prot · G10917 · 1977-12-31 00:00:00 — Till de senare fenomenen hör den slalliga politikenför näringsliv och sysselsättning. Den har länge varil inriktad pä altkonservera i stället för atl förnya. Del menar jag är en av de grundläggandeorsakerna till de ekonomiska problem som vi har att brottas med. Vihar alltför länge levt på minnen från fornstora dar för svensk industri. Vihar inte hållit vid makt det ulvecklingsklimal som en gång gav oss kullager,lelefonväxlar, ängiurbiner och myckel, mycket annat - och då får vi inie glömmasmåindustrins många "doldisar" i det svenska produklulflödel påväridsmarknaden - alll detla som gjorde Faltigsverige lill elt välståndsland. VälståndsutvecklingensdrivGäder har rostat sönder i en politisk debatt, där lönsamhel och enskillinitiativtagande inte längre har varil lika gängbara som tidigare.Handlingskraften i den decentraliserade beslutsprocess som tidigare gav ossnyföretagande och nya produkter, som efterfrågas på den ständigt föränderligamarknaden, har förlamats av del ekonomiska och byråkratiska motståndet frän detsamhälleliga etablissemangels sida. Iblandser del ul som om den slalliga politiken för näringsliv och sysselsällning harglöml bort alt hälften av de anställda i vån näringsliv arbetar i den mindreföretagsamheten. Där finns ofta den utvecklingskraft som kan ge oss den bätlreekonomi och sysselsättning som vi ropar efter. Men dä måste vi ge dennautvecklingsbara företagsamhet stimulans för sin inneboende initiativförmåga. Istället för att förnya har näringspolitiken ofta konserverat. Del är i och försig naluriigt att en utvecklingshämmad näringspolilik i första hand tar tillsubventioner för att få hotade branscher och förelag att överleva, då gamla invandakonkurrensfördelar går förlorade. Självfallet måste företag och samhälle lasill ansvar för den produkiion som är på utgående, men inte för alt konserverautan för all förnya. Det blir något av Döbelns medicin atl villkorslöst ösa inskattebetalarnas pengar i en produkiion som inle har någon framtid. DenSlalliga politiken för näringsliv och sysselsättning måste i första hand varainriktad på atl med generella ålgärder siödja den företagsamhet och denproduktion som efterfrågas och därmed är lönsam. Sysselsättningenfår inle bli ell självändamål. Vi fär inle glömma bort att del slutliga syftelmed all produkiion egentligen är konsumtion, alt lillgodose en efterfrågan, ellbehov. Del handlar inle bara om all skapa "arbete åt alla". Det måsteockså vara "meningsfullt arbete åt alla". Ju effekiivare vi blir i all med generella ålgärder för bäiirelönsamhel och enskill inilialivtagande producera vad som efterfrågas ochingenting annat, desto mer resurser får vi över för den offentliga sektor sommed rälla kräver alltmera av oss. Med det lönsamhetstänkandet, med detsynsättet på produkiion och sysselsättning blir det naturligt atl hävdaexempelvis alt del är mera produktivt, mera meningsfullt, atl vårda en gammal,sjuk människa än att bygga en stor båt som inle efterfrågas. Arbetetför att komma till rätta med de ekonomiska svårigheterna av mera kortsiktigkaraktär får inte hindra oss från all lägga fast den mera långsikligafärdriktningen. Lönsamheten- detta atl i största möjliga utsträckning göra vad som behövs, vad somefterfrågas och ingenting annal - måste åter komma till heders i det politiskaarbeiei för näringsliv och sysselsättning. Främsla försvarslinjen mol arbetslöshet är bärkraftiga, lönsammaföretag. Då utredningen om skolans inre arbete presenterade sitt betänkande fördrygt uppslod en livlig deball om de förslag ulredningen ladefram. De flesia debattörerna delade det synsätt som låg till grund förutredningens förslag, men åtskilliga kriliserade utredningens slulsatser.Vissa förändringar gjordes också i propositionen, och SIA-reformen beslötssedan i bred politisk enighet. Debattenom har dock inle upphört. Få reformer har blivit föremål för sä mångamissuppfattningar och så mycket betänkligheter. Med anledning av de