prot · G10917 · 1977-12-31 00:00:00 — Då måsie del också lill euannat synsäli pä della område än del som utmynnar i mörkblåil talom "de fria krafternas spel" och "självläkande krafter"osv. Manlöser inle heller sädana här samhällsproblem med lal om atl kasta viktigaarbelslivsfrågor i papperskorgen. Nej,jag förvänlar mig en progressiv sysselsällningspolilik - inle minst med hänsyntill lalel om 400 000 nya jobb, varav skulle fä ca 12 000arbelstillfällen. Jag förvänlar mig en politik, grundmurad i en stark socialvilja och ell befäst ansvar för medmänniskors möjlighet till arbete - det allraviktigaste i tillvaron. skall la slällning lill frågan om etermediasframtid i . Avtalet mellan och staten löper ul den sistajuni näsla år, och i samband därmed kan vi förulsälla alt vi får engenomgripande debatt i denna kammare om framtiden på ra-dio/TV-området Atl säsker är nödvändigt, och det finns ell starkt krav från breda befolkningsgrupperatt genomgripande reformer verkligen kommer lill slånd. Del kan dock varamoliverai all redan nu säga några ord om den här frågan, då den jusl nubefinner sig under beredning. Radio/TV-frågornabrukar ofta diskuteras i denna kammare. Ofta är del enskilda program somkammarledamöterna velat rikta kritik emol. Olika ansvariga slalsråd harregelbundet svaral att de inle kan eller får lägga sig i programverksamhetenoch antytt atl det är när avtalet mellan och staten löper ul somdet är dags atl la slällning lill de övergripande frågorna vad avser radionsoch televisionens framlid i vårt land. Tidenför denna diskussion är nu alltså inne. Remissvaren på radio-utredningensbelänkande har avlämnats, och man fär förutsätta all det pågår ell intensivtarbete inom pä att förbereda den proposition som måsteavlämnas till senasl näsla år. Radio/TVär den fråga som flitigast las upp på möten inom moderata samlingspartiet ochsom dominerar brevskörden. Del behöver knappasi underslrykas all del här rörsig om en skarp, ibland sällsynt hård krilik av förelaget Radio.Kraven på genomgripande reformer är samstämmiga. Del handlar här om en opinionsom inte kommer all läla sig nöja med bara marginella förändringar av delnuvarande radio/TV-monopolet Lägel inom de båda andra regeringspartierna tordevara likartal, och även inom slora delar av socialdemokralin finns det av mångalecken alt döma eu utbrett missnöje med . Såvälfolkpartiel som moderala samlingspartiei har monopolels avskaffande i sinapartiprogram. Folkpartiel hade i den senasle valrörelsen såväl annonser somaffischer som gav besked om atl i finns del ingel radio-och TV-monopol. Del finns del inle i moderala samlingspartiets heller.I finns det som bekant ingen centralisering, och detborde innebära au man aklivi mot- 3Riksdagens protokoll 1977/78:17-19 arbeiar monopol.Utgångsläget för omfattande reformer av radion och televisionen borde alltsåvara gotl. Monopoletmåste begränsas så myckel som är prakliski möjligl. Även om målei all skapaflera från varandra helt frislående och konkurrerande förelag inie kan uppnåsdenna gång, så måsle inriklningen vara denna. Annars handlar del om elt svekåtminstone från och . Det är dessuiom etl helt onödiglsvek som inle grundar sig på några prakliska eller ekonomiska svårigheler ulanbollnar i hell andra förhållanden. Radioulredningensborgerliga ledamöier har på flera vikliga punkler enat sig om förslag somskiljer sig från socialdemokratins. Selt från moderata samlingspartietssynpunkt är detla förslag - som kan accepieras därför atl det leder i räurikining - dock långl ifrån lillräckligl. Del är mot denna bakgrund somkompromissen i radioulredningen skall ses. Delfinns ell antal krav som måsle tillgodoses i den proposition som regeringenkommer med i vår. Låt mig här säga några ord om dem. Om det inte ärpolitiskt möjligl all avskaffa radio/TV- monopolel och skapa frislående företag, så måste ledning decentraliseras. En ökad mångfald i programutbudet skapas effektivast om varje kanal har sin