prot · G10921 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:21 Måndagen den 7 november1977 Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken § 1 Om åtgärder för attförbättra kollektivtrafiken KommunikationsministernBO erhöll ordet för alt i ett sammanhang besvara dels följandeinterpellationer, nämligen 1977/78:3, anmäld , av (), 1977/78:4, anmäld den 4 okiober, av (), 1977/78:23,anmäld den 7 okiober, av (), 1977/78:41, anmäld den 13okiober, av Böije (), delsföljande frågor, nämligen 1977/78:1, anmäld den 4oktober, av (), 1977/78:38, anmäld den 5okiober, av (vpk), 1977/78:71,anmäld , av (), och anförde: har frågat mig om regeringens nu gällande plan fördet trafikpolitiska reformarbetet och vilka områden det kommer atl beröra. har frågat mig vilka åtgärder regeringen tänker vidla för attunderlätta för landsling och kommuner att förbättra kollektivtrafiken. har frågat mig dels om jag är beredd att redovisa min syn på dehandikappades och rörelsehindrades möjligheter att nyttja kollektivairafikmedel, dels om regeringen avser all vidla några åtgärder för attunderlätta möjligheterna för handikappade och äldre atl resa i de av SJbeställda nya personvagnarna. har frågat mig dels om jag är beredd medverka till att undanröja debrister som enstämmigt påtalats i kritiken mol de av SJ nybeställda vagnarna,dels varför del inle framläggs någon proposition lill höslriksdagen på grundvalav HAKO-ulredningens förslag. LarsHenrikson har frågal mig om jag överväger några ålgärder för all ändra på SJ:sutformning av vagnarna eller - om inte det går - för att förhindra att sädana beställningaråterupprepas. KarlHallgren har frågat mig om statens järnvägars inköpspolitik överenssiämmer medregeringens uppfattning avseende ulformningen av SJ:s nya personvagnar eller omåtgärder kommer all vidlas för alt ändra på utformningen av de beställdavagnarna. har frågat mig vad jag avser all la för initiativ för att allmännafärdmedel skall anpassas lill de handikappades behov. Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken Eftersomfrågorna helt eller delvis berör samma områden har jag funnit det lämpligt atlbesvara dem i etl sammanhang. SomBertil påpekat i sin interpellation, har jag tidigare uttalat minavsikl att förelägga en samlad proposition om det trafikpolitiskahandlandet inom en rad områden. Det gäller de allmänna riktlinjerna förtrafikpolitiken, olika åtgärder för all förbälira betingelserna för denkollekliva persontrafiken och för att anpassa denna för handikappades behov.Det gäller också riktlinjer för den övergripande trafikplaneringen och densektoriella planeringen av samhälleliga investeringar i trafikanläggningar.Sammanlaget är del fråga om ett omfattande reformpaket som släller anspråk påstatliga och kommunala ekonomiska resurser. Allakänner lill att under senare är har det ekonomiska lägel i landet försämrats.Det är inte bara fråga om en osedvanligt djup och långvarig lågkonjunktur utanockså om allvariiga strukturella problem inom flera av våra viktigastenäringsgrenar. Stagnationen i den ekonomiska tillväxten har minskat deekonomiska resurserna för stal och kommun. De knappa resurser som ställ tillförfogande har måst tas i anspråk för att undvika en omfattande arbetslöshet ochkapitalförluster. Regeringen har i första hand prioriterat sådana åtgärder somsyflar lill att undvika arbetslöshet Denna prioritering har inneburit all i ochför sig angelägna reformer har fåll skjutas . Salsningarna påarbeismarknads-och industripolitiken på bekosinad av andra områden upplevs avsvenska folket inle bara som nödvändiga utan också som självklara. Beklagligtvisfinns f n. inga säkra tecken på att den ekonomiska situationen kommer attförbättras . Detär mol den bakgrunden som regeringen beslutat att ett anlal olika reformer bl.a. pä trafikpolitikens område - hur angelägna de än må vara - måste genomförassuccessivi och i den takt som det ekonomiska utrymmel medger. Regeringen kommersåledes inte au under innevarande är förelägga någon samladirafikpolitisk