prot · G109151 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:151 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. Anslagtill högskola och forskning §1 Anslag till högskola och forskning (forts.) Fortsattesöveriäggningen om utbildningsutskottets betänkande 1977/ 78:22. Min uppgift är att kommentera några av de senare inläggen i debatten.Jag kommer alltså inte atl gå in på de socialdemokratiska reservationerna, somjag självklart kommeratt stödja och som har milt namn som första namn. Jagbelraklar den debalten som avslutad, och jag kommer här att svara förutbildningsutskottet på de punkter där utskottet är enigt och där en del avtalarna i debatten framfört avvikande mening. Utbildningsutskottetsbetänkande 22 är ganska mastigt. För den som inte är insatt i de forsknings-och utbildningsproblem som finns inom den högre utbildningen är det svårl attöverblicka detla belänkande. Förutom att budgetpropositionen behandlas, såbehandlas även inte mindre än 79 molioner. Detta leder till att utskottet harframlagt förslag på inte mindre än 164 punker. Mot den bakgrunden är det värtatl notera att det i hög grad är ett enigt utskott som presenterar dettabetänkande. Med hänsyn till betänkandets omfattning är antalet reservationerlitet. Vidareskulle jag vilja säga, och därmed instämmer jag med flera av de lidigaretalarna, att redan nu vissa delar av högskolereformen, som bara är etl årgammal, behöver justeras. Jag har sagt detta tidigare och offentligtrepresenterat utbildningsutskottet i frågan. Inga prestigeskäl eller andra ickesakliga motiv för hindra oss från att göra de justeringar som efter en tidserfarenhet visat sig vara nödvändiga. Men enligt utskottels uppfattning ärettår för kort lid. Man anser atl del är rimligt all någol vänta med ändringar. Dethar talals om inlagningssyslemel, anslagssyslemet osv. Ledamöter haryrkat på alt man tämligen omgående skall göra ändringar. Utskottetsrekommendation är: Låt oss vänta ett lag och se. Om det visar sig all ändringarär nödvändiga kommer utbildningsutskotlet självfallet att medverka lill allsådana görs. Till detla skulle jag vilja foga en personlig refiexion. Jag lalarå min egen uiskotisgrupps vägnar och jag vänder mig lill utbildningsministern,när jag säger all det är möjligt att föreningslivsmeri-tering f n. bitvismissbrukas. Men justera då systemet! Om vi skall vara eniga 10 protokoll 1977/78:150-151 Anslagtill högskola och forskning fårni inte la bort möjligheterna alt använda sig av föreningslivsmeritering somgrund för intagning vid högskola. Ungdomarna lär sig mycket i föreningslivet,och systemet ger positiva erfarenheter, även om del i viss mån missbrukats. Vidare skall jag kortfattat la upp några anföranden i den ordning dehållils. EvaHjelmström började i sitt anförande med alt bl. a. lala om en snedrekryteringtill högskolan, och i en replik sade hon att lönearbetarnas ungar slås ul redani . Jag tror alt del ligger väldigt mycket i del påslåendet. Delfinns skäl alt understryka att rekryteringen till högskolan inte är som vi välalla helsl skulle se alt den var. Enpåtaglig snedvridning kan konstateras, men vi kan väl vara överens om althögskolereformen innebär ett försök att komma till rälla med den. Redan efteretl år har vi den erfarenheten att nya studerandegrupper kommer till högskolan,studerandegrupper som inte skulle ha haft möjlighel att komma lill högskolanutan denna reform. Vi är på väg, del är min övertygelse, atl få en bättre ochmindre sned rekrytering till högskolan. Om del inte räcker med dessa reformer,så är vi självklarl öppna för ytterligare justeringar, som i fortsättningen kanleda lill en rimligare rekrytering. IngaLantz lalade om förskollärarutbildningen, och den har Inga Lanlzoch jagdiskuterat tidigare. sade att utbildningsulskoitelsaboterar ulbyggnaden av barnomsorgsverksamheten genom otillräcklig tillgång påförskolelärare. Det är inte sant. Situationen är den aU vi just nu har enmyckel hög kapacitet när det gäller intagningen till förskollärarutbildning.Ledamöterna i kammaren kanske inte känner till atl del f n. finns 4 776antagningsplatser-om del här förslaget i budgetpropositionen bifalles. 