prot · G10945 · 1977-12-31 00:00:00 — i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammarenbifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 13 mom. 1 röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 719 av m. fl. i motsvarande del. Vid omrsötning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Inga Lantzbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 270 Nej - 10 Avstär - 2 Mom. 2 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 732 av LarsWerner m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 13mom. 2 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 732 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Inga Lantzbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 271 Nej - 9 Avstår - 2 Mom. 3 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 719 av IngaLantz m. fl. i motsvande del, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Nr 45 Den som vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan ibetän- Fredagenden '""" " '-> "o"- '' J'»' " ' J '" ''ö'"»'' "J- Vinnernej har kammaren bifallit motionen nr 719 av m. fl. Mödrahälsovård imotsvarande del. Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 269 Nej - 10 Avstår - 3 Mom. 4 Utskottets hemställan bifölls. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av KerstiSwartz m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller socialutskottets hemställan i betänkandet nr 13mom. 5 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitreservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då MargotHåkansson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat; §7Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 1977/78:11 med anledning avpropositionen 1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten /78 såvitt gäller vissa anslag inom utbildningsdepartementetsverksamhetsområde jämte motion. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Vissakostnader för utbildning och forskning inom högskolan GUNNARBIÖRCK i (m): Såsom prefekt för en universitetsklinik har jag drabbats av detnya anslagssystem för högskolan som antog trots deinvändningar jag då tillät mig framföra i en motion. I en annan motion nu ihöst, som behandlas i utbildningsutskottets betänkande nr 11, har jag haftanledning att återkomma till ärendet. Inte bara jag utan även mitt egetlärosätes ekonomiska förvaltning har funnit att högskolereformen har blivitvad jag förutsäg, nämligen en reform utan resurser. MellanKarolinska institutets verkliga behov, beräknade på det sätt på vilketutbildningsutskottet tolkade högskolepropositionen, och vad som stårtill förfogande - även med det tillskott som föreslås itilläggsstatspropositionen - föreligger en skillnad, som belöper sig till ca2,5 milj. kr. Det har vitsordats att liknande differenser redovisats även vidandra högskolor. Närjag motionerade i anslutning till tilläggsstatspropositionen värdet iförhoppning om att vi inom utskottet skulle kunna få tillfälle att ställaföreträdare för den ifrågavarande högskoleförvaltningen - och kanske ocksåandra - mot dem som har burit ansvaret för beräkningarna inom UHÄ och idepartementet för att få klarhet i vad som är sant och vad som inte är det. Vifick nämligen av departementet en föredragning om det nyaanslagssystemet, vilken var av den arten att åtskilliga av oss inte kände sigsärskilt övertygade om riktigheten i de siffror som förelades oss. Uppräkningennu på 18 milj. kr. i tilläggsstatspropositionen visaratt våra farhågor varberättigade. Tyvärr har tvånget att få fram ärendet till dagens plenum integjort det möjligt att fä till stånd en ny hearing inför utskottet. I avsaknadav en sådan har utskottet samlat sig om en skrivning, som nog fär betecknas somrätt skarp. Låt mig bara läsa upp fyra meningar däri: "Utskottetär inte berett tillstyrka motionsyrkandet, men är sä till vida ense medmotionären att utskottet inte blivit övertygat om att de som underlag förregeringens anslagsframställning gjorda beräkningarna till alla delar är heltinvändningsfria. Utskottet har noterat att det råder stora skillnader mellanhögskoleenheternas och UHÄ:s beräkningar samt att skillnaderna mellan UHÄ:s ochregeringens beräkningar i fråga om vissa högskoleenheter är betydande. I propositionenanförs att ifrågavarande del av anslagsomläggningen är avslutad om riksdagenfattar beslut i enlighet med regeringens förslag. Med anledning härav villutskottet för sin del uttrycka den uppfattningen att del måste vara möjligt fören högskoleenhet att fä en felräkning rättad som ostridigt kan