mångauppseendeväckande rubriker i massmedia som påstått allSIA skulle stoppas, skulle uppskjutas, kommer att medföra stora, vidriksdagsbeslutet försummade, kostnader osv. finner jag del angelägel att införriksdagen klargöra det fakiiska läget just . Låtmig först erinra om vad förkortningen betyder - skolans inre arbele. Del ärdärför olyckligt att man så ofta sätter likhetstecken mellan och densamlade skoldagen. Vad det handlar om är en långt mer djupgående förändring avskolans hela verksamhet; det handlar om en förändring av vardagen i denenskilda skolan, av samspelet mellan skolans ledning, skolans personaloch eleverna, samspelet med hemmen och med del omgivande samhällel. Det är högtid att nu allmänt börja diskuiera hur denna förändring skall ske i varjeenskild skola. Vimåste diskutera frågor som rör arbetets uppläggning, melodfrågor, anpassning avundervisningen till varje enskild elevs förulsällningar och behov, breddningoch fördjupning av skolans siudie- och yrkesorien-lering, den friareresursanvändningen. Delär uie i kommunerna, i de enskilda skolorna, som förändringen skall ske. Menriksdagsbeslutet innebär inga nya krav på kommunerna, inga centrala diktat somsäger att verksamheten måste ändras - den verksamhet som fungerar bra börfortsätta, men annal kan behöva ändras, mycket eller litet, efler de behov somfinns eller uppstår och efler de resurser som slår lill buds. Vadbelräffar den samlade skoldagen har det i riksdagsbeslutet klargjorts all ettgenomförande av samlad skoldag hell avgörs av kommunerna själva, ulifrånelevernas behov och kommunernas resurser, ekonomiskl, personalmässigl ochlokalmässigt. Det bör här understrykas att de fria aktiviteterna inte börulformas som en dyrbar hobbyverksamhet. Enligt kan friaaktiviteter ha ell högsl varierande innehåll. Som exempel kan nämnas:gemensamma samlingar, klassföreslåndar-träffar, elevråds- eller elevkårsmölen,deltagande i konferenser och sam-rädsgrupper, föreningsarbete,stödundervisning, hjälp med individuella uppgifter och läxor,assisienimedverkan i undervisningen, uiformning och vård av den egnaskolmiljön, medverkan i arbele ulanför skolan, exempelvis i åldringsvärd,barnslugeverksamhel, miljövård, omsorg om yngre kamraler. Jämsides med denkursbundna kunskapsförmedlingen skall skolan med de fria aktiviteterna främjaelevernas allsidiga person-lighetsutveckling. Låtmig också beröra de ekonomiska förutsättningarna för SIA-reformen. I sambandmed beslutet ullalade alt skolan nu inte kunde påräknaytterligare resurstillskott Vad som framöver skulle kunna ges av reformulrymmeför utbildningsområdet skulle falla på förskolan och vuxenulbildningen. Del äralltså inle sä att regeringen sviker skolan och SIA-reformen, då nya resurserinle tillskjuls. Irealiteten torde dock en viss kostnadsökning uppslå. Del nya statsbidragssystemetför torde innebära vissa, men relativt begränsade,kostnadsökningar. De sammanhänger främst med all förenklingar ochschabloniseringar kostar pengar, dä man har. målsättningen att ingen kommunskall behöva få det sämre än . Tankenbakom det nya statsbidragssystemet är ju atl en friare resursanvändning -minskad detaljstyrning - skall medföra en effekiivare resursanvändning och ettbättre resultat. De kommunala resurser som avsätts för barn och ungdomtorde dessuiom kunna användas mera effektivt genom en ökad samverkan övernämndgränserna. Enpromemoria om det nya statsbidragssystemet har jusl varil ute på remiss tillbl. a. samtliga kommuner i landet för atl vi skall kunna bilda oss en uppfattningom vilka konsekvenser det får i varje enskild kommun. Under remissbehandlingenhar viss kritik framförts, framför alll frän de tre storstadskommunerna, somanser att de kommer att föriora ekonomiskl på del nya syslemel. Jag har dennavecka sammanträffat med representanter för dessa kommuner, och vi hartillsammans gått igenom och klariagl de frågor som av kommunerna uppfattats somproblematiska. Proposition kommer att föreläggas i början av nästaår. Ulformningenav medinflytandel