prot · G10917 · 1977-12-31 00:00:00 — Denfamiljepolitik som vi socialdemokraler vill ha bygger på en helhetssyn: arbeteät alla, jämställdhet mellan kvinnor och män, gemenskap mellan generaiionerna.När båda föräldrarna arbetar i en familj är del vikligl dels atl de kan erhållabarnomsorg, dels att det kan ordnas ökad samvaro mellan föräldrar och barn.Inom del socialdemokraliska kvinnoförbundet är vi djupl oroade över denlångsamma ulbyggnaden av daghem och fritidshem. 100 000 daghemsplatser och 50000 platser i fritidshem tycks inle kunna byggas till 1981, som överenskommetvar. Här måste vi la krafllag - kanske lillgripa lagstiftning - för atlsolidariskt ta ansvar för barnen medan föräldrarna arbeiar. Vihar också fått ett förslag om vidgad rätt lill ledighel i samband med vård avbarn. Förslaget innebär räll lill hel ledighet till dess barnet uppnår etl ocheii halvt års ålder eller räu lill sex limmars arbelsdag viss lid eller rällall la ul ledighel . Förslaget liknar i myckel del somstalssekreterare på sin lid lade fram. Men del gäller bara till hälften.Förslaget innebär nämligen endasi rätt lill ledighel men ingen räll tillersättning för förlorad arbetsförtjänst Vi riskerar alliså all få yllerligareen pappersreform, som beiyder elt slag i ansiktet på många grupper. Frånsocialdemokratisk sida håller vi fasl vid vårt förslag om en uibyggnad avföräldraförsäkringen lill , där skall kunna tas ul vidbehov fram till barnels första skolår. Och under hela liden skall föräldrarnakompenseras för sitt inkomstbortfall. Dessutom skall ledigheten kvoterasmellan far och mor. Dä skapas reella möjligheter lill ökad samvaro mellanföräldrar och barn. Bostadspolitikenhar engagerat de socialdemokratiska kvinnorna under mänga år. Just nu är vioroade över all regeringens politik skall betyda att vi äter får enbostadsbrist Egentligen är en sådan redan här, eftersom två tredjedelar avlandets kommuner redovisar brist på lägenheter. Orsaken är allbostadsbyggandel minskat, särskill när del gäller flerfamiljshus. Under 1977lär det byggas knappt 15 000 lägenheter. främst låginkomsttagareoch ungdomar som inte har en chans att köpa ett egel hus. Situationen ärallvarlig eftersom vi, jämfört med andra länder såväl i väst som i öst, har eltbåde modernt och välutrustat bostadsbestånd. Men är 8 96 avhushållen trångbodda enligt gällande bosladsnorm. Del handlar alliså om auvarje är se lill alt få en nyproduktion och en betydligt bätlre fördelning äni dag av flerfamiljshus och småhus. måste ell ökat ekonomisklbosladsslöd införas, främsl med hänsyn lill alt så många löniagarefått sänkt ekonomisk standard och har rejäla hyreshöjningar atl vänta.Dessutom behövs kraftfulla åtgärder för alt vi skall få bätlrehushällssammansättning i olika bostadsområden. Vi borde också kunna görabetydande insatser för all skapa en totalt sett bätlre boendemiljö. Sammanfattningsvis blir min slutsals alt barnfamiljerna fär beiala etthögt pris för regeringens oförmåga att föra en ekonomisk politik som gynnar debreda löntagargrupperna. Det behövs alltså en kursändring, om situationen skallkunna förbällras. Åren före valel 1976 var en genombrollslid för barn-ochfamiljepoliliken och för jämsiälldheisfrågorna. Vi kände alt vi hade en bredfolkmajoritet bakom oss, inle minst bland kvinnorna, de unga familjerna ochlöntagarorganisationerna, i vårt arbete på alt bygga ut barnomsorgen, attförbättra boendemiljön, alt bygga ut föräldraförsäkringen och ge föräldrar ochbarn mer lid för varandra, alt ge kvinnorna utbildning, arbele och merinflyiande och alt förstärka familjernas ekonomi. Påalla de här områdena hade vi noggrant utredda och klarl formulerade förslag -där reformarbetet inle redan påbörjats. Den socialdemokraliska regeringen ochdess jämställdhetsdelegalion var akliv och kraftfullt pådrivande i närakontakt med människors vardag. Vi kände alla all nu var vi på väg att genomföraverkligt revolutionerande förbättringar av alla barns uppväxtvillkor, samtidigtsom deras föräldrar