prot · G109115 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:115 §1 Fyllnadsval till utskott barnpornograf TALMANNEN: partigrupphar som suppleant i finansut- skottet under AntonFågelsbos ledighet anmält hans ersättare Talmannenförklarade därefter vald till suppleant i finansutskottet () § 2 Justeradesprotokollet för den 3 innevarande månad. § 3 Om förbud motbarnpornografi m. m. Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:373, ochanförde: har ställt några frågor till mig angåendebarnpomografi. Utgångspunkten för frågorna är ett interpellationssvar som jaglämnade . Jag meddelade vid det tillfället bl. a. att regeringenövervägde möjligheterna att åstadkomma en lagstiftning som i första hand tarsikte på förbud mot sadistiska framställningar och barnpornografi. Avses en lagändring kommatill stånd? Omså är fallet, vilka förarbeten för en sådan lagändring har vidtagits? Vid vilken ungefäriigtidpunkt kan en proposition påräknas? Somjag framhöll i interpellationssvaret är det angeläget att utvecklingen mot attutnyttja barn i pornografiska framställningar stävjas. tillsattes tog jag också uppfrågan om barnpornografi särskilt i direktiven. Jag uttalade bl. a. att denutveckling som har skett på området visar att en viss vidgning av detstraffbara området kan vara motiverad när det gäller både film och andramedier, t. ex. tryckta skrifter och videogram. Jag framhöll också att kommitténi denna fråga var oförhindrad att lägga fram ett författningsförslag med siktepå ett riksdagsbeslut . En anledning härtill varatt en vidgning av straffbarheten, för att få effekt när det gäller trycktaskrifter, kräver ändring i tryckfrihetsförordningen, dvs. Enligt vad jag harinhämtat har kommittén börjat studera frågan med sikte Om förbudmot barnpornografi m. m. på att ta ställning i sågod tid att ett förslag skulle kunna läggas fram redan i början av hösten i år.Med ett kommittéförslag är det möjligt att lägga fram enproposition så att ett första beslut kan fattas redan underdenna valperiod. CATARINARÖNNUNG (s): Jag ber attfå tacka justitieministern för svaret. Attjag ställt min fråga beror på att jag finner det så ytterst angeläget att detsnarast möjligt kommer lill stånd sådana lagändringar som innebär förbud motatt barnpornografi och sadistpornografi framställs i eller importerashit. Herrjustitieministern och jag är ense om att vi i det här landet inte kan tillåtaall kommersiella intressen spekulerar hur omdömeslöst som helst i avarter pådet sexuella området. Enligtriksdagens upplysningstjänst utkommer tio alster med barnporno-grafiskt och 30med sadistpornografiskt innehåll i - alltså ett betydligt större antalän vad människor okunniga om branschen föreställer sig. Jagvet att en utredning angående gränserna för yttrandefriheten tillsatts. Jag harläst igenom direktiven och funnit att det är en omfattande utredning med mångaområden att granska. Det finns risk att den tar att få färdig. Därförskulle jag vilja fråga om justitieministern är villig att uttala att arbetetmed främst barnpornografin behandlas med förtur. Somjag ser det är det viktigt att utredningen kommer fram till ettställningstagande möjligt, och att man på departementet hinner arbetafram ett lagförslag att föreläggas innan nuvarande mandatperiodlöper ut - detta med tanke pä att en ändring av tryckfrihetsförordningen måstebeslutas av med val emellan. Jagfrågar: Vilken reform kan vara angelägnare än att förhindra att barn skadaskänslomässigt genom att de utnyttjas för fotografering i sexuella situationermed vuxna eller att barn skadas genom att vuxna förgriper sig på dem efter attha fått impulser till detta genom att studera barnpornografi? En så snabblagändring som möjligt för att undvika onödigt lidande är min vädjan tilljustitieministern. Såsom framgår av mitt svar kan yttrandefrihetskommittén bryta ut justden fråga, som vi nu diskuterar, till särskild behandling. Det är i direktivenrekommenderat att kommittén, som har möjlighet att lägga fram delbetänkanden,skall tänka på att i en första etapp ta upp bl. a. frågan om strafföestämmelserrörande pornografi och våldsframställningar. Det är också nämnt i direktivenatt kommittén i den frågan bör vara oförhindrad att lägga fram ettförfattningsförslag med sikte på ett första riksdagsbeslut redan under dennavalperiod. 