prot · G109124 · 1977-12-31 00:00:00 — Eftersom jag intevill misstänka att det varit reservanternas mening atl ifrågasätta detta, måstejag, herr talman, slutligen ge upp i mitt tillmötesgående. Trots min respektför socialdemokraternas säkerligen djupt syftande och principiella bakgrundtill reservationen måsle jag erkänna att denna bakgrund för mig är i djup dimmadold. Jag förslår inte varför man inle helt enkelt kunde delta imajoritetsskrivningens lakoniska sammanfattning atl ingen anledning fanns tillnågot särskilt uttalande. Meddet, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets skrivning i den här delen. MarianneStålberg ställde några direkta frågor med begäran om förtydli-ganden av typen:Vad menar kommunministern egentligen? Vilka är med andra ord hans tankar? ärdet emellertid så att vi skall granska kommunministerns uttalanden, inte hansöverväganden, skäl och innersta tankar. Vad vi däremoi skall titta på när vigranskar statsrådens ämbetsutövning är om de gått utanför sina befogenhetergenom, som i detta fall, sina uttalanden. Där hoppas jag att känner sig nöjd med de argument som jag har framfört. Om inle har hon jutillfälle alt återkomma. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. sade, att det som kommunminislern anfört bara varkommentarer till kommunernas framställan och att det också står iregeringsdeklarationen. Men den är ingen lag. Dessutom har han sagt au om detre förutsättningarna är uppfyllda, kommer regeringen som del heter i Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. regeringsförklaringen atlpositivt pröva krav på indelningsändring, men inle enligl indelningslagen. Vadsom skett i och på andra håll visar att uttalandet har skapatosäkerhet och lett fram till felaktiga slutsatser om villkoren för indelningsändring.Dessutom är det från konstitutionella synpunkter ointressant, om uttalandetmedfört skada eller inte. BRITTAHAMMARBACKEN (c): Jag skulle bara vilja fråga vilket uttalande hon villåberopa där man från ansvarigt håll, dvs. ministern, sagt att lagen inte skallföljas. Jag tycker alt vi kan vara överens om att en kommunminister liksom allaandra människor här i landel har rätt att uttrycka en åsikt, och det är precisvad som hänt i della fall. Del kan aldrig vara ett konstitutionellt fel. åberopade regeringsdeklarationen och sade alt detvar den man skulle följa i indelningsändringar. Kommunministern harju sagl attdet ärde tre kriterierna som i fortsättning skall gälla närdet är fråga omkommunindelningsändringar. BRITTAHAMMARBACKEN (c): Mitt åberopande av regeringsdeklarationen var hell enkelt föranlett avatt man hade eftertyst regenngens inställning till dessa frågor. Har man iregeringsdeklarationen sagt att man vill titta på dessa ärenden, är detalldeles klart att man följer upp detta. Del har i övrigt ingenting atl göramed den debatt vi skall föra . MARIANNESTÅLBERG (s): Den paragraf i kommunindelningslagen som vi nu debatterar ärju gammal,och den har inte ändrats sedan tillkomsten 1919. När den storaindelningsreformen genomfördes sattes den i stor utsträckning ur spel, mendetta skedde genom ett riksdagsbeslut. förefaller del som om kommunminislerngenom uttalandet försöker sätta lagen ur spel utan att gå till . Närriksdagen fattar beslut om ändringar skall de ändringar som beslutas följas,men inga ändringar kan ske enbart genom staisrådsuttalanden. BRITTAHAMMARBACKEN (c): Jag blir mycket glad när vi äntligen kan enas om någonting. Lagen ärgammal och det kan finnas skäl alt se över den. Jusl av den anledningen arbetaren kommitté f n. Den tillsattes 1974, och enligl en PM som jag har i min handberäknas etl slutbetänkande föreligga denna vår. Jag håller med om anden behöver ändras, och det kommer ju som BrittaHammarbacken sade snart ett förslagom ändring. Men ännu gäller lagen av 1919,och den måste vi följa. Sedande under avsnittet Vissa uttalanden av kommunministern anmälda talarna nu haftordel övergår kammaren lill alt debattera Regeringens handläggning av ärendenrörande utvisning