skulle få del bättre och jämställdheten mellan män ochkvinnor skulle öka. Atlvi kommil så långt berodde förslås främst på två ling. För det första: Vi hadeklarat av de grundläggande frågorna om familjernas försörjning, bostad, hälsaoch skola. Del gav oss möjlighel alt gå vidare. För det andra: De krav vi fördefram, att alla vuxna måste vara med och dela ansvarei för alla barn och all nyainsaiser måsle göras från samhällets sida i med nya livsmönster, byggdepå starkt upplevda sociala behov hos många människor. Såfick vi en regering bildad av partier som företräder motståndet mot de härreformerna och samhällsförändringarna. Detta motstånd kände vi lill, inle minsifrän vän arbeie uie i kommunerna och i arbelslivei, där reformerna skallförverkligas i prakliken. För det är ju om sådana frågor vi ute i kommunernaständigt fär slåss emot den borgerliga snål-heien och oginheien. Och det är jumot det gamla borgerliga samhällets fördomar som vi arbetarnär vi kräver likaberäitigande för män och kvinnor i familj, samhälle ocharbelsliv. Delvisade sig dess värre snarl atl våra värsta farhågor besannades.Regeringsskiflel fick ödesdigra konsekvenser för reformarbeiet Aniia harnyss berört många av dessa frågor. Vi slogs emot denna utveckling i riksdageni våras, liksom vi gör ute i kommunerna. Vi lade fram förslag om åtgärder på enlång rad områden för alt försäkra oss om fortsatta reformer, men alla våraförslag nonchalerades eller avslogs. Del var illa nog. Men vi kommer naturiigtvisatt fortsätta att kämpa för daghem, föräldraförsäkring och boendemiljö. Mennu tvingas vi därtill atl återuppta kampen för sådana ling som vi trodde att vihade tryggat ål barnfamiljerna en gång för alla: en säker försörjning, enhygglig levnadsslandard och en god bostad. För vad är det egentligensom händer i del svenska samhället? Jo,under detla år har det stora flertalet av värt folk fått uppleva dramatiskaförsämringar av levnadsvillkoren. Regeringen har medvetet valt att låtabarnfamiljer, pensionärer och låginkomsttagare - just de som borde vara desisla som drabbas av sänkt standard - bära de tyngsta bördorna i samhället. Delär dessa grupper som drabbas värst av höjd moms, devalvering och dengalopperande inflationen. Allra värst drabbas barnfamiljerna med sin storaförsörjningsbörda. De grupper i samhällel, som bäst skulle behöva enförbältring av levnadsvillkoren, är de som drabbas när utbyggnaden av t. ex.barnomsorgen och äldreomsorgen inle blir av. Och del är samma grupper vilkasirygghel hotas i grunden när arbetslösheten och krisen i näringslivet nårproportioner som vi inte upplevt på generationer. Delslår nu klarl, herr talman, alt vanliga barnfamiljer får sin standard sänkt medflera lusen kronor under della är. För dem framslår nalurliglvis regeringenshillills enda insais - höjningen av barnbidragel med . per budgeiår, dvs.med . - som elt renl hån. Tillallt della måste man lägga utvecklingen på bosiadsmarknaden. Samtliga boendedrabbas av rekordhöga höjningar av bostadskosl-naderna på grund avinflationen, oljeprisutvecklingen och den av regeringen okontrolleradebyggkoslnadsulvecklingen. Främst drabbas de som bor med hyres- och bostadsräll- inflaiionen ökar ju orällvisorna mellan olika besillningsformer. Del är ingelnytt alt bostadskostnaderna sliger. Men i är stiger de mer än någonsin, och iår skall de höjda hyrorna betalas av familjer som i stället för enreallöneförbättring fält en kraftigi sänkt standard. Det klarar de inle. Tilldelta kommer att inflationen också knuffar ut många barnfamiljer urbostadsbidragssyslemet Del ligger i och för sig i della syslems nalur att endel familjer, vilkas inkomster sliger kraftigi t ex. därför alt en tidigarehemarbetande make går ut i förvärvslivet, också kan föriora sill bosladsbidrag.Men i årels petila slår bosiadsslyrelsen larm om att ett mycket stort anlalhushåll som fått en formell höjning av inkomsten, en höjning som på grund avinflationen inte motsvarar någon höjd lev- nadsslandard, har förloratsina