prot · G10949 · 1977-12-31 00:00:00 — Den gången fick viinte det gensvar från regeringen som hade behövts för att ändra utvecklingen. Tillyttermera visso gjorde statliga verk beställningar av beklädnadsvaror iutlandet, och det sker alltjämt. har aviseratatt beställningar av SJ-uniformer skall göras - det görs f ö. redan nu - iEngland. Även försvaret beställer beklädnadsvaror i utlandet. Regeringen bordesnarast företa en ändring av upphandlingskungörelsen, så att dessa statligaföretag kan föregå med gott exempel. Även om priset på de beställda varornaskulle vara en aning lägre i utlandet, är jag övertygad om att var och enförstår att det til syvende og sidst blir betydligt dyrare att köpa i utlandetoch att det i längden kan medföra svårigheter. Ipropositionen har handelsministern uttalat bekymmer över tekoindustrinskrympning, sett ur försörjningssynpunkt i händelse av avspärrning. Han räknardärför med alt överstyrelsen för ekonomiskt försvar och statens industriverk isamverkan skall följa utvecklingen. Detta är ju i och för sig bra. Men dågäller det all grundligt överväga de problem som sammanhänger med attvidmakthålla produktionskapaciteten på tekoområdet. Jagvill dock framhålla som min mening att den beräknade försörj-ningsuthållighetenoch försörjningsstandarden är alltför snävt tilltagen. Detsamma gällerutformningen av ell eventuellt ransoneringssystem. Det har aviseratsytteriigare nedläggningar av tekoföretag, och det är som handelsministern självhar anfört svårt att i större utsträckning återuppta nedlagd industriproduktionom det skulle vara nödvändigt i händelse av avspärrning. är del inle bara medhänsyn lill försörjningen ur beklädnadssyn- punkt som denna industriskrympning inger ytterst allvarliga farhågor. Eftersom tekoindustrin i storutsträckning är lokaliserad lill vissa orter i landet, förstår var och en attdessa orter i alldeles särskild grad råkar illa ut - och så är fallet iSjuhäradsbygden. Speciellt Boråsregionen är utsatt för denna nedläggning ochsålunda också för ökad arbetslöshet. Detär naturiiglvis i första hand särskilt bekymmersamt för de människor - och defamiljer - som direkt blir utsatta för denna "induslri-nedräkning".Men helt naluriigl kommer också problemen att hopa sig över kommuner ochlandsting inom dessa regioner - minskal skatteunderlag, försämrad möjlighetför service, etc. Nuanmäls i propositionen att avtal träffats mellan staten och de svenskabomullsföreiagen, innebärande att skallupphöra med spinneri och vävnadstillverkning. Rydboholmsföre-taget ärlokaliserat just i den drabbade Boråsregionen. Genom detta avtal kommer 130personer alt friställas. Detta är nära nog kalastrof för de människor somberörs. De flesta är medelålders och har byggt egen bostad.Ersättningssysselsätlning är f. n. praktiskt taget obefintlig. Detta om dedrabbade och deras familjer. Tillika ökar ytterligare de berörda kommunernasbekymmer i fråga om sysselsättningsmöjligheter. Jaghar verkligen svårt alt förstå att det här apostroferade avtalet skall vara enangelägenhet för försörjningsberedskapen inom bomullslillverk-ningen.Rydboholms AB har en av modernaste anläggningar inom branschen - detgäller såväl maskiner som lokaler. Att man skulle främja beredskapen omföretaget lades ned, det kan jag absolut inte begripa. Om meningen är den måste minska på antalet sysselsatta i denna tillverkning, så bör detanföras att i propositionen, där del också föreslås att detta avtal skallgodkännas, är angivet att knappt 800 människor är sysselsatta med spinning ochvävnadstillverkning. Denna siffra är fel, och den har också rättats till i försvarsutskottet;den rätta uppgiften är 500 personer. Om nu handelsministern har gått ut ifrånden i propositionen angivna siffran 800, så har ju redan minskningen ipraktiken ägt rum. Men tyvärr är del väl så att avtalet i fråga har godkänts aven majoritet i bolagsledningen, dock inte enhälligt -jag vill understryka attdel finns reservationer. Därför torde det vara utsiktslöst alt yrka bifall lillden motion