prot · G109157 · 1977-12-31 00:00:00 — Kommunikationsministernsäger t. ex.: "Broschyrer finns fortfarande tillgängliga och används bl.a. i aktiviteter som riktar sig till föräldrar." Jag vill gärna ställafrågan: Vilka aktiviteter? Här gäller det inte bara att framställa broschyrer,utan man måste naturiigtvis gå ut aktivt och upplysa människorna. Jagvet att man haranvänt TV och press för information, men jag anser att man meraborde ha utnyttjat polisen och , som direkt möter bilisterna,för att verkligen påtala att den här stolen är fariig. Jag trodde attkommunikationsministern ville angripa det hela mer aktivt. Vi vet att mångastolar är i bruk och att barn kommer till skada. Därför krävs detåtgärder av kommunikationsministern. Omåtgärder för att förbjuda användningen av viss bilbarnstol Den ändring i fordonskungörelsen som jag nämnde i svaret har kommittill för att man vid behov snabbt skall kunna utfärda ett förbud mot bruket avolämpliga bilbarnstolar. Möjligheterna att utfärda sådant förbud gavstrafiksäkerhetsverket just genom den här författningsändringen. har alltså möjlighet att utfärda förbud, men det haransett att en fortsatt information om riskerna är att föredra framför ettformellt förbud med straffsanktioner. Självfallet skulle därvidefterlevnadskontrollen vara svår att genomföra, och det är orsaken till attverket f n. intar den här ståndpunkten. frågade konkret vilken aktiv information jag avsåg med mina ord omdetta i svaret. Som bekant riktar trafiksäkerhetsverket sig till olika grupperav trafikanter, och dess målinriktade information till barnfamiljerna har välhaft en ganska massiv omfattning och delvis naturiigtvis haft detta problem somen riktpunkt. Vidare har bilkåristerna på alla håll i landet drivit en kampanj.Föräldrar och barn i trafiken, och därigenom har också information spritts. Detär två exempel; det finns säkert flera. Omåtgärder för att förbjuda användningen av viss bilbarnstol Det är ju bra att man har skärpt bestämmelserna, och det ärnaturiigtvis viktigt att man verkligen följer upp frågan med bilbarnstolarnaoch granskar dem. Men i det här konkreta fallet tycker jag ändå att man meraaktivt borde ha upplyst människorna om att det finns en barnstol som är fariigatt använda. Somjag ser det är det utan tvivel farligare att använda den här stolen än att inteanvända någon alls. Så har också expertisen bedömt det. Därför borde man gå utmera aktivt och inte bara allmänt hänvisa till broschyrer och sådant. Dettaär en väldigt viktig fråga. Naturligtvis är det inte bra när barn kommer tillskada, och därför måste allt göras för att förhindra att det sker. Jagefterlyser alltså en bättre aktivitet på det här området. Som jag sade bordeman använda polisen och , som mera direkt kommer i kontaktmed bilisterna. Det är en väg som man har försummat när det gäller att upplysaallmänheten. Att det sker information på olika sätt är väl helt klart.Konsumentverket gav ut ett blad som kallas Fakta frånkonsumentverket, som just rör typgodkända bilbarnstolar och där man talar omvilka som är godkända - inte mindre än sju olika sorter är berörda. Här finnsockså en mängd information till föräldrarna. har givit uten liten broschyr som heter När du kör barn i trafiken, läs om barn ibarnvagnsinsats, barnstol, baksäte, barnvagn osv. Dessa är lättillgängliga - definns att få överallt. Och jag är ganska säker på att det är en bättre metod änförbud som man inte kan kontrollera efterlevnaden av. Vi har alltför mycketförbud i vår lagstiftning som inte efterievs och som vi inte har några möjligheteratt kontrollera efterlevnaden av. Hur många hundratusen människor går inte motröd gubbe i Stockholmstrafiken eller i våra samhällen ? De bryter motlagen och det finns en straffsanktion. Men det finns ju ingen som helstmöjlighet för ordningsmakten att kontrollera efterievna-den. En sådanlagstiftning aren dålig lagstiftning. Det vore samma sak om vi skulle ha ettförbud här, om man inte vore säker på att man kunde kontrollera efterlevnaden. BÖRJENILSSON (s): Faktum kvarstår att stolen används i mycket stor omfattning ute ilandet . Det visar att informationen inte är tillräcklig. Jag tycker betydligt hårdare bör gå ut till allmänheten med upplysningar om den härstolens risker. Överiäggningenvar härmed slutad. § 8 Omomhändertagandet i hamnar av rester av miljöfarliga varor Kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga,1977/78:495, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder regeringen ämnarvidta föratt förbättra möjligheterna att i svenska hamnar efter lossning ta omhand rester av miljöfariiga varor. Enligtgällande bestämmelser skall anordning för mottagning och behandling avoljehaltigtbariast-eller tankspolvatten finnas på platser där olja lastas.Anordning för mottagning av sådant oljeförorenat vatten skall vidare finnas påplatser där oljetankfartyg lastas med annat än olja. Ansvarig för att behövliganordning finns är den som lastar ut olja resp. avlastaren. Bestämmelsernaträdde i kraft . I den mån anordningen inte var klar vid dennatidpunkt, måste den som svarar för att anordningen skall finnas söka dispenshos . var flera anordningar redan i bruk eller klaraatt tas i bruk . För att driva utvecklingen så snabbt som möjligt harsjöfartsverket och prövat tidsplanen för inrättandet avvarje särskild anordning med beaktande av de särskilda förhållanden somvarierar från plats till plats. F. n. finns större anordningar för mottagningoch behandling av oljehaltigt bariast- eller tankspolvatten på nio platser samtanordningar för mottagning av oljehaltigt länsvatten och fasta oljerester frånfartygs maskinrum på sammanlagt omkring 40 platser i landet. Anordningarna föroljeavfall från fartyg kan i det närmaste betraktas som färdigutbyggda ochtäcka det behov som fartygen har. I mindre hamnar som inte har inrättat fastaanordningar beräknas tankfordon komma att utnyttjas. Regeringen, sjöfartsverketoch följer noga utvecklingen på området. Självfalletär det också angeläget att frågan om mottagning och behandling avkemikalierester från fartyg löses. Denna fråga innehåller emellertid olikaproblem av bl. a. teknisk, ekonomisk och praktisk natur. F. n. utredersjöfartsverket och hanteringen av rester från kemikalietankfartyg.Av det utförda utredningsarbetet framgår att det inte torde möta någotegentligt hinuer från teknisk synpunkt att ta om hand och förstöra rester avsådana kemikalier som lossas i svenska hamnar. Detta utredningsarbetefortsätter inom verken och kan beräknas vara avslutat . Omomhändertagandet i hamnar av rester av miljöfarliga varor Jag ber attfå tacka statsrådet så mycket för svaret. Storamängder miljöfarliga varor i form av olja och giftiga kemikalier lossas i desvenska hamnarna - detta gäller också för insjöhamnarna. När lasten lossatshänder det att gifter och oljeblandat vatten blir kvar i fartygen, och om viinte har mottagningsanordningar för dessa rester i hamnarna, finns det risk attde dumpas i havet. Efter läsning av ochmot bakgrund av det stora antalet oljeutsläpp som gjorts efter våra ku,ster Omomhändertagandet i hamnar av rester av miljöfarliga varor - långt ifrån alla är välupptäckta - finns det skäl att anta att det finns fartyg som rengör tankarnaute till havs och släpper ut oljeblandat vatten. Om fartyg också dumpar gifterute till havs har man ingen möjlighet att upptäcka, men man vet att den marinamiljön skadas av detta. Jagnoterar nu med tillfredsställelse att statsrådet säger i svaret attmottagningsanordningarna för oljeavfall i det närmaste är utbyggda. Det är ettangeläget, klart och positivt besked. Men även om detta besked nu har lämnats,finns det skäl att fråga sig varför vi i de svenska farvattnen har så väldigtmånga utsläpp av olja -jag tänker härvid även på de utsläpp som avkustbevakningen benämns "begränsade". Man frågar sig om det i de härfallen inte hade varit möjligt för fartygen att klara rengöringen av tankarnapå annat sätt. Jag tror att denna fråga måste följas med mycket skärptuppmärksamhet, och jag vill betonaatt