4 776 antagningsplatserär en utomordentligt slor utbildningskapacitet. har uttalatatl vi 1985 skulle nå balans mellan tillgång och efterfrågan när del gällerförskollärare. ligger siffrorna för intagning högre. Del innebär att vikommer att nå balans lidigare än 1985. Jagvill varna för att ytterligare öka förskollärarutbildningen. Risken blirnämligen stor att vi då överdimensionerar den och alt del uppslår utomordentligtstora besväriigheler när vi måste dra ner utbildningskapaciteten,eftersom den här personalen genomgående beslår av så unga människor. Utbildningenär ganska kort-den är tvåårig, i vissa fall varar den inte ochen halv termin. Det går i och för sig relativt lätt att ökautbildningskapaciteten om del skulle behövas, men ulskottet är inte berett attnu gå längre och vill gärna varna för all överdriva den här dimensioneringen.Vi kommer snart att vara i balans. Det är inte brist på personal som stopparulbyggnaden av förskoleväsendet utan i hög grad den kommunalekonomiskasituationen. RuneRydén har diskuterat anmälningsskyldigheten inom del fria området. Jag villbara hänvisa lill vad utskottets vice ordförande sade i början av denhärdeballen då han utföriigt bemötte de synpunkter sedan framförde. ArneGadd har lalal om forskningsresursernas otillräcklighet. Jag vill gärnainstämma i det. sade i sitt anförande atl det självfallet är så atlom man titlar lillbaka i backspegeln, finner man alt del tidigare skett försummelsernär det har gälll anslag till forskning. Jag tror att det är en rikligiakttagelse, men det lönar sig inte myckel all nu se lillbaka, gräla påvarandra och diskutera vem som var minst eller mest klarsynt av den dåvaranderegeringen och den dåvarande opposilionen i fråga om satsningarna på forskning.Del avgörande är atl alla parter nu lycks vara överens om alt del i framlidenkrävs påtagligt ökade satsningar på olika forskningsområden. Detråder delade meningar om etl visst antal miljoner. Jag går som sagt intein i den debatten. Jag noterarändå som ett ytleriigl värdefullt inslag i dagensdiskussion atl alla som har yttrat sig har varil överens om vikten av alt vi nukrafligl ökar samhällels insalser för forskning. Tillsist elt par ord till som i del sista inlägget föremiddagsuppehållei diskuterade truckförarnas arbetsmiljö och krävde forskningsinsatserför atl komma till rätta med deras problem. Utan alt vara sakkunnig på del härområdel tror jag alt beskrivning av dessa människors arbetsmiljöär riktig. Jag har ingen anledning alt invända någol mol den beskrivningen, menvi måste ta hänsyn lill det syslem för organiserande av forskning som riksdagenhar beslutat om. Del innebär-del är viktigt all notera -att inteskall lägga sig i detaljstyrningen av forskningsrådens pengar. skallfatta övergripande beslut. Vad det gäller detaljerna, beträffande vilka ämnenman skall forska inom forskningsråden, saknar kompetens all klarabeslutsfattandet och måste överiåla del på forskningsråden. satsar på arbetsvetenskaplig forskning. Jag utgår ifrån att detvia forskningsrådet också kommeratt satsas på del område som hartalat om. Därutövervilljag, herr talman, rent allmänt erinra om all det i jusl nu pågårenkraftig uppbyggnad av den arbetsvelenskapliga forskningen. Del är självklarlall vi alla är beredda att fortsätta den uppbyggnaden, men det får inte skegenom atl vi i detalj uttalar oss om hur olika yrkesgruppers problem skallangripas, utan det måste vara övergripande uttalanden. har lidigarevaril i slort sell överens om alt man skall använda den tekniken. Jag vill baratill säga all vi även måsle använda den tekniken,även om jag instämmer med i alldet finns elt behov av att dennayrkesgrupps problem observeras. Med detla ber jag att få upprepa vad jag sade omvärdet av all del råder så slor enighel som del gör på detta område -delbelyder mycket för genomförandet av denna genomgripande och