dokumenteras." Vissakostnader för utbildning och forskning inom högskolan 1/550kostnader för utbildning och forskning inom högskolan Universitetenoch högskolorna utgick rimligtvis från att verksamheten skulle fortgåi minst samma omfattning efter reformen som före. När de nu - vid läsårets mitt- finner att medelstilldelningen inte motsvarar de förutsedda behoven, står deförvaltningar som tar riksdagsbeslut pä allvar inför nödvändigheten att förvårterminen göra mer eller mindre bryska reduktioner i utbildnings- ochforskningsprogrammen. Eftersom universiteten är så att sägaarbetskraftsintensiva enheter, drabbar en reduktion av verksamheten människoroch inte kapitalvaror. Det kan tänkas att mera sangviniska förvaltningar kanskei stället försöker följa höga samhälleliga förebilder och lånar sig fram genomatt skjuta på betalningen till för attutbildningsutskottet och skall hinna i kapp utvecklingen. Jag vetinte om det är bättre. företog en ganska löjeväckandestudie av universitetens effektivitet baserad på en undersökning avnärvarofrekvensen vid fakultetssammanträdena. Detta problem har bragts urvärlden genom att avskaffat fakulteterna. Jag tror däremot att detskulle vara en uppgift för detta verk, eller för egna revisorer, attstudera högskolans nya anslagssystem och kanske - om man visar sig kunna klaraden uppgiften på ett tillfredsställande sätt - även en del andra förhållandeni den nya högskolan, som är i trängande 6ehov av en s. k. utvärdering. Dennautvärdering bör nämligen göras av en frän departementet och UHÄ friståendeinstans. Fördagen, herr talman, nöjer jag mig med att yrka bifall till utbildningsutskottetshemställan på denna punkt. De basbelopp som anvisade för undervisning ochforskning grundade sig på vissa osäkra beräkningar, helt enkelt beroende på attutfallet för /77 då inte förelåg. Inom utbildningsutskottet varvi medvetna om detta och skrev bl. a. in i betänkandet att en justering avbasbeloppen eventuellt kan behöva göras . hade ingen erinranmot utskottsskrivningen. Detär denna beställning frän som effektueras genom förslaget omtilläggsbudget. Totalt föreslås att drygt 18 milj. kr. anvisas högskolornasåsom klumpbelopp. ställer sig bakom detta förslag. Sånågra ord om , vilket var utgångspunkten för och även hans anförande här . Den utgift som redovisats förlärarorganisationen vid 1976/77 är i runda tal 78 300 000kr. Det belopp som beräknades i vårens hög-skoleproposilion var ca 75 580 000kr. föresläs ett påslag på drygt 3 milj. kr. Utfallet var alltså 78 300 000kr., och man fär . Den sistnämnda summan överstiger f ö. UHÄ:sförslag med . Det skall ändå gärnaerkännas att den anslagsomläggning som har gjorts är komplicerad, ochdet är alldeles klart att den har medfört svårigheter på alla nivåer. Det rörsig dock om övergångsproblem som inte får skymma det goda syftet bakomanslagsomläggningen, som ju är att ge de olika högskolorna större frihet attinom givna ramar själva bestämma om sin verksamhet. Utbildningsutskottetär väl medvetet om svårigheterna, och det är anledningen till att man fränutskottets sida har skrivit in att om det sker en direkt felräkning så måsteden självfallet rättas till. slås det lika klart fast iutskottsbetänkandet att en sådan eventuell prövning av en justering skall utgåfrån just den faktiska kostnaden för /77. Därmed är väl GunnarBiörck i nöjd, och han har ju också valt metoden att göra sin markeringi ett särskilt yttrande och inte reservationsvägen. Tillsist vill jag bara säga att det inte är fråga om någon drastisk nedskärningtotalt sett inom högskoleverksamheten. Det är tvärtom sä att betydande ökningarhar ägt rum. Det rör sig om 100 milj. kr. i s. k. friska pengar , ochmed det här påslaget nu kommer man upp i ännu högre belopp. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall till utbildningsutskottets hemställan. Vissakostnader för utbildning och forskning inom högskolan Överiäggningen var härmedslutad. Kammaren biföll vadutskottet i dessa punkter hemställt. 