prot · G10935 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:35 §1 Justerades protokollet för den 17 innevarande månad. §2 Meddelande om sammanträdet Enliglden preliminära lidsplanen skulle vid behov anordnas arbelsplenum fredagen den2 december. Det har emellertid inle varit möjligt atl få framulskottsbelänkanden för behandling . Sammanträdet nämnda dag blirdärför ett bordläggningsplenum men börjar dock med hänsyn tillatt många inlerpellalions- och frågesvar dä kommer atl lämnas. §3 Om den svenska frihandeln HandelsministernSTAFFAN erhöll ordet för alt besvara ()anmälda interpellation, 1977/78:64, och anförde: har frågat mig om jag anser det påkallat all vi istörre utsträckning skyddar den svenska marknaden mot import och i så fall påvilket säll. En tilltagande protektionism i vår omvärid borde enligl en översyn av traditionellt frihandelsvänliga importpolitik. Dethar i värt land rått stor enighet om att den utveckling mot en fri världshandelsom karakteriserat efterkrigstiden varit av avgörande betydelse för delvälstånd vi har uppnått. Det handelspolitiska regel-syslem som länderna harbyggt upp genom det allmänna tull- och handelsavtalet () har särskilt förett litet land som , som har en Slor utrikeshandel, varit entrygghelsskapande faktor. Detär därför naturiigt atl oroa sig för de tendenser mot ökad protektionism somgjort sig gällande i vår omvärld . Defaktiska ingreppen mot importen har emellertid internationellt sett hittillsvarit relativt få. Detta vittnar om det nuvarande regelsystemets styrka.Regeringarna är dessutom mycket medvetna om de allvarliga konsekvenser detskulle fä, om det nuvarande regelsystemet bröt samman. När det internationellavalutasystemet med fasta växelkurser dukade under för påfrestningarna, kundesituationen med flytande växelkurser, och man undvek atl hamna ibilaterala uppgörelser och in-konverlibla valutor. På handelns område finnsinget sådant reservsystem. Sverigeskulle som ett litet exportberoende land drabbas särskilt hårt av enprotektionistisk utveckling i vår omvärld. Ett exempel på hur protektionistiskaåtgärder i andra länder kan drabba oss är de amerikanska importbegränsningarnapå specialstål, vilka medfört problem för de svenska specialstålsföretagen.Över huvud laget är situationen på stålområdet i väriden bekymmersam, ochdet interna trycket i många länder att vidta ytterligare protektionistiskaåtgärder är stort. Regeringen följer utvecklingen uppmärksamt. Skulleprotektionismen öka kommer regeringen att noga överväga vilka åtgärder som ärförenliga med våra egna intressen. nämner i sin fråga atl importerar mer än 50 96 av den egna stålförbrukningenmen nämner inle att en mycket stor del av vår produktion i denna branschexporteras, nämligen drygt 40 96 volymmässigt. För andra grenar av vårindustri, exempelvis verkstadsindustrin, är den exportinriktade delen avproduktionen ännu större, nämligen över 50 96. I vissa delbranscher inomverkstadsindustrin är exportens andel av produktionen ännu mycket större. Enbetydande del av vår exportindustri är beroende av import för sin försörjningav råvaror, halvfabrikat och investeringsvaror. Skulle vi lägga hinder i vägenför denna import, skulle det dels kunna få allvariiga konsekvenser för dessaföretags möjligheter att överleva, eftersom importen inte alltid kan ersättasmed inhemska produkter, dels leda lill att våra exportprodukter fördyrades ochvår konkurrenskraft därmed försvagades. Visöker i de pågående GATT-förhandlingarna efter bästa förmåga verka för enytteriigare liberalisering av väridshandeln. Detta arbete sker i nära samarbetemed och . Vi söker från svensk sida i dessa förhandlingar ocksåverka för en förstärkt internationell övervakning av att regeringarna i sinhandelspolitik håller sig till de överenskomna reglerna. Denövervägande delen av vår utrikeshandel sker med EFTA- och EG-staterna. Deneuropeiska handelsintegrationen har trots lågkonjunkturen kunnat bevarasintakt med endast enstaka inslag av protektionism. Orsaken är de