det är angeläget att man snabbt vidtaråtgärder vid de hamnar som ännu inte är utbyggda, så att ingen skall kunnaskylla på att det vid dessa inte finns mottagningsanordningar. Problemenmed kemikalieresterna utgör en något besväriigare fråga. Jag noterar medtillfredsställelse att utredningsarbetet pågår och att det beräknas vara klartunder detta år. Det rör sig om ett relativt fåtal hamnar, där man lossar varorsom innehåller giftiga kemikalier, och dessa bör således vara kända avsjöfartsverket. Jag undrar därför om statsrådet har någon uppfattning om närförslag från den utredning som pågår kan föreligga. Jag hänvisar till sista meningen i mitt svar som lyder: "Dettautredningsarbete fortsätter inom verken och kan beräknas vara avslutat under1978." KARL-ERIKSTRÖMBERG (fp): Det är bra att utredningsarbetetfortsätter, men jag är ändå angelägen om att statsrådet gör en närmareprecisering när det gäller tidpunkten för när arbetet är färdigt. Jag villockså betona att det är mycket önskvärt att statsrådet, när utredningenpresenterat sitt resultat, så snabbt som möjligt vidtar åtgärder på det härområdet. Oljeutsläpp kan man visserligen lätt spåra, men rester av giftavfalleller kemikalier som kanske dumpas är praktiskt taget nästan omöjligt attupptäcka. När utredningsresultatet kommer är det därför angeläget attstatsrådet snabbt agerar i den här frågan, och det är detta jag ville betonamed min sista fråga. Självfallet kan jag inte uttala mig om någon tidsplan förränutredningsarbetet är klart och vi vet mera om omfattningen av de tekniskakonstruktionerna, möjligheterna att fl fram dem inom landet, kostnaderna fördem osv. Men lika självklart är ju att vi så snart det finns möjlighet attförverkliga planerna - och liksom bedömer jag det sommycket viktigt - skall se till att åtgärder vidtas utan onödigt dröjsmål. Överiäggningenvar härmed slutad. § 9 Om nedläggningen avGränges Kommunikationsministern erhöll ordetför att i ett sammanhang besvara dels () anmäldafråga, 1977/78:478, dels () anmälda fråga,1977/ 78:485, båda frågorna framställda till industriministern, och anförde: har frågat industriministern om han informerades omGrängesbolagets planer rörande vid förhandlingarna om , ,samt, om svaret är nej,om han är beredd vidta sådana åtgärder attsex moderna fartyg ej realiseras till utlandet och därmed t. v.sysselsättningen för mer än 400 personer . Sten-OveSundström har frågat industriministern om han är beredd att verka för attsamhället i form av ett direkt ägaransvar går in i rederibranschen och säkrarsvensk rederinärings fortlevnad. Frågorna har överlämnatstill mig för att jag skall besvara dem. i samband med bildandet av var i första hand inriktade påhandelsstålet. Under förhandlingarna bedömde Grängesledningenrederiverksamheten som en belastning med hänsyn till koncernens förmåga attöverleva och därmed också till tryggheten för huvuddelen av de anställda iGränges. Om detta informerades såväl företrädare för de anställda somregeringen. Riksdagenbeslutade efter förslag av regeringen om vissa åtgärder till stöd åtrederinäringen. Åtgärderna omfattade bl. a. införande av ett likviditetsstöd iform av statliga kreditgarantier på 500 milj. kr., som kan beviljas till den 30juni 1978. Som en följd bl. a. av amorteringsanstånd har behovet avlikviditetsstöd i form av statliga kreditgarantier kraftigt kunnat begränsasutan att syftet med dessa förfelats. Efter förslag av regeringen har riksdagenden beslutat att resterande del av kreditgarantierna förs i nyräkning och står till förfogande till . Regeringensförslag och om kreditgarantier hade förankrats hosarbetsmarknadens parter inom sjöfarten. Samma företrädare för näringen deltar iden sjöfartspolitiska utredningen, vars uppdrag omfattar att föreslå merpermanenta och långsiktiga åtgärder för näringen. Utredningen behandlar justnu med förtur problemen med det stora tank- och bulktonnaget. Jag ber attfå tacka för svaret. Fråganvar ställd till industriministern. Den gäller en viktig del av