proposition. Uppskjutandetav en sammanhållen trafikpolitisk proposition innebär ingalunda alt deltrafikpolitiska reformarbeiet har avstannat Regeringen har lagt framförslag om en förbättrad vägplanering som bl. a. innebär en decentralisering avbeslutsprocessen och eu siörre hänsynslagande lill miljöpåverkan ochtrafiksäkerhelsaspekter vid vägutbyggnader. När det gäller inriktningen av detframtida vägbyggandet bör inom ramen för tilldelade resurser en höjning avstandarden hos de mindre och medelstora vägarna ske. Satsningar för attytterligare utöka det belagda vägnätet bör göras. Motorvägsbyggandet kommerdäremot att bli begränsat framöver och avse endast kompletteringar och sammanlänkningav det nuvarande nätet. I propositionen anges vidare att de vägar därväsentliga irafikinskränkningar sker i ijällossningstid måste ges en ökaduppmärksamhet. Regeringenhar vidare föreslagit atl ett nytt syslem för de statliga sjöfartsavgifiernaskall införas och att de statliga passageavgifterna i ochSödertälje kanal i samband därmed skall reduceras. Del nya avgiftssystemetinnebär bl. a. fördelar för den mindre skeppsfarten. Deaktuella problemen för den svenska sjöfarten har föranlett regeringen att intebara siödja näringen ekonomiskl utan också att tillsätta en sjöfartspoliiiskutredning med uppgift att ur olika aspekler belysa den svenska sjöfartensförutsättningar och lämna förslag lill ålgärder. Närdet gäller den regionala trafikplaneringen är min avsikt att motbakgrund av erfarenheterna från den lidigare planeringen initiera envidareutveckling och komplettering av denna. Min avsikl är att man i dennaomgång främsl skall inrikla arbetet dels på att finna olika vägar för attförbättra den kollektiva persontrafiken, dels pä att upprätta förslag tilllångsiktig inrikining av del allmännas investeringar i olika slag avtrafikanläggningar. Det gäller bl. a. vägar, hamnar och flygplatser. Arbetetkommer atl samordnas med länsplaneringen och trafikverkens långtidsplanering. Andratrafikpolitiska reformer, i synnerhet sådana som är kostnadskrävande, liggerlängre fram i tiden. Del är emellertid min ambilion att så snarl som möjliglföreslå ålgärder som bl. a. innebär en salsning pä den kollektiva trafiken ochen anpassning av de kollekliva färdmedlen till de handikappades behov. har i sin interpellation särskilt uppehållit sig vid de problem somär förenade med den kollektiva persontrafiken. Den trafikpolitiskamålsältningen om en tillfredsställande trafikförsörjning ät alla kan, som jagser det, inle garanteras på annat säll än genom samhällets försorg och inomramen för den kollekliva trafiken. trafikpolitiska målsättningen ligger emellerlid enligl min mening vida merän atl åsladkomma en tillfredsställande trafikförsörjning ål dem som saknartillgång till personbil. Den syftar också till all främst i tätorter och pålånga avstånd ge ett konkurrenskraftigt allernaliv lill personbilsresorna. Enövergäng från individuellt lill kollektivt resande kan även utgöra ell medelnär del gäller all komma lill rälta med de miljö- och trafiksäkerhetsproblemsom ofta är förknippade med trafik. En övergång kan också motiveras avsträvandena att öka framkomligheten för den kollektiva trafiken i tätorterna. Enövergång till kollektivt resande innebär oftast etl mera effektivt utnyttjandeav trafikanläggningar och trafikmedel. Jag vill här bl. a. hänvisa till demycket höga kostnader som trafikledsbyggandet dragil med sig särskilt i destörsta tätorterna. Dessa kostnader har så gott som helt varit betingade av denindividuella trafikens tillväxt. Även energi-situationen medför ett behov avall via kollektivtrafiken kunna erbjuda ett energibesparande alternativ tillpersonbilen. SomIngemar mycket riktigt påpekat är det inle rimligl att i rådandestatsfinansiella läge genomföra sådana reformer som släller väsentliga anspråkpå statens ekonomiska resurser. I detta läge gäller del att söka finna ut vilkaåtgärder som kan vidtas inom ramen för knappa Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken Åtskilligttorde stå att vinna genom en förbättrad lokal och regional trafikplanering. Somjag förut nämnde gäller det alt inom ramen för den regionala trafikplaneringenundersöka vilka möjligheter det finns all förbättra den kolleklivapersontrafiken, bl. a. genom ökad samordning och effektivare utnyttjande avtillgängliga trafikresurser. Avsikten är därvid alt utnyttja erfarenhelerna fråndel utvecklingsarbete som bedrivits på olika håll när detgäller uiformning av kollekliva trafiksystem. Inomkommunikationsdepartementet pågåren fortlöpande revidering avyrkestrafikslagstiftningen. Jag avser all inom korl lägga fram förslag lilländringar i yrkeslrafiksförordningen som rör både gods- och persontrafiken pålandsväg. Förslagen kommer att innebära förenklingar för såväl trafikulövarnasom tillståndsmyndigheterna liksom ell effekiivare utnyttjande avtransportapparaten. När det gäller persontrafiken är det min avsikt att ta upptill behandling frågor som rör kommuns möjlighet alt inneha tillstånd tilllinjetrafik. Jag kommer också atl behandla frågan om tillståndsgivningenbeiräffande SJ:s och postverkets linjetrafik. Närdet statsfinansiella läget sä medger kommer ett förslag lill ett samordnatlokall och regionalt bussbidragssystem att föreläggas . I sambandhärmed kommer också huvudmannaskapsfrågan att bringas till en lösning. Jag harnoterat det slora iniresse som många landsting visat för att åstadkommalösningar i delta avseende. En annan fråga som i detta sammanhang måste ha högprioritet är alt beträffande SJ:s järnvägs- och bussnät undersöka möjlighetenall åstadkomma en s. k. genomräknad taxa. Medanledning av de särskilda frågorna om kollektivtrafikens anpassning till dehandikappades behov vill jag framhålla atl den allmänna målsättningen omintegrering av de handikappade i samhällslivet bör vara en självklarutgångspunkt vid utformningen av trafikpolitiken. HAKO-utredningenskonstaterande all åtskilliga människor kan anses ha betydande handikapp ikommunikalionshänseende visar all denna målsättning är mycket viktig i dettrafikpolitiska arbetet Det är således fråga om atl göra det möjligt för grupp människor atl leva och verka som andra i samhället. härsammanhangel vill jag också gärna nämna alt jag anser att det avHAKO-utredningen föreslagna ramprogrammet för anpassning av färdmedlen lill dehandikappades behov framstår som väl avvägt. Jag kan i sammanhanget erinra omatt anser alt när järnvägsvagnar skall byggas om så bör någoneller några av dessa vagnar pä prov handikappanpassas för att man skall fäerfarenheter för en framlida utformning. I enlighet med vad jag lidigare harsagt är det regeringens avsikl att så snart de ekonomiska resurserna så medgergenomföra förslag. Närdel gäller SJ:s nu aktuella personvagnsbeställning vill jag först säga att delär SJ och inte regeringen som skall avgöra hur SJ:s vagnpark skall utformas idetalj. De 150 nya personvagnar som SJ beställde kommer i vissa avseendenatt skilja sig från nuvarande vagnar. Utan att gå närmare in på dessaskillnader kan jag konstalera att de nya vagnarna i olika avseenden innebärväsentliga förbäliringar för resenärerna i allmänhet och inte minst förflertalet av de handikappade. Det torde också komma atl visa sig när den förstavagnen väl är klar . Vagnarna kommer därefter att levererasunder en femårsperiod, och jag förutsätter all SJ då gör de ändringar someventuellt kan komma all visa sig motiverade. Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken Jag ber atl få tacka statsrådet för svaret på min interpellation, ettsvar som med hänsyn till att etl flertal frågor besvaras kommit attomfatta väsentliga delar av lotalplaneringen på trafikområdet. svar framgår hur angeläget det är att kollektivtrafiken främjas -detta med hänsyn till belastningen på våra vägar genom den ökande bilismen menockså med hänsyn till kostnadsutvecklingen och trafiksäkerheten. Enangelägen fråga har länge varit hur man skall kunna öka persontrafiken pästatens järnvägar. har gått ut med en rad paroller - tatåget, var rädd om dig, tågresan är som en film om landet som rullar fram, osv.Trots all denna reklam har ingen väsentlig ökning av resandet skett, vilketframgår av SJ:s årsberättelse 1976/77, som blivit tillgänglig för oss häri . Medelreselängden per person ökade från 84 kmtill . Det genomsnittliga plaisutnyiljandet för persontrafiken är 36 96.