stränga reglersom gäller internt inom EG och EFTA samt genom EG:s frihandelsavtal medEFTA-staterna. Jagser två huvudorsaker till dagens protektionistiska strömningar. Den ena är denutdragna lågkonjunkturen och de därmed sammanhängande stabiliseringspoliliskasvårigheterna efter oljekrisen. Att försöka lösa denna typ av problem medprotektionistiska ingrepp är enbart skadligt. Denandra orsaken är att de strukturella problemen blivit svårare under senare år.Till detta har konkurrensen från andra länder med ett lägre kostnadsläge ochmed avsevärd kapacitet i ett antal industrigrenar bidragit. Man får samtidigtinte glömma att de nya konkurrenter vi möter också kan vara nya kunder. För atlutnyttja nya marknader fordras dock fortlöpande omställningar. Även om olikafaktorer gjort omställningsprocessen mera komplicerad än tidigare gäller delför företagen atl stän- digt anpassa sig till nyaförhållanden. Strukturproblemen kan inte lösas med gränsskydd. Undervissa förhållanden är dock avsteg från frihandelsprincipen oundvikliga.GATT-reglerna tillåter på vissa villkor en temporär begränsning avmarknadsstörande import i avsikt alt ge tid till nödvändig anpassning.Textilier är ett område där man internationellt har erkänt behovet av avstegfrän en strikt tillämpad frihandelsprincip. Man har sökt lösa problemen i ettsärskilt internationellt avtal, det s. k. multifiberavtalet, som reglerarhandeln med textilier. Inom ramen för detta avtal har gjortöverenskommelser om begränsning med en rad lågprisländer. Dettasystem kommer, som jag i annat sammanhang redovisat, all nu göras effektivare.Genom multifiberavtalet har behov av viss produktion, som delvis kantäcka försörjningsberedskapen, lillgodosetls. Varjeavsteg från frihandelns principer måste ske enligt internationellt accepteraderegler och med full insyn. Vimåsle vara medvetna om att den induslrialiseringsprocess i som vimed värt bistånd och på andra sätt försöker stödja kan komma att medföra enbetydande konkurrens på många områden. Menar vi allvar med talet om en nyekonomisk världsordning så måste vi acceptera vissa effekter pä vår egenindustris konkurrenssituation och därav följande omställningskrav. En väg avprotektionism bland i-länderna skulle kunna bli förödande för . Statensmedverkan i strukturomvandlingen har blivit mera markant i mångaländer och accentueras i ekonomiska nedgångsperioder. När det gäller sädanastatliga ingripanden är det viktigt att skilja mellan åtgärder som direkt ellerindirekt bidrar till anpassning, exempelvis genom atl tillåta en minskning isocialt acceptabla former av den produktion som inte blir lönsam, och åtgärdersom har ett rent protektionistiskt syfte. Dessa senare är ur ekonomisksynvinkel minst lika skadliga som gränsskydd. Vi har för egen del varit nogamed att utforma nödvändiga interna åtgärder så att de får gynnsammaåterverkningar i såväl den nationella som den internationella anpassningsprocessenoch inte leder lill att den egna nationens problem överflyttas pä andra länderoch i dessa föranleder motåtgärder som skulle drabba . Avslutningsvisvill jag alltså betona atl målet på det handelspolitiska området måste vara allbevara och vidareutveckla det globala handelspolitiska regelsystemet, somhittills varit en förutsättning för både ekonomisktillväxt och samförstånd mellan länder. Detta innebär att vi med kraft måstefortsätta att motarbeta rådande protektionistiska tendenser och inte självabidra till denna utveckling. I GATT-förhandlingarna verkar vi aktivt för enfortsalt liberalisering av världshandeln. Vi bör vidare verka för att avstegfrän frihandelsprincipen blir föremål för förstärkt internationell disciplinoch övervakning. Det är i sådana strävanden som verkliga långsiktigaintressen ligger. Jag vill lill att börja med framföra ett tack till handelsministernför det utföriiga svaret på min interpellation. Vad vi är helt överens om äratt , som är ett litet exportberoende land, skulle drabbas särskilt hårtav en protektionistisk utveckling i vår omvärid. På