bitvissvårgenomförda reform. Anslagtill högskola och forskning Anslag till högskola och forskning INGA (vpk) kortgenmäle: Det är inte första gången som vill ha en bred enighet iutbildningsfrågor. Jag blir alltid lika förvånad över atl han strävar efterdet, eftersom den borgerliga utbildningspolitiken har så stora fel och brister. Närdet gäller förskollärarutbildningen säger att vi har en väldigl högkapacitet. Vi kommer alt ha balans mellan tillgång och efterfrågan påpersonal. Han vill varna för all öka utbildningskapaciteten; han är rädd förall det blir arbetslöshet. Alladessa uttalanden vittnar om atl har myckel litet begrepp om hur detfungerar ute på barnstugorna. Om man arbetar med de här frågorna, som jag råkargöra-både som förälder och som ledamot av en social centralnämnd i en kommunsom har myckel stora bekymmer när det gäller utbyggnaden av barnomsorgen ochframför alll när det gäller att få fram personal - kommer man i kontakt medmyckel svåra problem som hänger samman med bristen på personal och framför alltmed brislen på utbildad personal. Mångaolika ulredningar har -jag hänvisade också till det i mitt inlägg -varnatförden här siiuationen. De har inte ansett atl man kan nå någon balans med enulbyggnad på ungefär 6 000 platser . sadebarnslugeutredningen all det skulle behöva utbildas närmare 60000 personer. Utredningen , som kom senare, sade all det behövde utbildasmer än 100 000 människor inom barnomsorgen. Mol den bakgrunden är 6 000 ,som här föreslås, myckel lilel; del lar då mycket lång lid atl komma i falt. Redan1975, alltså innan man beslutade inrätta 100 000 nya daghemsplatser, visadeSÖ:s beräkning, som byggde på den ulbyggnad som föreslog, allinte mindre än 30 000 människor behövde utbildas . Motbakgrund av dessa siffror är det svårt atl förstå att är så tillfreds med den nuvarande utbildningen av 4 700 förskollärare och 1 400fritidspedagoger. Jaghävdar alt det här är ett sätt av och utskottet att saboterautbyggnaden av barnomsorgen. Personalen och dess utbildning är oerhört viktigafrågor om man skall kunna åstadkomma en bra utbyggnad av barnomsorgen - man kanju inte bygga barnstugor ulan atl det finns personal till dem. Det är viktigtockså med lanke på kvaliteten au vi får tillräckligt med välutbildad personal. (vpk) kortgenmäle: Bara några fåord till . Hansäger atl man också i fortsättningen måste tillämpa den teknik som riksdagenhittills tillämpat -dvs. all inte lägga sig i enskilda forskningsprojekt. Jagär av en annan uppfattning. Omdet kommer en alarmerande rapport om ett verkligt utsatt område påarbetsmiljöfronien, där en slor grupp arbetare utsätts för ett hot,tyckerjag inte all delärså märkvärdigt om görett särskilt ultalande i den frågan och säger atlhär måsle insatser sällas in för atl komma till rätta med problemenoch så snabbt som möjligt få fram förebyggande åtgärder. Detär väl alt märka alt de människor det här rör sig om - 40 000-50 000 människori hela landet - är unga personer, som utbildar sig på dessa maskiner. Om detstora flertalet av dem om fyra har ådragit sig skador som kanske gör demtill invalider för livet, så aU en slor del av dem måste förtidspensioneras pågrund av atl de inte kan placeras på den alllmer krävande arbetsmarknaden, ärdet då inte skäl i atl satsa på just dessa? Isjälva sakfrågan är vi alltså överens. Del är bara i fråga om tekniken som vihar delade uppfattningar. Men jag ifrågasätter om man över huvud taget kananvända metoden alt stelbent påslå all eftersom vi alltid hartillämpat den tekniken måste vi göra det också i fortsättningen. Anslagtill högskola och forskning () kortgenmäle: Om jag fårsvara på del senaste inlägget av försl, villjag säga all om del kommer en alarmerande rapport och blir övertygadom atl forskningsråd och andra myndigheter som sysslar med sädana problemnonchalerar dessa människor, då skall naturligtvis göra enutryckning. Men någon sådan larmrapport har inte kommil, ulan del är bara KarlHallgrens motion som del handlar om. I den flnns det ingenting som tyder