prot · G109106 · 1977-12-31 00:00:00 — Vihade ju en debatt om delta alldeles i samband med tilläggsbudgeten föri år så jag skall inte argumeniera ytterligare. Jag vill bara notera vadsocialdemokraternas ståndpunkt innebär. Men jag vill också citera vad utskollelsäger: "Utskottet lörutsäller alt lånebeslämmelserna tillämpas sä atlexempelvis handikappade - även ensamstående - som uppfyller lånevillkoren kanla lån ulan onödigt dröjsmål." De sociala hänsynen är såledestillgodosedda. Vaddel här galler är vanliga ungdomar som riskerar all bara få låna 8 000 isiällei för . lill sin bosättning, atl få beiala en tia ihögre ränta för della lån och kanske all få vänta innan delarlånet. Är del någonting att bråka om och klaga över, i en lid när vi är överensom all vi måsle ta del viktigaste först, alt vi måsle prioritera, som del hetermed ett full ord? All la del viktigaste först, det är väl atl låta sådana härsaker vänta och i stället satsa på angelägna frågor, som t. ex.försöksverksamhet på del sociala området? () kortgenmäle: talar som om han ville yrka avslag när del gäller helaanslaget till bosättningslån. Men varför skall man över huvud taget ha del, närdet rör sig om så små kostnader och det gör så litet också på kostnaderna förräntan? Jag tycker all del är ganska egendomligt att man i samband medbosättningslån som skall hjälpa unga människor först sätter en relativt lågränta på 8 96 och sedan plötsligt höjer den med 4 96. För an man vidriksgäldskonloret skall kunna klara den ekonomiska situationen höjer man, nästan påadministrativ väg, dessutom det tak som del här är fråga om till 8 000 kr.Inflationen borde ju ha gjort atl man i stället vidtagit åtgärderåt motsatthåll. Jag tycker alt man i den här frågan går i felaktig riktning. Sedankan väl sägas att sparandet med 1,5 miljoner hör dåligt samman med frågan omdel här anslaget. Jag har för min del inte blandat ihop dessa anslag särskiltmyckel. Del här kostar 19 milj. kr. Frågan om sparandel med 1,5 miljoner har viredan tagit upp i en moiion. Dessa pengar vill vi lägga på andra saker, nämligennarkotikafrågan. Familjepolitik, ni. GABRIELROMANUS (fp) kort genmäle: frågar varför man över huvud tagel skall habosältningslån. Han antyder atl del skulle vara onödigt. Men det är ju ändå enskillnad mellan atl få låna noll kronor och 8 000. Den skillnaden kan ju varaväsentlig när man skall sätta bo och har begränsade inkomster. Jag undrarvarför det skulle vara så olyckligt om man inte fick låna dessa . Mankan val ändå få så pass myckel möbler för . alt man kan dra sig framelt slag? Vimåste ju bestämma oss för vad som är angeläget och vad som inte ärdet. Jagkopplar ihop de här två anslagen därför all de ligger inom socialbudgelen ochdiirförail lalade om dem i näsian .samma andelag. Det kan kanskevara ursäktligt om jag inte blandar in Tipstjänsl, som avhandlades i går. Jagkopplar ihop de här tvä frågorna, eftersom socialdemokraterna har föreshigitnedskärning när det gäller försöksverksamheten inom del sociala området ochökning när del gäller bosältningslånei. Jag kan inte inse all del skulle innebära enallvarligl sociall problem om dessa ungdomar får låna bara . Om de intefick låna alls, skulle del däremot vara en väsentlig försämring. När det nu äront om pengar sä all vi måste satta det viktigaste främst, då skall man intebara prata om del. Man skall ta konsekvenserna i stället för att - somsocialdemokraterna här hargjori - la chansen all gå ut och göra sig populärbland dem som vill låna, genom all uilova ytterligare . och genom altlova . Jag tror inte alt del gör så myckel omräntan kostar . Det väsentliga är alt de för lånet, så allde kan skaffa sig de saker som behövs. Tycker verkligen atl detar ett allvarligl sociall problem all de biira får låna 8 000 i stället för . nar de skall sälta bo'' Borde de inte trots allt kunna bära detla idagens situation? () kortgenmäle: Man kan naturligtvis bära myckel, men jag tyckerait förslaget går i felriktning. Mankan säga all denna