i skolan är föremål för överläggningar mellanuibildningsdepariemeniet och olika organisationer med anknylning till skolan.Om några veckor kommer en promemoria att sändas ut pä remiss. Också i denfrågan kommer proposition att föreläggas . Fråganom rätt till ledighet från skolan för deltagande i föreningslivet är föremålför analys i Förhandlingarpågår mellan och lärarnas fackliga organisalioner om ellarbetstidsavtal för lärarna. I arbetstidsavtalet kommer bl. a. frågan om tidför kollektivt arbete att regleras. När avtalet träffats - jag ulgår ifrån attförhandlingarna skall vara avslutade före reformens ikraftträdande -får lärarna en garanii för all de inle skall belastas med ytterligare arbele pägrund av SIA-reformen. Skolöverstyrelsensläroplansöversyn beräknas vara klar della är. Förslaget går sedanut på remiss. Jag räknar med att får ta ställning lill förslagetunder 1978/. Jagvill också erinra om all i beslutet om SIA-reformen fäster stor viktvid utbildningsinsatser inför reformens genomförande. Ulbildning av skolledarepågår också /77. Den för lärare och övrig personal gemensammaarbetslagsfortbildningen kommer i gång . Jag kan ytteriigare nämnaatl skolinformatörsutbildning pågår och all kommunerna har planeratSIA-information pä studiedagar under läsåret Vidare har elevorganisationernafåll särskilda medel lill SIA-information. Jag vill också tillfoga all vihösten 1976 har ökat intagningarna till speciallärarutbildningen. Från i vårkommer dessutom lärare atl kunna få tjänstledigt för att genomgåarbetslivsorientering. 1mänga kommuner sker redan en omsorgsfull planering inför SIA-reformen, och päflera håll arbetar man redan i SIA:s anda. Någonhar sagt alt det tar innan idéer på skolans område slår igenom. Lålmig nu avslutningsvis fä citera skolkommissionen -den är snart 30 är gammal. "De lokala skolmyndigheterna - och därvid förutsätts samverkan mellanskolstyrelse, rektorer, lärarkollegier, måls-mannaföreningar ochlärjungeorgani:ationer - bör tillerkännas räll all efler egna behov ordna delokala skolförhällandena och utforma skolans inre liv. Endasi genom atttillerkännas tillräcklig frihel - även frihel all göra misstag och ändrauppfattning - kan skolan bli en levande skola." Skolkommissionenstankar fär nu genomslag i praklisk verklighel genom SIA-reformen. Lål mig börja med alt lacka statsrådet för all harfåll den här redovisningen av lägel jusl nu i SlA-förbe-redelsearbelet! Jagtror del är vikligl all del också får ske frän denna talarstol och inle bara påandra håll uie i landel. Jagvill också gärna säga alt jag i stort instämmer i vad som sades. Jag tror delär vikligl all slå fasl all är samstämmig i SIA-beslutet Påen punkl dock en liten prolesl, nämligen mol säll alt nu förringaföreningslivets insatser under skoldagen. Jag menar atl del är en viklig punkti de ursprungliga tankarna vilken inle får förfuskas. Sedan fär vi återkommatill diskussionen om statsbidragen, om en demokratiserad beslutsprocess osv.under våren, när de detaljerade förslagen kommer. SIA-debattenär ju ett exempel på hur intensiv skoldebatten kan bli och hur många som kandella i den deballen. Fä verksamheter är som skolans utsatta för ständig deballoch krilik både ulifrån och inifrån. Del är lätt all finna felen - för myckelteoretisk undervisning, för lilen verklighetskontakt, eleverna passiviseras ochfår inle lära sig alt la sitt ansvar, för mycket konkurrens osv. Dekonstruktiva lösningarna är dess värre inle lika vanliga. Kritikenär också motstridig. är den egenlligen ett förtäckt säll all la avslåndfrän mål om en ulbildning för alla. Ävenom formellt selt faltal eniga beslul om skolans mål och rikilinjerhar del visal sig all del i vida borgerliga kreisar är mest en läpparnasbekännelse. Man har ulgäii från atl verkligheten är irögrörlig och all skolansutveckling alltid har hållits lillbaka av lunga ankare i del skoliraditionella- au leva upp till målen var inte avsett i alla kreisar. Del är de kreisarnasom sjunger lovsånger om