svensktnäringsliv. Den har direkt samband med fusionen inom stålindustrin, somhandlagts av industriministern och hans departement. Det här är inte i förstahand en kommunikationsfråga. Dagenefter del att riksdagsbeslutet fattades om bildandet av ,handelsstålbolaget, beslöt preliminärt att rederiverksamheten,, skulle upphöra. Jag ville vela om detta beslut var bekant förindustriministern. Visste han det inte blev han förd bakom ljuset. han delblev de anställda i samt förda bakom ljuset. Svaret vill antyda att de anställda och regeringeninformerats. Vad de anställda beträffarärdetta osanning. Koncernledningensbeslut om nedtrapp-ning med riksdagsbeslutet kom som en chock förpersonal på kontor och i fartyg. En avveckling av bör ges ensamhällsekonomisk belysning. Det gäller sex fartyg. De har ettanskaffningsvärde av 765 milj. kr. Restvärdet enligt planmässig avskrivning är645 milj. kr. och enligt bokfö-ringsmässig avskrivning 286 milj. kr. Detbudgeterade marknadsvärdet vid en försäljning till utlandet är 203,6 milj. kr. En försäljning av dessa fartyg till marknadsvärdet innebäratt det köpande rederiet får avsevärt sänkta kapitalkostnader jämfört medGränges vid drift av fartygen. Det är kapitalkostnaderna som är dentunga biten för rederierna. En samhällsbedömning av en försäljning till utländskaredare ger vid handen att man exporterar anläggningstillgångar med ett värde av645 milj. kr. mot en ersättning på 203 milj. kr. Det är en kapitalförstöring istorleksordningen 450 milj. kr. är det en subventionering avutländska redare i motsvarande grad. har för dessa sex fartyg kvarstående lånpå drygt 400 milj. kr. Amorteringar och räntor kommer att belasta övriga delarav koncernen. En avveckling av blir en kraftig åderlåtning pålikviditeten inom koncernen. Finansierar man detta med de pengar man fått frånstaten? En avveckling av rederiet försvagarlikviditeten med uppemot 350 milj. kr., och en fortsatt drift för med sig enlikviditets-försvagning med ca 150 milj. kr. Dessa fartyg, herr talman, är kombinationsfartyg som kanfrakta olja, spannmål, kol och malm. Vi för i en neutralitetspolitiksom har fastslagit. Ifrågavarande fartyg är lämpliga för lejdtrafik,något som vi måste ha i händelse av avspärrning. Vi får inte glömma den svenskahandelsflottans stora del av förtjänsten, att vi under andra väridskrigetklarade oss försörjningsmässigt så bra som vi gjorde. Från socialdemokratiskt håll har vi krävt en utredning omett samhälleligt engagemang i sjöfartsbranschen. Detla krav har inte mött någotgehör. Men kan det inte nu vara dags att med snabbhet och kraft gripa sig an deakuta problem vi står inför? Jag vill fråga regeringens talesman: regeringenberedd att, i stället för att intressen i länder med bekvämlighetsflagg eller iGrekland gör del, gå in mot bakgrund av samhällsekonomiska överväganden,beredskapsskäl, folkförsörjningsaspekter i ofredstider och andra allvarligaaspekter och ta över ett rederi, som är komplett, med personal på alla nivåeroch med hypermodernt tonnage, som annars slumpas bort och blir en övermäktigkonkurrent till annan seriös svensk sjöfart? Jag tackar kommunikationsministern för svaret på frågan som jag ställdetill industriministern. Det som håller på att hända med kanpå sikt leda till att ställning som sjöfartsnation hotas. Vi har underlång tid byggt upp bl. a. vår malm- och stålexport och har varit beroende av enoljeimport och därmed också av en transportapparat, som är specialiserad pådessa för samhällsekonomin viktiga områden. Vihar i vårt land byggt upp betydande know-how inom rederirörelsen, och det ärett slöseri all inte utnyttja detta kunnande på rätt sätt. Frågangäller kanske egentligen om vi har råd att i det kortsiktiga perspektivettillåta en utförsäljningaven så viktig del av vår transportapparat. Har vi rådmed det? Har vi råd att göra vår export och import till stora delar beroende avutländska fartyg, som till mycket stor del går under bekvämlighetsflagg? I densituation som den internationella sjöfarten nu