1 mitt svar har jag särskilt understrukit att detta är just vadkommittén sysslar med. Jag är tacksam för att justitieministern här i kammaren har gjort dettauttalande om att utredningen kommer att behandla denna fråga med förtur. Det ärviktigt att vi är överens om att en lagändring så snart sig göra låter skallkomma till stånd. Överiäggningenvar härmed slutad. § 4 Om vissa åtgärder för att förhindra insmuggling avnarkotika på kriminalvårdsanstalter Om vissa åtgärder för att förhindra insmuggling av narkotika på kri-tninalvårdsanstalter Justitieministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:376, och anförde: har, mot bakgrund av en intervju som har gjortsmed mig i , frågat mig om jag anser att fångvårdspersonalenmedverkar till insmuggling av narkotika på våra kriminalvårdsanstalter. Ommitt svar på denna fråga är nej,önskar vidare veta varför jagöverväger att införa ett så gravt ingrepp i den personliga integriteten somkroppsvisitation av fångvårdspersonalen. och jag synes vara överens om att narkotikamissbruket påkriminalvårdsanstalterna är ett av de största problemen inom svenskkriminalvård. Enligt min uppfattning måste man med kraft söka att komma tillrätta med detta missbruk. Regeringen har också i propositionen 1977/ 78:105 bl.a. anmält en rad åtgärder som syftar till att motverka narkotikamissbruketinom kriminalvården. Men regeringen och fortsätternaturligtvis att pröva olika uppslag till ytteriigare åtgärder. Ett sådantuppslag kan vara att även personalen på anstalterna stickprovsvis underkastasvisitation. Jag är väl medveten om alt en sådan åtgärd kan upplevas som ettobehag av personalen. Den skulle emellertid bl. a. kunna medverka till att friade anställda på anstalterna från de påståenden som från lid till annan imassmedia framförs av olika intagna om att personalen skulle medverka till attsmuggla in narkotika. 1 den aktuella intervjun angav jag att jag inte harfunnit belägg för att personalen gör sig skyldig till några överträdelser avdetta slag. Jagvill vidare understryka att om tanken på eventuella bestämmelser som medger attäven personal skall kunna visiteras tas upp till prövning, måste frågangivetvis först ingående diskuteras mellan i första hand kriminalvårdsstyrelsenoch berörda personalorganisationer. En väsentlig delfråga vid sådanaöverläggningar är vem som skulle utföra en eventuell visitation. Jag ber att fötacka justitieministern för svaret på de båda frågor som jag har ställt. Jagtycker det är utomordentligt bra att justitieministern här i klartuttalar att justitieministern inte misstänkeratt det skulle vara vanligenförekommande att anställda vid våra föngvårdsan- Om vissa åtgärder för att förhindra insmuggling av narkotika på kriminalvårdsanstalter ställer medverkar tillinsmugglig av narkotika. Narkotikamissbruketpå fångvårdsanstalterna är ett stort problem. Jag anser att alla tänkbaraåtgärder föratt stävja detta missbruk måste vidtas. Jag accepterar ocksåkroppsvisitation av besökande vid fångvårdsanstalterna, även om detta är ettmycket långt gående ingrepp i den personliga integriteten. IDagens eko uttalade emellertid justitieministern ganska kategorisktatt man bör utöka stickprovskontrollen t. o. m. till regelrätta visitationerockså av personalen. Justitieministern sade att han inte skulle ha något emotatt sådant sker. Några direktiv behöver inte lämnas, för det finns redanvisitationspatruller som arbetar. Justitieministern utgick från att dessapatruller kommer att arbeta på det sätt som de finner lämpligt. Jagkonstaterar med tillfredsställelse att justitieministern idet svar som jag nufått är mer nyanserad. Han säger att detta kan vara ett uppslag bland många. Jagtycker att kontinuerlig