som jag m. fl. väckt - och till en s-motion - om att detta avtalånyo skall prövas av regeringen. Jag beklagar alt så inle är möjligt. Nuåterstår blott en sak, som dock anses vara möjlig. Det gäller vad som föreslås i p. 2 i motion 1977/78:28 - och i s-motionen med samma yrkande- nämligen "att , för den händelse ej bifaller hemställan om en förnyad prövning av möjligheterna att bevara spinneri- och vävnadsproduktionen vid , med ändring av pro positionen 1977/78:42, måtte besluta om en föriängning av avtals perioden" med . Arbetsmarknadsutskottethar i sill remissyttrande till försvarsutskottet med hänsyn till den besvärligaarbetsmarknadssituationen i Boråsregio- 10 protokoll 1977/78:48-49 nen skrivit all regeringenbör pröva möjligheterna alt föriänga avtalet, dvs. att liden fram tilltillverkningens upphörande i föriängs med - detta i enlighetmed omnämnda motioner. har i nu behandlade belänkandeunderstrukit detta och i denna del anfört att som sin mening bör geregeringen till känna vad utskottet anfört. Det är bra, men jag anser alt det hade varit ännu bättre om utskottethemställt att nu beslutar att denna förlängning skall ske - detta föratt de anställda vid fabriken inte skall behöva leva i ovisshet om hur det blirframöver. Nuvill jag tro att regeringen kommer att föriänga avtalstiden i enlighet meddenna hemställan. Jag vill i sammanhanget vädja till handelsministern attsnarast vidta dessa åtgärder för just de människors skull som här berörs.Vinner man lid, har man ändock vissa möjligheter att lösasysselsättningsproblemen. Trotsallt har jag alltjämt den förhoppningen att hela frågan då skall kunnaomprövas. Men, herr talman, om så inte skulle bli fallet, vill jag vädja tillregeringen och handelsministern att medverka till att ersättningssysselsätlningför berörda människor kommer att ordnas, så att de inle slår på bar backe. Del var naturiiglvis med stort intresse som representanterna förBoråsregionen inväntade del lekopakel som aviserades tidigt . Det storaintresset förklaras av att mer än en tredjedel av branschen är koncentreradtill Boråsregionen och alt 65 96 av industrisysselsätl-ningen i denna regionmed nära 200 000 invånare är förlagd till tekoindustrin. Det är därför ocksånaluriigl att vi oroas av den allt snabbare nedgången i branschen under senareår. Omvi går tillbaka lill slutet av 1960-lalel, finner vi all över 12 000arbetstillfällen har gått föriorade i inom textil- och konfektionsindustrin.Del innebär alt bygden på en tioårsperiod för som gått förlorat igenomsnitt bortåt 100 arbetstillfällen. Av dessa 12 000 arbetstillfällen hardock den stora delen försvunnit under 1970-lalet. Minskningen har således sketti allt snabbare takt och varslen fortsätter all komma. Enbart iBorås kommun har över 6 000 lekojobb försvunnit , och enligtalla prognoser är ytterligare fiera tusen jobb i fara i och regionen. Motdenna bakgrund är det beklagligt all inte regeringen har arbetat fram ett merlångsiktigt program för tekoindustrin och fastställt storieken av denproduktion och produktionskapacitet som behövs för att vi skall klara de försörjningspoliliskamålen men också sysselsättningen i de regioner och orter som drabbas hårdastav den snabba nedgången i branschen. Vi är , som många har sagt här, nere ien högt räknad 30-procentig svensk tillverkning och en 70-procentig import. Mångaanser all vi har nått en nivå som knappast kan krympas mer. F. ö. ligger vi redan mycket lågt när detgäller vissa varugrupper. har gjort en undersökning, somvisar att om inte ytterligare stödåtgärdervidtas kommer att ha en 15-procentig tillverkning på konfektions- ochtrikåområdet. Detsom kanske har upprört mig mest när det gäller den proposition som vi nubehandlar är att den i så hög grad bygger på inaktuella siffror och att lägelsåledes framställs såsom bättre än det i själva verket är. iÄlvsborgs län, , m. fl.påpekade i remissvaren att de siffror som angavs i utredningen i kristidredan var passé. Flera av de förelag som redovisas i utredningen har redanhalverat antalet anställda, och andra har lagt ner eller varslat omnedläggning. 