prot · G109102 · 1977-12-31 00:00:00 — I fiertalet länder med representativa politiska systemav det slag vi har upplever man alt utvecklingen ställer allt större kravpå de förtroendevalda - krav som blir allt svårare att tillgodose av fleraolika skäl, krav som vi emellertid måste ägna uppmärksamhet åt om intepolitikernas anseende och därmed förtroendet för demokratin som sådan skallurholkas, krav som vi måsle uppmärksamma också för att rädda politikensinflytande över samhällsförvaltningen och undvika en situation som skulle kunnakarakteriseras som "expertokraii". Rotentill det onda finns inbyggd i den representativa principen. I ett moderntsamhälle måsle vi av olika skäl utse vissa medborgare att falla de avgörandebesluten pä de andras vägnar. Vi måste då kräva av dessa förtroendevalda att desätter sig in i de ärenden som de har all besluta om, all de deltar i frågornasförberedande pä olika sätt, att de läser in relevant material, all de kort sagtär kompetenta beslutsfattare. Alldella blir allt svårare är omvittnat. Samhället är mer komplicerat nu äni millen av 1800-talel när de arbetsformer som parlamenten arbetar efter ficksina grundläggande drag. Den offentliga sektorns tillväxt och framväxandet avvälfärdsstaten har lett till att arbetsbelastningen på ett markant säll ökat.Riksdagens arbetstid har successivt blivit allt längre, från en riksdag varttredje år efter 1809 lill åriigen . Samtidigtsom människorna har rätt att kräva av oss riksdagsledamöter alt vi ägnar dentid som är nödvändig åt riksdagsarbetel har de rätt att se oss i verkliga livetockså. Vi sitter här, inte för vår egen skull ulan som valda representanter förvåra valkretsar. Vi känner alla alt vi inte kan fungera i den rollen om vi intefår möjlighet alt fortlöpande resa ut på partimöten, till olikafolkrörelsesammankomsler, till konferenser och arbetsplatser, och där träffamänniskoma. Vi måste förklara våra ställningstaganden och få reda på hurmänniskorna ser på olika vardagsfrågor och annat. Riksdagsmän som isolerar mister kontakten med sina väljare, de blir sämre företrädareför dem i . Härhar vi dilemmat: Som beslutsfattare måste vi läsa på och jobba med frågorna häri . Som representanter måste vi ha möjlighet att resa ut och träffamänniskorna. Men vi kan inte vara på två ställen . I samma mån somriksdagsarbetel lar alltmer av vår tid i anspråk minskar väljarnas möjligheteralt få kontakt med oss. Vi måste bevaka denna utveckling, sä all vi ävenfortsättningsvis kan fungera både i rollen som beslutsfattare och i rollen somrepresentant. Ettsätt att göra delta är- som framhålls i motionen 1425, bakom vilken står företrädareför fyra partier- all se över våra arbetsformer. Vi måste rensa bort sådanverksamhet och sädana statsräilsliga fiktioner som inte fyller någon reellfunktion för dagens arbete. måste vi satsa våra resurser på delarbete som är av betydelse för beslutsfattandet. Allariksdagsledamöter vet att efter demokratiseringen och tillkomsten av de modernapartierna är arbetet i ett lagarbete. I riksdagsgrupperna samarbetarvi och fördelar arbetsuppgifterna för att på bästa sätt företräda deväljargrupper som gett oss i uppdrag all företräda dem. Det är i riksdagsgrupperna,i utskottsgrupperna, i olika kommittéer och delegationer som vi arbetar ossfram till de ståndpunkter som vi sedan för fram. Att underlätta partigruppernasarbete och skapa nödvändiga resurser för detta är den kanske mest väsentligareform vi kan besluta om i dagens situation. Föredel moderna partiväsendets tillkomst kunde det vara riktigt att uppfattabeslutsprocessen i så enkelt som att ledamöterna trädde in ikamrarna, satte sig ned och debatterade med varandra för att sedan mot bakgrundav endast den debatten ta ställning till frågorna som enskilda personer. har riksdagsdebatten en annan funktion. Det är här i kammaren som vi införallmänheten fortlöpande dokumenterar och redovisar våra ställningstaganden.Genom kammardebatlen och massmediernas