bostadsbidrag. Det är framför alll hushåll med två makar som råkar ul fördel här, och därför har deras andel av dem sorn får bosladsbidrag minskalkrafligt. Gruppen är så stor atl räknar med att 140 milj. kr.som avsatts för bostadsbidrag åt barnfamiljer inie kommer all användas. Del ärverkligen obe-gripligt alt regeringen inte ens har gjort någonting för au rättatill detla missförhållande. Vihar mänga svåra problem på bostadssektorn. Insatserna för bätlreboendemiljö och en socialt medvelen planering förfuskas av de båda inbördesträtande bosladsministrarna. På många orter har vi nu enbosladsbrisl som framför allt drabbar ungdomen hårl och som kan förvärrassnabbi om inle regeringen överger sin passiva väntan pämarknadskrafternas insatser och i stället själv gör en insais. Till alll dellakommer alt vi står inför en uppenbar risk att många hushåll, framför alltbarnfamiljer, ivingas sänka sinbostadsstandard och flytta lill en sämre bostad än de har . Det skulle varaett verkligt stort nederlag för vår sociala bosiadspoliiik. Men den slarkaslekraften i regeringen kan glädjas över att betalningsförmågan - och inte behoven- i sant moderat anda nu skall få avgöra människors bostadsstandard. Deskatteomläggningar som genomförts av densocialdemokratiska regeringen i samförstånd med löniagarorganisalioner-na harsom ell vikligl mål haft all bidra lill en rällvis fördelning av skallebördan.Tillsammans med socialpolitiken och den solidariska lönepolitiken har vi genomskattepolitiken velat bidra till att minska skillnaderna i levnadsstandard.Ett annat mål har varil atl öka jämställdheten mellan könen. Kvinnorna, som harlåga löner och etl ofta påivingat deltidsarbete, har medvetet gynnats. Nästandet första regeringen gjorde var atl bryta mot de här principerna. Nufortsätter man - med skatteomläggningen och med hotel om en kommandeindexreglering - sin politik för en omfördelning till förmån för de redanbesuttna. Regeringens skattepolitik leder också, utöver alla andra orättvisor,lill den effekten atl ojämlikheten mellan könen ökar. JämställdhetsminisiernPer har lagil för vana all beskriva regeringens linje så all skallensänks för hellidsarbetande med normalinkomster. Vad han då, säkert avsiktligt,låler bli alt lala om är alt bland dem som inle har heliidsarbele och bland demsom irois hellidsjobb inle når upp lill normalinkomslen, finns framför alllkvinnor. De många kvinnor som av nödtvång eller för att hinna med barnenarbetar dellid och de många kvinnor som har dåliga löner, de har sellskillnaderna i behållen nellolön öka i förhållande lill framför allt männen. Avden senast tillgängliga sialisliken, som avser 1975, framgår de könsbundnainkomslskillnader som vi fortfarande har myckel lydligt ijänade avde förvärvsarbelande kvinnorna mer än . medan hela 67 96 av demijänade högsl . Bland männen var inkomstför- delningen rakt motsatt Omman räknar med en löneförhöjning på - och det är bra tilllagel -ligger fortfarande sä goll som alla kvinnor under gränsen för de sloraskattelättnaderna. Ochdel är inte bara deltidsarbete som ligger bakom kvinnornas låga inkomster.Bostadsstyrelsens petila innehåller också den chockerande uppgiften all dentaxerade medelinkomsten för ensamförsörjare, de flesta kvinnor, var 27 000 kr.för 1975 medan den sammanräknade medelinkomsten för makar med barn var 73 000kr. , trots all del i den gruppen flnns många tvåföräldersfamiljer medbara en inkomsttagare. Omman räknar med atl en ensamförsörjare som 1975 hade en inkomsl på . har en inkomsl på , så fär hon en skaltelällnad på . Denskall man då jämföra med de skattelättnader på mellan . och 2 600 kr.som de får som tjänar . Om man till detla lägger effekten aven beräknad genomsnittlig kommunalskattehöjning pä 1:65 kommer man fram tillalt den som har . i taxerad inkomst - ofta en kvinna, kanske medensamt försörjaransvar - får en skatteökning på . medan den som tjänar75 . får en skallesänkning på 1 , 85 000-kronorsinkomsltagarenen skallesänkning på . och 100 