kontroll av en viss personalgrupp strider mot deprinciper som vi brukar tillämpa i vårt land. Just med tanke på den personligaintegriteten är visitation det absolut sista man skall vidta. Justitieministernsäger att regeringen och fortsätter att pröva olikauppslag till ytteriigare åtgärder för att komma till rätta mednarkotikamissbruket. Min fråga blir: Har fört framtanken på kroppsvisitation av dess egen personal, eller är det regeringensuppslag? Skallman börja diskutera de här problemen - narkotikamissbruket på vårafångvårdsanstalter är ett problem - och skall man överväga kontroll av deanställda, tycker jag att man, innan man för fram tanken, först skall ta uppdiskussion med personalorganisationerna. Justitieministern antyder i slutet avsvaret att om man skall införa denna typ av visitation, bör man ta upp endiskussion med personalorganisationen om hur det skall gå till. Min andra frågablir därför: Har man från regeringens sida tagit några kontakter medpersonalorganisationen? Är tanken på kroppsvisitation av fångvårdspersonalenlångt framskriden, så att man kan vänta sig att det införs någon sådan kontrollinom en nära framtid? När jag i intervjun i uttalade mig i denna fråga var det ettled i olika åtgärder för att motverka narkotikamissbruket inom kriminalvården.Det var en av de frågor som kom upp. Det finns ingen formell framställning tillregeringen i detta ämne. Men del är klan all delta har nämnts i de diskussionersom har förekommit om vad man kan göra för att råda bot på dessa allvarligamissförhållanden. Det finns inte något aktuellt förslag på denna punkt. Jag haruttalat mig i intervjun, liksom jag gjort , på det sätt som nyanserat. Dettaär en så allvarlig fråga att man inte utan vidare bör förkasta någramöjligheter aU komma till rätta med problemet. Men jag vill gärna säga att detinte är aktuellt inom regeringen att lägga fram något förslag på denna punkt. Vi för först se om deolika åtgärder, som är föreslagna, kan leda till någon förbättring påområdet. KURTHUGOSSON (s): Jag tackar justitieministern för de ytterligare klariäggan-dena. Jagvet att man på personalhåll har upplevt tanken på kontinuerlig kontroll av deanställda vid kriminalvårdsanstalterna som ytterst integritetskrän-kande, ochjag tycker därför att det är utomordentligt bra att justitieministern säger attnågra aktuella sådana planer inte föreligger. Självfallet -det vill jag ocksåunderstryka - skall man ingripa om man i något enskilt fall misstänker attnarkotikainsmuggling försiggår, men det är ju en helt annan sak än att införaett system med kontinuerlig kontroll av personalen vid anstalterna. Då uppstården utomordentligt svåra frågan: Skall kolleger kontrollera kolleger? Jaghoppas därför att man med andra åtgärder skall kunna komma lill rätta med dettasvåra problem på våra fångvårdsanstalter, så att insmugglingen av narkotikaskall kunna stoppas. Detta är angeläget, inte minst från personalens egensynpunkt. Jag tror att man på personalhåll och från personalorganisationernassida också med en rad förslag kan bidra till stävjandet av missbruket.Personalen upplever det som synnerligen besvärande - ytterst är det för deanställda en arbelsmiljöfråga - varför personalen på alla sätt vill medverkatill att stävja narkotikainsmugglingen. Men jag menar - och detsamma tycksockså justitieministern mena -att så långt som till att behöva införa någonkontinueriig kontroll av de anställda har vi ännu inte kommit, och jag ärytterst tacksam för att vi inte hamnat där. Jag vill understryka att jag aldrig talat om kontinuerlig kontroll. Jagtror dessutom det vore opraktiskt att vidta en sådan åtgärd. sade att han hoppades att man med andra åtgärder skall kunna fö buktmed problemet. Det vill jag helt instämma i. KURTHUGOSSON (s): Vi kan slopa uttrycket "kontinuerliga kontroller". Intervjunden i handlade emellertid helt och hållet om kontroller,delvis av besökande - den aktuella utgångspunkten var en visitation av ett barn-och huvuddelen av intervjun kom att handla om just det