prot · G10970 · 1977-12-31 00:00:00 — Därhar man numera, som statsministern i går påpekade, väldigt lätt för attomdefiniera motiven. är motiven desamma som de presenterati sin skrivelse, dvs. vi skall ha tillräckligt mycket el för att kunna hålladen svenska kärnkraftsindustrin i gång. Det är riktigt som sade,del behövs ungefär 20 reaktorer för atl fl en ordentlig bas för den fortsattaverksamheten. På den punkten hänger den socialdemokratiska politiken inte ihop,eftersom socialdemokraterna i varje fall stannat vid 13 reaktorer. Vidareskulle man della i internationell samverkan för energihushållning, och dellåter naturiiglvis bra. Den organisation som socialdemokratin såg lill attSverige kom med i ökar fortfarande i absoluta tal sin oljeförbrukning. Det ären sak som vi ansett orimlig atl fullfölja. Delfinns ytteriigare en genomgående tråd i anförande, och det är atlhan gäma använder sig av källor som handelskammaren och närhan talar. Jag har också läst de där handlingarna, och Jag finner mycket klaralikheter mellan dem och den socialdemokratiska argumentationen, låt vara att manhittills inle gått lika långt i elproduktions-nit. Sedanvill man uppenbariigen inte föra en debatt om de knappa kapital-resursema. Likalilel som gör del i sin framställning gör socialdemokralernadet. På vilket sätt skall vi satsa på nyproduktion å ena sidan ochhushållningsåtgärder å den andra? Vilket blir effektivast? Vilket är bäst frånsamhällsekonomisk synpunkt och vilket är lönsammast? Deanalyser vi gjort visar tydligt alt del finns betydande energihushållningsinsatsersom är ekonomiskt mer försvarbara än en satsning på nyproduktion. Det är därfördet är så viktigt atl vela hur vi använder de knappa kapitalresurserna,som vi som bekant lånar upp en massa pengar. Alternativet kan varaatl skapa sysselsättning på hemmaplan på ell område som inle är lika hårtutsatt för konkurrens från omväriden, dvs. atl se om vårt byggnadsbestånd, atlfl lill stånd en effektivare användning av energin i industrin, osv. Jag trordet är nödvändigt atl vi successivt förstärker våra insatser på den vägen i dentakt som det är möjligl. Det tar naturiiglvis tid, och då är det viktigt burmananvänder t. ex. de 15 miljarderna i slutdelen av kämkraftsprogrammel. Om manskulle gå in på värmereaktorer och bygga kulvertar från Forsmark lill Stockholmfinge man lägga på åtminstone 10 miljarder till. Det är alltså räll avsevärdabelopp vi diskuterar. Del är således egentligen inte fråga om en enskildreaktor. Ännuen sak med anknytning lill beslut! Den handlingsfrihet som man talarom i del socialdemokratiska programmet och kallar för långsiktig - avförsiktighetsskäl, skulle Jag vilja säga; tidigare var del bara handlingsfrihet- är naturiiglvis möjlig i det mycket långa perspektivet, om vi binder oss fastvid kärnkraflsamhällel. Det ärjusl inför de beslulen som vi står. Jagnoterar också alt talet inom socialdemokratin om all kämkraflen skall vara enparentes har kommit av sig. Jag vet inte om och andra har lagtned vapnen på den punkten -del vore i så fall synd. Jag tror nämligen atl ocksåinom socialdemokratin finns betydande gmpper som inte vill bli kämkraftensfinge och inte argumenterar som och de berördakraftföretagen, dvs. atl vi måste bygga ut kärnkraften för alt hålla den härindustrin i gång. Man har från det hållet sagl alt det krävs en reaktor om åretför att den här industrin skall fungera på elt ekonomiskl vettigt sätt. Det ärsådana frågor man borde vara angelägen om atl diskutera Jaghar redan tidigare diskuterat med . Jag avslöjar ingahemligheter om jag säger att DN:s rubriker sällan stämmer med verkligheten, isynnerhet inte på detta område. Det gäller även dagens rubrik. Beredningenförsiggår i regeringen i denna fråga, och den vanliga lågordningen är - ävenom det finns de som försöker ändra på den - all när beredningsarbetet är klartmeddelas resultatet. Del slår i propositionsförteckningen att en propositionkommer under febmari, och det jobbar jag efter. NILSHJORTH (s) kort genmäle: Jag