bevakning av vad som sker här förmänniskorna en kontinueriig information om var vi står i olika frågor och kanbilda sig en uppfattning om hur väl vi företräder våra väljares intressen. Alterkänna denna förändring i kammardebatlens funktion är inte alt nedvärderakammaröveriäggningarnas betydelse. Tvärtom är i ett demokratiskt samhälle denoffentliga redovisningen av hur partierna och olika ledamöter står i olikafrågor en absolut nödvändighet. Ju mer intresseväckande vi kan göra debatternahär, desto större tjänst gör vi demokratin. Men vi kan helt enkelt intefortsätta att organisera värt arbete som om de reella besluten som regel fattasi kammaren. Då kommer människorna att undra över vad vi egentligen gör,eftersom vi så ofta inte sitter här i kammaren och avlyssnar debatten. Vi måstetala om för människorna att vi måsle göra myckel av vårt egentliga arbete ävenunder plenidagar i olika rum runt omkring kammaren och att vi accepterar enarbetsfördelning som innebär att våra utskottskamrater, då deras ärenden äruppe, inför offentligheten redogör för resultatet av deras arbete. Varje annanprioritering av våra insatser måste med nödvändighet gå ut över våramöjligheter att kompetent företräda våra uppdragsgivare, väljarna. Jagskall här inte gä in pä en mängd deialjförslag om hur vi skulle kunnarationalisera vårt arbete, begränsa lidsåtgången för olika uppgifter som i dagär av mindre vikt och förstärka partigruppernas och enskilda ledamötersresurser. Det får bli en uppgift för arbetsformsutredningen. Jag vill bara meddelta inlägg, herr talman, fästa kammarens och därmed allmänhetensuppmärksamhet på den förändring i politikerrollen som den modernarepresentativa pariamenlarismen har medfört och som vi måste acceptera ochanpassa oss till om vi även skall kunna leva upp till de krav sommänniskorna har rätt att ställa på oss som beslutsfattare och representanter. Riksdagensarbetsformer m. m. 5 protokoll 1977/78:101-103 Riksdagensarbetsformer m. m. Jaghoppas all denna insikt, som jag vet att många av kammarens ledamöter delar medmig, skall vägleda arbetsformsutredningen i dess arbete bl. a. med anledningavmotionen 1425. Vad del gäller är all få en avvägning mellan riksdagsarbelelsutåtriktade och inålriktade funktion som är optimal med hänsyn lill dagenssituation. BERTILFISKESJÖ (c): Bara ett par kommentarer till anförande. Det varbehjärtansvärt, och jag kan instämma i myckel av vad han sade. Detär intressant att notera att företrädare för socialdemokraterna , sedan desjälva har kommit i opposition, har blivit intresserade av oppositionensarbetsvillkor. Del är ett av de framsteg som regeringsskiftet har inneburit. Sedanmåste jag tyvärr säga att många av de deklarationer som gjorde isitt anförande har föga täckning i den motion som han har väckt och somutskottet har behandlat. Vad som krävs i den är i huvudsak ökad service åtriksdagsledamöterna, och del kan man naturligtvis kräva. Vi hade eninformationsuiredning . var ledamot av den. Därdiskuterades dessa frågor ingående, och vi lade också fram en del förslag somriksdagen sedan antog. Det visade sig emellertid att det exempelvis påupplysningsljänsten vid del tillfället inte fanns något större behov avpersonalförstärkningar. Ur allmän synpunkt kan det naturligtvis inte vararikligt alt vi tillsätter tjänster som det visat sig att ingen har någonanvändning för. är det ju möjligt all situationen har ändrats på de år somgått. Några större förändringar tror jag dock inte har inträffat sedaninformationsutredningen avslutade sitt arbete. Det är alldeles riktigt som säger att politiker-rolleninte är ny, men de krav som ställs på de förtroendevalda förändras ju ständigti takt med samhällsutvecklingen. Det gäller då att göra en rimlig avvägningmellan våra olika uppgifter. En sådan avvägning kan ju inte undgå att påverkasav samhällsutvecklingen, utan det måste ständigt ske en anpassning till tidenskrav. BertilFiskesjö har själv väckt förslag som syftar lill