säranordningar för s. k. prakliska elever ochteoretiska begåvningar, om all la vara på "elilen", om konkurrensensvälsignelsebringande betydelse, om den gamla lidens ordning. Jag lycker del ärvälgörande om luften kan rensas i den skol-poliliska deballen i stället för allvi sopar den här lypen av åsikisskillnader under och alla slammer in ien unison kör om "barnens bäsla". Ellannat slags kritik av skolan rymmer en progressiv otålighet. Man säger all denskola vi har är alllför långt från målen för skolan - och det är sannerligensanl. Skolans sätl au fungera måsle alliså förändras. Den måsle bli en skolaför alla, där skolarbetet också är meningsfullt för alla. Närskolan kritiseras är det i allmänhel det inre arbeiei - arbetssättet snarare änorganisationen - som las upp. Likväl är del främsl de organisatoriska ramarnasom behandlas i de politiska besluten. Del är sådani som kräver omedelbarapolitiska beslul i de olika organen, och del är sådani som vi som är politisktverksamma har lällasl all greppa om. Målfrågor, arbetssätt och innehåll ärmycket svårare atl hantera i den poliliska processen. Men om förändringar avdel inre arbeiei i skolan skall kunna komma i gångmåsle också vi poliiiski verksamma della i den deballen och försökakonkrelisera våra önskemål. Vimåsle göra klarl för oss vilken skola vi vill ha och vad som behövs för altförverkliga de mål vi släller upp. borde vara en självklar uigångspunki iförberedelserna för den förnyelseprocess som SIA-reformen kan slarla ompersonal, elever, föräldrar, represenianler för arbetsliv och föreningsliv samlalla andra skolansvariga och skolintresserade vill la chansen. Ävenden diskussion om betygen som förs på grundval av be-lygsulredningensbetänkande, som är ute på remiss, borde få oss alt ställa frågorna: Hurdanskola vill vi ha: konkurrens eller samarbete och solidaritet, stimulans lill de"bätlre" - ulslagning för de "sämre"? Vad skall bedömas iskolan: eleven eller skolan? Skall vi ha en urvals-eller en lillvalsskola? Jagmenar atl kritiken och deballen om skolan är nyttig. Vår skola behöververkligen fler som är medvelna om dess problem, dess förutsättningar ochbegränsningar. Kritikenav skolan får dock inte undanskymma all del också finns myckel löftesrikt somutvecklas i skolan. Jag vill nämna tvä utvecklingslinjer. Den ena är det faktiskaförnyelsearbete som pågår ute i skolvardagen. Detrör sig om lärare som verkligen tillämpar andra arbetssätt och arbetsformer,där eleverna liksom lärarna får vara med och la sill ansvar för skolarbetet Dethandlar om atl ta fall i vars och ens verklighel och ulifrån denna arbeta medverkligheten i skolarbetet Ämnena kan föras samman till sådana helheter som elevernaförslår och kan intressera sig för. Skolarbetet kan fördjupas och koncentrerasgenom atl lärare och elever skapar äm-nesövergripande kunskaper som bygger påen verklighel; det må gälla ålderdomshem, eller skönhetsmedel. Delrör sig om lärare och annan personal i skolan som finner all man kan fungeramyckel bättre och ulveckla en demokralisk livsåskådning genom del stöd somlagarbetet kan ge. 1skoldebatten fångas della in av begrepp som dellagarstyrd undervisning,fältstudier, projektarbete, lagarbete. Men lack och lov är det inte bara vackraslagord. förnyelsearbete finns i skolvardagen -fortfarande alltförsällan, men del finns. SIA-reformensyflar till alt underlätta den förnyelse av det inre arbeiei i skolan som alllfler känner behov av. All någol sådant inle kan införas vid en fix lidpunkl ärsjälvklart Del successiva genomförandel byggdes därför in i reformen. I delförberedelsearbeie som pågår runl om i landel hoppas jag man lar vara päalll det positiva som redan är i gång. Alla kan inte vara eldsjälar ochföregångspersoner, men SIA-reformen öppnar en möjlighet all låta denvardagliga förnyelsen sprida sig ulifrån varje skolas unika erfarenheter ochförutsättningar. Jag vill betona alt del nuinte är fråga om någon ny pedagogisk mo- Det handlar isjälva verkei om de pedagogiska vägar som