erkänner alt jag representerar rörelsen men kanske, genom alt jagbor i kommun, där Forsmark är beläget, än mer de anställda och dekommunalmän som har fltt leva i ovisshet och arbeta under snartsagl olidliga förhållanden, då de från den ena veckan lill den andra inte vethur de skall planera. Det skapar oöverskådliga problem ekonomiskt och även påannat sätt. Energiministernhade läst de källor somjag citerade, och del var glädjande. Jag hoppas att hanlar någol intryck av dem. Han redogjorde för på vilket sätt vi skall satsa pånyproduktion och kom in på frågan om det mesl lönsamma sättet all utnyttjaresurserna. En regering måste naturiiglvis ha de funderingarna, men jag kanabsolut inle komma ifrån tanken att del mest lönsamma måste vara alt byggafärdigt vad man har påbörjat och utnyttja del kapital som redan är nedlagt där.Sedan flr man avgöra hur man vill ha del på lång sikt. Sedansade någonting om att socialdemokraterna är kämkraftens finge.Det är vi inte. Vi har sagt atl kärnkraften får vara ett mellanspel tills vikan ta i anspråk nya energikällor. Vi klarar säkert de i viss mån motstridigauppfattningar som finns inom vårt parti - vi har i stor enighet lagt fram vårtprogram där vi säger att byggandet av de 13 aggregat som beslutades skallfullföljas. Även har sagt all del är riktigt. Klararenergiministern sina vänner i regeringen på samma sätt som vi klarar våravänner inom vårt parti kan vi nog med tillförsikt se framliden an. Jag fick av besked om alt jag intefår något besked om , och del är kanske elt besked så gott som något.Han har sagt att det kommer en proposition i febmari, men med tanke påvad som står i dagspressen trodde jag alt hade något mermed sig i portföljen. Det är i och för sig en riktig generell princip all man utnyttjarnedlagt kapital. Det är också därför som jag i mitt anförande sade att del ärvikligl all se på möjlighelerna lill omställning, om man inle kan ulnyitjanedlagt kapital för del ursprungligen avsedda ändamålet. Sedan är del tyvärr på del sättet -jag barabeklagar det - all socialdemokralerna resonerar som om vi inle fltt någon nylagstiftning på detta område. Trots att ni röstade emot den nya lagen, gällerden Ju ändå. Jag har kallat detta för personligt lagtrots. Det är möjligt kan hänge sig ål sådant, men del hör inte till realiteterna. Alt det ärstränga krav som majoritet bestämt sig för på della område vet ocksåalla. Dellåter ju positivt - i varje fall när det kommer från det hållet; jag har inteså slora anspråk - när man talar om kärnkraften som ett mellanspel. Jag harvelat tillägga della. Torsdagenden 2 febmari 1978 NILSHJORTH (s) kort genmäle: erinrar om att vi fåll en ny lagstiftning på dettaområde. Jag antar att han avser villkorslagen. Men del verkar ju som om man påcenlerhåll är beredd atl gå ifrån den lagen, eftersom man ställer högre krav änvad villkorslagen föreskriver. sade i gårdagens debatt på tal omsäkerhetsfrågorna alt det har skapats en hård lagstiftning, som gett regeringenalla möjligheter atl tränga in i säkerhetsproblemen och all vidta alla ålgärderför atl klara kärnkraftens säkerhetsfrågor. åsyftadealomenergilagslifiningen och fortsatte: "Elt omfattande forskningsarbetehar visat att det med känd teknik går att klara den slutliga förvaringen i dagpå ell tillfredsställande sätt." Jag skulle tro alt den fortsattaforskningen kan ge ännu bättre lösningar än de vi har. På den punktenråder del alltså inga delade meningar. I den pågående debatten om den framlida energiförsörjningen framhållerman allt oftare viklen av alt tillvarata de unika energilillgångar som stårlill vårt förfogande i form av rika förekomster av energi- och mineralhalligaalunskiffrar. I fjolåretsbudgetproposition anfördes bl. a. följande: "Alunskifferförekommer i i stöue mängd i , , , ,och i fjällranden i . Denna skiffer innehåller dels energiråvaror(olja och uran), dels mineralråvaror för verkstadsindustrin (t. ex. aluminium,vanadin, molybden, nickel och s. k. sällsynta jordarlsmetaller), dels ocksåråvaror för