prot · G10954 · 1977-12-31 00:00:00 — Vi menar att det är i del sammanhanget man bör ta upp fråganom särskilda åtgärder inom om inte det statligaskatteutjämningssystemel räcker till, t. ex. särskilda statsbidrag med hänsyntill vissa kommuners problem. Men har lika litet som statsrådet ipropositionen förmått klargöra vitsen med att ell syslem som man kallar ettkomplement till del statliga skatteutjämningssystemet genomförs innan ettövergripande förslag kommer upp till behandling. BENGTKINDBOM (c) kort genmäle: Jag vill bara konstatera att del om man följer vpk:s krav tar ännulängre tid innan man kan komma fram till någon konkret åtgärd, för den händelsealt , som har beslutanderätten, väljer alt införa någon form avskatteutjämning mellan kommunerna. Egentligen har ju kravet i motionen redanfallit, eftersom kommunalekonomiska utredningen säger att den mot bakgrund avatt ett förslag till provisorium framlagts inte utarbetat något förslag lillinomregional skatteutjämning. Vi har alltså inget alt vänta på. vice talmannen anmälde att alt till protokollet få antecknat all han inle ägde rätt tillytteriigare replik. 9 protokoll 1977/78:54-55 /ENNERFORS (m): "Nå, , kan kommunalmännen nu lugnt luta sig tillbakai sina sammanlrädesslolar och vänta på att 'Din' kommunalekonomiska utredninglöst alla problem åt dem?" Detlaär, som ni förstår, ett citat ur en färsk intervju i senaste numret av med landstingsrådet , som lett utredningsarbetet ikommunalekonomiska utredningen. Svaret på frågan blev naturligtvis nej. Altlösa kommunernas akluella ekonomiska problem är sannerligen inte lätt, och detunderstryker i intervjun. I utredningens nästan 500 sidor tjockaslutbetänkande beskrivs delta ulföriigt och detaljerat. Varoch en av denna kammares ledamöier är klart medveten om att ombruttonationalprodukten sjunker , går det inte att få rätsida påekonomin, om kommunerna i ökar sin verksamhetsvolym med 5-696. Var och en inseratt kommunalmännen själva måste lösa problemen. Här gälleri hög grad talesättet att vi där hemma i kommunen har den kommunalekonomi somvi förtjänar. Låtoss slippa skattetak och andra statliga ingrepp i den kommunala självstyrelsen.Hur uppfattar vi en sådan vädjan? Är det numera bara en from önskan? Är denkommunala självstyrelsen mogen för avveckling? Ja, inte kunde Jag för någramånader sedan ana att vi trots allt var på väg mot att begränsa den kommunalasjälvstyrelsen. Plötsligt låg förslaget på min bänk. Att detta upplevdesalldeles extra överraskande beror som vi vet på alt den kommunalekonomiskautredningen då stod inför sitt sluisammanträde. Förslagetgällde t. o. m. min egen valkrets, landstingskommun, där viharen rejäl borgerlig majoritet och där den moderata landstingsgruppen ärnästan lika stor som centerparti- och folkparligrup-perna ihop. Jag och någramoderata kolleger på de båda Stockholms-länsbänkarna har genom motionen 193markerat vår stora principiella tvekan när del gäller förslaget. Motionsyrkandetinnebär att vi lar avstånd från tanken all även länslandstingskommun skall lämna bidrag lill kommuner i skatleutjämnande syfte. Menyrkandet innebär all långivning kan ske. Detär helt klart att vissa primärkommuner i landstingskommun harstora ekonomiska problem, framför allt , och söder omSlussen samt och norr om . Enav orsakerna synes vara de orimligt höga kapilaltjänstkoslnaderna. harf n. en låneskuld på ca 630 milj. kr. Om man slår ut låneskulden perskattekrona, får man för ett jämförelsetal på 60,7. , somdels har låg skattekraft, dels en stor låneskuld, får jämförelsetalet 45,5.Dessa båda höga tal skall jämföras med 4,8 för och 5,3 för . Desenare kommunernas skattekraft är mycket stor i jämförelse med de andra merfattiga kommunerna. Låneskulden i respektive kommun är mycket låg, dvs.omkring 40 milj. kr. Andrakommuner i regionen med hög skattekraft och låg låneskuld per skallekrona ärSolna, och . Av detta förslås all ränte- ochamorteringskostnaderna är myckel olika i nämnda kommuner. Enannan orsak till