prot · G10990 · 1977-12-31 00:00:00 — Menjag vill inte på någol sätt nonchalera de problem som tar upp. Deär jämförelsevis i prioritet betydligt större och allvarligare, men det är juinte det som debatten gäller. Då för kritiserahandläggningen av del sätt på vilket man arbetar i kammaren. Nufinns del ett belänkande som behandlar de här frågorna, och då tycker jag alldel är väsentligt alt diskutera dem. Det är väl som väljer feldebatt i alla fall, inte jag? Överiäggningen var härmedslutad. Kammaren biföll vadutskottet i dessa moment hemställt. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 1 avValter m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposiiion: Densom vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandet nr 27 mom. 3 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 1 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då WiggoKomsledi begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Mom. 4 och 5 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 2 avKarin Ahriand m. fl., och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposiiion: Densom vill att kammaren bifaller skalteutskoiteis hemställan i betänkandet nr 27 mom. 4 och 5 röstarja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 2 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då KarinAhriand begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: §10 Kapitalbeskattningen m. m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 1977/78:28med anledning av motioner om kapitalbeskattningen m. m. Idetla betänkande behandlades motionerna 1977/78:321av m. fl. (vpk), vari såvitt nu var i fråga hemställts attriksdagen skulle uttala sin anslutning lill de i motionen framlagda förslagenom en skärpning av kapitalbeskattningen och hos regeringen begära att förslaghärom förelades , innebärande 1. höjning av skallen på slora förmögenheler enligt imotionen angiven skala, 2. slopande av 80/85-procentsregeln, 3. höjning av skatten på arv och gåvor med igenomsnitt 50 96, 1977/78:945av m. fl. (c, m, fp), 1977/78:959 av Axel m. fl. (c), varihemställts alt hos regeringen skulle anhålla om utredning och förslagangående de problem rörande markförvärv och förmögenhetsredovisning somredovisats i motionen. 1977/78:1439av m. fl. (m), 1977/78:1455 av OlofPalme m. fl. (s), vari såvittnu var i fråga (punkten 3) hemställts att värderingsreglerna vid beräkning avkapitalskatt fr. o. m. den skulle få den lydelse de hade föreriksdagens beslut , 1977/78:1458 av m. fi. (s), varihemställts alt beslutade att en med 30 96 förhöjd förmögenhetsskattskulle utgå under budgeföii 1978/79, och 1977/78:1719av m. fl. (m). 1. beträffandeallmänna skärpningar av kapitalbeskattningen att skulle avslå a) motionen 1977/78:321 i denna del, b) motionen 1977/78:1458; 2. beträffandeförmögenhet i företag m. m. att skulle avslå a) motionen 1977/78:1455 punkten 3, b) motionen 1977/78:959, c) motionen 1977/78:1439, d) motionen1977/78:1719; 3. beträffande vissalivräntor alt skulle avslå motionen 1977/ 78:945. 1.beträffande allmänna skärpningar av kapitalbeskattningen av ,, , , i ,och (samtliga s) som ansett alt utskottet under 1 bbort hemställa aUriksdagen med bifall till motionen 1977/78:1458 skulle anta av reservanternaframlagt förslag till lag om tillfällig förhöjning av den statligaförmögenhetsskatten. 2. beträffande förmögenhet i företag m. m. av ErikWärnberg, , , , iHofors, och (samtliga s)som ansett atl utskottetunder 2 a bort hemställa attriksdagen med bifall lill motionen 1977/78:1455 punkten 3 skulle anta avreservanterna framlagda 1. förslag lill lag om upphävande av lagen (1977:1173)om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt samt 2. förslag lill lag om ändring i lagen (1941:416) omarvsskatt och gåvoskatt. 