gödselmedelindustrin, exempelvis kalium och fosfor. Härtill kommeralt oljan i skiffern kan användas också föraU framställa ammoniak förexempelvis gödselmedelindustrin och metanol för bl. a. inblandning imotorbränsle. De svenska tillgångarna av alunskiffer är så stora att vårt landhar potentiella möjligheter all bli självförsörjande med flertalet nämndamineral." Industridepartementetanser - som framgår av det citerade uttalandet - all skifferforskningen är enmyckel angelägen uppgift, och hade då propositionen behandlades ingaerinringar häremot. Det finns tvärtom anledning att understryka attalunskiffrårna utgör största potentiella tillgång av fossilt bränsle.Sverige bör enligt min mening utnyttja dessa energilillgångar när vi redan nukan fömlse en inlernationell knapphet på Samtidigtsom vi kan konstalera det ökade intresset för skifferforskningen kan viemellerlid notera atl den svenska uranprospekteringen har dragits ned. Avsiktenär - som framgår av kommentarerna i årets budgetproposition - att avsluta ochdokumentera utförda arbeten. Enliglen uppskattning som kungjordes vid ell symposium i , artangerat av , kommer det ackumulerade uranbehovet i väriden all öka med lill . Fram lill 1985 skulle behovet ha stigit lill 40 000 lonoch lill 120 000 lon - förutsatt alt man avslår från upparbelning avanvänt uranbränsle. Uranbehovet kan alltså komma atl stiga myckel drastiskt denärmaste åren. har konlrakteral uran för del svenska kämkraftprogrammetlill mitten av . Men med hänsyn till vad jag har sagt kan enfortsalt import av uran bli vansklig. Sverigesgeologiska undersökning (SGU) bedrev t. o. m. / 76 omfattandeuranprospektering och hade gjort mycket lovande fynd i Nortland, bl. a. inärheten av . Uranprospekteringär, som SGU framhöll i sin anslagsframställning för /77, enkomplicerad verksamhet som fordrar samordnade insatser från åtskilligaspecialister. SGU anförde bl. "Karaktäristisktför verksamheten är del slegvisa tillvägagångssättet med en lång kedja avbeslutssituationer, vid varje beslutstillfälle har dittills erhållna resultatoch gjorda iakttagelser mycket stort infiytande på arbetets .Ett delmål borde vara atl intensifiera även den översiktliga,fyndgenererande verksamheten så att landets yta kan täckas inom rimlig lid. Mednuvarande takt torde elt sådant mål kunna uppnås först ." Sedandella skrevs har alltså, som inledningsvis framhållits, den svenskauranprospekteringen dragils ned till den miniminivå som beskrivs i åretsbudgetproposition. Det finner jag olyckligt dels med hänsyn till de sakförhållandensom beskrivits, dels på grund av tidsaspekterna. erfordras från det prospektering gjorts till dess kommersiell brytningkan ske. innebär alt den enda brytning som kan ifrågakomma inom dennärmaste tioårsperioden måste ske i . I ell läge, då skullekunna tvingas atl genomföra en kommersiell slorbrylning av uran, är delbeklagligt med hänsyn till konsekvenserna för miljön, om hela denna verksamhetmåste koncentreras till Billingenområdet och Falbygden i . Starkaskäl talar alltså för atl svensk slorbrylning måste ske på olika håll i landet,företrädesvis i Norriand. Detmåste vara elt oeftergivligt krav att handlingsfrihet skapas för atl kunnalokalisera uranbryining lill områden där man av miljömässiga skäl ochekonomiska skäl finner del sakligt mesl motiverat. En sådan handlingsfrihet kaninte åstadkommas utan en relativt bred uranprospektering. Påmotsvarande sätt är det lika angeläget all uppräUhålla handlingsfriheten vadgäller fortsatt forsknings- och utvecklingsverksamhet. Jag skall därförredovisa några synpunkter på en eventuell produktion i anslutning till enutbyggd forsknings- och utvecklingsverksamhet i . utgören sammanfattning av vad som framkommit i anslutning lill berörda kommuners ochlänsmyndigheters yttranden över ansökan enligl 136 a § byggnadslagenangående "Mineralprojekl ". Utgångspunktenför de berörda myndigheternas ställningslagande har varit att så länge somkravet på åtgärder lill skydd för kulluriandskapel och miljön på och