problemen är de stora kostnaderna för de många tommalägenheterna i vissa kommuner. och är exempel på kommunermed många oulhyrda lägenheter. Entredje orsak som har samband med tomma-lägenheter-problemet är orimligt högasocialhjälpskostnader. Jaghar pekat på de stora skillnader som råder mellan kommunernas låneskulder.Botkyrka kommun har fått svara för en stor del av det snabba bostadsbyggandet iregionen, och självfallet har det medverkat till extra påfrestningar. eller 45 96 av kommunens utdebitering till räntor ochamorteringar. Jagvill även peka på att skattekraften är olika stor och att också skillnadernamellan lägsta och högsta skattesats är stor. Den lägsta - i - är10:60 och den högsta - i - är 16:00. Ävenom vissa kommuner har problem innebär regeringsförslaget en förändring i denprincipiella inställningen lill den kommunala självstyrelsen. Visst finns detorsaker, som kan ha varit svåra att påverka, till en kommuns ekonomiskaproblem, men var går gränsen mellan dessa orsaker - dessa utomstående orsaker -och de orsaker som utgörs av kommunalmäns felaktiga bedömningar och felaktigabeslut? Nuvet var och en all det i varje kommunalmans hjärta finns ett särskilt utrymmeför vällovliga ambitioner att bygga ut och förbättra sin kommun och sin kommunsservice, alt bygga simhallar och ishockeyrinkar osv., men del är inte alltidsom en kommunalmans ambitioner lar tillräcklig hänsyn till de tillgängligaresurserna. Visst är del bra att man i en kommun har tillgång till en sporthalloch en simhall och att man exempelvis bara behöver betala . för ett bad ochmöjligheten att simma i bassängen. Men vad innebär det? Det där badet kostaregentligen , dvs. badet betalas lill största delen av skattebetalare sominte alls utnyttjar simhallen eller sporthallen. När man sedan vet att detegentligen bara är ett fåtal som över huvud taget utnyttjar simhallen, kan manju också ha anledning att vara litet betänksam. Skallnu simhalls- och annat liknande byggande, som kanske skapar ekonomiska kriser,betalas av skattebetalare i andra kommuner, som har varit försiktigare och somförvisso också hade velat bygga simhallar men som inte ansett sig ha råd meddet ännu, ulan velat skjuta på det? Jagförstår att kommunalmän som verkligen försöker hushålla med skattebetalarnaspengar blir irriterade när de får höra att de måste avslå från resurser lillandra kommuner, där man t. ex. har byggt för många lägenheter och har storahyresförluster. artikel i tidningen bostad påpekas att invånarna i den mest utprägladeflerfamiljshuskommunen, , med ett inkomstläge under genomsnittets och enboendestandard om ca två rum och kök, lill invånarna i den mest utprägladesmåhuskommunen, , med ett högre inkomslläge och med ca fyra rum och köksom boendestandard, skall betala . Kan det vara vettigt? Kandet vara en riktig princip att i del här fallet sundbybergaren skall betalalill ekeröbon? Jagvill som moderat understryka principen att vi skall ge den enskilde medlemmenav kommunen ökade möjligheter alt påverka utvecklingen där hemma i kvarteret, ibyn, i kommunen. Detta sker ju främst genom den representativa demokratin. Viväljer politiska förtroendemän som får förtroende att fatta de kommunalpoliliskabesluten. Men en lika viktig grundprincip är att jag av en förtroendeman kanutkräva ansvar. Det kan ske på många säll, bl. a. genom möjligheten att intevälja om henne eller honom om hon eller han inle motsvarat mitt förlroende. Menhur skall jag bära mig åt när jag skall utkräva ansvar av kommunalmän i andrakommuner som gjort felbedömningar? Jag vill starkt ifrågasätta en utveckling iden här riktningen. Jagär vidare oroad över vad det kan innebära att en landstingskommun styr pengartill olika kommuner inom regionen. Det är principiellt tveksamt att enlandstingskommun i rollen av överkommun, som det har nämnts här, skall övertaansvaret för finansieringen av de enskilda pri-märkomrriunernas verksamhet. Vihar i motionen 193 - med tanke på de svårigheter som vissa kommuner har -framfört