prot · G109100 · 1977-12-31 00:00:00 — kom in på en annan frågeställning än den som togs upp ifrågan. Jag har svarat på den ursprungliga frågan, huruvida förfatlningsspråkelär förståeligt som det nu är. Där harjag klart deklarerat att jag anser alt enändring, så atl man skall uttrycka del hela på klar svenska med orden smak- ochluktprovning, är befogad. Iövrigt kan jag inte ta ställning till de frågor som nuaktualiserar. KURTSÖDERSTRÖM (m): Jag kan ha förståelse för det. Anledningen till att jag ställde dennafråga är att tillverkarna, som jag harVarit i kontakt med, har blivit besvikna över att manbyter ul elt uttryck mot ett annat när de betyder precis detsamma. Förungefär ett och etl halvt årsedan hade just de här aromtillverkarna ettsammanträde med företrädare för alkoholbyrån, där man diskuterade den härproblematiken. Man diskuterade främst två saker - delsdrickbarhelsprov-ningen,som helt fördömdes från fabrikanihåll därför all deninte är objektiv, dels det förhållandet atl man inför omedelbartförsäljningsslopp så fort elt preparat dras in. Viddet lillföllet var företrädare för alkoholbyrån positiva till förslag om enutredning av problemen, men sedan har ingenting hänt. Ombestämmelserna nu skall ändras och nytryckas, skulle då inte socialministernvilja vara vänlig och medverka till att man överväger om det inte går att göraen ändring närdet gäller provtagningen? Del skulle ligga helt i linje med denborgerliga regeringens strävan att avbyråkratisera samhällel. Jag hoppas attsocialministern är positiv till att medverka till en sådan sak. villjag säga till attjag har givit eltklart svar på frågan. Hade jag fått ytterligare en fråga om det som KurtSöderström nu aktualiserat, skulle jag haft möjlighet att på alkoholbyrån undersökahur långt den saken avancerat. Jag vet att diskussion kring detta pågårpå alkoholbyrån, men jag kan inte ge någol vidare besked, eftersom frågan intevarit aktuell förrän just . KURTSÖDERSTRÖM (m): Jag begär inget svar, men jag har i alla fall ställt frågan och hoppasatt vi kan komma fram till en lösning. Överläggningenvar härmed slutad. § 9 Om energipolitiken Ekonomiministern erhöll ordet förattbesvara () anmälda interpellation,1977/78:133, och anförde: har lill mig riklat följande frågor: Harekonomiministern, som underiag för regeringens ekonomiska ställningstaganden, låtit närmare studera de samhällsekonomiska konse kvenserna av den nuvarande regeringens energipolitik? Vilkaär i så fall effekterna av den nuvarande regeringens energipolitik i fråga om a) utrymmet för övrigainvesteringar? b) utrymmet för reformer? c) bytesbalansens utveckling? Har regeringensekonomiska politik utformats med hänsyn lill under punkten 1 diskuteradeeffekter? 3.Anser ekonomiministern atl svensk ekonomi tål att vi bygger fyra-sexkärnkraftverk som sedan inte används för att producera elektrisk kraft? Denförsta frågan gäller de samhällsekonomiska konsekvenserna av regeringensenergipolitik. SomIngvar borde känna till har regeringen ännu ej föreslagit riksdagennågon ny inriktning av den svenska energipolitiken. riksdagsbeslutom energipolitiken förutsattes att beslutet skulle omprövas 1978. För atlförbereda detta har en arbetat, och på grundval av dessbelänkande och de synpunkter som de olika remissinstanserna kan framförakommer regeringen atl förelägga förslag till ny energipolitik underhösten innevarande år. Deåtgärder som vidtagits på det energipoliliska området har därför syftai lillatt upprätthålla handlingsfriheten inför det kommande beslutet. De har enligtmin mening ej medfört vare sig koslnader eller vinster av denomfattning att det är meningsfullt att tala om samhällsekonomiska konsekvenseri fråga bl. a. om utrymmet för investeringar och reformer eller då det gällerbytesbalansens utveckling. Förutomatl upprätthålla handlingsfrihet och förbereda det energipolitiska beslutet harvidtagits åtgärder som bedömts som väl motiverade såväl energipolitiskt somekonomiskt. Jag syftar i första hand på del förslag till ett