befinner sig i är tillgången påledigt tonnage stor, men hur länge varar det? Vilken situation kommer vi attvara i om exempelvis ? Avdet svar jag fått av statsrådet framgår att regeringen bl. a. har gått in medstöd till rederinäringen, och det är naturligtvis bra att den får stöd. Menräcker det, och vad händer om det stödet inte räcker? Vidaremeddelas i svaret att Grängesledningen under förhandlingarna bedömderederiverksamheien som en belastning med hänsyn till koncernens förmåga attöverleva och därmed också till tryggheten för huvuddelen av de anställda iGränges. Men här handlar det också om tryggheten för ett stort antal anställdainom rederibranschen som sådan, inte bara inom , där 450personer direkt berörs. Detär också viktigt att slå fast vilket ansvar samhället har framöver när detgäller de tunga basindustrierna, som alltid varit mycket beroende av vårrederinäring, i detla fall representerad av . Det finns t. ex.en sådan koppling till malmtransporter över och . Vilketberoende har 1. ex. av en effektiv transportapparat på det här områdetframöver? Hur skall vi klara den framtida oljeimporten, om vi inte klarar dennadel av del svenska näringslivet? Delär viktigt att klara ut de här frågorna. Jag tycker, med hänsyn till de viktigafrågor som är ställda, att svaret är ovanligt kon. Låt mig börja med påstående att det var osanning attde anställda hade informerats. En representant för de anställda på mycket högnivå informerades av regeringens talesman före offentliggörandet. Om han sedaninte har kommunicerat med sina huvudmän vet jag inte. Helaregeringens agerande gentemot rederinäringen, ända sedan vi i oktober-november1976 konfronterades med den kris som var inte under uppsegling utan redan ettfaktum, har ju gått ut på att försöka skapa förutsättningar för en överlevnad,så att vi när konjunkturen ändras inte skulle stå ulan svensk . Syftetvar dessutom att undvika försäljning till underpriser avsvenskt tonnage till utlandet. Detvar därför vi gick till och begärde att få det kreditgarantistöd inomen ram av 500 milj. kr. som då beviljade och där vi för några månadersedan kunde konstatera att vi hade ungefär 200 milj. oförbrukade, och som vi avriksdagen begärde att få ha till förfogande ytteriigare , alltså fram t.o. Det gick med på för någon vecka sedan. Menkrisen har sedan förvärrats. Den är mycket svårare än den var för ett årsedan. Vi måste därför överväga andra åtgärder. Detta utreds f n. avsjöfartspoliliska utredningen i nära kontakt med departementet. Del sade jag imitt svar. Självklart är väl att underdel att utredningsarbetet pågår kan jaginte lämna några mera precisa uppgifter. Men jag återkommer. Vi bedömer allanalysen av situationen och förslag till åtgärder skall vara klara i mitten pånästa månad. Vad gäller de anställdas vetskap om vad som höll på att ske sägerkommunikationsministern att en mycket högt uppsatt representant för personaleninformerades före offentliggörandet. Men det var inte del det var fråga om,utan det var fråga om att de anställda och även borde ha informeratsinnan man fattade beslutet. Del borde ha kommit fram under förhandlingarna. Omdet här blev bekantgjort för personalrepresentanten när allting redan varklart, var det så dags. Då fanns det ingenting att säga till om. Personalenanser att den blivit förd bakom ljuset, att man har spelat under täcket och attpersonalen på det sättet rent ut sagt blivit bedragen av Grängesbolaget i dettafall,som gjorde en god vinst pä sin uppgörelse med staten.Men den uppgörelsen gällde ju handelsstålet. Det är intekommunikationsministern som är ansvarig för den, utan det är hans kollega iindustridepartementet. Helavår handelsflotta håller nu på att hastigt försvinna. SifTror som gällerarbetslösa och varsel ger en god bild av detta. På befälssidan är 335personer arbetslösa, 1 250är varslade. På manskapssidan är 850 arbetslösa och 1600 varslade. Och för att ta ett konkret exempel så är en väl fungerandeadministrativ enhet - kontor - med hundratalet anställda påväg