tanken på långivning i stället för bidragsgivning. Innanjag framför mitt yrkande skall jag så svara på en fråga av . Hanundrar över en formulering i vår motion som anger att del redan skulle finnasmöjlighet i vår landstingskommun till någon form av bidragsgivning. Han undrarvad det egentligen innebär. Då vill jag meddela alt för en hel del år sedanbildade och ett kommunalförbund undernamnet för och läns regionala frågor medförkortningen KSL. Förbundet har haft till uppgift att hjälpa lill med bostadsbyggandeti regionen. Det är genom delta kommunalförbund som landstingskommunen haftmöjlighet att bistå när del uppstått speciella problem vid den snabbautbyggnaden av bosläder inom regionen. vill Jag yrka bifall till propositionen med den ändring somföranleds av bifall till motionen 193. () kortgenmäle: Jag antar att talmannen håller mig räkning för all Jag inte ianslutning lill anförande lar upp en stor debatt om detkommunala självstyret i och de speciella förhållandena i länulan nöjer mig med några reflexioner som direkt hör samman med del ärende somvi nu behandlar. AlfWennerfors förklarade i början av sitt anförande att han hade funnit attpropositionen begränsade det kommunala självstyret. Han slutade med att yrkabifall lill denna proposition med tillägget att man endast får använda låneformen.Däremellan hade han framfört kritik mot hur man i vissa fall sköter kommunernainom . Han tyckte all man salsal för hårt på den kommunalaservicen. Men han talade väldigt litet om den skillnad i skattekraft som finnsoch som är huvudanledningen till den situation som föreligger i Stockholmslän. VadAlf Wennerfors yttrade stryker ytterligare under de risker som del här systemetför med sig om man inte iakttar vad vi utvecklat i reservationen. Liteti förbigående nämnde att har en stark ställning inomlandstinget. Är tankegångar representativa för inomlandstinget finns det uppenbara risker för att de kommer att bryta igenom denkommunala självstyrelsen och försöka ge direktiv åt kommunerna som just rubbarden primärkommunala självstyrelsen. Däremottänker sig att skall tjänstgöra som en bank. Detinnebär ännu större risker för den primärkommunala självstyrelsen, därför altom skall tjänstgöra som en sådan bank är det risk för att detprövar hur medlen används. Vi har sagt i reservationen att någon sådan prövninginle får ske. Efter inlägg tycker jag alt riskerna är väldigtstora för att det blir en sådan prövning av vad de enskilda kommunerna gör. MenJag hoppas att inte är representativ för majoriteten inomStockholms läns landsting. () kortgenmäle: Att det står i motion att han ifrågasätter den kommunalasjälvstyrelsen kan jag förstå efter hans inlägg här. Det verkar också som omdetta hade varil i säck innan det kom i påse, som vi skulle säga hemma iVästergötland. Jag tyckte att ande - hans namn nämndes juinledningsvis - svävade över de här synpunkterna. En del känner jag också igenfrån den kommunalekonomiska utredningens material. Låtoss se på den situation som råder. En fråga som jag vill ställa är varför AlfWennerfors accepterar den statliga skatleuljämningen, som på precis sammagrunder kan överföras på hans resonemang i det här avseendet. Andrakommuner får vara med och betala, säger . Det är alt förenklaresonemanget väldigt mycket. Det finns väl ändå en skattekraft i botten. Föratt hålla precis samma grundläggande service åt invånarna måste det mednödvändighet bli skillnad i utdebitering om man tar hänsyn till skattekraften iDanderyd, som är , och den i på . Att del måste bliskillnad går aldrig att komma ifrån. Då håller Jag mig bara till detgrundläggande serviceansvar som kommunerna har - del är det vi kan ha somutgångspunkt. På utbildningsområdet och på del sociala områdel har kommunernaväldigt stora åtaganden, för alt inte lala om del som varit särskilt påtagligti för expansionen och exploateringen i nya områden. AlfWennerfors betonade svårigheterna att utkräva politiskt ansvar när det gällerkommunerna. Men det gäller väl även i