egen ledning, sin egen styrelse. Såväl utbild ningsradion som lokalradion har getts egna styrelser, och det förefaller obegripligt att della inie skulle kunna ske med ljudradion och de båda TV-kanalerna. Olikastyrelser, självfallel med olika sammansätlning, är ell absolul krav i dellasammanhang. Del går annars inle all lala om decenlralisering och mångfald.Talel om all della skulle inkräkia på kanalernas inlegrilel kan läutillbakavisas. I själva verkei handlar del om raka molsalsen, nämligen alt ökakanalernas självständighet genom att ge dem egna styrelser som självfallelinte skall lägga sig i den löpande programverksamheten. Däremoi skall de, ienlighel med del borgerliga förslaget i radioutredningen, bl. a. fattavikligare administrativa beslut, syssla med ekonomifrågor, ha vissl ansvar förpersonalpolitiken och besluta om del långsikliga programulbudet Endecenlralisering av programverksamhelen måsle komma lill stånd genom att mer av produktionen sker i distrikten. har förordat all den ena av de båda TV-kanalerna skall svara för sänd ningarna av den regionala egenproduklionen, liksom alt huvudkontoret för denna kanal skall lokaliseras lill annan plats än Slockholm. Enighetlycks nu råda om alt en ökad andel av produklionen skall ske i distrikten medanåsiklerna går isär om hur della skall organiseras. Vad belräffar förslaget frånradioulredningens sida förtjänar del framhållas alt del rör sig om en lösningsom med framgång prövats i en rad länder. Också den förra radioulredningen varinne på samma lanke. De alternativa förslag som nämnts om hur den ökadesalsningen på distrikten skall ske har inle varil övertygande. Mot programinnehållethar del gång på gång riklats en skarp och oftaberälligad krilik. Övertramp har skett som inle kan försvaras. Del är djuplbeklagligt all ledning inle har velal eller vägat ta ilu med deuppenbara missförhållanden som förekommit. Övertramp av del slag som vi haftgoll är hell oacceptabla. Atl ett förelag som har sändningsmonopol kantillåta sig sådant visar all genomgripande reformer är berättigade. Dethjälper i detta sammanhang inte all del siora flertalet, ja, självfalletmajoriteten, program följer gällande radiolag, avtal och programregler. Dethjälper inle heller all vi ofta fär se eller lyssna lill skickligt gjordaprogram som är informativa, som skänker god förströelse och underhållning. Detslora utbudet av sådana program har kommit i skymundan i debatlen om SverigesRadio och det måsle kännas som en besvikelse för den majorilel av medarbelarevid som inle tillhör dem som gör sig skyldiga till övertramp. Förframliden måsle en ändring komma till slånd. Förelagsledning och chefer päolika nivåer måsle la sitt ansvar och inle tveka att gripa in när del behövs.Del nya avialel måste ge dem otvetydiga möjligheter att göra detla. omorganiseras så all den kan gripa in snabbare och också fåresurser att regelbundet granska siora delar av programutbudet, t. ex. en visslyp av program . Sådana registrerande undersökningarskulle ge ett värdefullt bidrag till debatten om utbudet i etern. på en viss seklor finner atl sländiga övertramp sker måste den gessankiionsmöjligheler. I dagslägel tycks långl ifrån alla som prickas avradionämnden fäsla det avseende vid detta som borde vara självfallel. 4.Vi kan bestämma om vi vill köpa en viss lidning eller tidskrift kan påverkadess innehåll indirekt genom atl köpa eller sluta köpa. En tidningsredaktionmåste vara lyhörd för läsarnas krav. i elern måsle intevara det på samma sätl. Inomradioulredningen har tanken väckts pä regionala publikräd. Naturligtvis harförslaget emoliagiis negativt av de anslällda vid , åtminstone avdem som ständigt hörs och syns, och av vissa massmediadebaiiörer i pressen. Manhar ullryckl en rädsla för all publikråden skall bli någon sorlsfolkdomsiolar. Men del är fel. Det handlar definitivt inle om någol sådani. Delhandlar om någol som liknar de publikdagar som på egel inilialivinförl, nämligen