omfattandeenergisparprogram som förelagts . Inte minst mot bakgrunden av våraansträngningar atl uppnå balans i våra utrikes betalningar bedömer jag detlaprogram som utomordentligt angelägel och betydelsefullt. Efterbokslaven skulle jag därmed ha svarat på första två frågor.Jag har emellertid tolkat honom så att frågan skall avse även effekterna avolika vägval vid höstens energipoliliska beslut. Jag vill därför lilläggaföljande: Delvägval i fråga om kärnkraften, och de beslut om vilken kapacitet påenergiproduktionens område som vi måste ha, är självfallet beroende av vilkentillväxt i energikonsumtionen som kan anses trolig under 1980- och 1990-talen.Den tillväxten är i sin tur beroende på vad vi kan uppnå av energibesparingar. Skulledet ur energipolitisk synvinkel föreligga elt behov av den energiproduktionsom kärnkraften kan ge men regering och riksdag av andra skäl skulle komma framlill all en avveckling bör ske uppkommer samhällsekonomiska koslnader. Somenergiministern redovisade i regeringens proposition med förslag om anslag tillstatens vattenfallsverk (prop. 1977/78:116) har vattenfallsverket beräknatkostnaderna för en avveckling av till . Skullesamtliga de kärnkraftsblock som är under byggnad ej tas i bruk blirkostnaderna slörre. I dagens priser kan de nedlagda kostnaderna hittillsberäknas lill ca . Återstående kostnader kan uppskattas lill ca10 miljarder kr. Om beslut skulle fattas om avveckling av dessa aggregatuppstår dessutom koslnader förbrutna kontrakt och avvecklingskostnader. Om denna kapacitet skall ersättas medkonventionell produktion måste investeringar på . göras.Härtill kommer ökade driftkostnader och därmed också en ökad oljeimport. Enligtvad jag erfarit skulle beräkningar utförda inom ramen för energikommissionensarbete lyda på atl om hela kärnkraftsprogrammel skulle ersällas med allernalivproduklion och besparingar måste avsevärt mycket Slörre insalser än vad jag nuredovisat göras. Osäkerheten i beräkningarna är dock stor och beloppen ärdärför svåra att precisera. Kostnaderna skall slås ut över hela den periodavveckling och ersättningsinvesteringar skall ske. Närdet gäller de allmänekonomiska förutsättningarna utgår jag från alluppfyllandet av bytesbalansmålet ej skulle få påverkas av en hel eller partiellavveckling av kärnkraften. Koslnadernaskulle sannolikt i huvudsak inkräkta påutrymmet för privat konsumtion och övriga investeringar inom näringslivet. Mankan inte blunda för att detta innebär en ylteriigare inteckning i ett underavsevärd lid begränsat konsumtionsutrymme. Jagvill emellertid understryka, att regering och riksdag genom villkorslagen saltkärnkraftens säkerhetsfrågor i första rummet. Jag är personligen övertygad omatt inga svenska medborgare av ekonomiska skäl skulle vara beredda atttillstyrka atl angelägna säkerhetskrav försummades. Går kärnkraftensavfallsproblem alt lösa enligt de kriterier som satts upp i villkorslagen,skall självfallet de av berörda aggregaten tas i drift. Menskulle den nu pågående remissgranskningen av ansökan om att fåladda aggregatet visa att dessa problem ej är lösta, vore detnaturiigtvis helt fel att ta aggregatet i drift. Eftersom remissbehandlingenpågår varken vill eller kan jag närmare uttala mig om detla. För regeringen ärfrågan om laddningen av ylteriigare kärnkraflsaggregal i förslå hand ensäkerhetsfråga. Det är därför självklart atl vi måste vara beredda att bäravissa kostnader om det skulle visa sig atl säkerhetsproblemen inte kan lösaseller att ytterligare forskning och utveckling är nödvändig innan de kan anseslösta. Svensk ekonomi måste tåla sådana liksom andra av omsorg om vår miljö ochmänniskors hälsa betingade kostnader, även om de skulle innebära en icke oväsentligbelastning och en ytterligare inteckning av ett redan hårt iniecknatresursutrymme. Jag ber att få tacka ekonomiministern för svarel på min interpellation.Del gläder mig att en debatt nu äntligen kan komma till stånd om de ekonomiskakonsekvenserna av energipolitiken med det statsråd som har