prot · G10985 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagtror alt det här är elt farligt resonemang, dels därför att man lätt kan få försig alt de aktuella finansieringsproblemen i den offentliga verksamheten barakan angripas genom höjningar av skatter och avgifter, dels därför attresonemanget innebär atl socialdemokraterna vill återta både sänkningen avarbetsgivaravgiften och sänkningen av den statliga inkomstskatten, somgenomfördes . Om denna statsskattesänkning hade uteblivithade utgångslägel för avtalsrörelsen varit ännu svårare och kraven frånlöntagarna måst ställas högre. Både därigenom och genom den uteblivna sänkningen avarbetsgivaravgiften hade kostnadsläget i förelagen höjts i stället för altsänkas med alla de konsekvenser som det hade fört med sig och som vi nu bordeha lärt oss inse. Jag vill alltså varna för det något lättsinniga resonemangetatt man löser finansieringskrisen för den offentliga sektorn bara genom atthöja skatter och avgifter. Vadjag här har sagt utesluter naturligtvis inte alt man försöker atl förbättrasaldot också på den budget som skall behandla nu i vår. I densocialdemokratiska reservationen föreslås vissa sådana inkomstförstärkningarjämfört med budgetförslaget. På s. 99 finns en antydan om atl de beräkningarominkomstförstärkningarnas effekt som görs i den socialdemokratiskapariimotionen inte är korrekta. Man säger alt kassaulfallel för budgetåret1978/79 kan bli lägre än vad motionärerna räknat med, och så är det förvisso.Andra talare i debatten kommer att mer i detalj visa vilka brister som finns iberäkningarna i den socialdemokratiska motionen. Jag vill nu bara slå fast attdel socialdemokratiska förslaget ger en mycket mindre budgeteffekt än de 5miljarder kronor som man påstår sig åstadkomma. 1utskoitsbetänkandet finns en rekommendation till att i budgetarbetetvisa utomordentligt stor restriktivitet i fråga om föreslagna utgiftsökningaroch att positivt pröva alla förslag både till besparingar ochinkomstförstärkningar för nästa budgetår. En del förslag i denna riktning kankomma under behandling redan i vår på grundval av propositioner frånregeringen. Låt mig i det sammanhanget också uttrycka förhoppningen atl man vidprövningen av olika inkomstförstärkningar och besparingar försöker bedöma ävenden samhällsekonomiska effekten av sådana åtgärder. Vi hade en ovanligt kraftig inflation. Denna inflationvar delvis betingad av åtgärder som hade beslutats av riksdag, regering ochriksbank. Bortåt hälften av inflationen var på detta sätt en konsekvens av deninhemska ekonomiska politiken. Det finns ingen anledning alt räkna med någramotsvarande åtgärder under innevarande år, och redan av det skälet kan manräkna med en lägre inflationstakt . Vi vel också att inflationen ivår omvärid nu är väsentligt lägre, och vi behöver därför inte fmkta någrastora inflationsimpulser utifrån. Utskottet delar därför den bedömning som görsi finansplanen, atl inflationen - även med beaktande av effekten avolika höjningar av indirekta skatter - kommer att stanna klart under 10 96. Självfalletbör den ekonomiska politiken så långt möjligt inriktas på att tränga nedinflationstakten ytterligare under de som anges i finansplanen. Jag troratl man härvidlag kan vara förhållandevis optimistisk. Del finns därför nuingen anledning att aktualisera olika former av prisstopp, vilket begärs iflera motioner. Det är självklart att vi genom att hålla igenkostnadsstegringstakten i vår egen ekonomi bör kunna påverka infiations-taklen.Vi vet också atl löntagarorganisationerna vill anknyta sina löneökningskravtill inflationstakten, och jag tycker alt det i nuvarande läge är eu naluriiglkrav. Också detta innebär självfallet en utmaning för statsmakterna att hållainflationstakten nere. Utöverdel här vill jag påminna om de argument som finansutskottet vid flera tidigaretillfällen, , använt mot liknande motioner med yrkanden omprisstopp. Erfarenheterna både här hemma och i utlandet visar att prisstopp somgenerell metod att bekämpa inflationen