Ökningen av antalet resenärer stannar trots insatserna vid 0,3 96. Förstora grupper människor är tillgången på goda kollektiva färdmedel synneriigenviktig. Del gäller alla dem som är billösa. För dem är järnvägen ofta den endamöjligheten att komma ut - det må sedan gälla resor för släktbesök eller andraändamål. Jaghar i min interpellation pekal pä alt det är en angelägen målsättning isamhällsarbetet atl ge förutsättningar för handikappade att leva ett aktivt liv,integrerat i samhället. , som stalrådet erinrade om och somlades fram , ulgår från en normalisering och integrering av de handikappadei samhället och syftar till en sä stor handikappanpassning som möjligl av dekollektiva färdmedlen. Vardagslivet skall med andra ord fungera för allagrupper av medborgare, också för äldre och rörelsehindrade. Trafikmyndigheternamåste lägga ned slora ansträngningar på insatser för att göra det lältare förhandikappade och rörelsehindrade personer att anlita allmänna färdmedel.Tillverkare av fordon måste ha sin uppmärksamhet riktad på hithörande problem.- Jag skall återkomma till det . Iell medlemsförslag har vi i visat pä nödvändigheten av ensamnordisk anpassning av trafikmedlen till handikappades förutsättningar ienlighet med vad föreslagit. Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken della medlemsförslag -jagär en av förslagsställarna - står representanter för samtliga nordiska länder. Vimenar alt det är angeläget att man eftersträvar en nordisk principlösningbeträffande de mest ändamålsenliga transportformerna för de olika graderna avrörelsehinder. Det är vidare önskvärt att trafikmedlen i har sammatillgänglighetsstandard. Det är viktigt all dessa frågor möjliglbringas till sin lösning, inte minst mot bakgrund av kommunikationsområdetssnabba utveckling. Deltamedlemsförslag har varit utsänt på remiss till en rad institutioner i de olikanordiska länderna. Socialstyrelseni , som har bred och djup erfarenhet av de handikappades ochrörelsehindrades situation, tillstyrker förslaget. Järnvägsstyrelsen i Finlandoch styrelsen för statsbanor går också pä den linjen. Slalens järnvägari gör vissa reservationer. SJ säger avslulningsvis: "Delligger i sakens nalur all allmänna färdmedel, om de skall kunna varatillräckligt bra för så många som möjligt i förhällande till privalbilismen,inle heller i delta sammanhang kan belastas med förlängda restider, ökadeförseningsrisker och kostnader utan negativa effekter för kollektivtrafiken somsådan. Ålgärder får i princip inte vara utformade så all de får effekler somleder till all icke-handikappade resenärer utnyttjar det kollektivafärdväsendet i mindre omfattning än , eftersom andratrafikpolitiska syften i så fall skulle motverkas." Vilkaslutledningar skall man dä dra av detta yttrande från kungl. järnvägsstyrelsen?Vill man vara cynisk kan man säga att handikappade och rörelsehindrade ärvälkomna att använda slalens järnvägar bara de inle åstadkommer olägenheter förövriga resenärer. Men jag tycker det finns anledning atl fråga: Skall man inte medhänsyn till de rörelsehindrade utforma järnvägsvagnarna pä sådant säll attdessa blir mer lättillgängliga? Varför skall man inte utrusta dem med tvådörrar i stället för med en, som i det förslag till vagnar som föreligger,och med sådan bredd att resenärerna lätt kommer in i och ut ur vagnarna samtmed lillräckliga serviceanordningar i vagnarna? Kollektivtrafik skall dock sålångl det är möjligt vara till fÖr alla resenärer. Redannu känner sig många pensionärer och rörelsehindrade åsidosatta. Jag fick ettexempel på det i går i , när jag skulle åka hit till Slockholm. Det komen dam fram till mig och ville