all man med jämna mellanrum iräffar represenianler förpubliken och dis-kulerar, utan all några beslul fallas, om del programutbud somi dag bestäms av ell lilel anlal anslällda vid förelaget. Del är svårt att inseatl della skulle vara farligt Programrådenskall inle överskallas vare sig av sina tillskyndare eller sina vedersakare.Jag tror atl de behövs, och det skadar inle au pröva dem under den nya avtalsperioden.Skulle erfarenhelerna bli hell misslyckade är del ingen siörre apparat allavskaffa dem. Vad man bör fundera pä vid beredningen avärendet inom är hur de skall kunna få en sådan sammansällningall de verkligen blir represenlaliva för breda lyssnar- och lillarkalegorier. är fyra saker som måste tillgodoses i den radio/ TV-propositionsom skall läggas näsla år. Vi måsle få egna styrelser för kanalerna, endecenlralisering av programverksamheten till distrikten måsle komma till stånd,en förändring av programinnehållet är nödvändig och radionämnden måsle ges hellandra möjligheter all gripa in än . Slulligen måsle kontakterna med publikenvidgas i form av publikråd och andra åtgärder. Jagvill avslutningsvis säga några ord om de nya media som i olika lakl hållerpå all bli verklighel. Videotekniken går snabbt framåt och anlalel försåldavideoapparater har markant ökat, även om del fortfarande mesl är företag ochinstitutioner som har skaffat dem. Men det är bara en tidsfråga innan hemmenskaffar sig antingen videokasseli-eller videoskivspelare. Delsaknas inle krafter i som lill varje pris vill begränsa video-leknikensanvändning och därmed också valfriheien. Jag kan inle se annal än att videonsfördelar vida överväger nackdelarna. Alla försök all begränsa möjligheterna allulveckla videon, t ex. genom all införa förbud mot reklaminslag i en videoskivaeller kassett måste bestämt avvisas. Ingen förbjuder någon atl sälja en vanligfärdiginspelad smalfilm -1, ex. en super-8-film - med elt reklaminslag. Atl dåha ell reklamförbud i ett'närbesläktat medium framstår som helt orimligl. Omdet här skulle införas, är del bara alt konstatera alt del aldrig skulleefterlevas. Möjligheterna all kontrollera efterlevnaden är helt minimala, omman inle vill skapa en ren polisslat. Vadbeträffar telelexlen, dvs. möjligheterna all på TV-rulan ta emot elt textatbudskap, måste det anses som hell uteslutet atl eller någotmotsvarande monopolföretag skulle fä ensamräll. Radioulredningen har enhälligtföreslagil alt också TT skall få använda sig av lelelexitekniken för sinanyhetssändningar om förelagel så önskar. Enligl min mening bör ocksålokallidningarna fä samma möjlighel. Man bör alliså lillgodose del krav somkommer från den samlade pressen via , och del är allhoppas alt denna begäran snabbi villfars av regeringen. Närdel slulligen gäller förslaget om en nordisk TV-satellil, ger della möjlighellill en väsenlligl uiökad valfrihet för TV-iiiiarna samiidigl som den nordiskaförståelsen kommer all kunna ökas. Det är djupt beklagligt all ocksåmöjligheler alt få se de andra nordiska ländernas TV-program innebär alldelesför myckel av valfrihet för somliga; senast har LO avstyrkt förslaget om ensådan saiellit Men LO är tyvärr inle ensamt Det finns gotl om mörkmän i densvenska massmediadebatien. Det är atl hoppas alt regeringen inle tvekar ulanhär kommer all lägga fram ell förslag om en nordisk TV-satellil. Vad som annarskommer att ske är au monopol- och förbudsivrarna kommer alt bli omsprungna av den tekniskaverkligheten. Utvecklingen av nya media har naluriigtvis inie bara positiva drag.Vilken ulveckling har egenlligen det? Del finns människor som klamrar sigfasl vid ell föråldrat monopollänkande. Med all säkerhet kommer dessamänniskor inle all lyckas. Erfarenhelerna från de olika monopol som vi redanhar på massmedieområdet, t ex. radio/TV-monopolel, manar icke lill efterföljd. 