000-kronorsinkomstlagaren enskattesänkning på 1 . Två högavlönade makar utan barn kan faenskattesänkning på lillsammans näslan . medan en lågavlönadensamförsörjare får höjd skatt. De som har en överstandard all trappa ner föralt hjälpa lill att klara ur krisen får lägre skatt, men de som intehar några marginaler fär högre skatt. Detla, herr talman, är delnya, orättfärdiga som växer fram. Ochdet blir ju inle myckel bäitre av att man försvarar varför de deltidsarbetandekvinnorna skall missgynnas, särskill inte som det nöd-tvungna deltidsarbetetjust nu ökar pä grund av arbetslösheten. Det förekommer i allt siörreutsträckning atl deltidsarbetande får sill limanlal sänkt. Det sker i storomfattning inom handels- och serviceyrkena, beroende på att människorsköpkraft minskar och atl arbetsgivarna vill kompensera sig för den minskadeomsättningen genom atl minska sina anställdas inkomster. Hurman än försöker bedöma regeringens politik finns del bara en slutsats all dra.I driver regeringen lillsammans med SAF ochsiorförelagen en hård och kallsinnig och cynisk klass-polilik riklad molbarnfamiljerna, de gamla, de många människorna med små och medelsiorainkomster. Vitror att många som röstade på som ett lill synes ofarligi, folkligtallernaliv lill socialdemokralin nu med verklig förskräckelse ser vilka krafterde varit med om all frambesvärja. Ochnu beklagar sig de borgerliga partiledarna och statsråden över att vihårt angriper regeringen för en sådan här politik. Men regeringen har ju självmed beråil mod och i slrid med våra upprepade varningar försatl svenska folketi den här silualionen. medveiei vall all läla desämsl ställda i samhällel - småfolket, som säger sig värna om- drabbas värst Regeringen har dessuiom utmanat dessa grupper, som ivingassänka sin levnadsstandard, genom att slänga ut miljarder på skattesänkningaråt dem som redan har det bra och pä taktiskt spel om energipoliliken.Häromdagen kunde vi i läsa all bara elt års fördröjning avkärnkraftsprogrammet kostar 4,6 miljarder i ökad oljeimport, förutom denkapitalförstöring på många miljarder som vi får om vi inte bygger färdigl ochutnyttjar redan beslutade anläggningar. Vikan, herr talman, aldrig acceptera en sådan politik, och därför tänker vifortsätta atl bekämpa den. I sådana tider som vi nu upplever - när detsjälvfallel krävs uppoffringar av alla medborgare - är del särskilt viktigt attsolidariteten i samhället hålls levande och bördorna fördelas rättvist Det äroch förblir omöjligt atl kräva uppoffringar av människor som inte lycker all delever i elt rällfärdigt samhälle. Vihar lagt fram förslag om en ansvarsfull och mer rälifärdig poliiik. Alla våraförslag har blankt avvisals av dem som har makten. Men del kommer inteatl hindra oss från att fortsätta all föra fram konstruktiva förslag. Vitänker envist fortsätta atl föra fram vår politik och att slåss för barnens ochbarnfamiljernas behov. Och vi längtar efter den dag då vi kan återuppta detspännande och stimulerande reformarbete som lillfälligl har avbrulils. Jag länkie någol komma in på den bosladspolitiska deballen. Men innanjag gör del skulle jag vilja kommeniera det anförande som hölls avBirgilla . Honville framslälla den nuvarande regeringens och riksdagsmajori-lelens agerandeungefär som om vi var en samling mäpniskor som renl fysiskt njöt av alt göradet besväriigt för människor. Jag är övertygad om all inte kommerall få någon atl tro på del, En annan sak är all Birgilla och flera tillpå den socialdemokratiska sidan, precis som ishockeyspelare och liknande, behöveren del s. k, pep talk för all driva upp adrenalinel så all de kan bli rikligtarga för all de inle längre har regeringsmaklen. Såkommer jag lill bosiadsfrågorna. 1950- och 1960-ialens bostadsdebattkoncentrerades i slor uislräckning på omfattningen ay bostadsbyggandet ilandet. 