spörsmål som jag härhar tagit upp. Jagvill dock säga att jag efter det svar och den deklaration som justitieministernnu har avgivit är tacksam för klarläggandet, och jag hoppas att man även påpersonalhåll med tacksamhet har noterat detta svar till riksdag . Om vissa åtgärder för att förhindra insmuggling av narkotika på kriminalvårdsanstalter Överläggningen var härmedslutad. Omekonomiskt stöd till djursjukhusen §5 Om ekonomiskt stöd till djursjukhusen Jordbruksministern erhöll ordet föratt besvara () anmälda fråga, 1977/78:371 ,ochanförde: har frågat om jag är beredd att förelägga riksdagenförslag om ekonomiskt stöd till djursjukhusen och hur snart detta kanförväntas. Ifebruari 1977 tillkallade jag på hemställan en utredning för att seöver frågan om finansieringen av djursjukhusen. Enligt vad jag erfarit beräknasutredningen avlämna ett betänkande i frågan . Betänkandetkommer därefter att remissbehandlas på sedvanligt sätt. En eventuellproposition föreläggs tidigast . Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret, vilket dock endastger oss en tidsangivelse osv. för kommande behandling av ärendet, somnaturligtvis måste ta en viss lid. Det är säkerligen av värde attinstitutionerna vet någonting om den nödvändiga tidsåtgången, eftersom man idagspressen då och då kan se glimtar om den speciella situation som råder fördessa sjukhus. De kämpar sedan rätt länge mot stora ekonomiska svårigheter. Mankan väl helt enkelt säga att djursjukhusens verksamhet till en början inte varav någon större betydelse, men den växte snabbt. behandlade exempelvisdjursjukhuset i 147 000 sällskapsdjur och 54 000 hästar, men sex årsenare var motsvarande siffror 344 500 sällskapsdjur och 114 000 hästar. Det ärklart att en verksamhet som har utvidgats så kan sägas vara ganska betydande.Och den har också vikliga funktioner att fylla då det gäller det allmännaveterinärväsendet. Djursjukhusen bedriver numera också kliniskforskningsverksamhet, och därför fyller de naturligtvis en betydande funktionför samhället som sådant. Detär därför, som vi ser det, motiverat att staten lämnar bidrag lill derasverksamhet. Och jag förstår jordbruksministerns svar så att det inte ärnegativt, när det bara innehåller tidsangivelser. Jagtackar än en gång för svaret. Vi får väl se framtiden an när det gällerstatligt stöd till dessa djursjukhus. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om åtgärder motflygbesprutning med fenoxisyror Nr 115 den Jordbruksministern ordet för att besvara j [ .Q g-j borgs (apk) den14 mars anmälda interpellation, 1977/78:143, till kommunministern,och anförde: q åtgärder mot har frågat kommunministern hur han ser på flygbesprutningproblemet med skogsbolagens hormoslyrbesprutning kontra den växande jfenoxisvror opinionen ute i kommunerna och om han avser att vidta någraåtgärder för alt vidga de kommunala organens möjligheter att sätta stopp förflygbesprut-ningen med fenoxisyror. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Närdet gäller utnyttjandet av kemiska bekämpningsmedel vill jag framhålla att vårsträvan självfallet måste vara att minska användningen av dessa medel. Jag villi detta sammanhang erinra om att regeringen förbjöd användning avmedel innehållande fenoxisyran 2,4,5-T, dvs. a. vissa av de medel somkallas hormoslyr. Atthelt undvara bekämpningsmedel är f. n. inte möjligt utan mycket storaekonomiska konsekvenser. För att kunna begränsa användningen krävs ettomfattande forsknings- och utvecklingsarbete, t. ex. inom områdena växtförädlingoch alternativa bekämpningsmetoder. Regeringen har tagit initiativ för att få igång sådant arbete. Ett nytt stort forskningsprojekt med syfte alt utvecklaalternativa metoder för insektsbekämpning planeras f. n. av naturvetenskapligaforskningsrådet i samarbete med andra berörda forskningsorgan. Växtförädlingenhar också lagt fram förslag om förstärkning av växtförädlingsverksamheten. Kontrollenöveranvändningen av kemiska bekämpningsmedel harsucces-sivt skärpts under desenaste åren. En