fråga inte är största underdenna period, men denäreit tecken på i vilken riktning regeringen ämnar föra socialpolitiken.Gabriel vel lika val som jag an de unga människorna hardet besvärligt.De har del besvärligt med bostad. De har del besvärligt med arbele. Och framförallt hårde ekonomiska bekymmer. Det har vi fött vela genom olika statistiskaundersökningar. Alt då göra del sämre för dem tycker Famihepolitik,m. jagar att använda sin politiska makt på fel säll. GabrielRomanus argumenterade faktiskt från början så all man fick uppfattningen allhan menade all man kunde upphöra med alt bevilja bosuitiningslån. Jag harnaturligtvis inte sagl del. Återigen,herr talman, vill jag säga all den siora frågan i detta avseende ärräntehöjningen. JÖRNSVENSSON (vpk): Låt mig på en gång och rakl på sak säga: Jag anser del vara en skandalhur de alkoholberoendes problem behandlas här i . Från vpk är viskar|:>l missnöjda också med dagens behandling. Delar bra märkligt delta. När diskuterade mellanölet - då anordnade manalldeles speciella heldagsdebatier enbart för all ägna sig ål denna endaölsori. skulle man pråla om rätten att brygga maskrosvin ochmöjligheten att servera klass II i företagsmatsiilar. Och givetvis ägnades enalldeles särskild debaii och elt alldeles särskilt utskotts-belänkande ål dettatydligen ytterst centrala rikspolitiska tema. Mennär sedan behandlingen av de alkoholberoende kommer upp - då har man inte lid mednågon särskild debatt. Då är del inte tal om alt skriva några utförliga ochgenomtänkta utskottsbetänkanden. Då blandar man ihop alkoholfrågan med en mängdhelt artskilda socialpolitiska frågor. Man dränker den bland tjoget motioneroch äskanden av de mesl skiljaktiga slag. Debatten blir med andra ordfullständigt oöverskådlig och sammanhangslös. Och i denna sammanhangslöshetiror man del skall gå att föra en meningsfylld diskussion om ochiwlitikernas ansvar mot de hundratusentals alkoholberoende i detta land. Manstuvar t. o. m. in alkoholproblemet under . m.Del förefaller mig, herr talman, någol dunkelt an de alkoholberoendesproblemalik skulle höra till familjepoliiiken. Men den kanske inte gör del. Denkanske hör lill del som har kallas "m. m.". Del är typiskt. Del ärsynen på de alkoholberoende och utslagna: de tillhör kategorin "m.m.", när del kommer lill debatt. Depoliliskl oppositionella bland chilenarna brukar ibland sjunga ensamhällskritisk visa av , La batea-disk baljan. Den handlar om hursamhällsproblemen befinner sig i en balja. 1 den vispar de etableradepolitikerna då och då runl. Och sedan blir alll som . 1dag har man stoppat ner de alkoholberoendes problemalik i en stor balja tillsammansmed mängder av andra helt olikartade frågor. Och så vispar man runl i den ochtror alt man bedriver samhällelig politik. Denna markliga behandlingsordningförvandlar dagens socialpolitiska debatt till en den sociala likgiltighetensdiskbalja - una balea de ignorancia social, som chilenarna skulle säga. Ochdenna skrämmande likgiltighet, herr talman, lyser också skarpt i ögonen iutskottets betänkande. Där hänvisar man lill alll utredande och alla studiersom byråkratin ägnar sig ål och har ägnat sig åt, och del görs till ett motivför att politikerna skall låta bli alt blanda sig i saken på dess nuvarandeståndpunkt. Del är, menar jag, ganska fruktansvärt. Här växer antalet alkoholberoende.Här ökar den sociala utslagningen och ulslöiningen som en direkt följd av denekonomiska krisen. Här blir de socialpsykologiska bakgrunderna lill enskildamänniskors alkoholberoende alltmer komplicerade och svårbehandlade. Här finnsminst 300 000 människor som är i behov av behandling. Här finnsnågra falliga hundralal plalser, som kan erbjuda en åiminslone någoriundameningsfullt inriktad behandling. Och i deila läge är hänvisningar lill enmassa byråkra-liska, interna åtgärder det som man bjuder. Skall man, frågar jagmig, som vald förtroendeman gå ut lill de alkoholberoende med en luntaoöverskådliga, oläsliga och till sin innehåll dessutom