1 mitten på 1960-lalel kom programmet atl bygga en miljonlägenheter - ett program som visseriigen saktacje av men som ändock vargenomfört 1974-1975. Programrnet motiverades ay den slora efterfrågan påbostäder, specielll i storsladspmrädena. All gfterfrågan fanns jusl där beroddepä all melodin i samhällsplaneringen och samhällsutvecklingen då var starkkonceniralion tilj storstäderna - en melodi som vi från sidahela tiden bekämpade. Eflerdetatt miljonprogrammet färdigställts har bostadsbyggandet minskal varje år.delvis nalurliglvis beroende på au vi nu har ep annan be- folkningsuiveckling än manirodde del skulle bli, men också beroende på all del i vissa områden blevöverskon på lomma lägenheler - elt överskoll som nalurliglvis var ekonomisklbesvärande för kommuner och för fasligheisägare, och där samhällel har måsiingripa med lån för all undvika all bosladsförelag skulle gå i konkurs. skall vi när del gäller omfallningen inte i första hand diskuiera vilkenkrediiram och därmed hur slorl anlal lägenheler som och regeringenkan besluta om - vi har ju i enighet lagil de besluten. Vi har under etl antalår kunnal konstatera all efterfrågan från kommuner och bosladsförelag inie nårupp lill den ram som har sell del som angelägel alt nå. Man räknarmed alt färdigslällandei inle heller kommer atl nå upp till ramen utanstannar under 60 000 lägenheler. Bostadsbyggandetär en långsiklig verksamhel som man inte vänder på så lätt Därför är det frånalla synpunkler angelägel att vidla sådana ålgärder all inle bostadsbyggandetsomfattning fortsätter atl sjunka, ulan att man på nytt får den alt öka ochkomma upp i närheten av den ram som har ansett det värdefullt ochrikiigl all nä. Självfallelär en av de besvärande faklorerna i del här sammanhängd all byggnadskoslnadernastigit starkt, av mänga olika orsaker. Men när Birgilla säger allregeringen passivt bara väntar på all marknadskrafternas fria spel skall lösaalll della, är också del en felaklig beskrivning av verkligheien. För all fä enbäiire överensslämmelse mellan koslnaderna i bosladsbyggandel ochlånemöjlighelerna - eftersom den slalliga belåningen har så slor belydelse förde verkliga boendekosinaderna -har regeringen under ell år höjlschablonbeloppen ire gånger. Del visar ju all man aklivi följer de här frågornaoch är angelägen om alt se lill all de inslrumeni som har använls underellantal år kommer au användas igen så snabbi som möjligl. Här får vi alllid räknamed en viss fördröjd effekl av de beslul som fallas. Förhoppningsvis skall denförbättrade överensstämmelsen mellan byggnadskostnader och belåningsmöjlighelernu kunna medföra en ny uppgång i igångsättandet av nya bostadsbyggen. Jagvill med några ord beröra kommunernas roll i della sammanhang. De har ju enmyckel viktig uppgift för au bosladsbyggandel skall kunna hållas uppe, och delhar de av skilda anledningar - dels genom all del är kommunerna som äransvariga för all det flnns en planberedskap, så atl byggnadslov kan beviljasför dem som söker och vill slarla bo-sladsbyggen, dels därför all man som ägareav de allmännyttiga bostads-förelagen har en viklig roll ibostadsförsörjningen. Närcivilutskoitet i olika sammanhang har tagit del av del arbete som kommunernagör har vi fåll en känsla av all planberedskapen något har sviktal, och del ärväl en bedömning som länsbostadsnämnder också gör alll som oftast. Del finns enförklaring lill det:'kommunerna har varil starkl upptagna med del viktigajobbet alt göra den översiktliga planeringen FRP - det fysiska riksplanearbeiei- och del kanske har ansirängl resurserna på elt sådani sätl alldeialjplaneberedskapen har sviktat. Då ar det angeläget atl i del forisaiiaarbeiei se lill, i avsniiiei fysisk riksplanering, alli första hand precisera vad som är riksintresse, så all vi kan få den effektenav det översiktliga arbeiei all del blir möjligl all snabbare komma fram meddelaljplaneärendena, och på del sällel nå upp lill en god planberedskap, så atlbrisl på tomtmark inte blir någon flaskhals för ökal bostadsbyggande. Del kanändå konsialeras all vi här i kammaren är överens om all vi inle vill få densilualionen all bosladsbyggandel minskar så atl del uppslår en