3. beträffande förmögenhet i företag m. m. avValter Krislenson (s) som ansett att utskottet under 2 b bort hemställa att med bifall till motionen 1977/78:959begärde utredning och förslag från regeringen beträffande den i motionenberörda frågan om förmögenhetsbeskattningen vid nyförvärv av fastigheter. Jag ber till att böria med att få yrka bifall till reservationerna 1 och2 vid detta betänkande. Reservationerna är undertecknade av ochövriga s-ledamöter i skatteutskottet. Förbåda reservationerna, och för motionerna som vi yrkar bifall till, gäller atlde skall ses i anslutning till vår partimotion om den ekonomiska politiken istort. Närdel gäller reservationen I, alltså motionen 1458, föreslår vi en engångshöjningav förmögenhetsskatten med 30 96. Av tekniska skäl föreslår vi en höjning med15 96 vid och vid . taxeringar -detla med hänsyn till attförmögenheterna redovisas vid kalenderårsskiftena. Motivetför vårt förslag atl höja förmögenhetsskatten är bl. a. atl statsinkomsternagenom elt sådant beslut skulle öka med ca 250 milj. kr. - och det bör ju inteföraktas i dessa tider. Men skälet är också - och kanske framför allt - att vianser det rimligt alt också kapitalägarna för vara med och ta konsekvenserna avden ekonomiska situation som vi befinner oss i just , och som innebär atlslora gmpper för finna sig i minskade realinkomster. Vi ser del alltså i höggrad som en rättvisefråga. Inte minsl lönlagargmpperna har rätt atl begära attbördorna fördelas på ett rättvist sätt och alt även kapitalägarna får ta sindel av bördorna. Ireservation 2 tar vi upp de ändrade reglerna för beräkning avkapitalbeskattningen och föreslåren återgång till vad som gällde före beslutetden . Kammaren hade i anslutning till det beslutet en myckelingående debatt, och del finns väl ingen anledning från någondera sidan att taupp alla de argument som redovisades i den debatten. Det beslut som då fattadesinnebar i korthet all de som har förmögenheler i jordbruk, i maskiner, ivarulager, i rörelse över huvud laget skall betala kapitalskatt på enbart 30 96av värdet. var del 60 96. oss givetvis redan då moldelta beslut, som ju innebar atl en redan gynnad gmpp i detta avseende fickytteriigare lättnad. Andragrupper som har förmögenheterna placerade i pengar på bank, ibostadsfastigheler eller i värdepapper får beräkna sin inkomst på hela värdet,alltså 100 96, och det är i och för sig ingenting som vi har anledning altbeklaga. Men från principiella utgångspunkter är det, menar vi, felaktigt altha olika nivåer på kapitalskatterna beroende på i vilka objekt förmögenheternaär placerade. Skillnaderna får i varie fall inte bli hur stora som helst. Bakomreservation 2 finns samma motiv som beträffande reservation 1, nämligen atl deli läge där slora grupper får finna sig i reallönesänkningar måste vara fel attge vissa andra grupper skattelättnader. Från våra utgångspunkter finns delalltså goda skäl att i nuvarande läge göra den engångshöjnng avförmögenhetsskatten som föreslås i reservation 1. Det finns också skäl attslopa de nya värderingsregler för kapitalbeskattningen som genomdrevs idecember och alltså återgå till vad som gällde . Jag yrkarbifall lill reservationerna 1 och 2 vid skalteutskolletsbetänkande nr 28. (vpk): Jag kan instämma med den föregående talaren i alt det här handlar om enrättvisefråga. Jag vill också betona vad som är känt från de utredningar somhar gjorts, nämligen atl kapitalskatternas andel av de totala skatteinkomsternahar minskat starkt . Om vi tittar exempelvis påförmögenhetsskattens andel av de samlade skatteintäkterna så finner vi att denhar sjunkit från 1,9 1950 till 0,4 1977. Arvs- och gåvoskattensandel har minskat från 0,8 till . Del förtjänarunderstrykas atl den relativa minskningen av de belopp somförmögenhetsbeskattningen ger har alt göra med beskattningen av sloraförmögenheter, eftersom som bekant bara förmögenheter . f n. ärskattepliktiga. Bådenedgången i kapitalskatternas relativa andel av de totala skatteinkomsternaoch den faktiska utveckling som har varit med en starkökning av stora förmögenheter och av spekulations- och