ansvaret förSveriges ekonomi. har demonstrativtvägrat atl gå in i en debatt. Först när även borgeriiga tidningar reagerade molregeringens nonchalans gick del all få ett svar från ekonomiministern. Tyvärrär ekonomiministerns beleende i denna fråga inte en isolerad företeelse. Jagmåsle, herr lalman, beklaga alt det skall vara så svårt atl fåregeringsledamöterna att visa sig i och svara för sina departement och att över huvud tagetvara närvarande i kammaren när viktiga frågor diskuteras. Jag tänker dågivelvis inte på ofrivilliga frånvaro . Jagtror inte att moderatledaren mått särskilt väl när han utformat detta svar. Detmåste vara obehagligt för ekonomiministern att låtsas som om situationen påenergiområdet är problemfri och alt regeringens handlande styrs av förnuft ochkonsekvens. Viden moderatkonferens talade betydligt mera klarspråk äni interpellationssvaret . 1 kunde man läsa följandereferat: "Även bestämda politiska markeringar i sitt tal. Hanbelönade hårt det oupplösliga sambandet mellan ekonomi och energi, det omöjligai alt säga nej till alla energikällor och faran i att åsidosätta enhögt utvecklad teknologi; - Gör vi det, kan vi ställasinför en lång och plågsam nedgångsperiod. - är det atl diskuteraenergipolitiken i nya termer: Välstånd och sysselsättning." Jagdelar uppfattningen att energidebatten måsle föras också i termferna välståndoch sysselsättning. Del äretl bra uttalande. Men den debatten skall ju då ocksåföras i riksdag mellan regering och opposition. Problemet somekonomiministern går helt förbi i sitt svar å regeringens vägnar är all vi intehar hur mycket tid som helst på oss. Tvärtom borde bl. a. med hänsyn tillekonomi och sysselsättning fiera viktiga energipoliliska beslut redan hafattats. Men regeringen kan inte bli överens om något annal än alt skjuta alladessa problem framför sig. inser naturiigtvis faran med en sådanpolitik. Vidden tidigare omnämnda novemberkonferensen riktade partisekreterare följande maning till de moderata statsråden: "Kommer inte ett beslutde närmaste månaderna försvagas regeringens handlingskraft även på andraområden." Nuhårde månaderna gått, och förvirringen kring regeringens energipolitik har ökati stället för all minska. Med hänsyn lill den allvariiga tidsaspekten ienergifrågan måste jag fråga ekonomiministern: uppfattning att frånvaron av energipolitik kommeratt försvaga regeringens handlingskraft även på andra områden? Omsvarel är ja, måste ju detta få samhällsekonomiska konsekvenser och alltså ståi strid med interpellationssvar. Är svarel nej, har moderaternasordförande och partisekreterare skilda uppfattningar i denna avgörande fråga. Handlingsförlamningenligt den modell som regeringen nu företrätt i en och halvt år leder till alllhögre kostnader. Utan ordentliga riktlinjer har trots allt utbyggnaden avkärnkraftverk fortsatt efter valet. Det innebär atl vi lagt ned åtskilligamiljarder på kärnkraft också efter valet. Ändå hävdar statsministern atl dessakraftverk inte skall användas för atl producera elektrisk kraft. Del vore i såfall fråga omen kapitalförstöring utan motstycke i fredstid. Enligtekonomiministern skulle denna uppgå till 17 000 milj. förefaller mig vara enrealistisk siffra. Jagfinner del oroväckande alt ekonomiministern förnekar alt regeringensenergipolitik skulle medföra några negativa samhällsekonomiska konsekvenser.Tyvärr harju redan det svenska samhället, företag, löntagare ochskatlebetalarna, orsakats betydande skada. Utvecklingen har lett till att kunnande och kompetenspå viktiga områden förslösas att sysselsättningen ionödan minskas atl investeringarnautanför energiområdet riskerar att hämmas. Låt mig också nämnakonkreta exempel: I ASEA:sårsredovisning uttalas: "FörASEA-gruppen har frånvaron av energipolitiska beslut i reduceratbeställningsingång och beläggning på kraftutrustning, inte bara inom ASEA-ATOMutan även inom och moderbolaget." I ,dvs. , finns en intervju med ASEA-ATOM:s VD :"säger att Asea-Aioms marknadsföring utomlands försvårats