allmänbosladsbrisl igen. Krediiförsörjningenär också mycket betydelsefull för detta. Man kan väl allmänt konstatera , som allling annal, dä och då utsätts för påfrestningar och inle fungerarsom efterfrågan kräver att den skall fungera. Regeringen följer mycket aktivtoch noggrant utvecklingen på detla område och ser lill alt de överenskommelserom kreditförsörjning mellan regering och banker som har tillämpats sedan mångaår tillbaka också fungerar i verkligheten. BirgittaDahl sade i inledningen all del nu har uppstått en sådan situation altsocialdemokraterna måsle kämpa för en god boendemiljö. Jag funderade på vad honegenlligen avsåg med del. Det finns visserligen lillbaka lån förmiljöförbättrande åtgärder, alltså ålgärder för all rälla lill brisler iplanering och i bosiadsområdenas miljö. Del är nya bosiadsområden som harlillkommil under socialdemokralernas lid i regeringen. Civilulskoilet harlillal på en del sådana projekl, och del allmänna konsiaierandet är all deålgärder som har vidtagits för de pengar som ställts till förfogande, är sådanasom egentligen borde ha varit med redan från början, om man skall kunna göraanspråk på all ha gjort en god planering. Därförär del ingen som iror på Birgilla när hon säger alt socialdemokraternaskulle behöva kämpa för en god boendemiljö. Tvärtom har del väl under de gångnaåren varil de andra partierna - inte minst mill eget parti - som speciellt hartryckt på nödvändigheten av all också se på miljöproblemen i planeringen. I dagär det ett allmänt accepterat krav att man, när man planerar förbostadsområdena, specielll skall se på den fysiska miljöns betydelse och setill atl områdena får en sådan uirusining au den sociala funklionen verkligenblir bra. Jag iror också all den medvelna opinion i miljö- och boendefrågor somhar kommil fram kan leda lill att vi får bosiadsområden sombättre överensstämmer med önskemålen. Jagvill sedan säga några ord om energifrågorna. Förbrukningen av energi i bostads-och lokaluppvärmning är en stor del av vår loiala energikonsumtion. Därför ärdel oerhört viktigt alt vi sparar på det området. Den handlingsförlamaderegeringen, som Birgilla lalade om, har hunnit med all redan underföregående riksmöie lägga fram förslag om förbällrade regler förenergisparätgärder, och den släller siörre anslag till förfogande för denverksamhelen än vad lidigare regering har gjort Vi kan också konstateraatl del finns ell myckel slorl iniresse från fastighetsägarnas sida för atlutnyttja energisparlånen. För all detla skall kunnafungera bra ställs nalurliglvis vissa krav. På den kommunalaförvaltningen ställs kravet all man på förmedlings-organssidan har sådanaresurser atl ansökningar i mängder inte blir liggande hos de kommunalamyndighelerna, innan ärendena kan gå vidare lill krävs nalurliglvis också lillgång till tekniska konsulter, så au man kan fåelt riktigt förslag, och det är givelvis nödvändigl med yrkeskunnig arbetskraft- byggnadsarbetare, eleklriker, VVS-arbetare m. fl. Den här verksamhelen kan ifortsättningen komma all vara en myckel värdefull del av sysselsällningen förjusl byggnadsarbelarkåren. Under riksmötel kommer regeringen att framläggayllerligare förslag, grundade bl. a. på slalens planverks ulredning ommöjligheierna au spara i boslads- och lokalbeståndet Närdel gäller inflylandei över sin egen silualion försiggår ju en stordeball på alla samhällsområden, och självfallel bör delta också gällabostadsområdet har del genomförts vissa lagändringar, som genhyresgästerna siörre möjligheter lill inflytande över bostaden. Det är välinget märkvärdigt all, som boendeutredningarna gör, konsialera atl man har denslörsla möjligheten till inflytande, om man äger fastigheten själv, t ex. omman har en villa, eller om man har bostadsrätt Milt parti, liksom helaregeringen, är givelvis mycket positivt inställt till ägandet av en egenfasiighei liksom lill bosladsrättsägandet I regeringsdeklarationen står detockså atl man skall försöka vidla ålgärder för alt främja bostadsägandet