rad bestämmelser har införts i lagstiftningen med syfte attöka myndigheternas möjligheter till tillsyn och kontroll och för alt så långtmöjligt säkerställa all människor inte ovetande kommer i kontakt medbekämpningsmedel eller områden där sådana medel spritts. Närdet gäller delkommunala inflytandet har hälsovårdsnämnderna i egenskap av lokalatillsynsmyndigheter enligt lagstiftningen om hälso- och miljöfariiga varormöjlighet att meddela sådana förelägganden och förbud som behövs förattföreskrifterna skall efterlevas. Föratt underlätta tillsynen skallhälsovårdsnämnden underrättas om spridningen i förväg. Påinitiativ från har skogsbmket, dvs. , och domänverket,utfäsl sig atlbegränsa användningen av fenoxisyror och att när det gällerområden som från fritids- och rekreationssynpunkt bedöms vara särskilt känsligaavstå från användning av fenoxisyror. Kommunernahar följaktligen möjligheter att bevaka de lokala intressena, och de möjligheterna bör enligt min mening i många fall kunna utnyttjas bättre än . Jag vill erinra om att regeringen har för avsiktatt lägga fram ett samlat skogspolitiskt program våren 1979.1 det sammanhanget finns också möjligheten att ta upp frågan om ett eventuellt vidgat inflytande 105 Nr 115 för kommunen när det gäller användningen av kemiska medel inom ALFLÖVENBORG (apk): Om åtgärder mot talman! Jag ber att fö tacka jordbruksministern för svaret på min /ned fénovisvror ''"''''' "'" '"' '*'' '' ' 8"8 " '°'' debatt här ikammaren om utnyttjandet av kemiskabekämpningsmedel, främst fenoxisyror, framförallt i våra skogar. Den debattenkan inte tillföras särskilt mycket mer. Alla argument från både anhängare ochmotståndare torde vara väl kända vid det här laget. Detfinns en växande oro, och den kan inte nonchaleras. Den kommer med all säkerhettill uttryck också under den kommande sommaren, när skogsbolagen sätter i gångmed sina besprutningar. Opinionen mot besprut-ningar är stark, ochförsäkringarom fenoxisyrornasoskadlighet har inte räckt för alt lugna allaoroliga, det står klart. Det finns nämligen alltför många tecken som ter sigsynneriigen oroväckande. Jaghar i interpellationen framhållit det tragiska i att hela den manligabefolkningen i en skogsarbetarby hardött icancer. Samtliga var skogsarbetaresom på ett eller annat sätt hade kommit i kontakt med besprutningsmedel. I dentrakten lönar det sig inle att säga att man inte har kunnat påvisa någotsamband mellan cancerdöd och besprutningsmedel. Jagträffar väldigt ofta skogsarbetare som med mycket stor övertygelse och, som detycker, stark bevisföring hävdar att sedan man börjat spruta har fågelsångentystnat, de förr vanliga djuren försvunnit och svårförklariiga dödsfallinträffat bland fåglar och fyrfota djur. Jag är inte vetenskapsman, så jag kaninte stå här och säga att allt detta beror på besprutningen. F. ö. är ju denvetenskapliga expertisen oenig. Det man skulle kunna kräva i sammanhanget äratt den omvända bevisföringen skall gälla, dvs. att denna form av s. k.skogsvård inte för användas förrän dess oskadlighet för människor och djur ärhelt bevisad. Så är ju nu inte fallet. Tvärtom finns det alltför många teckensom lyder på att fenoxisyraanvändningen är förenad med allvarliga faror för livoch hälsa - inte minst den som sker från luften med flyg. Isvaret säger jordbruksministern att "vår strävan självfallet måste varaatt minska användningen av dessa medel". Jag delar den uppfattningen, mennär 1967 upphävde förbudet mot flygbesprutning motverkade man judenna strävan. Jagskulle vilja fråga jordbruksministern om strävan att minska användningen avdessa medel skulle kunna innebära att flygbesprutning återigen förbjuds, alltså omprövar riksdagsbeslutet . Del är nämligen just denmetoden som så till den milda grad upprör människorna, därför att besprutningfrån luften gör att giftet inte alltid faller ner där skogsbolagen planerat attdet skall hamna. Statsrådet betonar också isvaret att det krävs ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbete föratt man skall