den grunden hyllar vinaturiigtvis också den fria handeln. Menefter vad jag kan förstå varierar innebörden av begreppet frihandel i olikaländer. I del sammanhanget spelar den nationella medvetenheten en viss roll,och därvidlag tror jag atl intar den mest öppna attityden. importerar exempelvis tunnplåt från , galvaniserar den och säljerden som plan NJA. framställer Domnarvet tunnplåt som verket inle blirav med. Kanske det blir bättre när del blir ett företag. Exemplethar säkert sin ekonomiska förklaring, men i tror jag knappast all någotsådant skulle förekomma. Vi exporterar järn lill för 30 milj. kr., menimporterar handelsjärn för en halv miljard. Totalt köper vi från exempelvisJapan varor för 2,6 miljarder, men vi säljer endast för 700 milj. kr. Jagvill påslå att för är inte någon vidare öppen marknad. Ettannat exempel på hur vi gör i : I skulle ell kommunalhus;byggas. Entreprenören hade räknat med spanskt järn i stommen. Del var entidsfråga förslås. Men det blev för magslarkl för kommunens representant, medtanke på att del fanns ett järnverk inom den egna kommunen, och så småningomblev del kommunens eget järr. till denna stomme, alltså järn från . Jagskall ta ett tredje exempel. Det gäller jordbrukarna, som har en av statenhelgarderad näring. De lät sina organisationer importera tjeckiskajordbruksmaskiner.Jag tror företaget heter Trava, och det hade verkstäder för att försvenska detjeckiska jordbrukmaskinerna. hade Bolinder-Munktell iEskilstuna bekymmer med sin sysselsättning och sin avsättning. Detsom jag nu givit exempel på råder väl inte handelsministern över, så jag begäringet svar i just denna del. Men jag tycker det är ganska signifikativt förvårt gamla atl vi handlar som vi gör. Del är det jäg tänker på när jagtalar om vår öppna attityd. Handelsministernanger två huvudorsaker lill dagens protektionistiska strömningar. Den ena ärden utdragna lågkonjunkturen och de därmed sammanh.ängandestabiliseringspoliliska svårigheterna efter oljekrisen. Den andra orsaken äratt de strukturella problemen blivit svårare . Handelsministernpekar också på konkurrensen från länder med lägre kostnadsnivå. Jag vill i delsammanhanget säga atl till den förändrade internationella konkurrensbilden hörockså de s. k. frizonerna i . F. n. lär ell 50-lal hasådana frizoner för utländskt kapital. Det innebär alt ett företag kan etablerasig på ett speciellt område ulan all betala skatter eller avgifter. I dessaområden är lönerna låga, facklig verksamhet omöjlig ocharbetsmiljön bedrövlig. T. o. m. barnarbete lär förekomma. Ifrizonerna produceras främst lätlillverkade konsumtionsvaror för denvästeriändska marknaden. Kandenna radikalt förändrade konkurrenssituation också försvaras av all frihandelnså kräver? Frågan berör främst vår texlilmarknad, där vi f. n. får ta emot enimport som motsvarar 70 96 av behovet. är det väl , medytterligare arbetslöshet som följd inom denna bransch, och delta trots alltextilier tillhör ett område som har ett internationellt erkänt behov avavsteg från strikt tillämpad frihandel, vilket också handelsministern harantytt. Ominte snabba åtgärder sätts in kommer hela vår försörjning av textil ochkonfektion att läckas via import. Är den borgerliga regeringen beredd att göranågot mot delta, eller skall vi låta utvecklingen fortgå som den gör? Fråganom frizonerna kan också ses i ett längre perspektiv. Även annan, tyngreindustri kan mycket väl bli nästa sektor, som vissa bygger frizoneromkring. Allt detta och mycket därtill gör attjag har ställt frågan. Jagerkänner atl jag hyser oro för utvecklingen - och enligl vad jag tycker migförstå gör handelsministern delsamma. Man kan fråga sig vart vi är på väg. Dessa frågor skulle jagvilja få litet närmare berörda. Den oro som säger all han hyser känner också jag. Denhyser jag mot bakgrund av vad började med alt konstalera,nämligen alt vi är överens om alt i sin egenskap av ett litetindustriland skulle drabbas särskilt hårt, om protektionismen i väriden skullekomma alt sprida sig - vilket det f n. finns stora risker för atl den kommeralt göra. Det är mot den bakgrunden som jag är utomordentligt orolig över vartvi är på väg. Enannan oro som jag hyser är att vi i - av olika anledningar, bl. a. pågrund av de mycket stora kostnadsstegringarna - ovanpå debekymmer som finns i världsekonomin har skaffat oss en alldeles extra huvudvärkgenom att vi har förlorat konkurrenskraft, sä alt vi har tappat marknadsandelarpå marknader som ändå skulle ha varit vikande som en följd av konjunkturutvecklingen.Den dubbla oro som jag känner, , är alltså dels oron för detökade protektionistiska tryck som skulle drabba i dess ställning somett litet industriland, utomordentligt beroende av sin utrikeshandel, dels oronöver att vi har skaffat oss alldeles speciella ekonomisk-politiska problem. Nugår det dock inle alt bota de särskilda svårigheter som har ådragit siggenom all vi går i spetsen för protektionismen. Då skulle nämligen den förstaoron, som höll med mig om är starkt berättigad, bli lill ännumer markerade risker. Vi får inte glömma all under en lång följd av årframöver måsle ha en export som är större än importen. Delhar vi tyvärr inte f n., och därför har också våra stora problem medbetalningsbalanser, utländska lån osv. Vimåsle nu snabbt la oss ur del läget och lill en situation med större export änimport. Vi måste göra del för all kunna betala utlandsturismen, vi måsle skaffapengar för alt kunna hålla fast vid våra långtgående åtaganden päu-hjälpssidan, och vi måsle under framöver se lill all vi tjänarin tillräckliga nettopengar för att kunna återbetala de stora lån som vi harlagil utomlands - och för den delen också betala räntor på dem. Vi kommeralltså att befinna oss i den situationen atl vi i det invecklade lägel - utöveratt som ett högt specialiserat industriland är starkt beroende avexport över huvud tagel samt import och en fri handel - måsle få till ståndstörre export än import. Allt detta kommer atl göra det utomordentligtsvårmanövrerat för oss ekonomiskl-politiskl seU, om den protektionism som viser tecken på skulle komma atl bli ännu mer markerad i olika åtgärder än denredan är. Värthuvudproblem f n. är därför inle atl fundera ul nya former för en nyprotektionism - vilket skulle komma att hjälpa oss bara en myckel liten bit påvägen fram mot det mål som vi har uppställt - utan vår stora uppgift är alt setill den ekonomiska politiken och del samhällsmaskineri som finns. Vad somhänder är ju inte bara beroende av den ekonomiska politiken utan även av altdel finns en grundmurad förståelse för att del ligger i vars och ens intresse -löntagares, företagares och över huvud tagel alla medborgares - alt vi iSverige kan till att börja med slä vakt om de förbättringar i konkurrenslägetsom vi fält genom devalveringen och därutöver, i olika avtalsomgångar och påandra sätt, se till att vi ytterligare förbättrar vår relativa konkurrenskraft,dvs. vår konkurrenskraft i jämförelse med andra länder. Det är där som denstora utmaningen för ligger när det gäller - om jag minns rätt frånherr Auguslssons interpellation - att skall kunna lyckas i sin kamp föralt överleva som industrination. Det var en dramatisk formulering som herrAugustsson hade i interpellationen, och del finns anledning axt erkänna dendramatiska situation vi står i. Föratl man inte skall bli alltför deprimerad inför uppgiftens omfattning vill jagdock understryka att de här nya länderna, som utövar ett starktkonkurrenstryck, icke enbart är nya konkurrenter till oss ulan också nyakunder. , , och andra länder, som gör ett stortframträdande pä väridsmarknaden som exportörer av industrivaror, är länder somfaktiskt har importöverskott. Det är inle så au de har enorma exporlöverskottoch lägger valutor pä hög. De importerar mer än de exporterar och är alltså,som jag i mitt interpellationssvar försökte säga, icke bara nya konkurrenterutan också nya kunder. Menför alt man skall kunna begagna sig av dessa nya marknader fordras att manklarar de omställningar som behövs