är tveksam. Kortvariga prisstopp kanbidra lill en instabil prisutveckling genom alt följas av perioder avprisökningar. Långvariga prisstopp bidrar till att förvränga marknads- ochprisbildningsstmkturen i vår ekonomi. Det är därför enligt finansutskottets meningi det nuvarande läget fullt tillräckligt atl regeringen på etl energiskt sättföljer prisutvecklingen så som framhölls i finansutskottets betänkande ihöstas. Vi har i vårt land på ett nästan unikt sätt lyckats undgå arbetslöshet.Vi har genom atl utnyttja de många arbetsmarknadspoliliska medel som vi har häri landet lyckats hålla uppe sysselsättningen. Arbetsmarknadsutbildningen harfördubblats under loppet av , och även antalet beredskapsarbeten harökat kraftigt . Del allmänna efterfrågeläget i vår omvärid äremellertid sådant att arbetsmarknadspolitiken kan komma att sältas påytteriigare hårda prov. Antalet varsel har ju ökat påtagligt och vi ser f n. entendens till atl dessa varsel i något stigande utsträckning går iverkställighet. Det betyder att det, även med de mycket betydandenäringspolitiska insatser som har beslutals av eller kan komma atlbeslutas efter förslag av regeringen, förmodligen inte kan undvikas att en vissökning av arbetslösheten sker. Fortsatta extraordinära åtgärder för atl hållasysselsättningen uppe kan därför inte uteslutas. Dessa åtgärder kan självfalletkomma atl få genomslag i budgetutfallet för både innevarande och nästkommandebudgetår. Vi kommer emellertid atl detta lill trots fortsätta att prioriteraetl aktivt arbete från samhällets sida för alt hålla arbetslösheten nere. Jag yrkar på alla punkter bifall till finansutskottels hemställan ibetänkande nr 15. () kortgenmäle: Det aren underiig upplevelse att höra tala såsomrepresentant för den ansvariga regeringsmajoriteten. Han beskriver detekonomiska läget som om det viktigaste vore alt ha de rätta siffrorna. Vel manbara att bylesbalansunderskoitet är , för man tydligengodkänt. Då är politiken bra. Han talar om slatsfinansiell kris men bara föratt mästra dem som har velat förstärka statsinkomsterna. Han talar om inflationmen bara för alt motivera varför ingenting kan göras åt den. Detlåter nästan som om är nöjd bara den ekonomiska politiken, medrätta siffror och allt, är prydligt förpackad i ett utskottsbetänkande. är inte så, , som människorna upplever dagens situation.Människorna anser att de befinner sig i ett svårt och allvariigt läge, där deplågas av prisstegringar, hot om uppsägningar och arbetslöshet samt entilltagande otrygghet för deras och deras barns framlid. De kan ju inteuppfatta vad som sägs av den ekonomiska politikens talesmän som något somskulle minska otryggheten, oron och de plågor som man upplever i Även om -nu allasådana fenomen som budgetunderskottets storlek, underskottet i bytesbalansenoch risken förökad arbetslöshet rätt kan katalogiseras, så är del beskedmänniskorna vill ha från riksdagsmajoriteten och från den ansvariga regeringen:Vad kan man göra ål detta? Vilka åtgärder är beredd atl diskutera,som kan förändra vårt ekonomiska läge, som kan skapa någol hopp vid horisontenom att den nedgående utvecklingen skall upphöra? Deförslag vi har lagt må ha sina brister, men de har åtminstone syftet att anvisaen annan färdriktning. Det enda vi får höra från majoritetens sida är att manhar lagt en grund och alt man nu är på väg åt rätt håll. Det är bara det altden faktiska utvecklingen inte går ål rält håll. Den går rakt åt skogen, om delhär får fortsätta, och då är det utomordentligt vemodigt atl höra majorilelenstalesmän säga alt i stort sett har man nu gjort vad som kan göras. Allt är påväg ål rätt håll - det gäller bara att ha tålamod, att ha de rätta siffrornaoch ett prydligt förpackat utskottsultalande, då löser sig problemen, sägerBjörn ! () kortgenmäle: Vi har från finansutskottets sida rätt nu pekat påproblemet med underskottet i våra utlandsaffärer, och i mitt anförande i dagberörde jag de åtgärder som har vidtagits från regeringens och sidaoch som bör kunna förbättra vår