fö fram alternativa metoder och att ett 106 sådant arbete nu är i gång. Jag hoppas verkligen alt man satsarordentligt, så att man snart kan kommafram med ett verkligt alternativ till de metoder som används. Dennu så omdiskuterade besprutningen används ju för att bekämpa lövskog, sly ochbuskar. Jag vill i detta sammanhang påpeka att del i det fallet finns ett"bekämpningsmedel" som kan sättas in utan forskning, nämligen denmanuella skogsröjningen och gallringen. Min åsikt är alt den metoden i ökadutsträckning måste komma till heders igen. Vi har ju en armada av arbetslösaungdomar som skulle kunna sättas in på den uppgiften. Regeringenböralltsåöverväga,tycker jag,hur man kan befrämja en övergång till manuellröjning och gallring i större skala. Förbereder regeringen några åtgärder i denriktningen? Närdet gäller min andra fråga, om det kommunala infiylandel, påpekar statsrådetatt hälsovårdsnämnderna enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor harmöjlighet att meddela sådana förelägganden och förbud som behövs för attföreskrifterna skall efterlevas. Detta är faktiskt en sanning med modifikation.Det går ju inte till så att en hälsovårdsnämnd kan meddela förbud förflygbesprutning, och så finner sig skogsbolagen i det beslutet. 1exempelvis kommun i , dvs. där den inledningsvis nämndaskogsarbetarbyn med de många tragiska dödsfallen är belägen, beslutadehälsovårdsnämnden att förbjuda flygbesprutning med fenoxisyror. Det beslutetupphävdes av ,och hade inte upphävt det är det vältroligt att regeringen gjort det. En hälsovårdsnämnd har alltså inte möjlighetatt förbjuda sådan besprutning. Det står också i svaret: "Kommunerna harföljaktligen möjligheter att bevaka de lokala intressena och de möjligheternabör enligt min mening kunna utnyttjas bättre än ." Såstår det alltså i jordbruksministerns svar. Men har det faktiskt varitså att när de verkligen försökt bevaka de lokala intressena i de härsammanhangen har de fött en knäpp på näsan. Deras beslut har upphävts. Densista raden i interpellationssvaret kan vara betydelsefull närdet gäller attstärka kommunernas lagliga möjligheteratt öva inflytande. Härstår att det skallläggas "fram ett samlat skogspolitiskt program . I detsammanhanget finns också möjligheten att ta upp frågan om ett eventuellt vidgatinflytande för kommunen när det gäller användningen av kemiska medel inomskogsbruket." Jaghoppas att jordbruksministern också ser till att frågan om ökat inflytande förkommunerna verkligen tas upp i det här kommande skogspolitiska programmet. Nuär det inte tillfredsställande. Man kör över hälsovårdsnämnderna i de härfrågorna. Omåtgärder mot flygbesprutning med fenoxisyror Låt mig till att börja med säga att hälsovårdsnämndernas roll isammanhanget är alt som tillsynsmyndighet kontrollera att lagen och utfärdadeföreskrifter efterlevs. Frågan om vilka befogenheter nämnderna har att medhänsyn till lokala förhållanden i enskilda fall tillämpa föreläg- Otnåtgärder mot flygbesprutning med fenoxisyror gande eller förbud är f.n. föremål för regeringsrättens prövning. NärAlf Lövenborg sedan frågar om jag är beredd att föreslå att det skall bliförbud mot flygbesprutning med fenoxisyror är mitt svar nej. Skall man förbjudabesprutning med fenoxisyror från luften tror jag alt man måste göra det totalt.Det här är också en arbetsmiljöfråga i allra högsta grad, och det skulle varamycket egendomligt, om man skulle tillåta användning av fenoxisyrorfrån marken. Jagvill erinra om alt arbetarskyddsstyrelsen. var bland de remissinstanser som tillstyrkte att manskulle tillåta besprutning från luften just från arbelsmiljösynpunkl. Sedankommer naturiigtvis en annan fråga in i bilden, nämligen om man skall ersättade här metoderna med röjning. Det problemet kan ses från andrasynpunkter. Bestämmer man sig för att använda metoder, fattar man ettpolitiskt beslut, därför att man anser att man skall använda sådana metoder föratt sysselsätta människor. Då skall man också vara beredd på att det är dyraremetoder.