redogöra för sina bekymmer. Som statsrådetkänner till är många tåg från indragna och söndagar.Eftersom denna dam måste börja sin resa efter 1 går gällde inte hennespensionärskort längre utan hon fick betala fullt pris för sin färdbiljett. Delvar ett resultat av tågindragningen. För oss som inle är unga längre är delockså besvärligt med de höga trapporna för atl komma pä tåget, sade hon vidare.Skall man sedan leta efter sin vagn blir del ännu svårare att klara sig. Manmåste släpa med sig bagaget när man skall förflytta sig. Del finns, herr statsråd,en rad åtgärder som bör vidtas för att underlätta resandet förden breda allmänheten. Vad som föresläs i fråga om de nya vagnarna kommer inteatt underlätta resandet, ej heller att öka trafiksäkerheten. Jagförstården härdamens reaktion ännu bätlre sedan jag läst SJ:sverksamhetsberättelse, där del visar sig all SJ endast har 36 procentsbeläggning på persontrafiken. Av 100 sittplatser är i genomsnitt 64 ständigtlediga. Jag är medveten om all det finns varialioner, men det visar ändå en delav problematiken på detta område. Motbakgrund av SJ:s beställning av nya vagnar får man se mina frågor tillstatsrådet Jag frågade om statsrådet är beredd att redovisa sin syn på dehandikappades och rörelsehindrades möjligheler att nyttja kollekliva Irafikmedel.På den frågan svarar statsrådet oförblommerat ja - man skall ta all möjlighänsyn till dessa kategorier resande. HAKO-ulredningens förslag är väl avvägt,säger kommunikationsministern. Denandra frågan jag ställde var om regeringen avser all vidla några ålgärder föralt underiälta för handikappade och äldre att resa i de av SJ beställda nyapersonvagnarna. Logiken borde ha talal för alt jag hade fält svaret ja också påden frågan. Men det harjag inte fått. Statsrådet sägeratt när man skall byggaom de järnvägsvagnar som finns skall man enligt förslaggöra några av dem handikappanpas-sade för att fä erfarenheter för en framtidautformning. När man sade della från räknade man aldrig med attdet skulle bli några nybeslällningar av vagnar i nära tid. Jaghar elt klipp här från en dansk tidning där man säger att statsbanervill göra sina nya lyntåg mera handikappvänliga när man bygger nya vagnar. Mansäger i alt det är nästan ogörligt att till rimliga koslnader bygga omgamla vagnar och få dem ändamålsenliga. Man fär inga bra lösningar pä detsättet. När man bygger nya vagnar är det däremot möjligt att få demändamålsenligt utformade till rimliga kostnader. Nogborde del varil möjligl för statsrådet alt se på denna fråga frän lika positivutgångspunkt som statsrådet hade i fråga om . sägerslatsrådet att det är SJ som skall la ansvaret för och avgöra hur vagnparkenskall utformas i delalj. Del är jag medvelen om, men det är ändå riksdag ochregering som lägger fast riktlinjerna för bl. a. utformningen avtrafikpolitiken. Man fattar beslul om en rad detaljbestämmelser om hur vårabilar skall vara konstruerade ur trafiksäkerhets-synpunkt. Självfallet måstedet då också vara vår uppgift att ta ansvar för den målsättning som bl. a.statsrådet anslöt sig till när det gäller handikappades och rörelsehindradesbehov av en ändamålsenlig utformning av järnvägsvagnarna. Jaghar tillgång till ritningarna till de här nya järnvägsvagnarna. De blir längreän de gamla järnvägsvagnarna, och de får bara en ingång. Vi vet att det uppstår en lidspress och ganska många besvärligheter när människor skallstiga av och på tåget vid en station, trots att de nuvarande vagnarna rymmerett mindre antal personer än de nya. Omåtgärder för att förbättra kollektivtrafiken 9 protokoll 1977/78:20-21 Omåtgärder för ari förbättra kollektivtrafiken vagnarna skall alltsådessutom bara ha en ingång. Redan för de icke rörelsehindrade passagerarnakommer det härigenom alt uppslå stora besväriigheler. Hur skall del då inte bliför de rörelsehindrade? Ur trafiksäkerhetssynpunkt tror jag också atl detkommer alt bli ganska obehagligt all känna sig nästan instängd i de härvagnarna. Delfinns verkligen anledning all fundera över hur