värdestegringsvinslermotiverar enligt vår mening att man skärper såväl den åriiga förmögenhetsbeskattningensom beskattningen av arv och gåvor. Vihar ju nu erfarenhet av att den borgeriiga majoriteten iriksdagen inte tvekar alt föreslå höjningar av mervärdeskatten och av olikapunktskatter på konsumtionen, men någon som helst skärpning av nuvarandekapitalskatter vill den inte vara med om. Den handlar i enlighet med lydligaklassintressen. I stället har genom beslut av 1977/särskildalättnader genomförts vid kapitalbeskattningen beträffande egendom som ärnedlagd i rörelse eller jordbmk. Elt av våra förslag är att dessa förändringari kapitalbeskattningen återgår; vi kan på den punkten stödja densocialdemokratiska reservationen i skatteutskottet. När man diskuterar fråganom en skärpning av beskattningen av större förmögenheter,så brukar det alltid anföras från dem som är motståndare till en sådanskärpning atl den skulle vara meningslös, eftersom den s. k.80/85-procentregeln, som ju innebär en begränsning av den sammanlagda skattenpå inkomst och förmögenhet, gör att någon verklig skärpning inte inträder. Viföreslår i vår motion alt den spärren skall las bort. Enligt vår meningföreligger det inget som helst skäl alt den skall finnas. Vi ställer detförslaget utifrån den principiella uppfattningen atl beskattningen avförmögenhet bör betraktas som åtskild från beskattningen av inkomst. Det ärjuheller inte så alt andra skatter är hopkopplade på det sätt som här sker. Närman höjer mervärdeskatten från de borgeriiga partiernas sida, så struntar manju fullständigt i vilka övriga skatter som exempelvis en barnfamilj har atterlägga. Detfinns alltså inget skäl till att den här hopkopplingen skall finnas avinkomstskatten och förmögenhetsskatten. Förmögenhetsskatten skall vara en skattpå förmögenhet som förutom att ge medel till statskassan också enligt vårmening skall motverka de nuvarande klyftorna i förmögenhetsfördelningen.Förmögenhetsskatten uttas nu efter en skala som böriar med 1 96 i skiktet 200000-275 000 och sedan successivt ökar till 2,5 96. Vi föreslår en höjning avskatleutlagel i vart och elt av de nuvarande skikten, vilketalltså ger en skala som löper från 2 lill . Dessutom föreslår vi en nyskiktgräns vid 2 milj. kr. och en skattesats i detta skikt av A%. Beträffandeskatten på arv och gåvor föreslår vi en höjning med i genomsnitt . Del föreligger vid årets riksdag också en socialdemokratisk motion, somvi har hört, i vilken krävs en viss skärpning av den årligaförmögenhetsbeskattningen. Det tycker vi från vpk:s sida är mycket glädjande.Vårt parti har krävt en skärpning av förmögenhetsbeskattningen, mendessa förslag har varie år avslagils av en gemensam slor majoritet, bildad avde borgerliga partierna och socialdemokraterna. Den som framför allt haft tilluppgift att argumentera mot våra förslag har varit förre finansministernSträng, som i många debatter har påstått att de förslag som vi framfört omskatteskärpningar på slora förmögenheter varit, som han brukar säga, enbartoptiska. Jag hoppas att det socialdemokratiska förslag som föreligger om enskärpning av förmögenhetsbeskattningen utgår från alt en sådan skärpning ärhelt möjlig och nödvändig och atl delta förslag alltså inte bara handlar omoptik. Detfinns som bekant möjlighet alt titta i en kikare från två ändar. Titlar manfrån den ena änden så förstoras de föremål man betraktar, tittar man från denandra så förminskas de. Jag vill uttrycka den förhoppningen atl densocialdemokratiska inställningen i den här frågan inte är gmndad på bedömningenalt man i regeringsställning tittar från den ena änden och ioppositionsställning från den andra, ulan att man har giort en realistiskvärdering av möjligheterna till en sådan skärpning av förmögenhetsskatten somvänsterpartiet kommunisterna har föreslagit. När det gällerskatteutskoltels avstyrkande av vår motion, liksom av den socialdemokratiskamotionen, i