bytesbalanssituation. Kjell-OlofFeldt säger alt min kritik mot socialdemokraterna bara har att göra med atl maninte använder de rätta siffrorna. Jag tror atl det underiätlar bedömningen omman har rätt siffror. Om det nämligen är så, att bytesbalans-underskottet 1977faktiskt blivit lägre än vad vi trodde tidigare och att det beror påutvecklingen , så kan del möjligen leda tillslutsatsen, , att den förda ekonomiska politiken redan börjarge vissa positiva resultat. Men om man som redan från börianhar bestämt sig för att gå upp i talarstolen och säga att det här går rakt åtskogen, då är man naturiigtvis inte intresserad av siffror som visar alt deteventiiellt inte går ål skogen utan att vi faktiskt skönjer en viss ljusning. talar om att här finns en otrygghet, då är del ju vikligl atlpåvisa alt socialdemokraterna icke har anvisat någon annan väg ur de nuvarandeekonomiska problemen än den som regeringen och finansutskottets majoritet ställer upp på. Vid alla de fyra tillfällen, då jag har fört debatter förfinansutskottets del med , har man från socialdemokratiskt hållfört fram förslag om höjda skaller och avgifter som skulle drabba bådelöntagarna och företagen, i första hand de mindre förelagen. Om dessasocialdemokratemas förslag hade genomförts, så hade kostnadslägel för företagenvarit högre, deras förmåga alt konkurrera hade varit sämre, deras möjligheteralt sysselsätta folk hade varit mindre. Nuhar man från socialdemokratiskt håll successivt ändrat sig, och jag skall inteägna mig åt en argumentation som innebär atl man adderar era olika förslag, mendet är en poäng att slå fast att varie gång vi har haft en debatt kring dessaproblem har ni velat gå längre i fråga om höjningar av skatter och avgifter eller velat gåmindre långt i fråga om sänkningar av skatter och avgifter än vad vi har gjort.Jag menar att om era förslag hade förverkligats så hade kostnaderna ochsysselsättningsläget inom näringslivet utvecklats vida mindre positivt än vadsom faktiskt har skett. Jaghar inte mycket tid över, och jag vill då bara säga atl vi säkert får mångafler tillfällen att diskutera inkomstförstärkningar för atl förbättrabudgetläget. Vad jag och finansutskottets majoritet i den här omgångenspeciellt har velat trycka på är atl vi klarar inte finansieringen av denoffentliga sektorn genom att enbart eller i första hand inrikta oss påhöjningar av skatter och avgifter. Det är viktigare alt söka hålla igenökningstakten i utgifterna på den offentliga sektorn. () kortgenmäle: När skall beskriva den borgerliga ekonomiska politikensvärde gör han på del sättet alt han beskriver vad som skulle ha hänt om densocialdemokratiska politiken hade genomförts. Men har ni ju under ett ochett halvt år haft möjligheter alt experimentera med den svenska ekonomin. Nihar fått förverkliga era liberala idéer, ni har fått vidta generella åtgärder -devalveringar, subventioner, avgiftssänkningar och skattelättnader-dvs. alltdet som skulle skapa del nya klimatet. Det var ju del som skulle räddasysselsättningen, skapa dynamik och öka innovalionsviljan etc. Varför kan ni dåinte nu peka på åtminstone något litet resultat av etl och ett halvt årsarbete? BjörnMolin anförde nu två månaders handelsstatistik, men jag skulle kunna la framandra siffror från som pekar åt ett helt annat håll, t.ex. utvecklingen på arbetsmarknaden , när arbetslösheten steg lill 21/, trots att lika många människor befinner sig underarbetsmarknadsutbildning. Jag kan också peka på atl arbetsmarknadsministernkände sig föranlåten atl som en av sina sista ämbeisåtgärder kasta ut ytterligare900 miljoner på arbetsstödjande åtgärder. Pekar detta på au den politik somförts har skapat en vilja atl anställa folk och all expandera-eller atl ensbehålla folk i sysselsättning? Det var ju del som politiken skulle leda till. Endiskussion som möjligen skulle kunna vara fruktbar i denna kammare vore altsäga, alt vi har kommit i dagens läge efter att ha prövat er politik, men vivet alt tiden är dyrbar. Varie månad som går tappar vi