1 motsats till flera manliga kolleger i kammaren skall jag inte ödslabort min lid på all klaga över all den är för kort Jag har jusl noterat atl deflesia kvinnliga lalarna i deballen mer än herrarna begränsar sina inlägg. Vaddet kan bero på vet jag inte. Vulgärpropagandan har ju lärt mig all det ärkvinnorna som är för pratsamma. Kanske del ändå inle är så. Jagskall i stället, herr lalman, la upp några frågor som är så vikliga alt jaganser det nödvändigl all ideligen prata om dem. 1975 var etl för halva jordensbefolkning historiskt år. FN hade proklamerat ell internationellt kvinnoår,och överalll i världen märktes ett intensivt iniresse förjämslälldhetsfrågorna. Men1975 var också upptakten till en tioårsperiod, den internationellakvinnodekaden. Alla var medvelna om atl de frågor som debatterades bara kundelösas på lång sikl och all deballen måsle fortsätta och intensifieras underkommande år för atl vi skulle kunna nå ens lill närheten av de mål somuppställdes. Därför antogs på en plan, som anger riktlinjerför åtgärder under liden . ISverige forlsälier vi deballen och arbeiar vidare med reformer för jämställdhetIbland lyckas vi bra, ibland inte så bra som vi vill, därför all del härarbeiei är svårl och måsie föras på alla fronier i samhällslivet i ulbildningoch familjepolilik, i skattefrågor och samhällsplanering. De största insatsernahar gjorts och måsle göras för jämställdheien i arbelslivei. Enbari inom delområdel rör del sig om många frågor alll ifrån jämställdheisbidragen lillkvinnor i iradilionelll manliga jobb och vice versa lill jämsiälldhelsplaner islalliga verk och del förslag lill lag mol könsdiskriminering somjämslälldhelskommillén nu håller på all ular-beta. Del allra senasle som skellär alt utbildningsslödel lill förelagen skall få användas även lillkönsrollskunskap. Mensamiidigl som vi här hemma försöker driva jämsiälldheisfrågorna pä alla planoch i alla sammanhang, fär vi inie heller på della område glömma bon väniniernaiionella ansvar. framstår som någol av ell föregängsland i frågaom jämställdhelspolilik. 1 slort råder del en relativ politisk enighet ommålen, även om vi har olika uppfallningar om medlen. Jusl därför är del såvikligl all vi under den iniernaiionella kvinnodekaden också genom våriagerande i FN och genom SIDA gör allt som står i vår makl för atl siödjakvinnorna i . Del är nämligen u-landskvinnorna som har de sämstavillkoren av alla på hela jorden. Afrikastår ständigt i deballens millpunkl, skälen är mänga: För-iryckel av densvarta majoriielen i och , den terror som diktatorerna iUganda och bedriver, fatligdomen och svallen som finns även i mångaländer med mer eller mindre ulvecklad demokraii. Men vårt engagemang i dendeballen får inle medföra all vi avslår från all även syna andra områden, bl.a. kvinnornäs villkor. Baraen jord var mottot för miljövårdsårel . Det mottot var bra.Men på denna enda jord finns många världar och hundratals olika kulturer. Detär del som ger jorden dess charm, men det är också en del av förklaringen lilldess grymhet. Viskall inte ge vårt u-landsbistånd i avsikl all tvinga på u-ländernadel västerländska kulturmönslret Del är sanneriigen inte alllid värt enkopiering. Vi skall respektera andra kulturers värde. Men alla kulturer har -liksom vår egen - avigsidor. En del måsie vi acceplera, men andra får vi aldrigtolerera. Vivel nu från säkra källor att i ell 30-lal länder i och Mellersta Östernutsätts miljoner småflickor och tonårsflickor för en grym sexuell stympning.Under mystiska riter blir de omskurna. Många dör genom operalionen, andra färinfeklioner med allvarliga komplikalioner som följd. Alla blir mer eller mindresexuelll deformerade. Del här har lydligen varil känl länge i iniernaiionellakretsar, men få har talat högt om det I FN har ämnet varil mer eller mindretabu, i likaså. FN-diplomater har t. o. m. varnat förau en öppen deball om problemen kan gör mer skada än nytta. 