av utländska medborgare. JÖRNSVENSSON (vpk): kommunisterna har från början varil motståndare lill des. k. lerroristbesiämmelserna, då vi menat alt de haft karaktären avundantagslag, som möjliggjort en så svävande och luddig rättspraxis, atl deegentligen inte varit några effektiva redskap för bekämpande av terrorism. Mennär nu sådana bestämmelser ändå finns och med godkännande ägtbestånd är det desto viktigare alt de tillämpas på del sätt som lagstiftarnagett till känna och att de rättssäkerhetsgarantier som beslutat om iverkligheten också tillämpas. Jaghar i tidigare dechargedebatter kunnat med utförliga uppgifter påvisa hur man idel avseendet syndat ganska grovt. Man har företagit utvisningar även i fall,där de krav, de rekvisit, som varit uppställda för lagens tillämpning inte harvaril uppfyllda. Vi har ytterligare ell sådant fall. Det är fallet TomasOkusono. Sombekant skall vissa rekvisii vara uppfyllda för alt lagens bestämmelser omutvisning skall kunna tillämpas. Till de rekvisiten hörandet skall finnas ettdirekt personligt samband mellan den som drabbas av repressalierna och dehandlingar eller förberedelser till handlingar som det är fråga om och sombedöms som terroristiska. Vederbörande skall alltså på ett eller annat sätt hasysslat med förberedelser för terroristiska handlingar eller ha hjälpt andramänniskor i sådana förberedelser. BelräffandeTomas Okusono föreligger i del material som finns i det fallet inle del minstasådant samband. Del existerar över huvud taget inte på någon punkt någolrimligt uppfyllande av de rekvisit som är föreskrivna. Detta finner vi destomer försvårande som det ansvariga statsrådet ulryckligen häri harförsäkrat all en människa inle skall drabbas av lagens repressalier, omrekvisiten inle är uppfyllda. Jaghar med ledning av de fall som jag tidigare haft anledning att della igranskningen av haft mina tvivel på uppriktigheten i sådana deklarationer. Menäven om man skulle ta statsrådet på orden, måste man nu konstatera atlvi här har ett solklart fall, där alla ledamöter, om detagit del av del beslutsunderlag som finns, måste inse att utvisningen av TomasOkusono inle är baserad på något underlag som ens tillnärmelsevis fyller derekvisit som enligt beslut och enligt de uppgifter som lämnats frånregeringen i tidigare sammanhang borde ha varit uppfyllda. Granskningav-.. statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Medanledning härav, herr talman, yrkar jag under avsnittet Utvisning av utländskamedborgare att utskottets anmälan i denna del läggs till handlingarna medföljande uttalande: Tillfrågan om regeringens handläggning av vissa utvisningsärenden måste anses attregeringen i minst ett fall beslutat om utvisning trots atl lagens rekvisituppenbarligen inte varit uppfyllda, något som icke kan lämntis utan erinran. TORKELLINDAHL (fp): Man kan alltid - och det tycker jag all det finns anledning att göra-som ifrågasätta riktigheten av terroristlagen, en lag som vi nogså länge vi har den bör ha en ständigt pågående debatt om, så atl vi ser verkligen efterlevs och används på ett rimligi säll. Men, för att användaJörn egna ord, sådana bestämmelserna ändå är för vi då se på hurregeringen har tillämpat dem. Jag har försökt göra detta efter bästa förmåga.Del är möjligt att min förmåga inte är lika slor som , men ivilket fall som helsl harjag kommit fram till en annan slutsats än han hargjort. Jagfinner, herr talman, att man inte bara har använt sig av de rekvisit som står ilagen. Man har gått därutöver. Man har enligt en praxis som utarbetades redanpå den gamla regeringens tid - och den har väl blivit ytterligareskärpt nu-försökt ta reda på vad som skett i fallet och verkligen försökt bildasig en grundad uppfattning. Detär väl först och främst hell klart alt det inte är särskilt lätt alla gångerall få reda på exakt vad som är klart. I det fall som tar upp ärdet dessutom fråga om en person som vägrar att uttala sig när man vidpolisförhör kommer in på lilel mera känsliga detaljer. Det kan fastslås all