framhållits - som också statsrådetMogård sade - i 30 är. Del är alltså hög tid att de vägarna mer allmänt börjarutnyUjas. Skolarbetetmåsle nu förnyas så alt del blir öppnare, mer förankrat i verkligheten ochpraktiskt upplagt Del måsle bygga på ett solidariskt samspel mellan deverksamma - personal och elever - på allas ansvar och aktivitet Detandra i dagens skolutveckling som jag finner stimulerande gäller de utökadekontakterna mellan skolan och arbetslivet Också detla är en del avSIA-reformen, även om del mera sällan framgår i skoldebatten. Fullsamstämmighet lycks råda om all skolan och arbelslivei måsle närma sig varandraför atl ge eleverna förutsättningar all förankras i verkligheten och förberedaspå vad som väntar dem efter skolan. släller naturiigtvis stora krav påförändring både av skolans verksamhet och av arbetslivet På båda områdena måsteman bjuda till, lära sig alt ta hänsyn lill resp. verksamheter. Deplaneringsråd för samverkan mellan skola och arbetsliv - SSA-råd - som inrättatsi kommunerna är därvid av stor strategisk betydelse. Där får skola,arbetsförmedling och arbetsliv ell gemensaml forum för informalion, planeringoch problemlösning. Delär vikligl all den delen av reformen inie förfuskas genom njugghei medlilldelade medel. Jag vill erinra om all vi socialdemokraler i vintrasmotionerade om atl anslagen för denna verksamhel skulle höjas, vilket tyvärrden borgerliga majoritelen molsaiie sig. Jag hoppas nu all regeringen ihöstens budgetarbete visar större förståelse för detta krav. Jag hoppas ocksåall SSA-råd får inrällas i alla län, något som den borgerliga regeringenglömde bort i sin första budget. Eleveroch lärare måste skaffa sig mer kunskap om arbetslivet, helst direkl genompryooch studiebesök. Försöksverksamheten med förändrad och utökad pryo har röntslorl iniresse liksom möjligheterna för lärarna att fortbilda sig genom en lidsverksamhel i arbetslivet utanför skolan. Detrör sig också om all skolan i sin direkla undervisning behöver hjälp avrepresentanter från arbetslivet Vem kan vara bäitre expert på arbetarskydd,arbetsmiljö, medbeslämmande, avial osv. än den som direkl slår i produklionenoch dagligdags upplever alll della? LOoch TCO har verkligen salsat på skolinformation, både i egna medel räknat ochpersonellt. Delvis har denna satsning lillkommil för att balansera denlidigare - och kanske delvis fortfarande - hell dominerandearbelsgivarinformationen. LOoch TCO går ul hell öppel och klargör all del är löniagarrollen de belyser medde värderingar som ligger i delta budskap. SAF försöker ofta lålsas som omSAF-informationen skulle vara objekiiv, vilkei nalurliglvis är nonsens, såsompåpekats då och då, t ex. i senasle numret av Metallarbetaren. Informationerdirekt från arbetslivet är betydelsefulla i skolan. Arbetsmarknadsorganisationernasegna värderingar skall självklart framirä- da och kritiskt granskasav eleverna. gäller också i högsta grad förment objektivt SAF-malerial. Mycketspännande händer jusl nu i samspelet skola-arbetsliv. På en punkl är jag dockorolig för all ulvecklingen kan komma på snedspår. Jag länker på hur regeringenhandlagi den anpassade studiegången och hur deballen förs omkring denna. Möjlighetenför en högstadieelev att under en lid hell eller delvis förlägga skolgångenlill en arbelsplals ulanför skolan fanns med i SIA-reformen. I SIA-propositionen betonades dock atl åtgärden skulle användas restriktivt och allanpassad studiegång mäsie ses lillsammans med alla elevers uiökade koniaklermed arbelslivei. 