dessa stycken kan jag inte finna några argument alls anförda. Mananser helt enkelt från borgeriigi håll att del är bra som det är. Man skallinte kräva att de stora förmögenhetsägarna på någol sätt drabbas av desvårigheter som del svenska folkhushållet har f n. Man vill lägga bördorna pålöntagarna, på pensionärerna, på barnfamiljerna. De slora förmögenhetsägarna låta smita undan. Del är en gammal konservativ ståndpunkt som vi välkänner lill. Vad som är litet förvånande är kanske att partier som kallar sigsocialliberala eller liberala - som och - här helthar vikt sig för moderata samlingspartiets gamla inställning till dessaskattefrågor. Vpk har ju inte i skatleutskoltet varit i tillfölle all utforma egnareservationer, trots att det gäller en fråga som vi har drivit . Jagvill upprepa vår protest mot den nuvarande ordningen i skatteutskottet och iandra utskott, nämligen att de suppleanter som enligt en tidigare överenskommelseföreträder vpk, och som skulle ha beretls möjlighet atl delta i arbetet påsamma sätt som representanter för övriga partier, nu till följd av deborgerliga partiernas och socialdemokraternas odemokratiska inställning intekan arbeta i utskottet på samma sätt som andra valda företrädare för Sverigesfolk. Jag vill ställa en direkt fråga till skatteutskottets medlemmar, som ärdirekt berörda av de problem vi diskuterar just nu: tycker ni verkligen altdelta är en bra ordning i skatleutskottet? Med det sagda yrkar jag bifall till motionen 321 i de delar som nubehandlas. Del ärende som vi nu diskuterar och som behandlas i skatteutskottetsbelänkande nr 28 har nog varit uppe i under hela 1970-talel. hardet yrkats på en skärpning av kapitalbeskattningen, men från vissa partierssida har det krävts en skattelättnad. Framför allt har beskattningen av det iföretagen bundna kapitalet kommit atl diskuteras. Vissabeslut om att lätta beskattningen av detla kapital har giorts ,men dessa har inte ansetts tillräckliga. beslutade , på förslagav etl enigt skatteutskott, all hos regeringen begära att föreiagsskatteberedningenvia tilläggsdirektiv skulle få i uppdrag att ta upp de likviditetsproblem somförmögenhets- och arvsbeskattningen innebär för familjeföretagen. De skulle tasupp lill en allsidig bedömning i större sammanhang, varvid man även skulle taställning lill frågan om vilka åtgärder som erfordras för all minska problemenvid generationsväxlingar i mindre och medelstora företag. Såväl från denuvarande regeringspartierna som från ledande personer inom detsocialdemokratiska partiet har uttalats atl del är angelägel alt del sker enlindring av beskattningen av det i förelaget bundna kapitalet. Detär mol denna bakgmnd förvånande atl socialdemokraterna motsatte sigdet förslag som då framlades av regeringen i syfte atl lindra beskattningen avdet i förelagen bundna kapitalet. Än mer förvånad blir man närsocialdemokraterna nu upprepar sin motion och kräver alt riksdagenupphäver förra årets beslut. När socialdemokraterna dessutom kräver en30-procenlig höjning av förmögenhetsskatten under /79, frågarman sig vad socialdemokraterna egentligen har menat med sitt tidigareresonemang. Stmntar man totalt i vad man tidigare uttalat om beskattning av detbundna kapitalet? Var det endast tomt prat när man talade om de mindre ochmedelstora företagens problem? I stället för att förverkliga det uttalande somgjorts, och gjorts ganska ofta, föreslår man en 30-procentig skärpning avförmögenhetsskatten. Det som här sker är förvånansvärt. 