efterjordbmksminister () utspel . vill lägga nerAsea-Alom." Trots att är ettgammalt gruvland bedriver vi knappast någon prospeklering längre. Av rädsla föralt hitta uran vågar vi knappt leta efter några mineraler. Att bygga kärnkraftverk isnigelfart är ett dyrt och dåligt sätt att klara energiförsörjningen. Ändå ärdel detta som sker med . Byggnadsarbetare som skulle behövas för ettrationellt byggande, avskedas. När regeringen kommit fram till ettbeslut måsle nyanställningar ske om vi inte skall skrota kärnkraftsprogrammet.Det är inte svårt att förslå bitterheten i Forsmark. Aggregat är sedanflera månader klar; för start, men tillåls av regeringen inte att produceraelektricitet. Enligt kostar delta de svenska skattebetalarna varjedag 1,5 milj. kr. GöstaBohman harju predikat sparamhet med statens medel. är Sverigesekonomi mer illa ute än på flera årtionden. Hur känns det då alt slösa medskattebetalarnas pengar på detla sätt? Enligtvillkorslagen är regeringen skyldig att svara ja eller nej på Vallenfallsansökan. Enligt min uppfaltning borde ett svar redan ha givils. Det gäller jurättssäkerheten i landet. Varje fördröjning kostar dessutom mer pengar. Föratt ändå sätta en absolut yttersta gräns vill jag fråga: Kan gesin hedersord påatl ett ja eller nej lill start av lämnas förevårriksdagens slut? Alladessa frågor och problem försöker ekonomiministern komma ifrån med enformulering som måste vara lånad från : "Det är därförsjälvklart atl vi måsle vara beredda atl bära vissa kostnader om det skullevisa sig alt säkerhetsproblemen inte kan lösas eller att ytterligare forskning ochulveckling är nödvändig innan de kan anses lösta." Detta har varit enhuvudfråga för , där den slora majoriteten med bl. a.moderaternas och representanter har kommit fram till klara ochvälgörande slulsatser. Man visar ju att alla energislag har sina nackdelar menatl det gäller alt komma fram lill en förnuftig balans. I denna ingår enligtkommissionen också kärnkraft. Tänker regeringen verkligen inte ta intryck ? Det är illa nog atl stats- och energiministrarna avtaktiska skäl nu nedvärderar sin egen kommission. Skall nu också som om den inte finns och avstå från de beslut som brådskar? Vi kan juinte fortsätta att säga nej till allting: Nej till älvulbyggnad avslörre betydelse. Nej till ökatoljeberoende. Nej lill en rationellutbyggnad av kärnkraften. Nej till prospeklering ochbrytning av uran. Detgår inte med hänsyn lill vårt näringsliv och vår ekonomi atl säga nej, nej,nej. Även en borgerlig regering måste säga ja. Annars kommerutvecklingen bara alt fortsätta bakåt, som under den första halvan avvalperioden. Trotsatl de alternativa energikällorna inte kan ge någol lillskoll på 10-15 årbrukar ju representanter hänvisa lill dessa energislag, t. ex. vindkraften.Del behövs ju I 000 till 2 000 vindkraftverk för etl inte alllför stort lillskolltill vår elenergi. skall man försöka komma i gång med tre försöksverk. Vemärdå först att proteslera? Jo,jag läser i huvudorgan Skånska Dagbladetatt Södra Åby-avdelningen av protesterar motplanerna på försök med vindkraft på . Gärna vindkraft, säger man, menabsolul inte på . Del lär inte bli lättare alt få odla och gödslaenergiskogar på våra våtmarker. Alltdelta kan ju inte stämma med vad innerst inne anser vara rält ochriktigt. Jag förstår alt han anser att vissa eftergifter måste göras för altregeringen inte öppet skall tvingas erkänna atl man inte klarar av att styraSverige. Menjag skulle ändå vilja fråga om det inte med hänsyn lill landels ekonomi finnsnågra gränser för ekonomiministerns eftergifter. bestämmer ju såmyckel annat i regeringen. Därför är det obegripligt att moderatledaren är såflat och eftergiven i den viktiga energifrågan. Jagförmodar att moderatledaren märkt att stämningen i landet håller på alt blialltmer irriterad. För att det inte skall sägas att jag ger uttryck åloppositionens naturiiga benägenhet atl kritisera i lid och otid, skall jagcitera några insändare i - eget husorgan - somman kunnat läsa : "Förmig