1 första hand måste del alllid vara skolan som skall anpassasill arbelssäti lill den enskilde eleven. Alten elev får föriägga delar av skolgången till en arbelsplals ulanför skolan börendasi förekomma i undantagsfall och under vissa förulsällningar. Del skallvara fråga om faktisk utbildning, även om den sker i arbetslivet En handledareför eleven måste finnas. Skolans ansvar för eleven slutar inle i och med dennaåtgärd. Kontinuerlig uppföljning och kontakt med eleven krävs. Rätt använd ochinsatt i delta helhetssammanhang kan den anpassade studiegängen ulgöra eiinödvändigl kom-plement lill de olika arbelsformer som skolan måsle kunna rymmainom sig. Vadregeringen nu gjort är all särbehandla den frågan genom all lillåla anpassadsludiegång i ell anlal kommuner. Delta har fått ske utan all övrigaförändringar i skolans samspel med arbetslivel förändras och ulan att mansamtidigt sätter in all kraft på att förnya skolarbetet så atl det blirmeningsfullt för alla elever. Jagmenar alt del är fel all bryla ui frågan om anpassad sludiegång ur sill rällasammanhang. Del är särskilt oroande eftersom regeringen släppt lossverksamhelen ulan villkor eller uppföljningsätgärder. Jagmisstror inte de kommuner del nu gäller, men jag är rädd för hur del hela kankomma all utvecklas. Denna verksamhet får så lätt prägeln av atl vissa eleverslöts ul ur skolgemenskapen och av all skolan kan länkas ha en chans all befriasig från vissa elever, nämligen de elever vilkas behov och förutsättningarskolan inte lyckals anpassa sig till. Hurraropeni moderalpressen över regeringsbesluten om den anpassade siudiegången förråderdenna inslällning. Del man nu ser framför sig är ell säll atl "skiljagetterna från fåren". De förenklade visionerna om nivågrupperadundervisning är samma andas barn. Eleverna skall särskiljas. Skolan skall intelängre behöva bemöda sig all arbeia pä all ulveckla arbetssätt och innehållefter elevernas behov och förutsättningar. Denna konservativa skolsyn speglar,menar jag, en djupt odemokratisk människosyn. Jagmenar atl om delta får utbreda sig ställs målen för den ulveckling vi önskargenom SIA-reformen hell på huvudet. Här har regeringen en väldigt vikliguppgift. Vad jag har sett av hanterandet av denna fråga har man icke sköttden på det rikliga sättet Måletför SIA-reformen var ju att del inre arbeiei skulle förnyas så att alla eleverkan finna skolarbetet meningsfullt och vill ulveckla elt medvetet ansvar försitt arbete och för varandra. De uiökade konlaklerna med arbetslivet skallinnebära att skolan öppnas och att skolarbetet förankras i verkligheten, någotsom alla elever behöver - inte bara några få. Så länge och jag rör oss med allmänna formuleringaromvad vi vill med SIA-reformen är vi sannerligen överens. Men dessemellan kommerdel, tycker jag, sorgligt nog lilel egendomliga påslåenden från LenaHjelm-Walléns sida. Jagmåste protestera mol påståendet atl del finns några i del här samhällel - ivarje fall känner inte jag lill några - som hävdar alt skolan bara skall latill vara elilen. Vad vi vill allesamman, hoppas jag, är all man skall la lillvara varje enskild elev och göra skolarbetet meningsfullt för alla, som har sagl. Jagblir nalurliglvis väldigi upprörd över all regeringen misstänkliggörs vad avseranpassad studiegäng. Det är en åtgärd som har beslutats i slörsla enighet här iriksdagen, som har tidigarelagis som en sorts försöksverksamhet i vissakommuner på dessa kommuners egen begäran och som vi från regeringen har saglskall användas i SIA:s anda. Del förutsätter en analys av situationen för varjeenskild elev som skall fä anpassad sludiegång, man skall göra en plan förulbildning, den skall sikta mot ett mål och dessuiom skall man göra enutvärdering. Jag skulle vilja ställa en fråga till ; äralternativet lill anpassad studiegång sjukskrivning och fem veckotimmarsundervisning. Skulle del göra skolarbetet mer meningsfullt för de elever somdet nu gäller'' Vidare:Min avsikl var nalurliglvis inle all förringa föreningslivels insatser underskoldagen, däremoi alt - genom atl nämna andra vikliga aktiviteter som bör fåfinnas med - påpeka all det är elevernas ulveckling del handlar om. Det räckerinte, som man ibland lycks tro, all bara salsa på all släppa in föreningar iskolan. Vi behöver också andra företrädare för samhällel, för arbetslivet -som påpekade -, vanliga människor av olika ålder som finnsuie i samhällel. Jag länker för min del ofta på pensionärer, som jag lyckerkunde få komma in i skolan.