förändringarsom skulle underlätta en effektiv arbetsplanering och öka möjligheterna förmänniskorna all komma i direkt kontakt med sina valda företrädare. Jag tänkerpå de sammanirädesfria veckorna, som när de blivit mer etablerade och kanskenågot fler kommer att bli av stor betydelse i det avseendet. Delhar även väckts andra förslag i samma syfte. Men det kanske inte ärmeningsfullt att diskutera detla, när vi nu är eniga om att uppdra åtarbetsformsutredningen att se över hela della problemkomplex. Överiäggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 315 av LarsWerner m.fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Riksdagensarbetsformer m. m. Densom vill all kammaren bifaller hemställan i belänkandet nr 29 mom. 2röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit molonen nr 315 av m. fi. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledmöter ha röstat för ja-propositionen. Då NilsBerndison begärde rösträkning verkställdes votering med omröslningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: TREDJEVICE TALMANNEN: Beträffande deUa moment har yrkats bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av och . Ireservationen föreslås ändring i riksdagsordningen. Av lagförslaget framgår attändringen önskas genomförd med ett enda beslut. För bifall till sådant beslutkrävs anslutning av viss kvalificerad majoritet. Utskottets hemställan, somendast kräver enkel majoritet, kan inte i en avgörande omröstning ställas motreservationen. Kammaren har därför alt först genom särskilt beslut ta ställninglill yrkandet i reservationen, öm inte minst tre fjärdedelar av de röstande ochmer än hälften av kammarens ledamöter röstar för bifall till reservationen hardenna förkastats. Proposition ställs då i stället på bifall lill utskottetshemställan. Följandevoteringsproposilion upplästes och godkändes: Densom vill att kammaren bifaller reservationen av och den det ej vilt röstarnej. Om inte minst trefjärdedelar av de röstande och mer än hälften av kammarensledamöter röstar ja, har kammaren avslagit reservationen. Vidomröstning genom uppresning förklarades mindre än tre fjärdedelar av deröstande ha röstat för bifall lill ja-propositionen. begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Reservationen hade alltså inte biträtts averforderiigl antal röstande, varför kammaren avslagit reservationen. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemställt. () anmälde alt han i voteringenbeträffande mom. 3 avsett att rösta för avslag på reservationen men av misstagkommit all biträda densamma. §7 Ändrad mandatperiod för utskott Föredrogs konstilulionsutskoltels betänkande1977/78:30 med anledning av förslag från utredningen angående en allmän översynav arbetsformer om ändrad mandatperiod för utskott(Förslag 1977/ 78:17). I skrivelse till hade talmanskonferensenöveriämnat ett från utredningen angående en allmän översyn av riksdagensarbetsformer avgivet förslag, 1977/78:17, innebärande alt utskottensmandatperiod skulle ändras till att omfatta valperiod. Idella sammanhang hade behandlats delsden med anledning av förslaget väckta motionen 1977/78:1759 av m.fl. (vpk), vari hemställts att i avvaktan på en lösning av frågan omutskottens sammansättning skulle avslå förslaget om ändrad mandatperiod förriksdagens utskott, dels den under allmänna motionstiden vid 1977/78års väckta motionen 1977/78:251 av (), vari hemställtsall skulle uppdra ät utredningen angående en allmän översyn avriksdagens arbetsformer att lägga fram förslag till sådan ändring avbestämmelserna i riksdagsordningen all val av utskott skulle avseriksdagens valperiod. Utskottet hemställde attriksdagen skulle 1. medanledning av förslaget 1977/78:17 och med avslag på motionen 1977/78:1759 1, anta den av utskottet föreslagna lydelsen av 4 kap. 2 § riksdagsordningen, 2, anta den av utskottet föreslagna lydelsen av tilläggsbestämmelsen4.2.1 lill riksdagsordningen, innebärande alt tiden inom vilken