kring delaktuella området inte tillgodoses, kan ingen skifferbrytning för kommersiellaändamål tillåtas. Kommunerna har därför motsatt sig atl en sådan verksamhetkommer lill slånd. Däremot har berörda kommuner uttalat sig för en forsknings-och utvecklingsverksamhet inriktad mot en full utvinning av samtligaskiffertillgångar. Idagens situation och i avvaktan på ställningstagande till denframlida energiförsörjningen bör därför enligt min mening verksamheten vidRanstad begränsas till atl endast omfatta en renodlad forsknings- ochutvecklingsverksamhet jämte den produktion som därtill erfordras. Ilikalydande yttranden har och i bl. "Denrika förekomsten av alunskiffer i landet kan visa sig vara en allt värdefullareråvamtillgång varför fortsatt forsknings- och utvecklingsarbete för alt utvinnabl. a. skiffems värdefulla råvarukomponenler måste bedömas vara angeläget.Jämfört med lokaliseringsansökan 1975 har föreliggande ansökan i höggrad modifierats för atl bättre svara mot kraven från bl. a miljösynpunkt.Fortfarande torde dock stor osäkerhet vidlåda bedömningen av miljömässigaförhållanden. Framför allt gäller delta bedömningen av föreslagna deponeringari såväl dagbrott som deponeringssjö. Moldenna bakgrund kan inte tillstyrka en ansökan som innebär enåriig brytning av skiffer . Däremotlillslyrkes en fortsatt forsknings- och utvecklingsverksamhet i samthärför oundgängligen erforderlig skifferbrytning. Det fömt-sälts härvid altverksamheten blir av sådan omfattning atl nuvarande personalstyrka kan beredasfortsatt sysselsättning." Det finns f n. inte någon känd erfarenhet - i vart fall inte utöver denverksamhet som bedrivits i - av svenska förhållanden där manrekulliverat en naturmiljö. Med hänsyn härtill samt atl del synes vara ekonomisktfördelaktigt atl utnyttja befintliga anläggningar, bör del vara välbetänkt attutveckla verksamheten vid lill en central forsknings- ochutvecklingsanläggning. Följande huvudskäl talarför ett sådant ställningstagande: 1.Möjligheter att i praktiken demonstrera verksamheten erhålles, framför alltlandskapets iordningställande efter brytning, liksom utprovning av deponerings-och rekultiveringsmöjligheterna. har i sitt yttrande överLKAB:s ansökan anfört bl. a.: "I den ansökan som behandlas har iflera avseenden tillgodosett verkels krav såväl vad gäller tekniska lösningarsom minskade ingrepp i naturmiljön, även om, som framförts ovan, detfortfarande kan riktas allvariiga invändningar framför allt mol hanteringen avdet fasta avfallet." Humvida sådana invändningar kan beaktas bör därförenligl min mening kunna demonstreras i praktisk Torsdagenden 2 febmari 1978 En fortsalt försöksverksamhet i möjliggören forskning även på andra skiffrar i landet. Delta bör exempelvis innebärautvecklingsarbeten avseende skiffrarna i fjällranden liksom även andrafyndigheier fram till ett demonstrationsskede. De momentant stora godsströmmarsom erfordras för demonstrationsförsök kan enklast erhållas i anslutning produktions-anläggning. Därjämte kan produktionsresurser omfördelas lillförsöksverksamheten. Sålunda bör all skifferforskning föras samman till enverksamhetsplats, varför en lokalisering av skifferforskningen lill Ranstadmotiveras även av rationella skäl. En framtida brytning i exempelvis Tåsjöområdelkräver annan metodik med hänsyn till skifferns sammansättning där. För dennauppgift erfordras särkilda forskningsinsatser, som även de bör kunna ulföras iRanstad. Därigenom tillförs Ranstadsprojektel ytterligare omfattandeforsknings- och utvecklingsverksamhet som i sin tur skapar ökad sysselsättning. En utvidgad verksamhet i ger nyaerfarenheter för val av åtgärder lill skydd för naturmiljön på de platser iSverige där man måste föriägga en eventuell framtida kommersiell brytning. Enbred hantering av skiffer ger dessutom goda erfarenheter för en rätt utformadarbetsmiljö. En forsknings- och utvecklingsverksamhet enligtdessa rikllinjer ger sammanlaget en väsentligt ökad sysselsättning i ställetför all vid en nedläggning av 80 personer