1970-lalelhar präglats av nästan åriiga förändringar av inkomstskattesys-lemet. Hänsynhar därvid tagits till de penningvärdeförändringar som inflationen medför. Allahar varit eniga om att delta har varit nödvändigt. Men beträffandekapitalbeskattningen har praktiskt tagel inga andra förändringar skett än atldel fria beloppet i botten har ökat. Det innebär alt på förmögenheter, på vilkadet utgår kapitalskatt eller förmögenhetsskatt, har genom inflationenautomatiska skalteskärpningar ägt rum. Därför är det ett felaktigtresonemang som förs när man säger atl del inte har skett någon skatleskärpningpå detla område. Sådana har skett åriigen, och föreslår man ovanpå detta en30-procentig skärpning av skatten. Föratt återgå till beskattningen av del i företagen bundna kapitalet finns detanledning att erinra om att kapitalskatterna inte är avdragsgilla utan betalasmed medel som belastats med såväl inkomstskatt som arbetsgivaravgifter. Detinnebär i många fall att det erfordras inkomster som är fyra till fem gångerstörre än kapitalskatten för atl man skall få tillräckliga resurser för attkunna betala denna. Inte minst i en lågkonjunktur som den nuvarande innebärdetla ganska stora problem. Jag har själv vid åtskilliga tillföllen fått dettapåpekat inte bara av företagare utan också av företrädare för fackklubbar, sommed slor oro sett hur företagen urholkals genom atl berövas kapital, som istället borde ha fått stanna och investeras i företagen. Enskärpning av förmögenhetsskatten för de mindre och medelstora företagen skullei dag ytteriigare försvära förutsättningarna för en del av dessa, och det kaninte vara etl intresse för någon. Vi bör väl i stället sträva efter attförbättra möjligheterna för sysselsättning och produktion, och då skall vi intelägga krokben för en sådan utveckling. Närman nu läser de första raderna i socialdemokraternas andra reservation måsteman ställa frågan: Tar ni tillbaka allt vad ni under 1970-lalel sagt om detangelägna i alt hindra beskattningen av del i företagen bundna kapitalet? Låtmig citera de första raderna i reservationen: "Rentprincipiellt är det felaktigt att ha olika nivåer på kapitalskatterna beroendeav i vilka objekt förmögenheterna är placerade. Undanlag från principen omlikhet mellan olika skattskyldiga måste gmndas på myckel starka skäl, vilketemellertid inte är fallet beträffande de genomförda skattelättnaderna." Närman läser detla och jämför med uttalandet i skatteulskoltels betänkande iärendet liksom med de uttalanden som har gjorts av ledande företrädareför den tidigare socialdemokratiska regeringen blir man verkligen förvånad ochundrar vad som är orsaken till denna förändring. bundnakapitalet ger ofta en låg avkastning men skänker sysselsättning åt bådeföretagare och anställda, och det är detta vi skall tänka på när vi ser på denavkastning som del bundna kapitalet kan ge. harjag tidigare funnit en allmän förståelse för de problem sommöter företagarna, framförallt i de mindre och medelstora företagen,och jagbeklagar att det tillståndet är rådande. värdetror jag ingen vill förneka, och då bör vi inte heller undergräva dessexistens. Iutskottsbetänkandel behandlas också elt par andra motioner, bl. a. en från vpk,som har berört. Beträffande denna vill jag endastsäga alt vi har olika syn på den enskilda människans rätt alt förfoga över sinatillgångar och på det enskilda näringslivets möjligheter att existera. Denskärpning som föreslås i vpk-motionen skulle innebära ytterst besväriigautsikter för den fria företagsamheten , och jag kan inte annat än ilikhet med utskottet yrka avslag på motionen. Denfråga som berörs i motionen 959 och i reservationen 3 av ju senast i . Ingenting har skett somföranleder utskottet att nu inta en annan ställning än vad utskottet giorde då.Som uttalades är de nya reglerna av provisorisk karaktär, ochgivetvis kommer effekterna av dem alt följas noggrant såväl avbudgetdepartementet som av den aviserade utredningen om kapitalbeskattningen. Vidarebehandlades i utskottet elt par motioner som berörde frågor som behandlats i1972 års skatleutredning och som kommer alt prövas i samband medremissbehandlingen och ställningstagandet till det förslaget. Med del anförda ber jag att få yrka bifall till skatteutskottetshemställan i belänkandet nr 28. () kortgenmäle: Del är riktigt atl vi sagt atl del från principiella utgångspunkterinte