1977/78:8 med anledning av propositionen 1977/78:25med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /78såvitt avser anslag inom verksamhetsområde 1977/78:23 med anledning av motion om inrättande aven central myndighet för kontroll av bevakningsföretagen Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. Förbudmot import och försäljning av krigsleksaker § 9 Förbud mot importoch försäljning av krigsleksaker Föredrogs näringsutskottets belänkande 1977/78:25med anledning av motion om förbud mot import och försäljning av krigsleksaker. I detta betänkande behandlades motionen 1976/77:869av m. fl. (s), vari hemställts att beslutade att hosregeringen anhålla om förslag angående förbud för import och försäljning avkrigsleksaker. Utskottet hemställdeatt skulle avslå motionen 1976/77:869. Krigets fruktansvärda verkningar får inte bagatelliseras och göras tillnågon form av lek. Leker gör barn i alla åldrar, i alla delar av världen. Småbarn leker ensamma och har svårt att "samarbeta" med andra barn. Menju äldre barn blir, desto mer blir lekarna "grupparbeten" tillsammansmed andra barn. Barn behöver material för sin lek. Leken är lika betydelsefullför utvecklingen som utbildning, mat, kläder och trygghet. Barnleker krig för att det flnns krig. Så länge vuxna vill krig kommer barn attleka krig. Författaren har i "Trålarnas kamp"beskrivit situationen så här: "Flickornabrukade inte leka. De arbetade i hemmen med mat, tvätt, djur och småsyskon sålänge dagen varade. Även pojkarna arbetade naturligtvis men aldrig så mycketsom flickor. Dettahade sin förklaring liksom allt annat. Arbete lärs genom arbete. Det gällerbåde pojkar och flickor. Men i pojkarnas framtida sysslor fanns något som barakunde läras genom lek. Det var striden. Mankunde inte sända ut små pojkar i stora krig för att lära dem våld ochvapenbruk. Därför måste man sätta en kniv i deras händer och låta dem löpahemifrån och tälja sina egna svärd och göra sina egna övningar. Så har detalltid varit - det vill säga sä länge någon gammal människa kunde minnas. Det gav intrycket attpojkar hade större frihet än flickor." Dethär tycker jag bara bevisar att man fordom ville att barn - pojkarna - skulleträna sig för krig med hjälp av krigslekar. Och sä är det fortfarande i mångabarnkamrar. Där tränar sig pojkarna för det tredje världskriget. Villdu som mamma eller pappa ha krig? Vill du att ditt barn skall gå ut i striden -gå ut i kriget? Jag tror att jag i allas ställe kan svara ell entydigt nej. Jagtror också att de flesta tillägger: Jag vill inte ha krig. Menlikväl köper mammor, kanske ännu fler pappor och snälla släktingar, en mängdleksaker till jul - en mängd krigsleksaker. Varför köper man krigsleksaker? Ja,jag tror det är så enkelt att det finns gott om krigsleksaker att köpa. De ärofta mycket välgjorda - ibland skulle man kunna säga att de ärvackra. Det är lätt att falla för en krigsleksak bland överflödet påleksakshandlarnas diskar och hyllor. Krigsleksaker kan också vara så placeradei affären att de drar barnens uppmärksamhet till sig - i rent kommersielltsyfte skall barnen utnyttjas. Det köps alltså krigsleksaker därför att detfinns krigsleksaker. Jag tror att det i regel inte är någon mer uttänktmotivering. Ingaskäl säger att det måste finnas krigsleksaker - åtminstone om man inte har föravsikt att prägla barn för krig. Skulle vi, herr talman, kunna tro att detfinns någon som vill prägla barn för krig? Eftersom de storakrigsleksaksfabrikerna finns i länder med stor rustningsindustri, så tycker jagmig inte kunna utesluta sambandet. Det gäller för krigsindustrin att producerakrigsmateriel om den skall vara lönsam och ge avkastning på kapitalet. I envärid utan krig måste rustningsindustrin läggas ner. Skall vi anse att krig ärnågot nödvändigt? Skall vi lära våra barn att krig är något nödvändigt? Jagvill nog påstå att det är vad man försöker lära barnen med alla de finakrigsleksaker de fär frän skilda håll. Ansvaretför att det finns krigsleksaker i måste falla tungt på de storaimportörerna. i - fridens högtid - säljs på en månad merkrigsleksaker än under alla de andra månaderna tillsammans. Man skulle gottkunna säga att det är förberedelserna för en i sanning blodig jul. Låtoss nu inför jul vara överens om en sak: Vi slutar alla - föräldrar,morföräldrar, farföräldrar och övrig släkt och vänner - att köpa krigsleksaker.Vi skall inte ge barnen krig och våld i julklapp. Låt de affärer som harkrigsleksaker i sina hyllor också ha dem kvar . Låtoss sedan fullfölja det med att förbjuda import och försäljning avkrigsleksaker. Som framgår av utskottets betänkande har två ungdomsorganisationer.Unga Örnar och Vi Unga, protesterat mot försäljningen av krigsleksaker ochkrävt ett försäljningsförbud. Vi kan stödja deras protest och krav genomatt bifalla motionen 1976/77:869. Min uppfattning är att vinstintressena är förstarka för att föräldrar, organisationer eller samhälle skall nå gehör genomvädjanden till. importörer, tillverkare eller försäljare av krigsleksaker. Detenda som kan förhindra fortsatt verksamhet är ett import- och försäljningsförbud. Somsvar pä motionen säger