på allmedicinska forskningsrådet eller andra institutioner som sysslar medarbetsmedicinsk forskning skulle försumma della. Några andra rapporter har intekommil lill utbildningsutskottet, och därför håller vi på den princip som viarbelar efter. Om det skulle bli något särfall eller iniräffa någon kalastrofoch vederbörande myndigheter skulle nonchalera den, har däremoisjälvfallel anledning alt rycka ut. TillInga Lantz villjag säga alt det aren bristsituation jusl , framförallt istorstadsområdena, när det gäller personal i förskolorna. Men om delta handlardet inte här. Det är inte siiuationen i förskolan som det handlar om, utan detär en diskussion om utbildningen av förskollärare. Den nuvarandebristsituationen bottnar i en tidigare alltför låg utbildningskapacitet, då mantog in alllför få för utbildning, varför del antal förskollärare som vi nuförfogar över blivit för litet. Men jag har erinrat om alt det under de senasteåren har blivii en kraftig utbyggnad av den kapaciteten. Om det även i åretsbudgetproposition blir en ökning, bör utbildningskapaciteten bli tillräckligthög för att vi relativt snart skall komma i balans. Dessutomär detta en regional fråga. På sina håll finns det ledig arbetskraft som inte villförflytta sig. Utbildningen skall därför byggas ut i storstadsområdena meninom ramen för den kapacitet som jag nu nämner, 4 776 intagningsplatser, kommervi att få tillräckligt många förskollärare. Jag har varnat för alt öka siffran,eftersom vi då kommer atl få överkapacitet, men jag har icke, herr lalman, imilt inlägg gått emot påståendet att det nu skulle råda brist på just sådanpersonal på en del håll i landel. Anslagtill högskola och forskning INGALANTZ (vpk) kort genmäle; Situationen är katastrofal när det gäller personalen på barnstugorna,inte bara i storstadsregioner ulan också ute i landet. Atl den är katastrofaldär beror kanske mer på atl man där saknar utbildad personal. Jagtror atl klockan redan hunnit bli i tolv när del gäller att hinnaulbilda personal, men om man inte tar itu med den utbildningen nu blir det ännusenare och kanske . Jagtror absolut inte på all del flnns någon överkapacitet. De seriösa utredningarsom har gjorts på områdel och den prakliska verkligheten har visat altbehovelav personal ärså stort all de farhågor som hyser för atl viskulle kunna få en alllför slor förskollärarkår är minsl sagl överdrivna. Enkraftigt utbyggd barnomsorg, som vpk menar atl vi skall ha, med mindrebarngrupper och ökal personallälhet ställer också krav på ökad utbildning avpersonalen. Skall vi dessutom kunna tillgodose skolbarnens behov av brabarnomsorg måsle fler fritidspedagoger utbildas. Ärdettaenregional fråga,får man väl inrikta utbyggnaden mera på de stora tätorterna.Della har man enligt min mening inte gjorl i den omfattning som man skullebehöva göra. Jag tycker det sagl vittnar om att han inte vel hursituationen är ute i barnstugorna -där är del kris. Det är ibland så krisartatatl föräldrar är tvungna alt rycka in därför alt del fallas personal -framförallt när personal skall gå på kurser eller medverka i fackliga frågor. Därförär del helt nödvändigt att bygga ul enligt vpk:s förslag. Detär givetvis också en fråga om ambitioner. Hur myckel vill man bygga utbarnomsorgen? Jag tycker all utskottets agerande i den här frågan vittnar omalt man inte är beredd atl på långl när bygga ul efter det behov som finns. I motion 1541 tar min partikollega och jag uppproblemen kring studie- och yrkesvägledningen inom undervisningssektorn. Dennasektor omfattar 31 olika utbildningslinjer och flera linjeanknulnakurser. Utbildningen är direkl inriktad på verksamhel som lärare inomförskolan, , gymnasieskolan eller vuxenutbildningen. Manhar tidigare haft uppfatiningen all de flesta som sökt sig till dessautbildningar skulle vara väl medvetna om vad deras studie- och yrkesval innebarmed tanke på atl utbildningen inom denna sektor är så direkl yrkesinriktad. Delhar dock visal sig alt många som sökt sig till någon avutbildningslinjerna