framstår den nya regeringens beslutsförlamning i kärnkrafts frågan som ett bevis på regeringsoduglighet. I det rådande läget borde man ulan dröjsmål inlämna regeringens avskedsansökan och nyval utlysas. Självfallel måste det vara så att en regering är skyldig regera och inie smita undan i en viktig fråga. Även om ingenting skerfram till nästa val, kommer domen över den första borgerliga regeringen på44 år att bli hård och obeveklig, inte minst av flera som vid tidigare valönskat ett slut på den socialdemokratiska regeringsepoken. Detkan ej uteslutas, alt den nuvarande regeringen röner det sämsta vitsord som ensvensk regering vederfarits i modern tid. senare svarar , : "Ärdel inte nu dags för Hellers, mig och våra likasinnade atl bilda någon slagsborgerlig påtryckningsgrupp med enda uppgift att söka få ett stopp på denirepartisamverkan som med Hellers ord troligen kommer atl få 'det sämstavitsord som en svensk regering vederfarits i modern tid"." Folkbörjar alltså tröttna på atl och folkpartisterna i regeringen baraskyller ifrån sig på . Ni i och moderata samlingspartiet harmajoritet i regeringen. Dessutom har givetvis regeringen ett kollektivt ansvarför de beslut som fallas och inte fallas. Tyvärr är emellertid den borgerligaregeringskoalitionen nu en gång för alla sådan den är. Den står där, lika fastoch stabil som en snöhydda i vårregn. Låtmig alltså sammanfatta de frågor som ekonomiministerns interpellationssvar geranledning alt slälla: DelarGösta sin partisekreterares uppfattning alt frånvaron av en energipolitik försvagar regeringens handlingskraft även på andra områ den? Kan ge sitthedersord på att ett ja eller nej lämnas till start av innanvårriksdagens slut? Finns det med hänsyn tilllandets ekonomi inte några gränser för ekonomiministerns eftergifter för enoförnuftig energipolitik? Först den rent formella frågan om vem som skall svara här i riksdagenpå interpellationer och frågor som väckts av ledamöter. Delförhåller sig inte på del sättet atl jag, som gör gällande,demonstrativt skulle ha vägrat all svara och att vägran all svara på frågorinte skulle vara en isolerad företeelse från regeringens sida. suttit i en regering åtskilliga år. bör ha förvärvat vissakunskaper om hur del går lill atl svara på frågor och interpellationer. vet atl del inte är ledamöter som skall ha del avgörandeinflytandet och bestämma vilken av regeringens ledamöter som skall svara påfrågorna, utan det är arbetsfördelningen inom regeringen på olika ämnesområdensom är avgörande för vilket statsråd som skall gå upp i debatten. Så var det påIngvar tid, och så är del fortfarande. Denomständigheten alt ekonomiska faktorer är involverade i elt visst specialområdemotiverar inte att ekonomiminister eller budgetminister tar på sig en frågainom ett bestämt fackområde. Om man - för alt ta några exempel - diskuterar deekonomiska konsekvenserna av så är det skolministern som skall svara.Frågor om de ekonomiska konsekvenserna av att ha B3LA Nr 100 eller inte svarar försvarsministern på, de ekonomiska konsekvensernaav Fredaeen den jordbruksavtaletär jordbruksministerns område osv. Så har det varit och så '" förbli även i fortsättningen, även om man från socialdemokratiskt håll fortsätteratl, som jag menar alt man gör, missbruka interpellalions- och Om eneivipoliiiken frågeinstilutet på det sättsom varil fallet under en stor del av den tid då socialdemokraterna befunnitsig i opposition. Altjag nu svarar beror på alt jag tycker att det här tjatet någon gäng bordesluta. Därför har jag tagit på mig frågan även om också den kunde ha besvarats,och egentligen enligt instruktionerna borde ha besvarats, av . förde i allra högsta grad en debatt på ytan, en rent partipolitiskdebatt. Han gjorde gällande att jag stod här och låtsades som om inteenergipolitiken var fylld av problem, att jag skulle göra gällande allenergipolitiken var problemfri. Det är precis tvärtom. Detla är en av våraavgörande ekonomiska och säkerhetspolitiska frågor. Del besynneriiga är atlsamma