1 finns konfektionsindustrier med mer än hundra anställdaförtecknade. i har jämfört dessa uppgifter medmotsvarande uppgifter i den enkät som gjordes inom ramen förinformationssystemet företag-samhälle. Den jämförelsen visar att företagen viddenna lidpunkt hade en sysselsättning som endast motsvarade av den somuppgivits i bil. konstaterar därför, att om motsvarandetendens finns inom övriga län närmar man sig snabbt den gräns förproduktionskapaciteten som utredningen ansett nödvändig av beredskapsskäl.Sedan dess har sysselsättningen gått ner ytterligare inom flera större företag.Jag kan bl. a. nämna Algols i och Gefa i , som var med i rapportenoch som varslat ett hundratal anställda, osv. Trotsdetta lar de aktuella siffrorna lill intäkt för attkonstatera att beredskapen är god på konfeklionsområdet - detta trots alt enkrympning aviserats i det nya statliga tekoföretaget med 1 500-2 f)fifianställda. Ur dessa synpunkter är det kanske bra att vi skjuter på behandlingenav de handels- och näringspolitiska avsnitten, så all vi kan behandla frågornai ett sammanhang. Det är dock ytterst nödvändigt att vi med del snaraste fåren samordnad planering, att det fastläggs en undre gräns för produktionen inomde olika delområdena och att statsmakten även garanterar denna sysselsättning. Närdet gäller den fråga vi skall behandla , nämligen avtalet medbomullsföretagen, kan del riktas allvarliga invändningar mot avtaletskonsekvenser för sysselsättningen i kommun, vilket redanberört, genom att spinneriet och väveriet vid skall läggas ner.Nedläggningen berör ca 130 personer, enligt de uppgifter vi inhämtat frånfackklubben, medan propositionen talar om 112 personer. Från de anställdas sidahar också hävdats att även andra av företagets avdelningar, bl. a.beredningsverkel, kan komma att beröras, med ytterligare friställningar somföljd. motion som och jag har undertecknat pekas på detta men ocksåpå den remarkabla felräkning som föreligger när det gäller bomullsspinneriernaoch antalet anställda vid dessa. Enligt propositionen skulle det röra sig om800 personer. rör del sig om ca 500personer, och både arbetsmarknadsutskottet och försvarsutskottet har bekräftatalt siffrorna i vår motion är de rätta. Upphör verksamheten vid ochSjuntorp innebär detta alt högst 400 personer kommer att vara verksamma isvenska bomullsspinnerier . Mot den bakgrunden hade det rättavarit att behålla produktionen vid , vilket också krävts iförsiahandsyr-kanden i motioner från såväl socialdemokratiskt som borgerligthåll. Iandrahandsyrkanden har vi krävt alt avvecklingstiden skall föriängas med två år- detta på grund av det akuta arbetsmarknadsläget i kommun, men också pågrund av de anställdas ålderssammansättning. Nära hundra av de anställda ärnämligen i åldersgruppen , och av dessa är 42 personer iS6-60-årsåldern. 30 personer är . Det är mycket svårt att finnaalternativ sysselsättning för dessa anställda i , om detens är möjligt. Eftersomdet var lättare alt vinna gehör för vårt andrahandsyrkande har jag anslutit migtill ett enigt yttrande från arbetsmarknadsutskottet, i vilket vi anser attregeringen bör pröva möjligheterna att förlänga avtalet med ochatt detta bör ges regeringen till känna. har glädjande noggått på samma linje som arbetsmarknadsutskottet, och bollen kommer efter dettaatt ligga hos regeringen. Jag kan hålla med om alt detnaturligtvis hade varit önskvärt att kunnat besluta om enföriängning , inte minst för att undanröja den djupa oro och denovisshet som de anställda tvingas leva med. Menjag har också svårt att tro att inte regeringen känner sig uppbunden av vad tvåav utskott har ställt sig bakom, nämligen all avvecklingstiden börförlängas och att nya förhandlingar bör komma till stånd. Om den goda viljanfinns bör det inte heller vara svårt för staten som förhandlare alt fåförelagets ägare all lystra och nå en uppgörelse som tillgodoser även deanställdas intressen. Regeringens