utskottet att i internationella överenskommelserutfäst sig att inte införa s. k. tekniska handelshinder, dvs. sådana regleromvarans beskaffenhet som försvårar internationell handel. Undantagna härifrån ärregleringar som syftar till att skydda människors liv, hälsa och säkerhet. Jagvill starkt ifrågasätta om inte detta kan vara tillämpbart när det gällerkrigsleksaker. Har vi inte anledning att skydda våra mest oskyddade individer isamhället - barnen? Detta med liv, hälsa och säkerhet borde vara tillräckligamotiv när vi skall skydda barnen mot krigets hemskheter. Vi skall intemöjliggöra ett förhäriigande av krig genom att tillåta utbudet avkrigsleksaker. Jag har intenu när vi närmar oss fridens högtid -julen Förbudmot import och försäljning av krigsleksaker 4 protokoll 1977/78:45 Förbudmot import och försäljning av krigsleksaker - velat gå till ettfrontalangrepp mot utskottet för dess för mig obegripliga hållning, nämligen att inte tillstyrka motionen. Med det anförda vill jag yrka bifall till motionen 1976/77:869. Idetta anförande instämde (). SVENANDERSSON i (fp): Utskottet delar motionärernas uppfattning att utbudet av den här typenav leksaker bör förändras. Det vill jag starkt understryka. Detär två orsaker till att utskottet inte har kunnat tillstyrka motionen. har här redogjort för dem. Vi har från svensk sidaträffat olika internationella överenskommelser - med , , EFTA ochEG - i vilka vi utfäst oss att inte införa s. k. tekniska handelshinder. har också redogjort för att undantag från dessa överenskommelser är regleringar som syftar till att skydda människors liv, hälsa och säkerhet. Detandra skälet till att utskottet inte ansett sig kunna tillstyrka motionen äratt har utarbetat vissa riktlinjer med inriktning på säkerhetför vissa slags leksaker. Vidare har mellan lekmiljörådet och berördabranschorganisationer inletts överiäggningar om vissa riktlinjer i fråga omförsäljning av krigsleksaker. Utskottet förutsätter att dessa överiäggningarfullföljs. Somjag sade tidigare delar utskottet motionärernas uppfattning att det ärangeläget att ändra utbudet av den här typen av leksaker. Men det är inte sålätt som man skulle kunna tro att från svensk sida ensidigt ändra på bestämmelserna.Jag erinrar mig att det krävdes förbud mot införande avavlyssningsapparater. Det förslaget avstyrktes med hänvisning till deöverenskommelser som träffats med olika internationella organ. Videlar som sagt motionärernas uppfattning att det är angeläget att det i ställetför dessa leksaker kommer fram leksaker som gör det möjligt för barn och ungdomatt syssla med skapande lek. Med det sagda ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. Jag vill något kommentera näringsutskottets betänkande med anledning avmotionen 869 om förbud mot import och försäljning av krigsleksaker. Detframgår tydligt av utskottsbetänkandet att man är medveten om det problem somde alltmer realistiska krigsleksakerna utgör. Och första steget mot en lösningav ett problem är ju att konstatera att det finns. Omman jämför bara några är tillbaka sä förstår man också skillnaden. Det var intevanligt att man då insåg att leksaker kunde vara ett problem. I utskottetsbetänkande går man ett steg vidare, konkretiserar och ana- lyserar vari problemetligger. Nästa steg måste ju vara att eliminera problemet. Manupplever att frågan har fallit framåt, att insikten om frågans vikt växer, atten mognadsprocess äger rum. Ävenom målet bör vara att förhindra att barn har tillgång till den speciella typ avleksaker det här gäller, tror jag att vi skall besinna att insikten förutsätterett växande som tar sin tid. Det är inte hopplöst att sätta sin lit till enallt starkare opinion. Den växer snabbt, och man vet i vilken riktning denskall bearbetas. Jag tror att alla goda krafter i det här fallet kan frittsamverka i en sådan målsättning, och det kommer säkert inte att bli förgäves. Lekmiljörådethar nämnts i näringsutskottets motivering, liksom de överiäggningar medleksaksbranschen som har förekommit. Jag skulle något vilja uppehålla mig vid detta. Utgångspunktennär lekmiljörädet grep sig an frågan om krigsleksaker var att anlägga ett såvitt perspektiv pä verkligheten som möjligt och begrunda det i relation till deallmänna målsättningar om vilka så gott som alla i vårt samhälle är överens. Vårautgångspunkter, som har lett fram till vårt ställningstagande, grundar vi pätvå premisser som jag tror att man kan nå allmän enighet om. Denena är att det finns övergripande mål för uppfostran av det växande släktet. Politisk enighet har