möjligheter atl på1980-lalet återvinna vår ekonomis styrka och tillväxt. Då skulle man som ettkomplement och som en utbyggnad av politiken kunna pröva det som ni harförsummat, nämligen aU verkligen få i gång investeringarna och öka denekonomiska aktiviteten. Huruvida er metod leder till resultat återstår ännu attse. Jag har inte sagt att det är en omöjlig metod. Men den tar lång lid, ochden är förenad med för stora risker. Det finns direkta insatser som kan görasoch direkta åtgärder som kan vidtas. Vi tror att det finns ett stort behov avatt göra det och att det skulle kunna leda till ett gott resultat. NärBjörn säger att han är ense med oss om all vi skall försöka arbeta oss urden nuvarande krisen, men att vi inte har några konkreta åtgärder alt föreslå, så är det ju justdet vi har diskuterat i vår motion. Det är delvis därför som den är så passlång. Där finns alla de konkreta åtgärder som borde genomföras men somregeringen och riksdagsmajoriteten avstår från att genomföra. Och det är etlstort misstag, som svenska folkel kommer atl dyrt fö betala! BJÖRNMOLIN (fp) kort genmäle: I ett myckel besväriigt ekonomiskt läge har vi här i lyckatshålla arbetslösheten lägre än i flertalet andra länder. Det har åstadkommitsgenom en målmedveten politik och genom att ganska betydande belopp har satsatspå alt hålla sysselsättningen uppe. Men den politiken avvisar nu Kjell-OlofFeldt genom att säga att vi kastar ut pengar. Ja, vad vill socialdemokraternagöra då? Vill de inte kasta ut pengar ulan i stället acceptera en långl störrearbetslöshet? Det tycker jag är en mycket viktig fråga. Härhar regeringen vidtagit en serie aktiva åtgärder och satsat betydande resurserpå att hålla sysselsättningen uppe, men säger att det äratt kasta ut pengar, vilket socialdemokraterna inte vill vara med om att göra.Betyder det då, och , att ni accepterar en högrearbetslöshet i del svenska samhället än vad regeringen gör? Jagtycker det är mycket viktigt att få ett svar på den frågan. Men jag noterarsamtidigt att socialdemokraterna inte ens har gjorl ett försök att svara på dentidigare frågan vad det innebär all - som det står i reservationen och somKjell-Olof Feldl sade här i talarstolen - regeringens devalveringspolilik måsteupphöra? Betyder det atl ni anser att några fler devalveringar nu inte äraktuella? I så fall har vi inte olika mening. Eller betyder det att ni avvisarde devalveringar som har vidtagits och som har bidragit till atl förbättra kostnadslägeloch därmed bl. a. bidragit till en lägre arbetslöshet än vad som eljest skulleha varit fallet? Densocialdemokratiska reservationen är den här gången ett hopklipp av gamlaförslag och ståndpunkter, och därför gör den en slarvigt intryck. Den är påvissa punkter osammanhängande. Man har t. ex. inte fört in aktuella siffror.Naturligtvis är inte delta någon huvudsak, men om socialdemokraterna göranspråk på att tillhandahålla ett alternativ för hur man skall lösa Sverigesnuvarande ekonomiska problem är den här reservationen elt väldigt dåligtunderiag. Majoriteteni finansutskottet har sagt atl den stöder de åtgärder som regeringen vidtar föratt skapa en samhällsekonomisk balans. Det är endast genom att återställa densamhällsekonomiska balansen som vi kan lägga grunden till fortsatta socialareformer, och vi menar att den politik som regeringen förordar på lång siktverkligen lägger grunden för balans och för sociala reformer, medansocialdemokraternas politik, som i alltför hög grad går ul på atl höja avgifteroch skatter, icke kan vara etl alternativ i denna mening. Talmannen anmälde alt anhållit atttill protokollet få antecknat all han inte ägde rätt lill ytterligare replik. (vpk): En debatt om den ekonomiska politiken måste utgå från den verklighet ivilken människorna lever. Vad kännetecknar verkligheten för lönarbetare,för barnfamiljer och för pensionärer? Denekonomiska krisen och regeringens politik slår hårt mot realinkomster ochlevnadsnivå. Pengarna räcker till allt mindre. Den borgerliga regeringen harlyckats i sin