inte har varil på det klara med vad deras studie- ochyrkesval inneburil. Fören del har den valda utbildningen varil etl andrahandsval eller t. o. m. etttredjehandsvafdå man i den hårda konkurrens om utbildningsplatserna som råderinte lyckals komma in på den linje man helst velat välja. För andra har studie-och yrkesvalet grundats på orealistiska föreställningar om yrket och inte varilbaserat på kunskaper om vad yrket i realiteten innebär. De flesta som antagits till utbildningen genomförden dock. Mänga möter emellertid efter ulbildningen en annan verklighet än dende upplevt . En del av dessa lärare orkar senare inte med sillarbete utan måste omplaceras eller; byta yrke. studiereklors uppgifter ingår bl. a. att samtala med kandidater om problemoch svårigheter i utbildningen. genomförde UHÄ en kartläggningav externa och interna kurativa och studievägledande uppgifter ilärarutbildningen. Det visade sig då alt både studierektorer, utbildningsledareoch lärare vid de olika linjerna för utbildning till undervisningsyrken varitöverbelastade med uppgifter som sträckt sig från atl slödja enskilda kandidateri psykisk eller social kris lill alt hjälpa sökande atl räkna ut meritpoäng. Enstudierektors huvudsakliga arbete borde i stället inriktas på att pedagogisktutveckla ulbildningen inom den nya högskolan. Men del är naturligtvis svårt atlfinna tid till detla i den pressade arbetssituation som råder. Därför bordestudierektorerna avlastas vissa uppgifter inom studie- och yrkesvägledningen. Vissförsöksverksamhet med kurativa och sludievägledande uppgifter har förekommitmed gott resultat. De redovisade förhållandena tyder på att insatser av studie-och yrkesvägledande art i slörre utsträckning än vad som är fallet börsältas in såväl före som under utbildningen för atl om möjligt förhindrapersonliga tragedier under och efter ulbildningen. ladearbetsgruppen för utredning av frågan om betyg i lärarutbildningen fram ettförslag till syo- och kurativ verksamhet inom lärarutbildningen. Man utarbetadeockså en kursplan för vidareutbildning av övertaliga lärarutbildare, och sedan1974 har situationen inte blivit bättre. Snarare är det så atl skolans vardagav många som arbelar där upplevs som lyngre än förut med fler problem förlärarkandidaterna som följd. Denföreslagna studie- och yrkesorienteringen inom undervisningssektorn är alltsåsynnerligen angelägen, vilket också utskottet noterat då det säger: "Dåsektorn för utbildning för undervisningsyrken ännu inte har samma studie- ochyrkesvägledningsresurser som övriga fyra ulbildningssektorer, utgår utskottetfrån atl förslag till lösning av denna studie- och yrkesvägledningsfråga läggsfram av UHÄ." Ipropositionen 1976/77:59, som framlades vid införandet av den nya högskolan,gavs medel lill studie- och yrkesorientering lill samtliga utbildningslinjerutom linjen för undervisningsyrken. Det rörde sig i allmänhet om ca 400 000 kr.För 1976/77 fick undervisningslinjerna . Denna kom atl gälla endast 15 lärarhögskolor, som fick ca . Var och en kan ju räkna ul hur ytterligt blygsamma dessa insalserblivit. Medlen har använts någol olika på olika högskolor. I ochMalmö har man använt dem till syo-Oänster om mellan 8 och per vecka.Några lärarhögskolor har givit extraresurs lill vissa lärare pervecka, och någon lärarhögskola har givit extra resurs till kurator med mellan 2och . Anslag till högskola och forskning Nr 151 Förskoleseminarierna och speciallärarlinjerna har över huvud tagelinte Onsdaeenden någon syö-verksamhel. Del är hell klart alt behoven av studie- och 24 mai 1978 yrkesvägledningvid linjen för undervisningsyrken är väl så stora som på de I motionen anges en möjlighel all komma fram, t. ex. atl Anslåstill hösskola "'''''' övertaliga lärarutbildare, men jag vill framhålla att övertaliga och forskning lärarutbildareinte ständigt kommeratt slå lill buds. De finns heller inte på alla platser, och utbildning avdessa är inte gratis. Inte heller kommer behoven av syo all minska, varför jagvill betona att dessa