hanhaft vissa kontakter, varit bekant med personer som varit inblandade och althan funnits i utkanten av förberedelserna till terroristhandlingar.Hela tiden har han själv rört sig runt i en cirkel där sådan verksamhet legal iluften på något sätt, och han vägrade som sagt att lämna klara besked underpolisutredningen. Såvittvi har kunnat finna i utskottet fanns det god anledning misstänka alt hanuppfyllde de rekvisit som uppställts föratt en person skall kunna utvisas medanledning av terroristlagen. Observera, , att man behöver intevara hundraprocentigt överbevisad enligt terrorisilagen. Det skall finnas enstarkt grundad misstanke, och det rekvisitel är i det här fallet i högsta graduppfyllt. Jag har kommit fram till den slutsatsen, och det är beklagligt attJörn har en annan åsikt, men det står honom ju fritt. (vpk): Jag har försökt framhålla all rättsskyddet i del härlandet på många avsnitt inom förvaltningen har sviktat och att det utgör ettallvariigl problem om den tendensen fortsätter. Jag kan inte säga annat än attdet har anfört nu är ett direkt bestyrkande av mina farhågor,för det var det svagaste och eländigaste försvar för en drastisk rättslig åtgärd som jagnågonsin hört från en myndighet eller här i . Omvi försöker ta redogörelse på orden, vad är den? Jo, den är ihuvudsak ett försök alt misstänkliggöra en människa utifrån principen om vadman brukar kalla guilt by association. säger nämligen att härhar vi en man som har rört sig i en viss krets av människor. På grund av atthan tillhör samma nationalitet som en person vilken varil inblandad iKröcherhärvan och på grund av atl han känt denna person har han blivit föremålför misstanke. Menenligt lagens rekvisit är detta icke tillräcklig anledning. Ett sådant sambandkan aldrig i och för sig konstituera grund för etl uivisningsbeslut. Detstrider klart mot vad har sagt, och det strider klart mot vad etl parav statsråden, som har beklätt den post där man handlägger sådana ärenden, hardeklarerat i . Detär just på denna punkt som lagens kritiker har trätt in, och de har sagt attdet fariigaste med denna lag är om den knäsätter principen om guilt byassociation. Det har försäkrats atl del skall den inle göra. Det fordras mer änetl personligt samband, som i och för sig inle är knutet lill förberedelsereller medhjälp lill terroristiska handlingar. Jag kan ju ha en bekant, ellerjag kan ha en bror som jag har ett visst umgänge eller en viss kontakt med, ochvederbörande kan göra sig skyldig till en brottslig handling av det slag somfaller under lerroristbesiämmelserna. Men det kan aldrig i sig utgöra bas för irättslig mening grundad misstanke att också jag har deltagit i de härförberedelserna. Detfordras alltså mera för att lagens rekvisii skall vara uppfyllt. Och frågarjag - det är litet grand spegelfäkteri, eftersom lika välsomjagvet vad det finns för material i fråga om den här mannen: Vad ärdet iövrigt som finns? Det som anfört räcker som sagt inte - detuppfyller inle lagens rekvisii. Vad är det för material ni har i fråga om denneman som konstituerar ett uppfyllande av lagens rekvisii? Ärdet rent av så, atldel här är fråga om etl felaktigt beslut, som det kanske vore hedertigare attkorrigera? Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Egentligen är del här en ganska lätt debatt för , för hankan säga ungefär vad han vill. Även om jag faktiskt har salt mig in ide aktersom rör fallet, så är de ju tyvärr hemligstämplade. Det gör alt jag har litetsvårt alt gå in i alla detaljer. SomJörn är väl medveten om var inte detta att den här mannen råkade kännavissa personer vare sig avgörande eller egentligen graverande. Det finns alltsåett flertal mystiska och fortfarande ouppklarade saker i ärendel. Jag uppreparatt de är ouppklarade - de värdet inte endast när beslutetfattades. Jag tycker personligen atl när beslutet fattades-och det är ur densynvinkeln vi får se det-var det etl riktigt beslut. Vad som lades den härpersonen lill last var ju inte enbart att han kände några personer. Han