20miljoner kvinnor utsätts för ren tortyr, men vi skulle liga och inle göra alllvi kan för all hjälpa dem, därför alt tortyren beror pä en gammalkulturtradition! En sådan inslällning är för mig obegriplig och oaccepiabel! "Hur myckel man än respekterar andra länders egenart finns del ändå sådaniman för deras egen skull måsle protestera mot. Kvinnlig omskärelse är en sådanosed", skrev i en tidningsartikel. Hon har rätt, ochSverige har också i FN:s tredje kommission genom folkpartisten mol dessa förhållanden. Kungen av har 45 fruar, men drottningen av har baraen man. Jag nämner inte della för all dra in monarkins vara eller inle vara idebatten och naluriigtvis inle heller för all plädera för all rätten tillmånggifte skall ges också ål kvinnor. Jag nämner del för att påminna om atl imånga kulturer - även officiellt sådana - förekommer månggifte, och delär kvinnorna som drabbas. Månggiflel förekommer i alla samhällslager, hosfalliga och rika. Mannen som be-irakiar sig som huvudförsörjare, tar hand omhushållskassan, irois all var och en av hans många kvinnor oftasl bidragit meden siörre arbetsinsats. Han lämnar pengar eller mat först lill favoriihusirunochsedan lill de övriga, hell efter egel lycke. Del här skadar inle barakvinnorna, det har också katastrofala följder för barnen. De minst favoriseradehustrurna fär nästan inga medel att försörja sina barn för. Självklart räcker det iniemed protester mol sådant här i riks- dag eller i FN. Konkrelahandlingar måsle vara debattens mål, för de gör alltid större nylla. Sedereller oseder av del slag jag jusl nämni har kunnal fortleva därför all denallmänna kunskapsnivån hos människorna är låg. Falligdom och hunger harockså iallmänhet sin orsak i brisiande kunskaper. Den svenska välfärden och vårinlernalionellt sell hyggliga jämställdhet har säkerl sin grund i all vi haftskolplikt i snarl ett och ell halvt århundrade. Här har den gälll flickor ochpojkar, och när kvinnorna lärde sig läsa började de också vakna lill medvetandeom sina självklara rättigheter som människor och kunde protestera molorättvisorna. Iu-länderna har den ulvecklingen jusl börjat. Det kommer atl la lång lid innanalla fåll ens rudimentära läskunskaper. Och del innebär i sin lur en slorbegränsning, del ger ingen valfrihei i upplysningen. Man får bara veta vad densom lalar vill upplysa om. Därför är del nödvändigl all vi genom våru-landspolilik gör allvarliga ansträngningar för all främja jusl den primäraulbildningen. Vi gör del i mänga länder, och vi måste noga bevaka allskolulbildningen iniensifleras i alla och all flickor och pojkar får sammaskolning. Del får de inle . petila under iniernaiionella kvinnoåret skrev SIDA atl de svenskainsaiserna måste utformas så atl de inte motverkar kvinnornas situation! Denplumpen i protokollet - från eu annars så ambitiöst verk - har numeraförsvunnil, men jag efteriyser den molsaiia formuleringen, nämligen all viskall göra särskilda insaiser för all förbättra kvinnornas situation. Svensklbislånd skall utformas i enlighet med mottagarlandets önskemål. Men före allaprojekt för vi en dialog med mottagarlandet, och då är del vår skyldighet allgranska vad projekien beiyder för kvinnorna. Vi måsle göra moUagarländernasregeringar medvelna om atl i menar vi allvar när vi lalar omjämslälldhel och all vi därför gärna siöder projekt som kan förbälirasituationen för de sämst ställda. Del är kvinnorna. Omvi framför sådana synpunkler, följer vi bara de rekommendaiioner som framgår avvärldsaklionsplanen frän . Den har också de flesia anslulit siglill. Om vi framför de åsiklerna, gör vi del därför all vi lever under deniniernaiionella kvinnodekaden. Under del är som den borgeriiga regeringen sullil vid makten har denbegått en rad misstag i den ekonomiska politiken. De misstagen har markantförsämrat den ekonomiska silualionen för lönlagarna och de vanliga hushållen. Visstvet vi alla atl vi lever i en svår internationell ekonomisk kris medefterkrigstidens största arbelslöshel. Världsekonomin befinner sig i dendjupasle krisen sedan 1930-ialel, en kris som yttrar sig i osäkerhet ochoförmåga lill förnyelse