friställs. harsjälvfallet stor betydelse för den regionalpolitiska utvecklingen inomSkaraborgs län. Sammanfattningsvis,herr lalman, talar en rad skäl för att en utvidgad forsknings- ochutvecklingsverksamhet kommer till stånd i . Jag har med intresse noteratalt regeringen har aviserat en särskild Ranstadspropo-sition till den 10 mars.Vi flr sålunda anledning all återkomma till denna fråga, men Jag vill nuuttrycka den förhoppningen atl förslaget från regeringen får den inriktning ochomfattning som bl. a. kommit lill uttryck i del länsstyrelseytlrande som jagnyss citerade. Vadsedan beträffar produktionens framtida omfattning flr den, som också anges idet nämnda yttrandet, avgöras i anslutning lill ställningstagandetill den framtida energipolitiken. För egen del vill jag dock understryka atlmålsättningen för forsknings- och utvecklingsprojektet bör vara allproduktionen får den omfattning som erfordras för atl forsknings-ochutvecklingsarbetet relativt snabbi skall leda fram till en användbar ochmiljömässigt accceplabel fullulvinningsteknik. Fömlom den eftersträvadehandlingsfriheten flr vi därigenom ett bättre underiag för ett slutligtställningslagande lill kommersiell brytning med hänsyn till miljöaspekterna. Detär viktigt för vårt lands framtid att bibehålla och stärka vår handlingsfrihetoch vårt oberoende på alla områden. Vi måste föra en energipolitik som bevarardenna handlingsfrihet, både i det korta och i det långa tidsperspektivet. Avdetta följer atl såväl uranprospektering som forsknings- ochutvecklingsverksamhet avseende landets skiffertillgångar måsteförberedas och genomföras i den omfattning som den samhällsekonomiskautvecklingen ställer krav på. TORECLAESON (vpk): Energi- och resursfrågorna blir alltmer en ödesfråga för världens folk.Det framgår allt klarare all kapitalismens profitjakt och oförmåga tilllångsiktigt handlande är oförenlig med en lösning av dessa frågor. De har visatpå nödvändigheten av en socialistisk planekonomi. En lösning av energifrågornaför del förutsätter att hela energisektorn förs över i samhälleligägo. Nationell och internationell storfinans måste bort från inflytande överenergipolitiken. Oronför vad som händer på miljöområdet har tilltagit. Allt flermänniskor inser att del inle kan fortsätta på samma sätt som medenergislöseri och ständig tillväxt, med föroreningar, gifter och åsidosättandeav ekologiska grundprinciper. Omfattningen av denna förödelse av den naturiigagrunden för vår existens har ökat mycket markant. Mol denna bakgrund har demiljö-, energi- och resurspoliliska frågorna en given och betydelsefull plats ivänsterpartiet kommunisternas politik och arbete. Vihar under den allmänna motionstiden redovisat vårt energipolitiska alternativtill den förhärskande energipolitiken med alla dess underliga turer hit ochdit. Vårt alternativ har emellerlid inle utarbetats bara utifrån de negativakonsekvenserna för miljön av den nuvarande energiförsörjningen. Tillgång lillenergi är ett villkor för mänsklig överlevnad. Den samhälleliga nyttan avenergianvändningen kan emellertid variera i hög grad, och genom kapitalismensrovdrift på människor och natur är den sociala nyttan av energianvändningenorimligt låg i vårt land. Vid en fullt genomförd planmässig hushållning skullealla människor i kunna få arbele, social trygghet och en hög materiellstandard t. o. m. vid en betydligt lägre energiförbrukning än dagens. Vårtnuvarande samhällssystem, kapitalismen med dess biandekonomi, bygger som bekantinte på hushållning utan på jakten efter högre vinster, högre profit, vilketnormall förutsätter fortsatt kapitalackumulation, dvs. tillväxt och snabbareresursförbrukning. Ingeten.skilt förelag kan avstå från ökad tillväxt och produktivitet utan atlriskera atl föriora i förhållande till konkurrenterna inom och utom landet.Kapitalismen tjänar på att snabbt kasta in naturtillgångar i processen och atltillverka produkter med kort livslängd eller dålig nyiijandegrad. Därförarbetar kapitalismen med inbyggt slitage, snabba