hadeetl förflutet som gjorde att del fanns anledning misslänka alt han Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. inte var helt främmandeför terrorislhandlingar. Han har gjort en del resor, som också ärmedveten om, och över huvudlaget utfört en del handlingar som han vägrar allförklara. Och vi har att se på vilka anledningar han hade, se till honom själv.Del gällde inle den omständigheten atl han kände några personer, som Svenssonförsöker påstå här. JÖRNSVENSSON (vpk): ärju så uppenbart trängd i detta fall. Till alt börjamed utgår han i sitt första anförande från talet om atl den här mannen umgicksmed vissa människor som i sin tur var indragna i Kröcherkretsen. Men när visedan tar en klar och rak diskussion om detta med guilt by association ochhuruvida det skulle räcka för att uppfylla rekvisitet, så inser han all hansargument inte duger. Då går han över till en annan ståndpunkt och säger: Det varinte detta som var det avgörande. Ja,men vad var det då? Lål oss sluta med denna skuggboxning, låt oss lala rent ut.Hemligare är det väl inte? Var det detta all han påstods ha haft en flygbiljettlill när han var i eller vad var del för struntsaker som manblåste upp lill en s. k. grundad misstanke om att han skulle ha deltagit iförberedelser för eller medhjälp till terroristiska handlingar? lika bra som jag att sambandet på intet sätt är styrkt i den juridiska, i denrättsliga mening som gäller för sådana här fall. Rekvisitel är icke uppfylltoch då bör beslutet ändras. Jag tror också atl är medveten omatt hans partivän, den nuvarande folkpartiledaren och det förra ansvarigastatsrådet i det här fallet, faktiskt var så äriig att han t. o. m. närutvisningen hade skell kunde säga i pressen -om jag inte minns alldeles fel -att det fanns fall som var tvivelaktiga. Det här fallet var uppenbarligen detsom han då avsåg. Då kan även vara så pass öppel ochärligt att det medger det. Jag tror inte det är mycket i min framställning här som visar atijagsäger emot . Men man kan säga atl det var tveksamt idet härfallet. Jag trodde nästan alt hade förstått att etl fall kan varamer eller mindre klart. Jag håller med om att det här fallet ärdel mest oklara av alla. Frågan är om det var rätt eller felaktigt handlagt. Jagkan säga att jag, efter att ha gått igenom handlingarna, tycker att del fannsgrund för beslutet, i enlighet med den här lagen som både och jagkanske är litet tveksamma till - är inte bara tveksam ulan direktnegativ lill den. Men med tanke på vad som finns i lagen och de uppgifter manhade att bygga på när utvisningsbeslutet fastställdes fanns det ingenting attklaga över då. vet vi litet mera. Del har kommit fram flera uppgifterefteråt, som gör att man kanske kan vara tveksam till beslutet. Men fortfarandefinns del en hel del dunkla punkter i fallet. Det är därförjag inte gärna villgå in på en alltför detaljerad diskussion -just därför alt så mycket ärdunkelt. (vpk): måste vara medveten om alt sådana resonemang som han förinle håller. Det räcker inle med alt hänvisa till att saker och ting är dunkla.Del skall finnas pålagligheter. Det skall finnas rimliga indicier som var försig eller gemensamt skall ha en sådan valör alt lagens rekvisit kan uppfyllas,att misstanken skall nå en viss styrka. Del ärju så med terroristlagen som ären undantagslag - eller de bestämmelser som är undantagsbestämmelser - att maninte behöver bevisa saker i samma kvalificerade grad som när det gäller andradelar av brottslagstiftningen. Det räcker med att del finns en viss styrkaeller nivå i misstanken. Då måste ju vara medveten om alt härfinns inget sådant. Man uppnår inte en sådan nivå genom alt hänvisa lill atlvissa saker är dunkla. Del måsle ju vara positiva indicier, och det måslefinnas några punkter. Vivet också att t. ex. en bekantskap eller en viss umgängeskontaki, som i övrigtinte företer något misstänkt, aldrig kan konstituera en tillräckligt starkmisstanke i sig själv. Om man går på den linjen erkänner man det som jag kallar"guilt by association", som vi