skäligen förvirradepapper och texler och säga: Här har ni hjälp för era problem, härar boi förängesten, här kan ni sätta er och läsa och behandla er själva! Jag vill fråga: När skall politikerna skaffa sig insyn iden apparat som så länge uppvisat sin totala inkompetens inför alkoholismensproblem? När skall ta sill ansvar? Jag har ställt frågan flera gångerförr här i kammaren i skilda sammanhang - och från ansvariga och ledandepolitiker har jag som vanligt inlei svar bekommit. Jag tror det har sinabestämda orsaker. En sak blir nämligen alll tydligare. Svensk alkoholpolitikär elt jättelikt fiasko. Den har inte åstadkommit någonting. Alkoholproblemelhar i siällei blivit värre och mer komplicerat. Den ekonomiska kris som nubreder ut sig i det kapital isliska Sverige-inför ögonen på maktlösa ochundflyende politiker - driver på en social uisiöiningsprocess, som kraftigtförvärrar läget. Alkoholen blir opium mot social ångest, mot personligabekymmer, mot otrygghet. Varför misslyckiis alkoholpoliiiken? Ja, del finns mångaolika skäl. Svensk alkoholpolitik har varil avpoliliserad på ell myckelmärkligt säll. Den har näsian aldrig salis i samband med samhälleliga faktoreroch tillstånd. Utslagning och ulsiötning har aldrig diskuterats somsamhälleliga fenomen. Gör mandel, kommer man ju lill slarki kriiiska slulsaisermol del borgerliga samhället, mol den kapitalistiska ekonomin som skapararbetslöshet och föder utslagning. mot det borgerliga samhälletskonkurrensideologi, mot dess snäva och förljugna familjeideologi, mol dessbenägenhet för sociall förakt mol avvikare, mol dess dubbeltydiga och förfalskadesän att se på mänskliga relationer - allt della kommer obönhörligen fram, omman diskuterar den djupare problematiken och bakgrunden till drogmissbruket.För anhängarna till del beslående, för de etablerade politikerna, är en sådandiskussion farlig. De föredrar all förvandla alkoholismen mer eller mindre moraliskt problem, lill någol som har sill upphov hos individen. Därför harvi denna vidriga samhälleliga attityd lill alkoholproblemaliken. Moralism ochfördömande och social uisiölning blandas med falskl medlidande ochvälgören-helslänkande-dei är full ali supa och del är så synd om de stackarnasom är svaga nog all inte kunna låta bli. Och, herr talman, när man inte förslår, atl missbruk harsin roi i en djupgående social neuros, då blir del naturligt all moraliseraöver drickandet och atl vägra diskutera den sociala frigörelsen för dem somdricker. ulsiötningoch administrativt tvång blir då representativa uttryck för statsapparatenshållning. Delfinns skäl att varna för de tendenser som håller på atl bryta in ialkoholpolitiken. När den ekonomiska krisen ökar den sociala ulslöiningen isamhället, dä uppstår elt behov att dölja detla samband. När alkoholproblematikenväxer värdapparaten över huvudet - dä uppstår län en stämning för ökat tvång,ökad repression och ökad intolerans mol de utslagna. Det är del vi ser exempelpå, när nu medicinska forskare söker förklara alkoholism som betingad avbiologisk ärftlighet. Del är del vi ser exempel på, när en enskildvårdinstitution startar en kampanj för att utsträcka barnavårdslagens befogenhetlill tvångsomhändertagande lill att omfatta medborgare ända . Detär i della farliga läge politikerna måsle la sill ansvar och inte krypa undan.Del är nu vi måsle ha en djupgående diskussion om alkoholismen som samhälleliglproblem. Del är därför kommunisterna lagt fram sin moiion medkrav på helt nya riktlinjer för alkoholpolitiken. Den gamla politiken äruppenbart bankrutt. Den måsle äntligen förpassas lill hisloriens skräpkammare. Alkoholberoendeärelt resullal av ulsiötning och socialt förtryck. Man kan aldrig bekämpasocialt förtryck genom ökat tvång mot de förtryckta. Därför anser vi allivångsomhänderlaganden och tvångsvård skall bort. Den nedsättanderegistreringen av alkoholberoende skall avskaffas. Behandlingav alkoholberoende skall ses som en social frigörelsekamp. Demokratiska ochfrigörande behandlingsformer, som