inom induslrin internationellt Drivkrafterna för enkapitalistiskt ordnad produkiion och investering har kraftigi för- Vi upplever i höggrad en marknadskrafternas kris. Massarbetslösheten, särskill bland ungdomar,håller på all permanentas i vår omvärld. Inför1976 års val slog vi socialdemokrater fasl all del framför alll gällde elt valmellan solidarilel och egoism. Ställde vi upp för det solidariska samhälleloch på så sätl kanske kunde tänka oss atl avstå lilel av den privalakonsumlionen för att stödja de äldre, de sjuka, de handikappade,barnfamiljerna och alla de lusentals människor i värt land som skulle bliarbetslösa, om inte samhällel i samverkan med lönlagarna och förelagen tryggadevåra jobb? Detla var vikliga villkor för ell fortsatt reformarbele. Eltär efter atl de borgerliga övertagit regeringsmakten har många av våra värstafarhågor besannats. De privata profilinlressena har siärki sina posiiioner ochfåll ell avgörande inflyiande, inie bara på näringspolitiken i värt land, utanockså över det ekonomiska handlandet De redan ekonomiskl slarka har fält ökalutrymme i samhället, och egoismens krafter har ulan tvivel förstärkts ipolitiken. Vissl,herr lalman, kan vi behöva dra ät svångremmen i svåra lider. Men för osssocialdemokraler har det alltid varil självklart all de som har del bäst ställtfår bidra med litet mer, medan pensionärer, barnfamiljer och låginkomsttagaremåste räddas undan försämringar. Detär minsann elt högt pris barnfamiljerna får beiala för de borgerligas oförmågaatt driva en ekonomisk politik som gynnar de breda grupperna. Allregeringen släppt kontrollen över prisulvecklingen är en stor brist. Densocialdemokraliska regeringen hade skapat etl effektivt system för att begränsaprissiegringar. Genom en akliv prisövervakning kunde man hålla prisnivån ochdelaljhandelsmarginalerna under ständig uppsikt och man var även beredd allgenom olika konlrollälgärder snabbi ingripa mol omoliverade ökningar. Päell lidigl sladium markerade den borgerliga regeringen en annan inslällninglill prisövervakning och prisreglering. Man ger inle slalens pris- ochkarlellnämnd del slöd som behövs för all den pä ell effeklivi säll skall kunnafullgöra sina arbetsuppgifter. Prisnivån har som alla känner till rusat i väg,på t. ex. dagligvaror med över 15 96 - en snabbare ökning än vad vi upplevinågon gång under de senasle 25 åren. Prisstoppet skall snarl upphöra. Det hade behövt forisälla. Jag beklagar också alt regeringeninte vill salsa på en effektiv prisövervakning. Grunden för del socialdemokraliska kvinnoförbundels familjepolitiskaprogram är allas rätt till arbele. Vi har upplevi en positivulveckling för kvinnorna på arbelsmarknaden. Av de ungefär 4 miljoner människorsom finns på arbelsmarknaden är 1,8 miljoner kvinnor. 1 vissa områden, t.ex. i , närmar sig kvinnornas förvärvsfrekvens männens. Men idagens ekonomiska svårigheler och med den hårdhänta omstöpningen avnäringslivet som vi nu upplever ser vi också hur denna silualion drabbar demhårdast som har den svagasteförankringen i arbetena. Inom industrin är det oftast kvinnorna. IDanmark och , där arbetslösheten har varit mångagånger högre än i , kan man avläsa kvinnornas sämre situation iarbetslöshetstal upp mol del dubbla jämfört med vad som gäller för männen. Ärdella vad också vi har all vänla här hos oss? Ja, vi vet all deltidsarbetet harökat betydligt av alla kvinnor som arbetar har deltidsjobb. Antaletdeltidsarbetande har fram lill andra kvarlalel 1977 ökalmed 44 96, medan ökningen av antalet sysselsatta har stannat vid knappt 7 96. Flickornaär också i flertal bland de arbelslösa ungdomarna, som totalt uppgår lill 42000. Av dem är 27 000, alltså 60 96, flickor. Denna ulveckling lycker jagvisar med vilken kraft vi måsle driva jämslälldhels-arbeiet De ekonomiskarapporter vi fåll hillills lycks också säga alt risken för ökad arbetslöshet ärstor inför vinlern. Skall vi låta kvinnorna drabbas speciellt hårt av della?