bör vara alltför slora skillnader mellan skattesatserna. Men vi sägerockså i del stycke som började citera alt om det skall finnasundantag så måste del finnas starka skäl för detta. Och vi anser inte all delfinns så starka skäl alt vi bör gå med på en sänkning till 30 96. Vi har ocksååberopat, beträffande både reservationen 1 och reservationen 2, alt det är detaktuella ekonomiska läget som motiverar dels alt man bör se lill att få in merpengar till statskassan, dels och framför allt atl vi ser del här som enrättvisefråga. I etl läge då framför allt stora löntagargrupper får kännas vidreallöneminskningar och standardsänkningar menar vi alt del är slötande medylteriigare skattelättnader för vissa andra grupper. Detförslag som vi har lagt fram nu är helt konsekvent och i linje med delställningslagande som vi gjorde , när vi log ställningtill den här frågan. Sedanär det nog ingen risk för alt vi vare sig ber om ursäkt för eller ångrar denpolitik som vi fört tidigare när det gäller förelagsbeskattningen. Det harvarit en generös företagsbeskattning i vårt land, och del är del fortfarande. Menman kan inte isolera kapitalbeskattningen från beskattningen i dess helhetalltför mycket - då blir del lilet för stora orättvisor totalt sett. CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk) kort genmäle: sade atl han och jag hade olika syn på de enskildamänniskornas rält alt förfoga över sina tillgångar. Ja, ulan tvekan har vi det. HerrJosefson och de tre borgeriiga partier han skall representera här anser ju altdet är helt riktigt att höja medvärdeskallen och alt höja andra indirektapunktskatter, vilket hårdast drabbar de människor som har låga inkomster isamhället, exempelvis barnfamiljerna. Däremot anser de inte att det är riktigtatl tillmötesgå våra och socialdemokraternas krav på alt skärpa skatten för destora förmögenhetsägarna. Vihar alltså fundamentalt olika syn på skattepolitiken och på fördelningen avbördorna i samhället. Och del är naturligtvis det som också ligger bakom att vioch socialdemokraterna ställer vissa krav i våra motioner och att de treborgeriiga partier som bildar majoriteten i skatleutskottet och här ikammaren vill avslå våra motioner. Det är två olika synsätt som står emotvarandra. Mendet är etl faktum som man inte heller från borgerligt håll kan förneka alt denandel av samtliga skatter och avgifter som de stora förmögenhels-ägarna betalarhar sjunkit oerhört kraftigt. Jagnämnde i mitt inledningsanförande att den andel som faller påförmögenhetsskatten var 1,9 1950 - räknat på summan av skatter ochavgifter. hade den sjunkit till 1,1 96, lill , år 1975till 0,5 96, och var den nere i . Arvs-och gåvoskatten har minskat i andel från 0,8 1950 lill 0,5 1960,0,och 0,2 96 . Ser vi på hela summan av vad bolagenoch förmögenhetsägarna betalar i skatt - alltså summan av bolagsskatt,förmögenhetsskatt samt arvs- och gåvoskatt - finner vi att denna år 1950utgjorde 16,5 96 av samtliga skatter och avgifter som utlogs. svaradebolagen och förmögen helsägarna för bara 3,5 96 av samtliga skaller ochavgifter. Detär mot den bakgrunden som man måsle se våra förslag, och del är också mol denbakgmnden man bör se de borgeriiga partiernas avslagsyrkande. () kortgenmäle: Till vill jag säga att man med procenträkningoch med det rätla utgångsläget kan få fram nära nog vad man vill. Jagtror alt man här måsle se på vad som har hänt på förmögenhetsbeskattningensområde. Ingen kan väl förneka min uppgift om att förmögenhetsbeskattningen harvarit oförändrad, men ändå har den på grund av inflationen skärpts år från år.Hur stor den totala skatten blir beror sedan också såväl på bolagens inkomster- del visade del exempel som tog fram - som på de förmögenhetersom finns. sådanhar alltså i stort sett stått oförändrad, men den har skärpts automatiskt genomden penningvärdeförändring som har skett. sade i sitt huvudanförande all bördorna bör fördelas på elt rättvistsätt.