gör upp med de gamla torkarna, med de gamlaauktoritära institutionerna, är därför nödvändiga. De alkoholberoendesfrigörelsekamp är en del av de arbetandes stora sociala frigörelse, av derasklasskamp. Attägna de frigörande och frihetliga behandlingsformerna uppmärksamhet ärnödvändigt inte bara på grund av att hela den gamla alkoholpolitiken måsteförkastas. Det är dessutom nödvändigt därför all anhängarna av tvång ochrepressiva metoder tyvärr f n. tenderar alt vinna ökat insteg. Delar slutligennödvändigt därför att utvecklingen av behandlingsformerna, den praktiska,konkreta utformningen, över huvud inte tycks ha blivit föremål för någonpolitisk diskussion. Ibrist på någon verklig linje i samhällets politik hardet växt fram en flora avbehandlingsformer, i vilken del finns en rad tvivelaktiga inslag. Del galleralltså även de friheiligi inriktade behandlingsformer, vilka i och för sig ochi grunden på ell rikiigl säll skiljer sig från de iraditionella ochaukioriiära. Delhar uppstått någol som man i dagligt tal brukar kalla lerapisvängen-verksiimheler i stiftelsers eller kommuners regi, som ulan egentlig offentliginsyn godtyckligt tillämpar bristfälliga behandlingsmetoder. Ocksåde moderna behandlingskollekiiv som finns är alltför ofta av den karaktären allde befrämjar inålvändhel, brisi på verklighetskontakt, social slutenhet ochberoende av institutionens skydd. Detla befrämjar inte den sociala ellerpersonliga frigörelsen. Alltför ofta är en del nyabehandlingsinsliiutioner tillämpare av ytliga. amerikaniseradeformer av psykoterapi. Del är inte bara så att metoderna ibland står i konfliktmed kritiskt förnuft och seriös vetenskap. De bedrivs dessutom ibland avotillräckligt utbildade människor, som saknar den grundval som krävs för atlriktigt och fruktbart behandla djupa, mångåriga neuroser. Alltförofta stöter man på exempel på sådana oansvariga behandlingssätt. Del förekommeratt djupt neurotiska behandlingsfall t. ex. aldrig blir föremål för systematiskanamnes, någon verklig faktaupptagning, eller medveten planmässig analys. Deutlämnas i stället åt ytlig, mållös samtalsterapi, där psykologiska schablonerfår ersätta sakkunnig behandling. Alltförofta finner man också att behandlingen hänsynslöst river i människors själslivutan att ha noggrant analyserat vari den behandlades problemegentligen består. Man utsätter folk för avtäckande terapi utan att sedan följaupp behandlingen tillräckligt. En ansvarslös hantering av detta slag kanförvärra den behandlades tillstånd. Det finns fall där detta har lett tillakuta psykoser eller självmord. Detfår inte bli så i denna farliga samhälleliga situation att moderna ochfrigörande behandlingsformer utvecklas till ett slags lekstuga förhalvutbil-dade psykologer, för ett experimenterande med människor, eller förtillämpning av suspekta terapimetoder eller kufiska filosofier. Denstora fara som ligger häri är nämligen att de anti-aukloritära, frihetligabehandlingsformer som här så oerhört väl behövs kan komma i vanrykte, om dehamnar i sidospår och förfaller. Detta kommer bara att gynna dem som ärförespråkare för tvångsmetoder mot de utslagna. Detär, herr talman, enligt vår mening dags för en grundläggande ansvarigdiskussion om dessa ting. Politikerna måsle äntligen sluta gömma sig bakomhögar av utredningsmaterial. De måste sluta lita enbart på byråkrater ochsjälvutnämnda experter i institutionernas och terapiverksamhetens ofta slutnasmå världar. Viär skyldiga alkoholproblematikerna ett ansvarigt beleende, skyldiga att erbjudaen frigörande behandling pä genomtänkt, vetenskaplig och verklig-helsbetonadgrund. borde äntligen avsätta tid lill en grundlig debatt om dehundratusentals utslagnas och alkoholberoendes situation och behandling. Jagyrkar bifall till de yrkanden om nya riktlinjer för alkoholpolitiken som harframlagts i kommunisternas motion nr 1510. Famihepolitik,m. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. MARGOTHÅKANSSON (fp): Jag blev onekligen något förvånad över yttrande om hurbedrövligt det är ställt i det kapitalistiska samhälle som han tvingas leva i.Det är tydligen så atl vi frän ett blandekonomiskt samhälle helt plötsligt hargått över till ett kapitalistiskt samhälle. Men det beror kanske pä vem somadministrerar det. Kan del vara så att när socialdemokraterna gjorde 6Riksdagens protokoll 1977/78:106-108 Famihepolitik, m. m. detgick det bra, men går del inte längre bra? Man ställer sig onekligen frågan:Varför har socialdemokraterna då inte under försökt förvandla det härkapitalistiska samhället? Idet betänkande som vi nu behandlar skall jag företrädesvis uppehålla mig vidåtgärderna för de handikappade. Någonform av handikapp får de flesta av oss under sitt liv. Rörelsehindrade är 25000 barn och ungdomar och 500000 vuxna mellan 16 och 64 är samt 360000 äldre . Varieår tillkommer det 3 000 yrkesskadade och 2 000 trafikskadade med beståendehandikapp. Till detta kommer 16 000 synskadade, 650 000 hörselskadade samtöver 50 000 med fysiska handikapp av andra slag samt alla de som är psykiskthandikappade. Eltbra samhälle skall vara ett samhälle med samma möjligheter för alla människor.Trots att det hargått framåt är vi fortfarande långt från målet, som innebäratt de handikappade skall ha samma rättigheter och möjligheter att välja sittlivs utformning. Detta gäller inom utbildning, arbete, kultur,fritidssysselsättning, bostäder och kommunikationer. Den viktigaste strävanmåste vara att inom alla områden söka intregrera och inte särbehandla dehandikappade samt atl i planeringen inom alla sektioner se till all dehandikappade får möjligheter att tillsammans med de övriga människorna isamhället leva ett sä normalt liv som möjligt. Ofta skulle delta kanske gåbätlre om samhället inte fungerade så dåligt som det gör inom många områden. Mankan utan all överdriva i vissa fall säga all del är inte den enskilde individensom är handikappad utan samhället. Vi behöver bara som friska låna en rullstoloch försöka ta oss fram över omöjliga trotloarkanler och trappor som skallforceras. Dörrarna är för smala och hissar saknas också i många lokaler, även ide offentliga som skall besökas av alla människor oavsett handikapp. Bostadspolitikenbör utformas så att alla nybyggda bostäder och offentliga lokaler skall kunnavara lämpliga att bo i och besökas av alla människor oavsett handikapp. Badplatseroch fritidsområden bör utformas med tanke på att också de handikappade skall hamöjlighet atl utnyttja fritidsaktiviteterna. Bostäder, offentliga lokaler ochfritidsområden, kommunikationer samt arbetsplatser och affärer som ärtillgängliga för de handikappade är också bra för alla andra människor isamhället, inte minst för de äldre och för barnfamiljerna. Strävanefter all inlegrera har gjorl all ganska många säranordningar har kunnatinlemmas i den reguljära verksamheten inom landsting och kommuner. Ävenfinansieringen har ordnats inom de reguljära formerna. Verksamheten medhjälpmedel för handikappade har ökat kraftigt sedan landstingen 1976 fick detsamlade ansvaret med schabloniserad ekonomisk ersättning från staten över denallmänna försäkringen. Detsammagäller de särskilda förbrukningshjälpmedel för handikappade som sedan år 1973distribueras genom apoteken och bekostas av försäkringen. De sammanlagda kostnaderna för de tvåhjälpmedelstyperna beräknas uppgå till över 400 milj. kr. Budgetåret1972/73 var motsvarande anslag över statsbudgeten 135 milj. kr. DenI fick handikappinstitutet en nära anknytning till landstingensrehabiliterande verksamhet genom all staten och landstingen tillsammans blevhuvudmän för institutet. Det är den allmänna försäkringen som bekostarhjälpmedelsersäitningen, och bidraget till institutets verksamhet ökar frånberäknade 8,5 milj. kr. /78 till 16,4 milj. kr. kalenderåret1978, vilket är en fördubbling av anslaget. Handikapporganisationernahar inom hela handikappområdet varit en viktig förutsättning för samhälletsökade insatser. 