utskottsvalenskulle förrättas föriängdes så all valen skedde senast på åttonde dagen efterden dag lagtima inletts, 3, anta det av utskottet framlagda lagförslaget i övrigt, 2. förklaramotionen /78:251 besvarad med ställningstagandet under 1. (vpk): Trots det kända och påtalade förhållandet attvpk-represenlanterna i utskott - även i konslilutionsutskollet -inte kan foga sin mening till utskollsbelänkandena skall jag avslå från attutförligt redovisa vad som kunde ha stått i en reservation lill KU:s belänkandenr 30. Motiveringen för mitt yrkande kan göras kort också därför all dellaärende hänger samman med det behandlade. Vihar i motionen 1759 från vpk yrkat avslag på förslaget till ändrad mandatperiodför utskott. Jag skall inte diskutera för- och nackdelar medförslaget som sådant. Bådadera finns säkert. Vad vi i motionen anfört är all vifinner del oriktigt att ta ställning till en underordnad fråga, såsommandattidens längd, när frågan om utskottens sammansättning inte är löst. Deltaställningstagande grundas på en faktisk erfarenhet från behandlingen avutskottens sammansättning. Om vi antar att treårig mandatperiod hade gällt vid1976/början, då som bekant utskottens sammansättning inte varklar, skulle en eventuell lösning av denna fråga ha varitsvår alt tillämpa. Låt oss anta att utredningen om arbetsformerkommer med ett förslag . Det är då möjligt med nuvarande ordning atttillämpa detta förslag från nästa början. Med treårsperioder skulledel säkert vara myckel svårt alt företa ändringar före valperiodens slut. Delfinns heller inga redovisade skäl som visar på ett större behov av brådska idenna fråga än i frågan om riksdagsutskottens sammansättning. Det går myckelväl att lösa dessa frågor . Med hänvisning lill vad vi har anfört imotionen 1759 om skälen till att vi inte kan se frågan om utskottens mandattidavskild från utskottens sammansättning ber jag, herr talman, att fä yrka avslagpå hemställan. Ianslutning till föregående ärende påtalade jag utskottets säregna sätt attbehandla en motion. I KU:s betänkande nr 30 finns inte en rad som angerutskottets inställning till syftet med vår motion, nämligen att mandattidenslängd inte skall ses avskild från frågan om utskottens sammansättning. kan utskottet lämna ifrånsig ett belänkande, vari yrkas avslag på en motion, ulan all utskottet gernågon som helst motivering för sitt ställningstagande? Den frågan bör besvaras. BERTILFISKESJÖ (c): Vi har haft en lång debatt om arbetsformer och omutskoltsrepresenlationen, och jag skall inte upprepa argumenten från dendebatten. Den grundläggande anledningen lill all utskottet har avstyrktvpk-motionen är naturligtvis de skäl som redovisades i del tidigare betänkandet. Förslagetatt vi skall utse utskotten för heta mandatperioden har tillkommit för att inågon mån bidra lill att få en snabbare start av arbetet i riksdagenöver huvud laget. Erfarenheterna från de år som har gått visar ju att en sådanreform är av nöden. Sedanskulle jag kanske med anledning av yrkande och anförande viljasäga att företrädare för vpk i utredningen om arbetsformer har varitmed om att arbeta fram det förslag som man nu yrkar avslag på. Jag yrkarbifall lill ulskollets hemställan. NILSBERNDTSON (vpk): Del borde ha framgått för både av motionen och av mittinlägg att skälet lill vårt avslagsyrkande är alt man inte har lyckats lösafrågan om utskottens sammansättning. Vi har alltså inte tagit upp en diskussionom förslaget rörande mandatperioden som sådan, och det har säkert heller intefunnits anledning till annat ställningstagande när utredningenbehandlade frågan. Alla har väl ändå hoppats all utredningen också skulle lösaden andra viktiga frågan, om utskottens sammansättning. Jagkritiserade utskottets behandling av vår motion, där vi har redovisat skälenför vårt yrkande. Men jag frågade efter utskottets motiveringar för att avvisamotionen. Hur skall man kunna läsa ut hur utskottet ser på sambandet mellanutskottens sammansättning och