man skulle kunna lösa dennafråga på ett bättre sätt. Jag förutsätter också att slatsrådet som gammalledamot av slyrelsen för skall kunna se på dessa frågor engång till. Jagredovisade inledningsvis att det i ligger ett medlemsförslag,där man framhåller nödvändigheten av samnordiska åtgärder för att underiältaför handikappade och rörelsehindrade att använda kollektiva trafikmedel.Nordiska rådels trafikutskott behandlade detla medlemsförslag vid ettsammanträde i är. har enhälligt uttalat sig föratt måtte rekommendera atl se lill attdet ställs nödvändiga resurser till förfogande för den forskning som behövsoch att man sätter i gång ett arbete för att underlätta trafiken för dehandikappade och rörelsehindrade. Jag ulgår trän alt vidsessionen i kommer att fatta etl enhälligt beslut om atl ställa sig bakomtrafikut-skotleis förslag. Mot den bakgrunden finns det all anledning förstatsrådel att innan utformningen av de nya vagnarna blivit definitivt klar setill att vi får en vagnutformning som pä ett bättre sätt än den nu föreslagnatillgodoser alla grupper av resande och särskill de rörelsehindrade. Jagbrukar inte använda ordel "krav", men i detla sammanhang vill jagsäga att det är ett krav från dessa grupper och från den resande allmänhetenalt del verkligen tas hänsyn lill de önskemål och den krilik som här harframförls. Jag ber, herr statsråd,att än en gång fä tacka för svarel. Jag ber atl få lacka kommunikaiionsminislern för svarel. Del kan inleha varil särskilt trevligt all behöva lämna ett så uppgivet och fögaförpliktande svar efter alla de frimodiga löften som kommunikationsministernställde ut här i kammaren och i pressen under det förra riksdagsåret. Jag trornaluriigtvis all själv skulle ha velal lägga fram en rejälproposilion i hösl, men han har blivit ett offer för den bedrövliga ekonomiskapolitik som regeringen för. Svarelär ett frankt erkännande av hur långt ner pä den borgerliga regeringensreformlista trafikpolitiken slår. av sländiga löften och sländigaangrepp på den socialdemokratiska regeringen från borgerligt häll står herrTuresson praktiskt taget tomhänt Detär lärorikt men litet bittert Tillsammans med kan jagnaturligtvis beklaga atl del blivit sä uselt i , men jag undrar om inleuppgivenheten är onödigl stor. Under början av 1970-talelblev vi lilet till mans medvetna om att den snabbasamhällsutvecklingen krävde en förnyelse också av trafikpolitiken. En radutredningar tillsattes för att skapa underlag för ell nyll trafikpolitisktbeslul - del är onödigt all uppta tiden med att räkna upp dem allihop. De gicki huvudsak ut på all vi behövde en mer samlad samhällsekonomisk bedömning avvåra trafikinsalser, en starkare salsning på kollektiva färdmedel, bättreanpassning av trafiken lill eftersatta grupper och regioner och som instrumentför det här arbetet en övergripande regionalt förankrad trafikplanering. Påen rad områden inom trafikpolitiken skulle detla nya synsätt avsätta en nypolitik. Av alll detta blir nu intet, i varje fall inte f n. Det är av fleraskäl utomordentligt beklagligt. Viser från socialdemokraliskl håll den regionala trafikplaneringen som en viktiggrund för en ny trafikpolitik. I regionerna har man goda möjligheler allkartlägga behov, samordna kommunikationerna med samhällsplaneringen i övrigtoch göra de prioriteringar i irafikinvesteringar som är nödvändiga. Delta varetl nytt fäll för regionalt arbete. Det var därför lite trögt i starten. Menallteftersom arbetet fortskred, ofta med uppslagsrika medarbetare frånkommunikationsdepartementet som inspiratörer, väckle delta arbele alll störreiniresse både i landsting och länsstyrelser. Vi fick också i gång ettfruktbärande samspel i en rad regioner mellan kommunerna och de regionalamyndigheterna. avsatte det bästa underlag för trafikpolitiska beslut somvi har hafl på myckel . Det är ell realistiskt väl förankrat malerial somär en bra grundval för ell nyll trafikbeslui. Det ligger nu sedan över ett är ikommunikationsdepartementet, och där blir det alltså liggande.