avsikt all minska konsumtionen för den stora majoriteten avbefolkningen. Om arbetsköparna får sin vilja igenom blir del standardsänkningockså . Detmedel man främst använder är infialion och prisstegring. Under den borgerligaregeringen har prisstegringen slagit rekord. När priserna på dagligvaror förraåret steg med 17 96 var det en av de högsta noteringarna i . Det var tregånger så mycket som hade lovat i sin demagogiska valpropaganda.Och det förhåller sig naturiigtvis inte så, som man försökt inbilla folk, attherr bara är dålig på att räkna. Nej, regeringen har medvetetgått in för alt höja priserna. Den har genomfört en rad åtgärder som direktverkat prishöjande och som varit avsedda att göra del - tre devalveringar avkronan, momshöjningen osv. Och prisstegringen fortsätter. Höjningen avmatpriserna enbart är talande. Verkningarnaav regeringens ekonomiska politik blir att den ekonomiska krisen ytterligareförsvåras och arbetslösheten växer. 110 000 öppet arbetslösa är en avde högsta siffrorna på . Därtill kommer de många som befinner sig iAMS-verksamhet av olika slag, de som går på halvtid men som skulle vilja arbetamera, hemarbetande kvinnor som inte kan få arbete ute i förvärvslivet, de 100000 som tagit förtidspension av arbetsmarknadsskäl och som annars troligenskulle ha varit arbetslösa, osv. Sammantaget är omkring en halv miljonmänniskor ställda utanför den ordinarie produktionsprocessen. Inågra län har arbetslösheten nått en mycket stor omfattning. Jag vill erinra omdet svåra lägel i , där siffran för arbetslösheten är intemindre än 5 96. För vissa yrkesgmpper är läget speciellt svårt. Blandbyggnadsarbetarna var inte mindre än 8,5 96 arbetslösa. FörNorrbotten var motsvarande siffra . Ändå har , finansutskottetsordförande, mage att här i påstå att vi i vårt land på elt unikt sätthar lyckats undgå arbetslöshet. Res upp till de arbetslösa byggnadsarbetarna iNorrbotten och säg det, , så får ni se deras reaktion! Arbetslöshetenväntas inte heller minska utan i stället öka. Även den s. k. bruttonationalprodukten,alltså summan av allt som produceras i landet, beräknas ha minskat under förraåret. 1 en rapport från professor m. fl. i det s. k.Konjunklurrådet heter del: "Nationalprodukten faller, medaninflationstakten fortfarande mäts i tvåsiffriga tal. En omfattandearbetslöshet döljs genom subventioner. Investeringarna faller till nivåer därsnart inte ens ersättningsinvesteringar hålls uppe; det kan till och med bli fråga om enkrympande kapitalstock i näringslivet." Och man fortsätter: "Knappastnågon gång sedan 1930-taleis början har vårt land av ekonomiska skäl befunnitsig i en situation med så stora risker för den framtidavälståndsutvecklingen." Underinnevarande år väntas en stagnerande, dvs. stillastående eller sjunkande,produktion i näringslivet och en något försvagad utveckling av den offentligasektorn. Någon förbättring av arbetsmarknadsläget räknar man inte med, snarareen viss försämring. I industrin beräknas nedgången i antalet anställdafortsätta i minst samma takt som , dvs. 40 000-50 000industriarbetsplatser kommer att rationaliseras bort. Sverigesekonomi har alltså kommit in i en stagnation, delvis en direkt nedgång, somkommer att omfatta , kanske . En så lång krisperiod ärenastående i vårt lands historia. De produktiva resurser som finns i landetutnyttjas inte alls i den grad som borde vara möjligt. Det gäller bådearbetskraft och produktionsmedel. Enligt den s. k. McCrackenrappor-ten, skrivenav en grupp nationalekonomer från olika länder och uppkallad efter denamerikanske professor som på uppdrag av ledde gmppen, skulle densammanlagda produktionen i ligga under vad som kundeha varit möjligt. blir siffran troligen densamma. Det betyder attSverige föriorar genom den kapitalistiskakrisen. Det är i sanning föriorade år som borgerlig politik har skaffat oss. Lönarbetare,ungdomar, barnfamiljer, pensionärer - alla gmpper av den arbetande befolkningen- slås hårt av den ekonomiska krisen. Levnadsstandarden pressas ned.Arbetslösheten