1 del fortsatta arbetet är samhället beroende avhandikapprörelsens medverkan. Därför är det mycket väsentligt althandikapporganisationerna får gynnsamma arbetsbetingelser, och den kraftigaökningen för innevarande budgetär av statens bidrag lill handikapprörelsen ärett uttryck för detta. En ytterligare ökning med 2,3 milj. kr. gör att anslagetföreslås bli 18,8 milj. kr., vilket är närmare 2,5 gånger mer än isocialdemokraternas senaste budgetförslag. 1975/76 var stödet 4,5 milj. kr.,och 1976/77 var del 5,5 milj. kr. Desynskadade får ett anslag på 7,4 milj. kr. vilket är en 85-procentig ökningjämfört med socialdemokraternas senaste budgetförslag. En särskild satsninggörs för stöd åt tidningsutgivningen inom föreningen , somföreslås få . Det är bra atl utskottet kunnat enas om en förstärkningpå . av anslaget lill de dövblindas tidningsutgivning. Socialdemokraternahar här slagit sig för bröstet och sagt att det är lack vare deras insats somdelta anslag har höjis. Delta är oväsentligt, eftersom socialdemokraternatidigare inte gett någonting lill de dövblinda. Förra årel gav emellertid dennya regeringen ett stort anslag, och vill socialdemokraterna helt plötsligthöja detta anslag ännu mer än vad regeringen föreslår. Del är viktigt attanslaget höjs, men det är felaktigt att socialdemokraterna berömmer sig fördet. Arbetepågår också med texttelefon för döva, dövblinda och lalskadade. Del pågår ocksåutredningsarbete i fråga om flerhandikappade, om psykotiska barn och omhabiliiering av alla handikappade barn samt insatser för allergiker ochreumatiker. Underpunkterna 32-36 yrkar jag beträffande anslagen K 1-K 6 bifall till utskottetshemställan. Underpunkten 23, som gäller anslaget 1 1. Ungdomsvårdsskolorna: Driftskostnader,finns en socialdemokratisk reservation, nr 6, i vilken yrkas en sänkning avanslaget med 1,5 milj. kr. med motivering attförsöksverksamheten i skall avvecklas under budgetåret. Utbyggnaden avden öppna vården har medfört alt ungdomsvårdsskoleorganisationen har kunnatminskas . Del är vissa av de förslag som socialutredningen fördefram i sitt principbetänkande som prövas i en försöksverksamhet i Skåne.Förutom institutionsresurserna beräknas 3,7 milj. kr. för försöksverksamheteninom socialvården. Jag yrkar därför avslag på den socialdemokratiskareservationen 6 och bifall till utskottets hemställan Famihepolitik, m. m. Famihepolitik, m. IV. underpunkten 23,1 1, att för budgeiårel 1978/79 anvisa ell förslagsanslag på . Bifall yrkas också på punkterna 24 och 25. Ibetänkandets punkier 26, 27 och 28 behandlas medelstilldelningen till statensvärdanstalter för alkoholmissbrukare, lill vårdanstalter och inackorderingshemsamt bidragen lill kommunala nykierhelsnämnder. Vihörde från talarstolen ell uiomordeniligi engageral anförande av JörnSvensson, och han har rän i väldigt mycket av det han säger. Alkoholfrågan ärvårt största olösta sociala, medicinska och ekonomiska problem. Det har påtalatsav många - forskare, sjukvårdspersonal och en rad ledande politiker. Trotsdelta tycks det vara oerhört svårt all angripa alkoholfrågan på ett adekvatsatt. Det talas med rätta mycket om friskvård, kost-, motions- ochhälsoprogram, och det är rikligt all försöka angripa våra högasjukvårdskoslnader med en salsning på friskvård och egenvärd. Men i dellaresonemang måsle man la med och påvisa alkoholens roll som friskvårdssabotör. Alkoholenförsämrar siödjeorganens hållfasthet, muskelstyrkan, rörelseförmågan, balansenoch konditionen. Energibalansen påverkas och näringsbrist är vanlig vidalkoholmissbruk. Läkaresällskapethar gjort en redovisning av de skador som alkoholmissbruk orsakar, och del ären skrämmande kalalog. Alkoholmissbruket orsakar: skallskador, cancer i svalgeioch malslrupen, skador av olika olyckor, hudinfektioner, hjärnskador, epilepsi,lunginflammationer, tuberkulos, hjärtskador, inflammation i bukspottkörteln,magsår och magkatarr, leverskador, skador på tunntarmen, impotens,nervinflammation, akut alkoholförgiftning, blodsockersänkning, deliriumtremens och fosterskador.