vet enligt regeringens beslut ickeskall tillämpas. Detär klart att det i sådana här fall kan finnas tvekan om hur man skall bedöma enpersons handlande. Om eller jag blir utsatt för polisensgranskning när det gäller våra förehavanden i detförflutna, skulle säkerligen polisen hitta en hel del punkter som vi inte kundeförklara, som var tvivelaktiga därför alt vi kanske inte hade brytt oss om attlägga dem på minnet. Vi kunde inle klart besvara frågorna, eftersom vi hadeglömt saker som inte hade någon betydelse för oss. Det är klart alt enmisstänksam myndighet eller polisman kan då tycka alt det är dunkelt ochegendomligt. Och det må polismannen tycka. Men den som skall verkställabeslutet och den som skall rättsligt granska det i efterhand får inte användasådana resonemang. Det skall vara klara, positiva indicier, och de skalltillsammans konstituera uppfyllandet av rekvisitet. Jag känner nämligen tilltidigare fall - och del bör själv också göra. Det gällerutvisningen av japanerna . Jagkänner till vad del är för typer av indicier som kan plockas fram -1, ex. attdet i etl brev från en person finns en beskrivning av en annan persons bostad,som man säger osökt för tanken till en annan terrorists bostad, vilket skullekonstituera att även brevskrivaren bör vara misstänkt för terrorism. Jag vethur man konstruerar sådana samband - letar upp de mest sökta och underligasamband, som inte håller vid en verklig offentlig och öppen rättsliggranskning, inte ens om denna sker enligt de reducerade krav som skalltillämpas när det gäller terroristlagen. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. I detta fall är det inle bara fråga om s. k. konstruerade samband, somJörn säger. För den som läser förhörsprotokollen framstår det hellklart att det också är fråga om direkt vägran att svara på vissa Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. frågor och atl försökaklara ut vissa saker. Del har sannerligen inte hjälpt lill atl göra sakenbättre. Sedanalla under avsnittet Regeringens handläggning av ärenden rörande utvisning avutländska medborgare anmälda talare nu haft ordet övergår kammaren till altdebattera Viss information från . JÖRNSVENSSON (vpk): beslöt atl två föräldrar skulle kunna ha gemensamrättslig vårdnad om sina barn, även om de var ogifta samboende ellerfrånskilda. Lagstiftaren hade en bestämd avsikt med den reformen. Det sade manockså klart ifrån i beslutet, som här i fattades med överväldigandemajoritet. Lagstiftaren ville ställa upp för barnens rätt och barnensintressen. Man ville att två föräldrar som sambodde utan att vara gifta skulleha samma rätt som om de var gifta. Man ville alt barnet skulle få en säkrareställning genom att få sin självklara rättsliga anknytning lill bådaföräldrarna. Man ville atl ett barn vars föräldrar skildes skulle kunna föbehålla sin lojalitet till båda föräldrarna. Och del syftet gagnades - enligllagstiftarnas mening - bäst genom att man gjorde alll för att avdramaliseraskilsmässan och undvika makt- och prestigeslrider liksom onödiga vårdnadstvistervid domstol. Detvar alltså, herr talman, ell mycket mänskligt och riktigt syfte somlagstiftaren hade med denna reform, som ju - del måsle erkännas - faktisktgjorde svensk familjerätt till ett av de mest progressiva lagstiftningsexempleni väriden. Såmycket viktigare är det i ell sådanl fall alt allmänheten blir ordentligtinformerad om den nya lagen och dess möjligheter och alt rejäl information ochutbildning också lämnas alla de tjänstemän i den offentliga förvaltningen sompå något sätt är inblandade i lagens praktiska tillämpning. Att människor fårsådan kunskap kan ju i många fall avvärja påfrestande konflikter och tragedierför både barn och föräldrar. Frånvänsterpartiet kommunisternas sida gör vi direkt gällande att den här vikligareformen har motverkats - man kan rent av våga säga saboterats - ute på mångaförvaltningar och atl inte gjort vad del borde göraförall säkra den nya lagens genomslagskraft. gjorde nämligen ettsärskilt påpekande om vikten