fråga om i del här avseendet,eftersom det är som har att avgöra om man över huvud taget skall gåin med någon skatteutjämning inom regionen i enlighet med det provisoriskaförslag som här är lagt. ALFWENNERFORS (m) kort genmäle: Jag trodde, , all det framgick av mitt anförande attJag är tveksam till båda dessa former - både lån och bidrag - närdet gäller regional skatteutjämning. Jag är som alla andra klar över att del finns problem i en del kommuner -jag nämnde del i mitt anförande. Vi kan inte bara vifta bort de problemen, ulan något måste göras. Del är därför vi har framfört tanken på ett slags långivning. PåBengt Kindboms fråga varför vi kan acceptera statlig skatteutjämning vill jagsvara all ett sådant syslem inte heller är rikligt, om man skall vara verkligt,genuint principiell i sin uppfattning. - detär någonting som vi har utvecklat och funnit att vi tvingas ha. Varför skall vi av den anledningen behöva gå vidare och införa ett liknande syslem inom en landstingskommun - och inle riktigt vela om vi tänker fortsätta på den vägen och införa det över hela landet? Jag skulle vilja ställa en fråga till BengtKindbom, som tillsammans med sina kolleger i har talat så oerhörtmyckel om decentralisering och sagt att vi skall decentralisera beslut ochansvar. Det är ju detta vi vill göra genom den kommunala självstyrelsen. Vivill inte avveckla den, vi vill utveckla den och förbättra den, så att kommunmedlemmarnaså mycket som möjligt kan påverka utvecklingen i sin egen kommun genom sinaförtroendemän. Hur ser på det? Skall ni införa den härutjämningen i flera landstingskommuner? På del sättet avvecklar ni denkommunala självstyrelsen. Hur ser på den frågan? () kortgenmäle: Innan man över huvud taget kan diskutera begränsningar i den kommunalasjälvstyrelsen, vilket ett kommunall skattetak skulle vara, måste man ha fåtten jämnare nivå, så alt man har något att bygga vidare på. Därhän har vi intekommit . Jag nämnde förut att kommunalekonomiska utredningen är på väg -oaktat resurserna ännu inte räcker dithän all vi får en fullständig utjämning. PåAlf V/en nerförs direkta fråga om vi skall utveckla den kommunala demokratineller om vi inte skall göra det vill jag svara: Jo, det skall vi göra. Men föratt kunna göra det måste man ha resurser. Annars sitter man där man sitter. Jagupprepar alt del finns stora skillnader i skattekraft mellan kommunerna iStockholmsregionen. Har man inga resurser är inte den kommunala självstyrelsenmycket värd, och lägger man på ett skattetak blirden kommunala självstyrelsen heller ingenting värd. ALFWENNERFORS (m) kort genmäle: Jag skall be alt få ställa frågan direkt till : TyckerBengt Kindbom att det är demokrati att en person i kommun,kommun, kommun - eller vilken kommun som helst - skall varamed och betala felbedömningar och felaktiga beslut som gjorts i en annankommun, exempelvis ? Hur skall ansvar utkrävas för det sätt påvilket den kommunala förtroendemannen i den andra kommunen fattal ett felaktigtbeslut , , under en följd av år? Menarverkligen alt ett införande av den regionala skatleuljämningen ären utveckling av demokrati? (-): Propositionen - och hela den skattepolitiska debatt som föregåttdensamma - är egentligen ett skolexempel på all alla gjorda försök attskapa regional jämlikhet med bibehållande av det kapitalistiska ekonomiskasystemet har varit totalt misslyckade. Härmed inle sagt att uppvisar dedjupaste samhällsklyfiorna - det finns som bekant väldigt många graderingar påden kapitalistiska väridsskalan. Handlingarna i ärendet visar också hurkommunalpolitiker i "mittfältet" - i detla sammanhang är förrestatsministerns terminologi relevant -griper efter halmslrån för att få debetoch kredit att gå ihop och för att klara de skyldigheter mot medborgarna somlagstiftningen ålägger kommunerna. Dessa människor är uppenbarligen utrustademed ett tålamod utöver del normalt mänskliga. Annars hade de gjort revolt förlänge sedan. Förde kan inte - åtminstone inte alla - ha varit okunniga om det