mandatperiodens längd? Jag erkänner all del ärett framsteg att ulskollets talesman nu här i kammaren har redogjort för hurutskottet resonerat, men om någon utanför denna kammare läserkonstitutionsutskottets betänkande och vill veta hur man kommit fram lillavslagsyrkandel på motionen, var hittar då han eller hon utskottets ståndpunkt? Överläggningen varhärmed slutad. TREDJE VICE TALMANNEN: I della moment föreslås bl.a. ändring i riksdagsordningen. Av belänkandet framgår alt ändringen avses attgenomföras med ett enda beslut. Här har yrkats dels bifall till utskottetshemställan, dels avslag på densamma. För bifall till utskottets hemställankrävs att minst tre fjärdedelar av deröstande och mer än hälften av ledamöter 102 förenar sig om beslutet. Beslut i ärende som fordrar anslutning av särskilt den flertal skall fallas genom omröstning. Följandevoteringsproposilion upplästes och godkändes: Ändrad mandat- periodfor riksda- Den som vill alt kammaren bifaller konstitutionsutskotiets hemställan i ijt<;kott belänkandet nr 30 mom. 1röstar ja, den det ej vill röstar nej. Om inte minst trefjärdedelar av de röstande och mer än hälften av kammarens ledamöter röstar ja,har kammaren avslagit utskottets hemställan. Vid omröstning genom uppresning förklarades minsttre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av kammarens ledamöter haröstat för bifall lill ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröslningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Ja- 288 Nej - 12 Kammarenhade alltså bifallit utskottets hemställan. 1977/78:31 med anledningav i propositionen 1977/78:100 framlagda förslag om vissa anslag /79 under huvudtiteln och dess verk m. m. Kammaren biföll vadutskottet i dessa punkter hemställt. Rättför kommun att anslå medel till viss utbildningsverksamhet § 9 Rätt för kommun attanslå medel till viss utbildningsverksamhet Föredrogs konstilutionsutskottels betänkande1977/78:32 med anledning av motion om rätt för kommun att anslå medel till vissutbildningsverksamhet. PAULJANSSON (s): I motionen 1977/78:910, som behandlas i förevarande betänkande frånkonstitutionsutskottet, har vi motionärer tagit upp frågan om kommunernas rättatt anslå medel för viss utbildningsverksamhet. Detvar ju så att kommunaldemokratiska utredningen på sin lid i sillhuvudbetänkande rekommenderade landsting och kommuner att ge partistöd i sådanomfattning alt partierna fick möjlighet alt i ökad utsträckning svara för vissgrundutbildning av blivande förtroendevalda. I det sammanhanget pekade man påbehovet av alt salsa särskilda resurser på att intressera och utbildamedborgare från grupper som är underrepresenterade bland de förtroendevalda.Det finns som bekant flera sådana grupper, som av olika skäl inte ärrepresenterade i våra beslutande församlingar i den utsträckning som fråndemokratisk synpunkt vore önskvärd. Imotionen pekar vi på att del råder stor enighet om att förtroendevalda ilandsting och kommuner skall beredas möjlighet till utbildning i kommunalafrågor samt alt arvode och annan ersättning skall utgå av kommunala medel fördetta ändamål. är det emellertid på det sättet, som också konstitulionsutskoltethar konstaterat, att denna utbildning genom den konstruktion som den nyakommunallagen har fåll är all ses som fullgörande av ett förtroendeuppdrag somman har. Ersättning med kommunala medel kan således utgå endast till densom redan haren förtroendeuppdrag. Men på del sättet blir det enligt vår meningsvårt att fullfölja kommunaldemokrati-ulredningens goda tanke all ge personersom tillhör underrepresenterade grupper utbildning i partiernas regi ochersättning för detta av landsting och kommuner. Naturligtvisär det ett stort framsteg att man numera kan ge redan etablerade kommunalaförtroendevalda betald utbildning. Men det gäller ju att också sörja förnyrekryteringen av de förtroendevalda och alt intressera och utbilda nyamänniskor så an de kan åla sig kommunala uppdrag av olika slag. Nuhar