av jusl delta. Denhär lagändringen uppfattades på sina håll, i varje fall i förvaltningen, somkontroversiell. Del hade justitieministern rimligen bort observera. Det varuppenbart redan i remissyttrandena före beslutet, från . De farhågor som redan då kunde uppslå om en viss negativismpå sina håll i förvaltningen gentemot de nya lagbestämmelserna har sedanbekräftats genom en rad fall ute på socialförvaltningarna. Några konkreta exempel ikorthet, herr talman. InomStockholms socialförvalining förekommer en uppenbar och negativt inriktadfelinformation om lagstiftningens innehåll och tillämpning. om så påfordras senare idebatten direkt citera sådant stoff ur en arbetspromemoria som ligger tillgrund för förvaltningens tillämpning av bestämmelserna och råd och anvisningaråt rätlssökande föräldrar. Dehar en tendens alt inför sökande som är intresserade av gemensam vårdnadframställa denna som besvärlig och mindre gynnsam i skilda rättsliga ochekonomiska hänseenden än om bara den ena föräldern har den rättsliga vårdnaden.Socialchefen i har t. ex. i tidningen spritt helt förvrängdauppgifter om lagens innebörd. a. har både han och chefen för allmännaadvokatbyrån därstädes felaktigt gjort gällande att föräldrar som har gemensamvårdnad i skatte- och bidragshänseende blir sämre behandlade än andra föräldrari motsvarande civilstånd vilka inte har gemensam vårdnad. Ungaföräldrar-det är et t fal I som är mig personligen bekant-som har sökt råd vidsocialförvaltningen i har av den tillfrågade tjänstemannen direkt avratts från att söka gemensam vårdnad, därför att det var så besväriigl ochogynnsamt. Samtligafamiljerådgivningsbyråer i har vid uppringning visat sigantingen ge negativa omdömen om gemensam vårdnad eller inte upplysa sökanden omvad saken egentligen gäller. Anmärkningsvärdär i delta sammanhang också en ledare i tidningen - i samband med atlden nya lagen hade antagits - som upprepar flera av de avskräckandefelaktigheter i informationen om lagen vilka spritts eller antytts av mångasocialförvaltningar eller allmänna advokater. Detär mot denna bakgrund vi tycker att justitieministerns ouppmärksamhet i fråganär betänklig och beklaglig. Vadvar det uttalade när beslutet fattades? Jo, ställde mycketbestämda - man kan säga ovanligt bestämda - krav på regeringen ochjustitieministern. 1 lagutskottets betänkande hette del nämligen: "Ivarje fall tills vidare kommer en slor del av uppgiften alt råda och hjälpaföräldrar i nu berörda frågor atl ligga på barnavårdsnämnderna, advokatbyråerm. Utskottet vill i anledning härav framhålla betydelsen av all del halvårsom återstår till dess den nya lagstiftningen skall träda i kraft utnyttjas förinformation till och utbildning av personalen vid de rätlsvårdande och socialamyndigheter och organ som kommer att handlägga frågor som har samband medlagstiftningen. Utskottet vill här peka på möjligheten för departementet altsamordna utbildningen för skilda personalkategorier. nu anfört om information och utbildning bör ges regeringen tillkänna." - Det är nog så klara besked. Hurverkställdes då detta av justitieministern? Under det halvår som förflöt framlill lagens ikraftträdande, del halvår som utskoiiel resonerade om, gjordesingenting åt utbildningsfrågan. Såvitt jag vel - del är möjligl atl jag harfel, och jag finner mig i så fall i atl bli korrigerad - har del inte hellerhittills, ännu ell år och , tagits något enda initiativ frånjustitieministern närdet gäller utbildningen. Sentpå , dvs. lagen skulle träda i kraft, togs saken upp inågra få kurser som var anordnade av . Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. Granskningav statsrådens tjänsteutövning m. m. allmännainformationskurser om familjerätt som man lade in detta moment därför att manvisste atl den nya lagen tillkommit. anordnade också Kommunförbundetkurser där denna fråga berördes. Dessa kurser omfauade bara något70-lal socialarbetare. Hittillshar ungefär 800 personer deltagit i och Kommunförbundetskurser. Bara etl litet fåtal har varil jurister.