som skett påskattepolitikens område . Vad som skett kan ikorthet beskrivas så att vi har fått varken mer eller mindre än ett nyttskattefrälse i , nämligen bolagen. Bolagens och de ekonomiskaföreningarnas andel av den statliga inkomstbeskattningen har minskal från 27 %1956 lill 9 96 1976. Även om inga direkta Jämförelser kan göras mellan statligtoch kommunalt skalleuttag så finns del tydliga politiska likheter. Menäven bland fysiska personer finns det ett skattefrälse. Företagare ochhögavlönade kan tillgodogöra sig alla de generösa avdragsregler som ärutmärkande för skattelagstiftningen. Till detta kommer att hermelinerna bor isärskilda revir. Detär dessa samhälleliga förhållanden som har drivit fram kravet på provisoriskalösningar i . Sedan är det väl närmast att betrakta som enkuriositet att det var riksdagsledamoten från som varhuvudmotionär i denna fråga, som hennes partikamrat nuvarande kommunministernnu serverar i form av en proposition. Allpropositionen tillkommit med mycken möda och stort besvär framgår med allönskvärd tydlighet. Och det är inle bara konstitutionella egoismsom har vållat kommunministern besvär. Han har även haft att bnjttas med sinegen decentraliseringsfilosofi. Men även om propositionen har karaktären - ochdel har den - av "Brokiga " är den inle hell ointressant. På s.10-11 går nämligen kommunminislern in på mer långsiktiga lösningar för attåstadkomma en inomregional skatteutjämning. a. säger han att ett sättskulle vara att göra en enda kommun av . Men han framhåller inästa mening "alt en sådan utväg självfallet endast har teoretisktintresse" - vad han nu kan mena med en sådan formulering. Kvar ståremellertid del faktum att det är kommunminister som har sattden utvägen på pränt. Kommunministernskriver vidare alt en annan lösning skulle vara att överföra en delkostnadskrävande uppgifter från primärkommunerna till landstingskommunen. Hannämner därvidlag bostadsförsörjningen, gatu-och parkförvaltning m. m. Men såkommer åter en reservation: "de nämnda verksamhetsområdena har en långkommunal tradition". Jag måste fråga: Vem är del som profiterar på denna"tradition"? Jo, det är de rika, borgerligt styrda kommunerna.Traditioner som konserverar uppenbara samhälleliga orättvisor har vi för vårdel ingenting lill övers för. Vihar också svårt att förstå socialdemokraternas ängslan för vad de kallar en"överkommun". Handen på hjärtat: Det är inte mycket kvar av reelltinnehåll i begreppet "självstyrelse". Del mesta av delkommunerna har att befatta sig med regleras genom lagstiftning. Erfarenheternager vid handen att den "kommunala självstyrelsen" mer används för attbromsa utvecklingen än för all driva på den. Detprovisorium som regeringen nu föreslår - för det är just ett provisorium - äringet bra sådant. Men för att klara akuta problem tvingas man ibland accepteraförslag som är otillräckliga. Delta är ett sådant fall. Den fråga som kammaren nu behandlar blev aktuell i förstagången med anledning av en centerpariimotion 1976. Eftersom den som stod somförsta namn på den motionen sedermera har blivit utrikesminister, vill istället Jag uttrycka motionärernas glädje över och tillfredsslällelse med allinitiativet nu har lett till praktiska åtgärder och förhoppningsvis snart ledertill ett riksdagsbeslut. Bakgrundentill förslaget är att är en region med mycket utprägladboendesegregation. Den snabba expansionen av Slockholmsregionen framför alltunder men också tidigare ledde lill en myckel markerad uppdelning pådet sättet att vissa kommuner i hög grad kom alt präglas av höginkomsttagare.Danderyd är naturligtvis det mest markanta exemplet,men del finns fler. Andra kommuner tog på sig bördan och ansvaret all skapahusrum för de stora mängder människor som flyttade in, av vilka många hade ochfortfarande har relativt låga inkomster. Vifick en social skiktning som också hade ekonomiska konsekvenser. Delta kanuttryckas på del sättet att den bäst ställda kommunen i har enskattekraft som är dubbelt så stor som den