företrädare, , harfaktiskt möjlighet att vara en Ijusspridare här på genom attutlova en längre respittid för de Ryd-boholmsanställda. Del skulle uppskattasav många, om en sådan deklaration kom här från regeringsbänken. Handelsministern : Herr talman! Dagens debatt är ju tänkt att gälla deberedskapspolitiska mål, som man vill ställa upp, plus det speciella avtal somär slutet och som skulle godkänna vad gäller den grundtextilabomullsindustrin. Viktiga frågor som gäller lekonäringen har alltså som fleratalare påpekat skjutits till senare, men har den här debatten kommitatt gälla en lång rad andra frågor än dem som egentligen är ställda underprövning . Detinnebär självfallet en viss debatieknisk svårighet att å ena sidan förutsättaall man skall hålla sig lill det som saken gäller och å andra sidan självfalletvara medveten om att tekoindustrins situation är sådan att här fordrasöverväganden av brett slag. Med hänsyn till kammarens arbete föreställer jagmig dock att det rimliga är att återkomma till dessa andra frågor när de såsmåningom kommer all aktualiseras genom ett utskottsbetänkande. Dådetgäller de försörjningsberedskapsmål som vi försökt att uppställa bör del starktunderstrykas att det råder stor osäkerhet: invecklade avvägningar måste göras,osäkra antaganden måste ske, frågor måste ställas om vilka standardkrav som ärrimliga. Vidare måste man få fram vilka lager som finns i distributionsväsendeloch som kan användas i ett krisläge, hur stora våra garderobsreserver är,vilka anlaganden man kan göra om utrikeshandeln och möjligheterna tillgenomförande av ett ransoneringssystem. Självfallet kommer vi fram till dengrundläggande frågan: Vilken sorts kris är del realistiskt att tänka sig,vilken längd kommer denna att ha och vilken uthållighet måste vi tänka oss? Föralt på något sätt hanlera och systematisera alla dessa olika viktiga punkter,vilka måste ingå i en bedömning av vad som är ett rimligtförsörjningsberedskapsmål, tillsattes alltså den utredning som här har citeratsoch som också under remissomgången blev utsatt för en del kritik - märkvärdigtvore del annars med tanke på de många osäkerhetsfaktorer som vidlåder ettsådant studium. Vadjag nu vill säga är att vi i propositionen i hög grad tagit fasta på den kritiksom riktals mot utredningen. Vi har försökt att ta hänsyn till den på del visetatt ambitionsgraden har satts högre för vår försörjningsberedskap på det härområdet än man hade kommit fram till i utredningen. Jag vill också understrykaall den ambitionsgrad som här är fastlagd är högre än på andra områden inom detekonomiska försvaret, påpekade att vi har höga ambitioner närdet gäller livsmedelsförsörjning och att vi borde ha det också när det gällerkläder. Såvitt jag vet är de försörjningsberedskapsmål som här föreligger meraavancerade och långtgående än de är på livsmedelssidan - för att inte tala omvilken ambitionsgraden på denna punkt är jämförd med den uthållighet som detsvenska försvaret kan förväntas ha, om det skulle bli en verklig krislid av denkaraktären att även försvarsresurserna skulle dras in. Jag vill säga det därföratt här försökte göra gällande att den moderatehandelsministern talade om att försvaret hade myckel mera långtgående krav påhur länge man skulle kunna härda ut än när det gäller det område som vi nudiskuterar. Vidarevill jag påpeka att de mål som här är uppställda, t. ex. uttryckta i konsumtionoch kilogram per individ , är högre än vad som fastlagts itidigare utredningar som bedrevs under socialdemokratisk regeringslid. Äventidigare socialdemokratiska propositioner på detta område har varit mycketsvävande när det gällt att lägga fast försörjningspolitiska mål. Där har detvarit mycket luddiga och allmänna formuleringar. Här däremot tar vi ett klartsteg i riktning mot större precisering - även om det självfallet ändå måstekomma alt vidlåda stor osäkerhet, bl. a, av den anledning som i sill anförande med citat frånutskottsbelänkandel, nämligen att i änden på repet blir det ändå en fråga omhur höga ambitioner