man ute i kommunerna försökt träffa uppgörelser mellan partierna i dennafråga. Man har diskuterat att införa ett enklare syslem, med vilket kommunernaskulle kunna ge bidrag för partiernas utbildningsändamål utan att behöva skapaen sådan byråkrati som del här är fråga om med krav på beslut om dellagande ikurser, insändande och handläggning av arvodes- och reseräkningar, kontroller,attester, många mindre utbetalningar osv. Tyvärr har man funnit att såvälkommunallagen som partistödslagen lägger hinder i vägen för en sådan rationelloch enkel behandling av dessa frågor. Konslilutionsutskollet ärganska kallsinnigt inför vår motion och vill inte alt skall göraen hemställan hos regeringen i det här fallet. Vi anser emellertid alt manborde lägga fram ett lagförslag som gjorde det möjligt för landstingskommuneroch kommuner att på ett enklare sätt lämna anslag till utbildningsverksamhetsom bedrivs av de politiska partier som är representerade i landsting resp.kommunfullmäktige. Utskottet nöjer sig med an hänvisa lill del kommunalapartistöd som utgår till partierna och säger mycket riktigt alt bestämmelsernaom kommunalt partistöd innebär att kommunerna resp. landstingskommunerna intekan avgöra hur detta stöd skall användas. Utskottet anser vidare att man vidbeslut om partistödets storlek liksom också bör beakta önskvärdhetenav att underiätta partiernas möjligheter alt utbilda icke förtroendevalda ikommunala frågor. Detär naturiigtvis rikligt an partierna är oförhindrade att användaparlislödspengarna till en sådan här utbildning, eftersom de inte är skyldigaalt redovisa hur pengarna används. Men tyvärr är det också så alt partistödet imånga kommuner är ganska blygsamt, och del skall räcka lill mycket.Skall man följa lagen om partistöd strikt, så måste man dessutom beakta alt denlagen i och för sig faktiskt inte medger att parlistödspengar används förutbildningsändamål av delta slag. Partistödet är ju avsett att användas förinformation till kommunmedlemmar i kommunala frågor och för information tillväljarna om partiernas politik. Enligt vår mening vore det mera just ochriktigt att vidta åtgärder som gör del möjligt för landsting och kommuner atthelt öppet lämna bidrag till utbildningsverksamhet av det slag som en enhälligkommunaldemokratiutredning har rekommenderat. Vis av erfarenheten inser jag det meningslösa i att gentemot ettenhälligt utskott yrka bifall till vår motion. Jag vill emellertid deklareraatt jag ingalunda är nöjd med utskottets behandling av motionen, och jagförbehåller mig rätten att återkomma i annat sammanhang. Rätt för kommun att anslå medel till viss utbildningsverksamhet Genom den nya kommunallagen har kommuner och landstingskommuner rättalt ge stöd för förtroendevaldas utbildning i form av arvode och vissersättning för att täcka kostnader som uppkommer i samband med dennautbildning. Det är riktigt som sade all denna öppning i den nyakommunallagen är väsentlig, eftersom den betyder att man ger de kommunaltförtroendevalda bätlre förutsättningar för att utöva sin verksamhet. Idetla sammanhang bör det klart sägas ifrån att det stöd som kommunerna harmöjlighet att ge i form av partistöd utgör en utomordentlig tillgång för detpartipolitiska arbetet och dess olika arter av verksamhet. Jag vill samtidigtkommentera en referering som gjorde när han sade att det nuvarandepartistödet egentligen inte kan användas för t. ex. utbildningsverksamhet. Detär kanske litet fariigt att låta det uttalandet stå oemotsagt här i kammaren,eftersom förhällandet är det att kommunerna och landstingskommunerna icke harrätt alt gå in och ge några anvisningar om hur partistödet skall användas.Detla är en mycket viktig princip i samband med Rättför kommun att anslå medel till viss utbildningsverksamhet alt samhället ger dennaform av stöd lill partipolitiskt arbete. Partistödet skall således självfalletkunna användas bl. a. för utbildning av grupper med underrepresentation ikommuner och landsting.