i ekonomin. Ett led i del krav som vi har päoss är alltså att lyckas med delta - inte bara all försöka hålla nerekostnadsutvecklingen och på det viset få bättre konkurrenskraft utan också attinom vår ekonomi ta oss ur sektorer som har mött sådanautomordentliga svårigheter och gä över till sektorer där det verkligen ärmöjligt att med stor framgång exportera. Jagunderstryker alt det icke är så att vi är utkonkurrerade längs hela linjen. Vihar, bara vi för en i jämförelse med andra länder rimlig politik vad gällerkostnadsslegringarna, stora möjligheter atl slä oss fram på många nya - och förden delen också gamla - marknader. Jagskulle vilja beröra några av de konkreta påpekanden som . Om vi tar exemplet med NJA, som köper tunnplåt från , sä ter detsig alldeles orimligt vid första tanken alt man skall så gä världshus förbi inte placerar sin order i Domnarvet utan i stället hos ett japanskt stålverk.För att ta ett annat exempel som också är aktuellt: köper, såvitt jagbegriper, en mycket slor del av sin bilplåt frän ett belgiskt stålverk och ickefrån ett svenskt. Mantycker att det verkar utmanande att det skall vara på det här viset. Menprotektionismen har sina problem. Vad skulle hända om handelsministern medhandelshinder eller pä något annat sätt tvingade dessa förelag all sluta attköpa i resp. ? Det skulle innebära all insatsvaran - råvaran medvilken man bygger bilen eller vad del nu är - blir dyrare. Del är ju inte föratl vara elak mot Domnarvet eller något annat plåtverk som man köper frän andraländer, ulan det är för att det faktiskt är billigare. Nåväl,om jag hindrade detta skulle alltså insatsvarorna bli i motsvarande månfördyrade. skulle fä större svårigheter att sälja sina bilar utomlandsoch skulle få svårare alt konkurrera pä hemmamarknaden. Jag bara understrykerdetta därför atl det är allvariiga problem som man måsle överväga. Detfinns motsvarande förhållande på textilsidan. Vi talar ju mycket om importen avtextilvaror från lågprisländer. I själva verket är det sä att avimporten på lexlilsidan kommer från EG- och EFTA-länder, som vi rimligen börkunna konkurrera med. En stor del av denna import från EG och EFTA utgörs avgrundlextilier, väv och sådant. Om handelsministern på något sätt skulleförsöka att förhindra sådan import, och om vi helt bortser från all del genastskulle förorsaka motåtgärder frän ifrågavarande länder i form av hinder för vårexport av lekovaror pä - exporterar konfeklionsvaror tilleuropeiska länder för - skulle detinnebära alt den svenska konfekiionsindustrin fick fördyrade insalsvaror. Deltaskulle i sin tur göra det svårare att konkurrera på hemmamarknaden och naturligtvisäven pä exportmarknaden. Det är sädana svårigheter som föreligger. log ett exempel från Boriänge: alt man där ursprungligen hade tänktalt inte köpa plåt frän Domnarvet. Jag har inle helt klart för mig hur dekalkylerna var, men alt man i upphandlingsförordningar ålägger kommuner elleråtminstone statliga myndigheter all köpa där det är billigast beror på atl manförsöker atl hålla nere kostnaderna för den kommunala och statligaverksamheten. i sin tur för alt sökamotverka att skattelrycket skall bli ännu högre än det är f. n. Det högaskalletryckel är ju en av anledningarna till atl det har varit svårt alt få ettrimligt kostnads- och konkurrensläge för svenska företag. Jagskulle också, , vilja vända på resonemanget och säga all det iAmerika och i den amerikanska kongressen finns många motsvarigheter lill herrAugustsson, som f n. håller samma typ av anföranden, gör motsvarandeexemplifieringar och säger: Är del inle märkvärdigt alt vi skall hälla på atlimportera specialstål från , när del finns amerikanska stålarbetare somgår arbetslösa i ? Sådana resonemang i har ju fåll viss framgång,eftersom amerikanarna har hafl och överväger ytterligare handelshinder påslålområdet. Del är där som risken finns all det som intuitivt kan lyckasalldeles självklart, nämligen .att man inle skall gå över ån efter vatten,myckel lätt kan leda till