man kan ha med hänsyn till de kostnader som är förenade medatt ha den ena eller andra försörjningsberedskapsnivån. Motbakgrund av vad jag nu sagt finner jag att den socialdemokratiska kritiken, attregeringen och handelsministern skulle vara nonchalanta och ointresserade avdessa frågor, är obegriplig, eftersom del är klart mera långtgående mål som vihär försöker uppställa. Medanledning av en del kommentarer som tidigare gjorts i denna debatt kan manockså fråga sig hur vi egentligen har hamnat i den situation som vi nubefinner oss i, när tekoindustrins läge är så bekymmersamt ur mänskliga,ekonomiska, försörjningsberedskapspoliliska och ett antal andra viktigasynpunkter. påminde i sill inlägg om alt vi har haft ennedgång i antalet anställda inom tekoindustrin från 90 1965 lill 46 000år 1976. Men den liden är ju i allt väsentligt en period då det var en annanregering än den som f. n. har ansvaret. Mankan också läsa i den socialdemokratiska partimotionen att importandelen pådetta område har stigit från 32 lill 67 96 . Men ocksådet är ju en period då vi hade en annan regering än den som f. n. har ansvaret.Den kraftiga nedgången i sysselsättning och den kraftiga uppgången iimportandelar är alltså någonting som man på socialdemokratiskt håll bör ställasig själv en del frågor om. Sedanpåminde om en sak, som jag också vill peka på, nämligen att när vifrån borgerlig sida i olika sammanhang - t. ex. i - harväckt motioner om all skärpa den handelspolitiska beredskapen på detta område,så har det nästan föriöjligals på socialdemokratiskt håll. användersocialdemokraterna starka brösttoner i handelspolitiken och påstår atthandelsministern nästan vill klä av svenska folkel inpå bara kroppen genom sinpassivitet på detta område. Men så sent som avstyrkte densocialdemokratiska utskottsmajoritelen i näringsutskottel en motion, som jagförordningens skull ber att få citera ur. Jag läser alltså från s. 17 inäringsulskottels betänkande 1975/76:70: "Vidsin behandling av ett motionsyrkande med i huvudsak samma syftesom del nu föreliggande erinrade utskottet om att regeringen i sin vägningmellan olika åtgärder för all stödja den svenska beklädnadsindustrin hadeavstått från omfattande imporibegränsningar med hänsyn till önskemålet atthandelspolitiska ingrepp i största möjliga utsträckning bör undvikas." Jagtycker det är en oerhörd skillnad mellan de brösttoner som används i en delsammanhang mot den passivitet som skulle känneteckna handelsministern och vadsocialdemokraterna själva sade . Och jag vill försäkra kammarenatt när man har uppnått en hög importnivå, så är del väldigt myckel svårareatt sedan gå ut och bryta en serie avtal för alt pressa ned den, än det hadevarit all ingripa i lid för alt undvika att den gått upp på del här viset. ned den och bryta motinternationella avtal, får man vara inställd på en serie motåtgärder från olikahåll, som kommer att träffa svensk sysselsättning på andra områden, t. ex.inom verkstadsindustrin, där man är mycket beroende av att respekten för reglerpå det handelspolitiska området upprätthålls. Vi försöker f n., herr talman,att vid dessa förhandlingar med olika lågprisländer inom ramen för de reglersom dock finns åstadkomma ett mera effektivt importbegränsningssystem. Det ärför den som tillhör ett litet land som lätt att ställa sig italarstolar, försöka verka dynamisk och säga alt man skall hålla tillbakaimporten och bryta olika avtal och annat. Men det är mycket svårt all iefterhand förklara hur man skall göra, när man möts av andra ländersmotåtgärder. , som är ett litet land, kan drabbas mycket hårt avmotåtgärder från omvärlden. () kortgenmäle: Jag försökte i mitt anförande hålla mig till sakfrågorna iförsvarsutskottets betänkande. Handelsministern har, såvitt jag kan döma avhans argumentation, valt en annan väg. Jag tror att han är medveten om att denproposition som lagts fram har stora brister. Han talade i början, och det ärett erkännande av min bedömning, om en stor osäkerhet innan propositionenskrevs och om