person som beskyller mig för alt göra gällande alt energipolitiken ärproblemfri kan stå här i talarstolen ulan alt med elt enda ord berörasäkerhetsaspekten på energipolitiken. Icke med ett enda ord tog den andra sidan av detta stora problem, en sida som jag anser vara denviktigare. Jag hävdar alt vid en avvägning mellan de renl ekonomiska faktorernaoch de säkerhetspolitiska - i den här meningen laget -faktorerna är säkerhetendel viktigaste. Säkerheten för miljön, tryggheten för människors liv och hälsafår icke eftersättas även om det skulle kosta massor av pengar. Där haruppenbarligen och vissa socialdemokrater en motsattuppfattning. Jag vet att ute i del slora socialdemokratiska partiel ärmeningarna i det här hänseendet inte lika solklara; där finns det människor somsätter säkerheten före pengarna. Detförvånar mig alltså att IngvarCarisson kan stå här i talarstolen ulan alt medetl enda ord beröra den andra sidan av problemet, nämligen säkerheten. Det ärden som i hög grad har styrt regeringens handlande, och det var den som en gångutgjorde motivel för all den regering, av vilken var ledamot,föreslog att 1975 ta in i beslutet en bestämmelse om attenergipolitiken skulle omprövas 1978 och att man då skulle bedöma icke barabehovet av energi utan också de säkerhetspolitiska aspekterna av energipolitiken.Riksdagen följde regeringsförslaget och beslöt 1975 alt energipolitiken skulleomprövas 1978. Vi skall alltså ompröva energipolitiken 1978. Då görs den slutliga bedömningen - så långl vi nu kan överblickaframliden - av å ena sidan de ekonomiska aspekterna och å andra sidansäkerhetsaspekterna. 1 avvaktan på den häromprövningen har regeringen tillsatt en energi kommission, i vilken även parti är företrätt. Jag har en känsla av - del skvallras ju en del - atl inom den kommissionen är meningarna inte så ensidiga och problemfria som de åsikter var som förde fram här i debatten . Med hänsyn till säkerheten har majoritet antagit en villkorslag, 204 som innebär atl nya reaktorer icke får las i driftmed mindre än att garantier finns för alt avfalls- ochupparbetningsproblemen kan lösas. majoritet, bakom vilken stodsvenska folkets majoritet i val, har alltså beslutat att säkerheten skallskjutas i förgrunden. Till dess skall vi hahandlingsfrihet för atl kostnaderna inte skall bli alllför stora. Och närbeslutet tas gör vi den avvägning som jag talade om. frågar mig om jag delar vår partisekreterares uppfattning altfrånvaron av energipolitik skulle vara djupt oroande och få allvarligakonsekvenser. Om med sitt tal om frånvaron av energipolitiksyftat på läget , då delar jag inte hans uppfaltning. Om han gör gällandeatt en frånvaro av energipolitik är utomordentligt skadlig och allvariig, dådelar jag hans uppfattning. Men föreligger icke någon frånvaro avenergipolitik. Jag har pekat på de stolpar som ingår i det energipolitiskahandlande bakom vilket hela regeringen står: omprövning 1978, baserad på energikommissionenshandlingar, bedömningar och analyser, en villkorslag som sätter säkerheten iförsta rummet och etl beslut som alltså kommer . Detta är icke frånvaroav energipolitik. Detta är klart utstakade riktlinjer för det energipoliliskahandlandet. Vårthittillsvarande handlande på det här området innebär, påstår ,en kapitalförstöring utan motstycke, och del må han ju säga. Men delta måste innebära atl IngvarCarisson och stora delar avhans parti anser att säkerhetsaspekterna är helt underordnade de ekonomiskaintressena. Såfick vi höra här ifrån talarstolen med slor förtjusning läsaupp lidningsinsändare och uttalanden - som om inte kunde talaför sig själv - av företrädare för olika ekonomiska och industriella intressen.Del är inte något fel alls. Tvärtom är del fullt riktigt all representanter förden svenska kärnkraflsinduslrin för fram sina synpunkter och hävdar sinaintressen. Debatten skulle bli väldigt ensidig annars. Det finns juförespråkare övernog för andra intressen också. Och det är bara bra attdebatten blir så rik och nyanserad som möjligl.