uppnåtts om dem. Målsättningsdokumentenför förskola och grundskola kan lätt, när man läser dem, ge ett abstraktintryck. Honnörsorden staplas på varandra. Sammantaget är det en beskrivning avett utopiskt samhälle. Det är inget fel med höga målsättningar, men bristen ärkanske att den hårda verklighet i vilken idealen skall förverkligas inte finnsmed. Tas den verkligheten in i bilden, så kanske också ambitionsnivånförändras en aning. Vad man ser är inte en värid pä väg mot Utopia, utansnarare en värid som på alla sätt i politiska, sociala och mänskliga relationerhotas av destruktiva krafter. Jagvill aktualisera några grundfakta som präglar den väridsbild som vi medmassmedias genomträngande bmtalitet frikostigt överiämnar till de uppväxande.Jag tänker då främst på de krig, katastrofer och lidanden som präglartidsbilden. Hur mycket detta påverkar de unga kan ingen mäta eller veta, menatt det fungerar som ett destruktivt incitament är klart. Denandra premissen för arbetet i lekmiljörådet är ett konstaterande avpsykologisk-social art. Det är att leksaker och lekmaterial faktiskt har enstyrande, påverkande, normförmedlande och värdeskapande förmåga. Barnleker med leksaker, men leksakerna bestämmer också vad barnen skall leka, debåde vidgar och begränsar fantasin. Därför måste leken och dess material tas påallvar. Detkan uppröra en del som inte insett sambanden att en statlig institution -lekmiljörådet - klåfingrigt skall blanda sig i barnens lek. Förbudmot import och försäljning av krigsleksaker Övergångsbestämmelserför rätt till pension inom domänverket reaktionen frän mångaenskilda som upplever sin maktlöshet inför de infernaliskt realistiskakrigsleksaker som finns på den internationella marknaden - den reaktionen harblivit allt starkare och bör bli allt starkare - är denna: "Vad skall vigöra? Finns det ingen som kan ingripa? Föreligger åtminstone något etisktminimum som kan tillämpas på det här området?" Föratt återgå till utskottets skrivning så är denna i viss mån ett svar på ensådan fråga. Jag förmodar att det ändå inte är sista gången som riksdagenbehandlar den här frågan. Problemet är verkligt - inte alls inbillat. Samtidigtär det grannlaga. Enutgångspunkt i det här fallet är den yttre ram för all samhällelig verksamhetsom samhällsnyttan sätter. Ett sådant allmänt mål måste också gällaleksaksbranschen. Det bästa är ju att detta till fullo inses inomleksaksbranschen. Självsanering är bäst. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 869 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. §10 Övergångsbestämmelser för rätt till pension inom domänverket Föredrogs näringsutskottets betänkande 1977/78:26med anledning av motion om övergångsbestämmelser för rätt till pension inomdomänverket. 1 detta betänkande behandlades motionen 1976/77:182av m. fl. (vpk), vari hemställts att pensionskommittén genomtilläggsdirektiv skulle fä i uppdrag att utreda frågan omövergångsbestämmelser för rätt till pension inom domänverket. Utskottet hemställdeatt skulle avslå motionen 1976/77:182. (-): I det föregående anförandet sade om ett annat problem attdet inte är uppkonstruerat utan en realitet. Detsamma gäller det härspörsmålet. Idenna fråga hänvisar utskottet till att pensionsbestämmelserna föregicks avöveriäggningar med skogsarbetarnas fackliga organisationer och att dessa vareniga med arbetsgivaren om bestämmelsernas slutliga utformning. Det stämmer naturiigtvis.Man tvingades motvilligt till en sådan uppgörelse. Men senare har man upptäckthur orättvist systemet slår när det gäller vissagamla skogsarbetare som länge arbetat för domänverket. Förmin del vill jag betona att framstöten om pensionen kom efter samtal med ochuppmaningar från ordföranden för den största skogsfackföreningen i ,som också har det största antalet domän-verksanställda. Det upplevs som ettproblem och en orättvisa att en del skogsarbetare inte får full pension, därföratt de till följd av arbetsbrist inte nått upp till det antal är som föreskrivsför full pension. Det är alltså inte av egen förskyllan utan pä grund av attdomänverket inte har haft arbete i tillräcklig omfattning. Jagvill redogöra för ett typfall som genom skogsarbetarnas fackliga organisationkommit till min kännedom och vars riktighet jag undersökt. Detgäller en skogsarbetare som levde i illusionen att han skulle få vanligtjänstepension efter att ha slitit för domänverket,när domänverket behövde hans arbetskraft. 1968 fick han sparken på grund av attdomänverket hade arbetsbrist. Han var alltså tvungen att livnära sig på annatsätt.