man har i kommunen med lägstaskattekraften. Det innebär all när man i höjer skatten med . fårman in dubbelt så myckel pengar per invånare som när man höjer skatten likamycket i . är naturligtvis behovet av kommunala insatser avolika slag det precis omvända: de kommuner som har de flesta låginkomsttagarna,de flesta barnfamiljerna, de största sociala problemen har också störst behovav kommunala insatser. Skillnadernai skattekraft beror också lill dels på en koncentration av juridiska personer ivissa områden. Det gäller framför allt kommunerna Slockholm, ochSundbyberg, där en relativt stor del av de kommunala skalleintäkterna kommerfrån Juridiska personer, och de vanliga löntagarna belastas då inle med så högaskatter. Detär den här allvarliga ekonomiska obalansen som vi vill rätta lill genom eninomregional skatteutjämning. Jagvill slå fast alt det system för inomregional skatteutjämning som vi harförordat bygger på samma uppläggning som del statliga skalleutjämningssystemethar. Det är alltså tänkt så att skall tillskjuta skattekraft. Delär ett automatiskt verkande syslem, där lands-linget inte får några som helstmöjligheter att ställa villkor för hur pengarna skall användas. Det enda sombestämmer omfattningen av skat-lekraftslillskotiet blir inkomstläget ochskatlekrafisläget i den enskilda kommunen. Det har framförts många egendomliga argument i debatten.Ett av dem är att en sådan härskaltekraftsuljämning skulle leda till något slags kommunalt slöseri avvåldsamma mått i de kommuner som på detta sätt får sin ekonomi stärkt. Man harbegagnat uttryck som "fest i Ka-pernaum". Var och en som vet något omunder vilka villkor kommunalpolitiker i kommuner som , ochTyresö lever inser naturiiglvis det fullständigt orimliga i tanken att ens ensådan här reform skulle leda till någon expansion där. Följden skullei stället bli alt kommunalpolitikerna skulle få något bättre möjligheter atttillfredsställa sina kommuninvånares grundläggande behov utan våldsamt ökadskuldbörda eller orimliga nya skattehöjningar. Delhar vidare anförts att ell sådant här syslem skulle premiera kommunaltslöseri. Det är också orimligt, eftersom skatleuljämningen inte är relateradlill den kommunala utgiftsnivån utan hell och hållet siktar in sig på denkommunala skattekraften. Ger man sig in på stora investeringar får dekonsekvenser för skatten i den kommun som har satsal på dem. här debatten har inte minst påpekat att den kommunalaekonomin beror på kommunalpolitiken. Det är naturiiglvis riktigt, men jagpåminner återigen om att vad vi nu diskuterar är den kommunala skattekraften.Det är inte så, , att den kommunala skattekraften påverkas avall man bygger isbanor, ishockeyrinkar eller någonting annat av det som herrWennerfors räknade upp. Del är andra kommunala åtgärder som påverkarskattekraften. Om man inriktar sig på att nästan bara bygga lyxvillor - delfinns exempel på del i en del kommuner - och undviker att bygga flerfamiljshusför låginkomsttagare, så påverkar man skattekraften. Men den typen av sållningav invånarna tror jag inte alt vi har anledning alt betrakta som godkommunalpolitik. Dethar i debatten framhållits - det sägs också i den socialdemokratiskareservationen - att risken är att blir en överkommun. Jag medgeralt den risken kan föreligga om man inför ett lånesystem. Därför är det destomera förvånande att , som talar så varmt för den kommunalasjälvstyrelsen, ändå förordar det system som leder till den största risken förlandslingsstyrning. Del system som vi förordar - ett automatiskt verkandeskatteutjämningssysiem av samma typ som man har på det statliga planet -ger inte några styrningsmöjligheter, och del medför följaktligeninte någon risk för alt vi skall få en landstingsöverkommun. Attlösa de här problemen med hjälp av den statliga skatteutjämningen är tyvärrganska svårt, eftersom även de fattigare kommunerna i redan haren skattekraft som ligger i närheten av riksgenomsnittet. Det är alltså enutjämning inom regionen som är del angelägna.