växer. Oron för framliden ökar bland människorna.Nationalekonomerna talar om all riskerna för ekonomin är större än någon gångsedan den stora ekonomiska krisen på 1930-talei. Vadsäger då finansutskott, vad säger den borgeriiga majoriteten här iriksdagen om några limmar eller eventuellt genom atl vid voteringenansluta sig till finansutskottets uttalande? Det är ju ändå och särskiltdess finansutskott som skall ha ansvaret för att bedöma den ekonomiskautvecklingen och vidta nödvändiga åtgärder. Jo,i den långa skrivning om det ekonomiska läget som finansutskottet servererar isitt betänkande nr 15 finns över huvud taget inte uttrycket ekonomisk kris.Utskottels representanter får rälta mig om jag har fel, dvs. om man har lyckatssmyga in del någonstans. Jag har inte kunnat hitla del. Man noterar visserligenatt den ekonomiska tillväxten i vad man kallar industriländerna under år 1977blev avsevärt svagare än vad som förutsågs vid årets början. Men detta sägs"främst ha sin förklaring i några länders ovillighet att ge dragkraft åtuppgången genom alt stimulera den inhemska efterfrågan". Men någon krisför kapitalismens system finns det uppenbarligen inte i den värld deborgerliga vågar se. Tvärtom påstår man all "en rad faktorer talar för inie behöver hysa alllför slor oro i fråga om den internationellaekonomiska utvecklingen ". Och delta i en värld där mer än 16miljoner ide kapitalistiska länderna och ett par hundra miljoner i u-ländernaofficiellt räknas som arbetslösa. Hur skall del egentligen se ut i världen för alt herrMolin, som är ordförande i finansutskottet, skall känna Ochi denna kapitalistiska värid, präglad av massarbetslöshet och inflation, är detinte'så, att skulle utgöra något undantag som klarar sig bättre änandra länder. ekonomi är tvärtom på tillbakagång jämfört med de flestaandra kapitalistiska länders. Och ännu mer markant är naturligtvistillbakagången om man jämför med utvecklingen i de socialistiska länderna.Dessa kommer inom överskådlig lid att ha 50 96 eller hälften av den samladeindustriproduktionen i väriden. Men dessa länder är alltjämt en vit och obekantdel av kartan för dem som skriver konjunkturrapporter och finansplaner. Sällaneller aldrig låtsas de om deras existens eller möjligheten av vidgadeekonomiska förbindelser med ett område med snabb ekonomisk tillväxt. De handlarsom strutsen - stoppar ned huvudet i sanden för all slippa se en verklighet sominte passar in i deras fördomar. Densvenska eftersläpningen är inte av färskt datum. har lillväxttakten i varit avsevärt lägre än i övriga , dvs.huvudsakligen , och . - då ingår beräkningarna för vad som troligen kommer att hända1978 - har tillväxten mätt med bruttonationalprodukten varit perår i samtliga och i 3,3 96. 1 var tillväxtenunder knappt 2,0 96, eller bara något mer än hälften avgenomsnittet för de övriga länderna. Påsamma sätt förhåller det sig med industriproduktionen. I OECD-ländema hadedenna ökat med sammanlagt 24 96 från 1970till mitten av , medan densvenska industriproduktionen ökat med bara 10 96. hadeen mindre industriproduktion 1977 än 1973. Dessafakta strider mot den uppfattning som ofta framförs att kapitalis mens kris skulle vara mindre i än på andra håll. Den borgeriiga regeringen och finansutskottet inser av allt alt döma inte lägets allvar. Man noterar bara, med tydlig tillfredsställelse, i utskottets belänkande alt den privata konsumtionen pressats ned . Den minskningen beräknas fortsätta . Man påstår att det inte kan undvikas all den öppna arbetslösheten ökar inom industrin och accepterar alltså detta med öppna ögon. Regeringens strategi vid utformningen av den ekonomiska politiken sägs vara "atl genom åtgärder som sänker relativa kostnadsläge återvinna konkurrenskraft och andelar på exportmarknaderna. hålls den privata konsumtionen tillbaka ". Dettakunde lika väl vara skrivet av direktör i Arbetsgivareföreningen.Regeringen har precis samma huvudlinje som arbetsköparna: "Håll nerelönerna och höj profiterna, så löser sig våra ekonomiska problem."