modeväxlingar ochslil-och-släng-produkter. Den kapitalistiska ekonomin i dess helhet bygger påsamma tillväxt, snabb under högkonjunkturerna och nödvändig under krisår föralt på nytt få ekonomin på fötter. Denmoderna konjunklurpoliliken känner inget annat medel än expansion för atl klaraekonomin ur krisen. Tillväxtens innehåll är därvid av underordnad betydelse.Huvudsaken för kapitalismen är alt vi människor är effektiva producenter ochkonsumenter. Den kapitalistiska marknaden känner bara en form av icke-tillväxt,nämligen den som blir följden av kris Den slösaktiga tillväxten är nödvändig för kapitalismensfortbestånd. Slutsatsenav delta blir naturiiglvis att man inte kan ha kvar den nuvarande marknadsekonomin.Man måste övergå till en form av socialistisk planekonomi. Men i hela dennafråga viker regeringen och undan. vill ha en stabilisering avenergiintaget på dagens nivå -ja, man säger t. o. m. all del kan sjunka något,och man måste väl då mena atl det går atl strypa den kapitalistiska tillväxten!Hur menar man atl del skall gå till utan atl göra några som helst ingrepp i detkapilalisliska systemet och ulan att ingripa mot de marknadsekonomiska kraftersom har del avgörande inflytandet? Enstabilisering skulle givetvis i och för sig vara möjlig, men det skullekräva nära nog totala styrmekanismer i ekonomin, och den är helt oförenlig medden anarki som kännetecknaren ekonomi styrd av privat vinst. Delta är centernsdilemma. Man vill ha stabilisering, men man vill slippa diskussionen omkapitalismens ekonomiska lagar och maktförhållanden. vill haresultatet, men man vill inle stå lill tjänst med redskapen. Övrigaregeringspartier är, liksom socialdemokralerna, i samma situation, trots mer eller mindre öppet angriper för dess energipolitik. Socialdemokraternai - liksom i olika sammanhang utanför -försöker hävda att kärnkraften är nödvändig för standard och sysselsättning.Men människorna i gemen har inte låtit lura sig av det påslåendet, och del medskäl. Del är nämligen inle rikligt. Standard består inle i alt en hämningslösvinstekonomi får stapla produkter ovanpå varandra. Standard beslår i altproduktionen är socialt nyttig. Den sociala nyttan behöver inte öka med ökadenergiförbrukning. Ofta är det tvärtom. Om man får mindre privatbilism och flerdaghem, så ökar den sociala nyttan, som man sparar energi. Starkaresatsning på socialt värdefull kollektiv konsumtion kan vid stabilenergiförbrukning öka den sociala nyttan. Omfördelningen av resurser tillarbetarklassens förmån ökar den sociala nyttan även vid oförändradenergiförbrukning. Delblir allt vanligare att man från olika håll använder risken för arbetslöshetsom ett hot mot svenska arbetare för atl förmå dem atl accepteramiljöförstöring, utbyggnad av älvar och kärnkraftverk samt fortsatt resursslöseri.Vpk vänder sig mot detla slag av ulpressningspolilik. Alt allt arbete kräverenergi aren självklarhet, men av della följer inle någol klart samband mellansysselsättning och energianvändningens sloriek. Den nödvändiga mängden energiberor bl. a. på mekaniseringsgrad, hushållningsåtgärder och produktionenssammansättning och absoluta omfattning. Enplanmässig satsning på hushållning och alternativa energikällor ger arbete ålflera människor per satsad miljon än vad kärnkraftsulbyggnaden gör. Dessutomger elt sådant program sysselsättning över hela landet. Tusentals arbetare kanslippa bo i och slippa atl långpendla. Vpk kräver ålgärder för högsysselsättning även inom marknadsekonomin och framhåller en planmässighushållning och socialism som den enda garantin för meningsfullt arbete ålalla. En rad svenska ochinternationella rapporter talar för all en oljeknappheis- kriskan komma redan i mitten eller slutet av 1980-talel. Vpk:s energipolitiskaprogram redovisar en hel åtgärdskaialog för hur oljeberoendet skall kunnaminskas. Avgörande för insatser både för hushållning och för introduktion avnya energiformer är planmässighet och samhällelig styrning. Bland de krav pååtgärder som vi framför kan nämnas: