prot · G109157 · 1977-12-31 00:00:00 — Det är, om jag såfår uttrycka mig, en beundransvärd prestation rent ulskottslekniskt sett allkunna åstadkomma inte mindre än 15 reservationer utan att man har något annatgrepp på problemen att erbjuda än det som redovisas i propositionen. Socialdemokraternavill öka arbetsmarknadsverkets personal, och dessutom vill man införa allmänplatsanmälan i . Såvitt jag kan förstå följer man därigenom entradition som man haft under hela den tid man varit i opposition. Riksdagenfastställde för drygt en månad sedan AMS personalanslag,och det är min avsiktatt , i samband med den planerade propositionen om särskilda åtgärder förhandikappade, föreslå ytterligare personalförstärkningar tillarbetsförmedlingen. Jagmåste, herr talman, erkänna all del skulle rubba en del av minverklighetsuppfatlning, om inte socialdemokraterna också vid det tillfälletskulle kräva ett antal tjänster utöver regeringens förslag - och det alldelesoavsett hur många tjänster regeringen kommer all föreslå. Enannan beprövad socialdemokratisk teknik är att föreslå reformer på områden somär under beredning i . Källan är den här gångensysselsätlningsutredningens delbetänkande Arbete åt handikappade. Det är välinle något större fel i det. har lagt framintressanta torslag. Men regeringen måste naturligtvis la hänsyn till vad somär praxis i svensk pariamenlarism. Vi måste lyssna på remissinstanserna och gedem som är intresserade och kunniga på området möjlighet att framföra sinmening innan vi tar ställning till de konkreta förslagen. Rent allmänt kan docksägas att många av sysselsättningsutredningens förslag är synnerligenintressanta. Det har jag sagt åtskilliga gånger i kommentarer tilldelbetän-kandei. Päett par punkter har socialdemokraterna reserverat sig till förmån förlagstiftning. Det gäller om lagen om anställningsskydd skall kompletteras meden definition av begreppet praktik och om främjandelagen skall kompletteras medbestämmelser om obligatorisk praktik. Det råder ingen principiell motsättningmellan regeringen och oppositionen när det gäller uppfattningen all åtskilligaförhållanden på arbetslivets område behöver lagregleras. Vadgäller den egentliga sakfrågan, nämligen den definition av praktikbegreppetsom sysselsätlningsutredningens praklikgrupp föreslagit, så har jag sagt ipropositionen att jag finner definitionen väl avvägd. Däremot har jag intevarit beredd att införa den i lagen om anställningsskydd. Orsaken är inte altjag är främmande för tanken på alt i lag reglera dessa frågor, utan orsaken äratt jag anser att man bör a v vakta både den utred ning som arbetar med att se överanstätlningsskyddslagen och de forhandlingar som förts mellan arbetsmarknadensparter. Närdet gäller frågan om hur ett tillräckligt antal praktikplatser skall tas fram,så anser jag inle att man på förhand bör underkänna de organ vi byggt upp.Lagstiftning nu vore ett sådant underkännande. Att införa tvingande regler föratt fä fram praklikplatserär inte heller särskilt lyckat med hänsyn till demänniskor som kan komma alt få en praktikplats på arbetsplatser, där kanskesåväl arbetsgivaren som arbetsledningen och arbetskamraterna är emot hela sakenmen på grund av lagen ser sig tvingade att ställa en plats till förfogande. Jagtycker att vi i del längsta bör undvika något sådant. Detbästa sättet alt undvika det är att parterna i planeringsråd ochdistriktsarbelsnämnder lyckas fl fram ett tillräckligt antal platser.Misslyckas det måste vi naturiigtvis ta upp frågan igen. Men att , ett årefter det att planeringsråden inrättats, ta till en lagstiftning vore att geunderbetyg åt parterna, innan de har fått försöka klara sina uppgifter. Socialdemokraternasäger i sin motion att regeringen inte tagit några nya initiativ ipropositionen. Det enda som föreslås är begränsade omdisponeringar, menar man. Jagvill inte påstå att propositionen innehåller några förslag, som skullerevolutionera arbetsmarknadspolitiken för ungdom. Därvidlag skiljer den siginte från sysselsättningsutredningens förslag, som propositionen ju till en delbygger på, eller från den socialdemokratiska motionen. Ingen av dessa utmärkersig för några särskilt omfattande nya grepp. Vadbåde sysselsättningsutredningens förslag och propositionen ger är samladeåtgärder för att möta ungdomsarbetslösheten. På del sättet är förslagen ettsteg i riktning mot att alla ungdomar skall garanteras arbete, praktik ellerutbildning. Detviktiga är kanske inte heller att ständigt finna nya metoder, utan att byggavidare och förstärka den åtgärdsarsenal som redan existerar. Det har ocksåregeringen gjort. Den satsning som görs för all bereda arbete och utbildningål ungdomar är större . Vikan nu skönja tecken till alt konjunkturen förbättras. Exporten ökar.Underskottet i bytesbalansen har vänts i ganska rejäla överskott.Bostadsbyggandet ökar från de senaste årens mycket låga nivå. Prisutvecklingenhar varit lugn . Målenför regeringens ekonomiska politik har varit att bibehålla den fullasysselsättningen och fl fart på hjulen i näringslivet, därför att det är detenda sättet att fl bättre balans i de ekonomiska relationerna mellanSverige och omvärlden. Delfinns alltså flera tecken som tyder på att vi nu är på väg alt fl fart iekonomin igen. Ännu kommer det dock att dröja länge, innan en uppgång Hrgenomslag i efterfrågan på arbetskraft. Trycket på arbetsmarknadspolitikenkommer att fortsätta att vara starkt och behovet av åtgärder omfattande. Detgäller inte minst ungdomar. Det är viktigt att vi har resurser för att kunnaerbjuda ungdomar arbete eller utbildning i lämpliga former. Behovet av insatserkommer att bestå, och det är regeringens främsta ambition att på allt sättmotverka arbetslöshet och förverkliga målet arbete ål alla. I ett pressmeddelande från som kom för någradagar .sedan säger statsrådet ungefär följande: Regeringen följer inteden socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken -den skulle ha varitotillräcklig i dagens läge. Del finns anledning att kommenteraarbetsmarknadsministerns uttalande. Jag skall göra det i tre punkter. Fördet första: Den borgerliga regeringen saknar en samordnad sysselsättningspolitik.Sysselsättningen ligger inte till grund för utformningen av den ekonomiskapolitiken, näringspolitiken eller skattepolitiken. Del är en av de punkter därvi skarpast har kritiserat den borgeriiga regeringen. De miljardbelopp somgenom sänkning och borttagande av arbetsgivaravgifter delas ut över helanäringslivet ger inte någon garanti för sysselsättningsökning. Läs vadregeringen själv skriver på s. 28 i den reviderade finansplanen om slopandet avarbetsgivaravgiften: "Den sysselsättningsstimulerande effekten kan förindustrin beräknas till i storieksordningen 5 000 personer under andra halvåreti år." Det blir dyra jobb det! Den svångremspolitik som regeringen för ärvidare ett hot mot sysselsättningen. Det är ju inte bara importen som går nednär folk får mindre pengar att handla för. Det blir också svårare att sälja devaror som tillverkas här hemma. Visäger: Använd pengarna på ett förnuftigare sätt - stöd de företag och branschersom kan ge jobb för framtiden! Se vidare till att de grupper som drabbatshårdast av åtstramningspolitiken flr tillbaka sin köpkraft -det ger jobb ihemmamarknadsindustrin och i handeln! Regeringensaknar en samordnad sysselsättningspolitik, och därför utsättsarbetsmarknadspolitiken för orimliga påfrestningar. Det skulle ha varitannorlunda med en socialdemokratisk politik. Delandra jag vill säga om arbetsmarknadsministerns uttalande är att det ger skenav alt arbetsmarknadspolitiken under den socialdemokratiska regeringen skulleha varit oföränderlig. vet att det inte förhåller sig på detsättet. Gamla arbetsmarknadspolitiska hjälpmedel har förändrat innehåll ochkaraktär för att svara mot nya krav; se t. ex. på beredskapsarbetena! Helt nyahjälpmedel har kommil till och arbetsförmedlingen har utvecklats, utvidgats ochutrustats bättre. Arbetsmarknadspolitiken kan inte vara -och har inle hellerunder socialdemokratisk ledning varit -oförändrad. Dettredje jag skulle vilja säga är följande. Om i stället hade sagtalt den borgeriiga regeringen inte vidareutvecklar den socialdemokratiskaarbetsmarknadspolitiken utan söker sig egna vägar, hade jag tyvärr måst gehonom rc.n. Delblir allteftersom tiden går allt klarare att den borgerliga regeringen för inarbetsmarknadspolitiken på nya vägar. Jag skall ta ett par exempel för att visavad jag menar. Arbetsförmedlingenfår inte tillräckliga möjligheter att fungera som ett bra stöd för enskildaarbetssökande och för att använda de olika arbelsmarknadspolitiskahjälpmedlen. Vi räknar inle dem som gåri beredskapsarbeten och arbetsmarknadsut- Men de har ett gemensamt med de arbetslösa, nämligen att dealla behöver arbetsförmedlingens hjälp. Det är för oss helt obegripligt attregeringen, i en situation då fler människor än någonsin söker sig tillarbetsförmedlingarna, inte ger förmedlingarna vare sig de personliga resursersom behövs för att klara situationen etter de hjälpmedel i form av snabbi utbyggdobligatorisk plalsanmälan som väsentligt skutte underlätta förmedlarnas arbete.Därvidlag fortsätter man inte heller den socialdemokratiska politiken. Del ärtyvärr riktigt, och det drabbar i första hand de mest utsatta grupperna-däribland ungdomen. Regeringenär också på annat sätt på väg alt förändra arbetsmarknadspolitiken. Detförstag till nyrekryteringsbidrag som skall diskuteras i kammaren om någradagar är det klaraste ullrycket för den förändringen. Det blir intearbetsförmedlingen utan de enskilda arbetsgivarna som lar förtroendet att hahand om detta nya arbetsmarknadspolitiska instrument. Regeringen tar inle varapå den möjlighet som finns att genom en vettig konstruktion av nyrekryteringsbidraget ge de nylillträdande som söker arbete, dem som blivitarbetslösa, dem som går i beredskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning ellerarbetsvärd, i första hand chansen att få jobb. Det drabbar de mest utsatta-däribland ungdomen. Inte heller detta är en vidareutveckling av socialdemokratiskarbetsmarknadspolitik. Arbetsmarknadsministernsäger vidare i pressmeddelandet: "Den senaste arbetskraftsundersökningenvisar en ytterligare nedgång i antalet arbetslösa. Siffran ligger nu under 90000 personer." Detta är verkligen en cynisk beskrivning av lägel. Sanningenärden alt låg den totala arbetslösheten 35 96 högre än för ett årsedan.Och för ungdomar hade arbetslösheten stigit med 15 000personer, eller med över 70 96. Till detta kommer att antalet sysselsattaungdomar har minskal med 20 000. Omkring 50 000 går i beredskapsarbete ocharbetsmarknadsutbildning. Nära 90 000 unga står utanför den egentligaarbetsmarknaden. Och arbetsmarknadsministern målar i sina tal en ljus bild avregeringspolitiken. Nog är det rikligt att socialdemokraterna skulle ha fört enannan politik. Vi skulle inte ha tillåtit en sådan utveckling, del visar vi medvår motion. Frånden här talarstolen är det lätt att bolla med siffror. Vi kan diskutera, somarbetsmarknadsministern också gjorde, hur siffrorna är jämfört medförhållandena i andra länder. Vi kan jämföra dem med hurdet varför några årsedan här hemma. Men de ungdomar del nu gäller väntar sig någol annat änsådanajämförelserav dagens riksdagsbeslut. De väntar sig beslut som kan gearbete, praktik eller utbildning. Vad har vi då alt erbjuda dem? Propositionenfrån regeringen är tyvärr mest prat. Majoritetens utskottsbetänkandeinnehåller litet mer. På några punkter har vi fått gehör för socialdemokratiskakrav. Utskottetställer sig bakom vårt förslag alt arbetsiekniska hjälpmedel, särskildaanordningar på arbetsplatsen och arbetsbiträde skall kunna användas även förkortare anställningar, som praktik eller feriearbete, och för praktiskyrkesorientering. Det är konkreta åtgärder som kan bidra till att hjälpa uppsituationen för de handikappade ungdomarna. Vi är glada över den ställning som utskottet påden här punkten har tagit. Utskottetär också berett att ge Delfus - Delegationen för ungdomens sysselsättningsfrågor- i uppdrag att arbeta för en utvidgning av verksamheten medarbetsmarknadsutbildning kombinerad med beredskapsarbeten inom kommuner ochlandsting. Denhär verksamheten ger möjligheter för redan anställd personal att fl enkompletterande utbildning som ungdomar kan fl vikariat. När nuutskottet ställer upp på vårt krav på en vidgning av verksamheten så är delockså helt i linje med de förslag som förfram i sill program om åtgärder mot ungdomsarbetslösheten. Utskottetgår oss delvis till mötes när det gäller åtgärder för att skaffa fram flerstatliga beredskapsarbeten för ungdom. Ett enigt utskott kräver nu attregeringen överväger att mer aktivt ge stöd ål ochstatens personalnämnd i deras arbete på att snabbt ta fram fler statligaberedskapsarbeten. Dagensriksdagsbeslut - eller morgondagens - kommer alltså i några avseenden att kunnage de arbetslösa ungdomarna ett praktiskt konkret stöd. Men det skulle behövasmycket mer. Det skulle ha varit möjligt om utskottets majoritet även på andrapunkter i positiv anda hade prövat de socialdemokratiska förslagen. Tyvärr harman inte velat göra delta. Vi har fått reservera oss. Vi kommer att driva våraförslag här , men vi kommer också att fortsätta all göra det i andrasammanhang. i kommer senare alt tala om reservationerna 2, 3, 4 och 5och kommer att ta upp de utbildningspoliliska frågorna. Jag skall, herr talman,säga något om de övriga reservationerna. Praktikbegreppettolkas på många olika sätt. LO har påtalat att denna oklarhet utnyttjasför alt anställa ungdomar på otrygga och oförmånliga villkor. Det förslag tilldefinition av praktikbegreppet som sysselsätlningsutredningen lade fram tycksde allra flesta anse vara bra. Även föredragande statsrådet är positiv. Vi hardärför väldigt svårt att förstå att man inte är beredd att föra in definitioneni lagen om anställningsskydd. Om möjligt ännu mer frågande är vi införutskottsmajoritetens och statsrådets vägran att komplettera främjandelagen såatt ungdomar som har praktik som obligatoriskt inslag i sin utbildningverkligen kan vara säkra på att få den praktiken. Hur kan man påstå attpropositionen är steg pä vägen att förverkliga ungdomsgarantin när man inte ensär beredd att ta detta steg? Det har varit en livlig diskussion om trygghetslagarna , menbeklagligt nog en diskussion där lagstiftningen har misstänkliggjorts ochframställts som en av orsakerna till ungdomsarbetslösheten. Vi socialdemokraterhar tagit upp detta i Delfus, Delegationen för ungdomens sysselsättningsfrågor,och vi har där också fått gehör för förslaget att gå ut och informera om hur deverkliga förhållandena är. VadDelfus gör är bra, men det räcker inte. I reservationen 8 kräver vi att AMS somju har många kontakter med arbetsgivarna skall fl ytteriigare informationsmedelför att upplysa dem om trygghetslagamas verkliga 7 protokoll 1977/78:157 Samhället har nualltför länge passivt åhört kampanjen mot trygghetslagarna. Jaguttryckte tidigare min glädje över att utskottet följt ett av våra förslagbeträffande de handikappade ungdomarna. Men när det gäller våra krav omuppsökande verksamhet bland unga pensionärer och om möjligheter för dem att fåvilande pension säger utskottet: Vänta . Då skall vi diskuteradetta. Det är, som handikapporganisationerna påpekat och som delegationen förungdomens sysselsättningsfrågor också framfört till utskottet, inte någotsärskilt bra argument. Det är viktigt att vi redan frän början kan få med deunga förtidspensionärerna i försöksverksamheten med varvad utbildning ochpraktik. Del finns inga sakliga skäl för att ligga på ett beslut . Vimåste ta till vara ungdomens vilja till arbete, och vi måste göra det . Jag yrkarbifall till de socialdemokratiska reservationerna. LARSWERNER (vpk): gick 36 000 unga människor arbetslösa. Detbetyder att mer än var tjugonde ung människa här i landet stod helt utan jobboch sysselsättning. Värst är del för dem som är . Bland dem var var14:e arbetslös. Mer än 30 000 ungdomar är sysselsatta i beredskapsarbete.Antalet ungdomar som är arbetslösa eller har beredskapsarbete har stigit mednära 30 000 . Av de 100 000 som genomgått arbetsmarknadsutbildning äromkring en Qärdedel under . Dessasiffror visar långt i från hela ungdomsarbetslösheten, men slår vi ihop dem, såkan vi konstalera att nära nog var sjunde ung människa slår utanför denordinarie arbetsmarknaden. Vi vet inte hur många det blir när skolorna slutar,men det kommer i alla händelser att bli fler. Delär självklart att i en sådan här situation måste staten gripa in och ställaresurser till förfogande för att mildra konsekvenserna för alla dem som drabbasav kapitalismens misshushållning och anarki - resurser för beredskapsarbeten,utbildning av de arbetslösa osv. Men detla är inte nog. Närskall de borgerliga partierna förstå orsakerna till arbetslösheten och därmedockså förstå vad som måste göras för att bryta den? Förmodligen aldrig,eftersom del också skulle betyda att de tvingas ifrågasätta hela sinsamhällssyn. Nej,de kommer att fortsätta att lala om de heliga marknadskrafter som löser allttill det bästa. Men fråga de arbetslösa om de har samma ohämmade tilltro tillmarknadskrafternas spel och självläkande krafter, som det heter ivalrörelserna. Det borde vara av intresse alt veta del, inle minst för en nyarbetsmarknadsminister. För det är bl. a. deras liv och framtid som satsas ispelet. Deborgerliga kommer också att fortsätta tala om trygghetslagarnas fördärvlighel,som hindrar ambitiösa företagare med närmast oändliga mått av god vilja all laemot praktikanter och nyanställa folk som går ulan arbete. Menär det någon som tror att företagen avhåller sig från att anställa folk av Nr 157 rädsla för att inte bli av med dem när behovet av arbetskraft blir mindre? Tisdaeen den Knappast. Lagen fungerar inte på det sättet, och det visar sig praktiskttaget oq - iq-io , när neriäggningar och permitteringar duggar tätt, Möjligenkan de vara rädda för att inle bli av med arbetare som är Ateärder motuns-misshagliga på något sätt. Men rätten att avskeda på sådana grunderskall domsarbetslöshet arbetsköparna inle ha. Jagtror att det finns all anledning att slå fast att sådana här överväganden intehar annat än marginell betydelse i företagens anställningspolitik. Det som är,har varit och kommer att vara avgörande är utsikterna till vinst. Finns detutsikter att öka marknadsandelarna och öka vinsterna så anställs också dearbetare som behövs för delta - med eller utan trygghetslagar. Detär detta det handlar om. Del finns inle jobb. Och antalet jobb minskar stadigtinom industrin - så har det varit ända sedan senare hälften av 1960-lalet. Såkommer det också att förbli om prognoser fårtillfälle att slå in. Från det hållet har man nämligen redovisat att ytteriigare100 000 jobb kommer att försvinna inom tillverkningsindustri, jord- ochskogsbruk . Visseriigen skall sysselsättningen ökakraftigt inom vårdsektorn, men hur det skall finansieras, med fortsatt krisinom tillverkningsindustrin, del är ett räknestycke som jag tror att få ärvilliga att åta sig lösa. Omman gör som de borgerliga partierna helst vill och bara ser påarbetslöshetssiffrorna sådana som de ser ut , och bara betraktar dem somen följd av en tillfällig ekonomisk kris, då kan man slå sig till ro medpunktinsatser och tidsbegränsade åtgärdsprogram. Men om man inte är räddhågadutan beredd att se helheten, och om man inte är förblindad av uppgiften att slåvakt om borgerlighetens ideologi och monopolkapitalels intressen, då ser mandetta uppenbara att sysselsättningen inom svensk industri sedan flera årminskar stadigt - och det är en tendens som är oberoende av tillfälligakonjunktursvängningar. Kanman ändra på det här genom att öka bidragen till kapitalägarna? Vi kommunistertror inte på att det är möjligt att vända en vikande sysselsättning i sinmotsats genom gåvor och subventioner. Det fordras en genomgripandeomstrukturering av den svenska industrin, och det är en alltför grannlagauppgift för att överlämnas åt kapitalägare vars enda målsättning är ökad vinst. Dennaomstrukturering kan åstadkommas bara genom en planmässig ekonomisk politik, genom medvetna statliga industrisatsningar som sätter den samhälleliga nyttan i centrum. En stor del av dessa statliga industrisats ningar skulle kunna inriktas på produkter som används av olika samhälls organ för att förbättra för människorna och miljön. Det behövs nya industrianläggningarom man skall klara av en upprustning och utveckling av den kollektiva trafiken, om man skall återställa eller skydda miljövärden, om man skall utveckla ett ambitiöst program för alternativ energi. Del medför också att sådana industrier kan göras relativt oberoende av de kapitalistiska marknadslagarna. Men krävs åtgärder som direkt riktar sig mot 99 kapitalets styrning avekonomin. Kapitalism skapar arbetslöshet och kriser, och profithushållningenslår särskilt hårt mot de unga. Arbetslöshetenoch i synnerhet ungdomsarbetslösheten är inga kortsiktiga problem. Därför måsteman i sammanhanget ta upp något av den långsikliga inriktningen avsysselsättningspolitiken. Man kan inte bara bedriva kortsiktigkonjunkturpolitik gentemot långsiktiga problem. Kapitalismen utmärks ju avständigt nya kriser-och f n. tycks lågkonjunkturerna trendmässigt bli alltvärre. Långsiktigaåtgärder angriper inte dagens akuta problem - men dagens akutaarbelslöshetsproblem synes vara att utgöra ett milt förebud om vad som kankomma. måste man ju börja med en långsiktig och medveten ekonomiskpolitik. Det är den som saknas på regeringens sida. Självfalletmåste denna planmässiga och framåtsyftande politik kompletteras med direktainsatser i den aktuella situationen, insatser som dock är underordnade ochinordnade idet mera långsiktiga perspektivet. Vi har-i en motion som kommerattbehandlas på fredag-redovisat ett konkret program för hur 100 000 nyasamhällsnytliga arbeten kan skapas . En stordel av dessa nya arbeten vänder sig direkt till den arbetslösa ungdomen. Vikräver där bl. a. statliga bidrag för ytteriigare 20 000 ungdomsarbeten ikommunerna. skrivning med anledning av de motioner i sammariktning som vi behandlar förstår jag, att verkliga och kraftfullaåtgärder mot ungdomsarbetslösheten också kommer att utebli i fortsättningen.Utskottet går inte med på att kommunerna och landstingen skall fl hel täckningav kostnaderna för ungdomsarbeten. Utskottet vill inte att särskildaungdomsavdelningar skall återinföras på arbetsförmedlingskontoren. Utskottetvill inle heller ytterligare öka antalet intagningsplalser på gymnasieskolansyrkesinriktade linjer. Man nöjer sig här med att hänvisa till att vissaförbättringar skett - men förtiger statistik från slutet avapril, som visar att det t. ex. till vårdlinjen finns mer än dubbelt så mångasökande som antalet utbildningsplatser. Nöjd med skolans mottagningskapacitetkan man ju inte vara förtän den tar emot alla ungdomar som vill ha utbildning. Utskottetshalvhjärtade inställning gentemot ungdomens problem framgår kanske allratydligast i vad utskottet skriver om lönediskrimineringen av ungdomen. Det ären förhandlingsfråga, men på det statliga området har möjlighet attöva inflytande, skriver utskottet, och detta bör då ske genom riksdagenslönedelegation. Men har då utskottet ingen mening att vidarebefordra till riksdagenslönedelegation? Hade utskottet varit intresserat av att tillmötesgå denarbetande ungdomens krav, hade det ju kunnat säga att lönedelegationborde verka för principen lika lön för lika arbete, oavsett ålder eller kön. Vpk har i de motioner som kammaren behandlar lagt fram ettfylligt program för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Vi kräver att staten tarhela kostnaden för kommunala beredskapsarbeten, att statliga företag skallåläggas att anställa fler ungdomar och att de yrkesinriktade linjernapå gymnasierna ytterligare byggs ut. Vi kräver vidare obligatorisk platsanmälanpå arbetsförmedlingarna, vi kräver att förmår kommunerna att utarbetalokala åtgärdsprogram för att få ett slut på ungdomsarbetslösheten, och vikräver dessutom en allmän arbetslöshetsförsäkring utan för ungdomdiskriminerande ersättningsregler.