att helt slås i spillror. Det är ett samhälleligt intresse att vi har en modern och effektivhandelsflotta, sett från flera utgångspunkter, bl. a. bytesbalansskäl,beredskapsskäl och sysselsättningsskäl. Det är därför viktigt att samhälletmedverkar till att förhindra den kapitalförstöring som en försäljning avGränges fartyg skulle innebära. Kommunikationsministernsäger att utredningen överväger andra åtgärder. Ja, men det behövs sannerligenalt man snabbt överväger situationen. Här krävs åtgärder inom en mycket näraframtid-annars försvinner det bästa vi har, och vi har ingen möjlighet attsedan komma igen. Det går ju inte att bygga nya fartyg för 200-300 milj. kr.per styck och att sedan försöka konkurrera med de redaresom har köpt de moderna svenska fartygen för bara 40 milj. kr. Det säger sigsjälvt att det blir helt omöjligt. STEN-OVESUNDSTRÖM (s): Kommunikationsministern sade att regeringen agerat under rätt lång tidför all skapa förutsättningar för alt branschen skall kunna överleva. Senaresade han att regeringen avvaktar och alt besked väntas inom en halv månad, omjag uppfattade svaret rätt. Mennär det gäller brådskar det ju. Delta är en synnerligen viktigdel av svensk rederinäring. Jag nämnde malmexporten som en traditionellt mycketviktig del av de svenska näringarna. Å andra sidan har vi know-how i branschen,men vad händer med vårt know-how,om vi tappar viktiga delar av just den härrörelsen? Och vad händer med möjligheterna att behålla en effektivtransportapparat? Kan man koppla ett sådant behov till , osv. Mendet allra viktigaste är att åtgärder vidtas snabbi. Del här företaget håller jupå all gå över styr och säljas ut, vilket skulle medföra oerhördakapitalföriuster. Att vinna en månad, eller två månaderkan därför vara av stor betydelse. Ämnarregeringen under den tiden på något sätt se till alt företaget inte löper i vägfrån oss för gott? Vi är naturligtvis helt överens, , jag, om angelägenheten av att försöka bevara svensk sjöfartsnäring i såstor omfattning som möjligt. Situationen är emellertid ytterst besväriig, heltenkelt därför att svenska rederier under lång lid inte har kunnat bedriva sinverksamhet utan stora underskott. Rederierna har haft slort tonnage liggandeupplagt, som kostar enorma pengar och inte inbringar några inkomster,och de har svårigheter att få tillräckligt med frakter. Mankan fråga sig vad allt detta beror på. Sist och slutligen är det naturligtviskonkurrens om frakterna, där kostnaderna spelaren avgörande roll. Det ärtragiskt att behöva konstatera att man inte har kunnat konkurrera med andraländer, som har ett annat kostnadsläge. Jag delar uppfattningen att del är ett myckel viktigtsamhällsintresse att vi kan lösa problemet, men vi måste ha klart föross att det kommer att kosta oerhört mycket pengar. Hur angeläget det än är medsnabba åtgärder är det därför in*.e lämpligt att fatta några förhastade beslut,utan vi måste ha ett bra beslutsunderlag först, och del är ett sådant viberäknar ha fått fram . Kommunikationsministern säger alt det skall kunna fattas någon form avbeslut . Jag skulle då vilja vela: Kan detta löftegäila , så att man inom regeringen är beredd att låta staten gå in där? Denkapitalförstöring som annars blir följden drabbar hela det svenska samhället. Vihar tappat myckel av vår handelsflolta . Kanske skallvi blicka tillbaka och säga: försvann Sverigeshandelsflolta. Det var under och tid; det var underden tid då vi levde under Åslings doktrin. Då försvann en näringsgren som stodför en tidigare exportinkomst motsvarande av den svenska exporten. Underskotthar vi haft , säger kommunikationsministern. Nej, det är intesärskilt . Överskotten var stora under åren 1973 och 1974.Personalkostnaderna var lika stora då som . Beroende på omständigheter somminskade oljetransporter och annat har sjöfrakterna f n. gått ner och är intelika efterfrågade som . Del har också varit en överetablering inomsektorn. Men,herr kommunikationsminister, vi måste försöka att övervintra trots den härsituationen.