frågor måste ses över inför nästa CHRISTERNILSSON (s): Bara en kort kommentar lill två frågor som berör Linköpingsuniversitet. Närdet gäller den temaorienterade forskningsorganisationen vid Linköpingsuniversitet säger utskottet atl man inhämtat atl två teman kan påbörjas den 1juli 1979 inom den i budgelproposilionen angivna resursramen och atl koslnadernanästa budgetår för det fortsatta utrednings- och planeringsarbetet ryms inomden i budgetpropositionen beräknade medelsramen. Utskottetsskrivning ger ingen fullständig bild av planeringssituationen. De prutningarsom gjorts i budgetpropositionen innebär fr. o. m. 1979 alt verksamheten får ensnävare inriktning än vad som förulsetts och alt det finns risk för att dentvärvetenskapliga ansatsen kommer i bakgrunden. Utskottets inställning innebäri praktiken all projektet försenas något och alt kostnaderna skjuts påframliden. Imoiionen 1977/78:264, som är en fempartimotion, begärs förslag till riksmötet1978/79 om en professur i cancerforskning vid i lill moiionen är all professurer i onkologi eller radioterapi finnsvid landets samlliga medicinska fakulteter med undantag förden i Linköping.Eftersom cancer är vår näst vanligaste folksjukdom ärdet helt nödvändigi altLinköpings universiiei får utbildnings- och forskningsresurser på del härområdet. Utskottetsäger , och del är mycket tillfredsställande, atl en professur i onkologi börinrättas vid i så snart förutsättningar bedömsföreligga. Även om den stalsfinansiella situationen är ansträngd är del minförhoppning att förslag på den här punkten kommer med i nästabudgetproposition. I detla anförande instämde , och (samtliga s). STIGALEMYR (s) kort genmäle: Uppgiften i ulskollsbelänkandel om resurserna för temaforskning iLinköping härslammar från . CHRISTERNILSSON (s) kort genmäle: Det är nödvändigi att temaforskningen redan från början får en vissbredd. Annars kan hela projektet äventyras. På den punkten är säkerl jag ochSlig Alemyr hell ense. Somordförande i högskoleregion har jag naturligtvis täta kontakter medledningen för . Där gör man den bedömningen att verksamhetenkommer i gång i långsammare takt än beräknat. När jag lyssnat till rektorn föruniversitetet och de personer som planerar för temaforskningen harjag tolkatderas synpunkter på ell delvis annat sätt än utskottet har giorl. Anslagtill högskola och forskning I utbildningsulskotlels belänkande om högskolan behandlas också ettförslag som är lagt i en särskild proposition, 1977/78:82, om stöd till de friasamfundens teologiska seminarier. Denna fråga har varit under ulredning sedan1976, och sedan utredningens betänkande i sedvanlig ordning remissbehandlalshar nu fåll förslaget på sitt bord. Jag skulle vilja begagnatillfället atl uttrycka min tillfredsställelse med alt frågan i och med dagensriksdagsbeslut får sin principiella lösning. Enligtförslaget skall de fria samfundens teologiska seminarier få ell anslag på 1milj. all fördelas mellan sju utbildningsinstitutioner. Beloppet är intestort i förhållande lill del totala anslaget lill högskolesektorn på mellan 300och 400 milj. kr., men det kan bli betydelsefullt nog för de fria samfunden somofta har att kämpa med ekonomiska bekymmer. Förslagetinnebär emellertid också elt erkännande av den pionjärinsats på utbildningensområde som de fria samfunden under elt sekel utfört i vårt land. De härakluella seminarierna grundades för atl tillgodose behovet av utbildning fördem som avsåg all gå i samfundens Oänst som pastorer eller missionärer. Fördessa var vägen till utbildning vid universiteten ofta slängd både avekonomiska och leologiska skäl. Man saknade den förutbildning som krävdes, ochman hade andra prioriteringar i valet av teologiskt studiematerial än de somerbjöds vid landets teologiska fakulteter. är situationen en annan. Som den utredande kommittén framhållit har ettnärmande skett mellan seminarierna och högskolan. De fria samfundenspastorsutbildningar har fått en alltmer påtaglig eftergymnasial karaktär ochkompetenskraven har höjts.