svårigheterna att bedöma problemen på lång sikt. Jag tänkteuppehålla mig litet vid detta. Varförförsöker handelsministern föra debatten tillbaka till långt innanpropositionen skrevs? Jo, därför au man inte har velat välja att göra vad vifrån vår sida krävt, nämligen en samlad och övergripande bedömning, inte bara ivad gäller försörjningsberedskapen utan beträffande hela branschensproblematik. Jag menar att del är detta som ligger bakom tal om vad som gäller , som han helst vill uppehållasig vid i sin argumentation. Mendet är ju den nuvarande regeringen och den nuvarande handelsministern, och närdet gäller de bedömningar som rör industrisektorn rimligtvis också dennuvarande industriministern, som har att ta itu med dagens problem.Propositionen borde ha präglats av mål som gäller och framöver. Det harman inle velat ulan skilt del vi nu behandlar från de problem som hela teko-och konfektionsindustrin dras med. Det är kravet på en sådan diskussion som jagställt vid upprepade tillfällen. En sådan grundläggande diskussion hade gettoss bättre möjligheter att föra en sakdiskussion, en diskussion utifrån defrågeställningar som bl. a. tog upp. För min del undvek jagdetta, därför all man separerat ut hela den grundproblematik som, enligt minmening, borde ha varit med i dagens debatt. har vi inte haft någonmöjligthet att föra en diskussion om den samlade bedömningen. Här liggeransvaret helt pä den nuvarande regeringen. () kortgenmäle: Jag upprepar vad jag sade i mitt inledningsanförande. I denna debatt ärjag ingen auktoriserad ulskotlsförelrädare eller par-lilalare. Egentligen ärjag partisanen som kommer in från den sörmländska kylan. Jag kan inleunderiåta alt tala om att det blir en dyster jul för ett rätt stort antaltekoanställda vid en fin industri i , om vederbörande nu inte fårell positivt besked om rådrumsbeställningar, eller något slags löfte om altderas rationella fabrik skall få möjlighet att göra sina insatser på bl. a.försörjningsberedskapens område även efter . Jaghar med detta redovisat den huvudsakliga anledningen till milt genmäle. Meneftersom handelsministern log upp en del andra frågor i anslutning till mittanförande, kan jag inle underlåta att också kommentera dessa. Dehandels- och näringspolitiska frågorna skall ju senare komma upp tillbehandling i kammaren, men det som jag sagt nu om iKatrineholm kan kanske motivera en debattomgång om dem även . Delvar några saker i handelsministerns anförande som jag inte alls förstod. Hansade att uthålligheten på del försörjningsberedskapsområde som vi nu behandlarskulle vara bättre än för det militära försvaret. Del är möjligt att han harrätt i det, men egentligen säger del ganska litet. ochjag har ju upplevt ett stort krig i vår omgivning. Del varade ochställde stora krav på dåtidens försörjningsberedskap. Men det militäraförsvaret behövde dess bättre aldrig gå till aktion. Den beredskapsperiod manskall förbereda sig för i det här avseendet kan väl rimligen bedömas bli längreän den tid som ett öppet krig varar. Änmindre förstår jag handelsministerns resonemang om att beredskapen påjordbrukets försörjningsavsnitt skulle vara bättre än på beklädnadsområdet.När det gäller jordbruksområdet är ju de borgerliga inte ens nöjda med en80-procentig försörjningsgrad medan vi säger, all vi kan länka oss en30-procenlig försörjningsgrad på tekoområdet. Det är väl därför orimligt atthävda alt försörjningsberedskapen på beklädnadsområdet skall vara bättre än påjordbruksområdet. I övrigt är del en ganska meningslös debatt. Del är urtotalförsvarssynpunkt angeläget att vi har en tillfredsställande beredskap påbägge områdena, men det har vi inte på tekoområdet , som handelsministernmycket väl vet. () kortgenmäle: Jag börjar förstå , som nästan uttryckte farhågor för altregeringen inte kommer att försöka få till stånd en förlängning avavvecklingsliden för . Jag vill understryka att det dock gäller130 anställdas väl och ve. Men handelsministern hade inte ett enda ord att sägatill dem i det sammanhanget.