omodern. Industriverkethar kommit till bl. a. för att vara ett utredningsorgan. En seriebranschutredningar har utförts, men om det sammanhållande och framåtsyftandegreppet har direktiv saknats. I reservationen 1 till punkten 7 inäringsutskottets betänkande nr 42 har vi föreslagit att det nu skapas ettsystem med mer rullande framtidsplanering för utveckling av svensk industri,ett system som skall ligga till grund för statsmakternas beslut omindustripolitiska insatser. För den utredningsverksamheten föreslår vi attindustriverket skall fö ett med 5 miljoner förhöjt anslag. Jagyrkar, herr talman, bifall till reservationen 1. Med anledning av propositionen 1977/78:100, punkten 22, som avserbidrag till , har jag väckt motionen1286, vilken behandlas i näringsutskottets betänkande nr 42. Motionens yrkandeinnebär en medelsanvisning lill ett investmentbolag i sydöstra för attdärmed skapa det tredje bolaget i denna form. Förut har på förslag avregeringen beslutat anslå 40 milj, kr, till två sådana här bolag, dels ett iVärmland, dels ett i mellersta Norriand. Om man räknar ihop samtliga kriterierför en sådan här lokalisering kommer man otvivelaktigt lill det resultatet attsydöstra står närmast i tur för det tredje investmentbolagetsstartande. Eftersomman rent allmänt i fråga om skatterna och kommunernas problem i övrigt inte harmöjlighet att jämna ut över landet i dess helhet, får man försöka åstadkommaett jämnare fördelat näringsliv. Då är detta den enda väg som kan beträdasav skatte- och sysselsättningsskäl. Nedgången i sysselsättning är ganskakännbar i sydöstra liksom -det erkänner jag gärna - i andra delar avlandet. Men ekot från de stora arbetsplatserna hörs bättre i den offentligadebatten. Det kommer man inte ifrån. Ett förhållande som borde beaktas mer äratt de små arbetsplatserna och singeljobben, som inte kan omfattas av sammapublicitet, borde uppmärksammas i större utsträckning. SydöstraSverige är ett område med många små företag. Dessa de små företagens människorkan vara mycket eniga, men de är ofta maktlösa. De kan inte sätta samma kraftbakom orden som de stora företagen med de stora fackklubbarna.