motåtgärder och motsvarande resonemang på andra hålloch ett sammanbrott av de regler som vi har haft och har på väridshandelnsområde och som har varit en utomordentlig slyrkefaktor i våra ansträngningaratt skapa det välstånd som vi har. FörSveriges del finns ytterligare det problemet att om dessa regel-syslem skullegå omkull, så kommer del alt vara extra besvärligt för ell litet land med ensvag förhandlingsposition internationellt sett. En anledning till att det ärbra med regler och lagar är - åtminstone om dessa regler och lagar är utformadepå ett rimligt säll - att de kan skydda de svagare parterna. 1 brist på lagaroch regler skulle dessa parter i stället vara utsatta för en värld där man fickreda sig med "nävkraft" och där del vore liillare för sådana ländersom eller sådana grupperingar som EG att leva och överleva. Om man skall gåbröslgänges fram får man faktiskt lov all vara inordnad i en större grupperingän vad är. Jagkan svara på fråga med att tala om atl regeringen när detgäller lekosidan har sagt alt man inom ramen för vad som kan kallasdel omförhandlade multifiberavtalet inom skall la upp diskussioner med ettantal lågkostnadsländer. Jag kan också säga att del förhandlingsarbete som därpågår har bromsals upp, beroende på alt EG i likhet med försöker drivaen hård linje. Man har därför från u-landshåll protesterat och krävt atlvederbörande GATT-organ skall sammanträda pä nytt. Det skall ske i början pädecember. Delär alltså i hög grad oklart vad som kommer alt hända på delta område.Regeringens intention är dock att man skall åstadkomma en effektivareutformning av det avtal som vi har på detta område - effektivare än den somden tidigare regeringen var beredd alt göra. Del var myckel intressant att hörahandelsministerns redogörelse för handelsproblem. Han talade mest omvåra svårigheter när det gäller exporten men gick inte så mycket in på frågan,inom vilka områden svensk industri har möjlighet all konkurrera med den mycketstora importen lill . Det är väl ändå ett av de stora problemen all vi ihög grad, som också nämnde, säljer råvaror lill och köperkonsumentvaror från utlandet. Jag tror alt det är ett av de största problemenför . Man kan fråga sig varför vi använder så myckel pengaroch gör så stora insatser för att stödja svenska varors marknadsföring iutlandet men inle i lika slor utsträckning stöder de svenska varornasmarknadsföring på den svenska marknaden. Del är kanske dags att börja tänka ompå det området, så att vi lär svenskarna alt i större utsträckning köpa svenskavaror. Vidareskulle vi kanske också av vår egen industri kunna kräva en bättrevidareförädling i många led. Jag har exempel på företag på min egen ort där manverkligen skulle kunna önska bällre vidareförädling. Man har också sett exempelpå all förelag, som de får dels del generella stöd som en sänkning avarbetsgivaravgiften har inneburit, dels speciellt stöd till produktionen, ändåsäljer fabrikalionsrättigheter och patent för många till andraländer. Därför skulle jag vilja ställa en fråga till handelsministern: Ärdet inte dags att man ställer hårdare villkor vid företagsstöd tillexportindustrier? Delnämndes här hur svårt del är alt komma in exempelvis på EG-marknaden. Jagskulle då också vilja ställa frågan: Är del ändå inle så, handelsministern, allvi kanske skulle kunna bygga ul del nordiska han-delssamarbeiel bällre? Vi harredan nu en slor nordisk samhandel, men just i ett läge där del är mycket svårtför industrierna i alla de nordiska länderna kanske del skulle finnasmöjligheter atl se över del nordiska handelssamarbelel och se om vi inte skullekunna fördjupa del ytterligare. Handelsministern besvarade det jag sade att han inte behövde svara på,men han svarade inte pä det jag ville ha svar på. Deljag sade om Boriänge, spelet med uppköp och andra saker, var en parentes. Vivel atl importerar 50 96 av alla detaljer i sina bilar. sägs atl vi har ell femtiotal med s. k. frizoner för utländsktkapital. Jag berättade förut vad dessa frizoner innebär.