prot · G10996 · 1977-12-31 00:00:00 — För de stora kapilalintressena innebärdet oberoende av nationell lagstiftning och sociala hänsyn. 1vikliga avseenden går därför denna ulveckling stick i stäv mol den strävanefter reellt oberoende av utländska intressen och den strävan lill socialrättvisa som skapat så mycket av den moraliska bärkraften bakom kravet på en nyekonomisk väridsordning. Detär ojimligt att blanda ihop denna strävan med framväxten av det som mycket välkan vara början på en ny industrikolonialism och som kan bli lika hämmandeförden ekonomiska utvecklingen och oberoendet som den gamla råvarukolonialismenvar. Jaghoppas alt utrikesministern vill klara ul regeringens inställning i dennaviktiga fråga. Det finns ytteriigare enallvariig risk om vi inte noga sätler oss in i Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt innebörden i denindustriella utvecklingen i olika faUiga länder. Den risken är att vi slår osstill ro i förhoppningen alt vi inte behöver göra någol annat än att med passivförståelse betrakta vad som sker. Närjag gick igenom de förhandlingar som skett på olika områdenmellan rika och fattiga länder fann jag att det är enenda lång lista på återvändsgränder. I sak har de rika länderna inte gett medsig på någon punkt. Del är bara nej, vare sig det gäller s. k. commandedagreements eller skuldavveckling, marknadstillgångar eller de s. k.Ciec-förhandlingarna i -ja, hela listan rakt igenom. Vad vi nu måste göraär aU aktivt medverka till all , på deras egna villkor, kan få ennödvändig industriell utveckling till stånd. Det ställer krav på oss när detgäller vår inställning till olika former av handelshinder, tillgång till marknader,vår inställning till råvaruprissäUning, till olika arbetsmarknader osv. Detinnebär också att vi måsle medverka lill den överföring av teknologi tillu-länderna som är en mycket viktig del av krav för att få en nyekonomisk världsordning. Därmedär jag tillbaka vid det grundläggande sambandet mellan utvecklingen i vårteget land och våra möjligheter all aktivt och verkningsfullt medverka i enulveckling som bär bort från fattigdom och förtryck. Det förutsätter aU visamtidigt i vårt land kan värna om sysselsättningen och tryggheten, att vi kanutveckla den ekonomiska slagkraften och den sociala rättfärdigheten. (vpk) kortgenmäle: Utrikesministern har tillsammans med den finske utrikesministernVäyrynen i etl gemensamt uttalande fäst uppmärksamheten på neutronbombensrisker- risker som ingalunda skulle lämna oberört. Därför menar jag attde nordiska länderna samfällt och aktivt borde uppträda emot tillverkningen avneutronbomben. I den här frågan kan man nämligen varken vara passiv ellerneutral. Man kan heller inte nöja sig med all hänvisa frågan enbart tillstormakterna. Försmå stater kan det ju t. o. m. gälla frågan om att derastillvaro skall fortbestå. Del är mycket oroväckande om den sortens pessimismoch skepsis i den här frågan skulle vinna terräng också vad gällernedrustningsförhandlingarna. Nedrustningens framsteg, vare sig de sker i småeller slora stycken, innebär ändå förbättring av det internationellasamarbetets atmosfär och avspänningens förstärkande. Och de nordiska ländernasinsats är på ett sätt avgörande för om man skall kunna främjaavspänningssträvandena, sluta kapprustningen och i synnerhet avvärja riskernaför kärnvapen och andra massförintelsevapen. Justnu menar jag atl de nordiska ländernas aktiva uppträdande för de här målen ärnödvändigt, när speciella session för nedmst-ningsfrågorskall börja och håller på att förberedas. Hela det nuvarandelägel bekräftar ju den slora beiydelse som regionala åtgärder också har för altminska spänningen och för alt göra slut på kappmstningen. Det är alll viktigareatt göra till en kärnvapenfri zon, med tanke på det kärnvapenhot somhåller på att sprida sig till . nämnt ubåtarna iÖstersjön. Jag kan också nämna på norska kusten placeraderadiostyrningsstationer för kärnvapenbärande u-bålar, som drar till denkrets som omfattas av kärnvapenstrategi. Detta tillsammansmed deltagande av styrkor i NATO:s militära övningar iNordnorge tillspetsar situationen i hela . ,och de neutrala ländema har i ett gemensamt utlåtande i framhållitbehovet av omedelbara nedrustningsfrämjande åtgärder på regional bas i Europa.Min fråga lill utrikesministern är: Vilka konkreta åtgärder tänker man vidtaför atl stoppa tillverkningen av neulronbomben? Utrikesministerntalar om att man vill ha etl brett folkligt stöd. Jag tror också del ärnödvändigt. Men jag tror samlidigl atl man har detla breda folkliga stöd om manskulle vilja vidta sådana åtgärder som del holländska pariamentet och denholländska regeringen, som uttalat sig mot tillverkning. Jagvill slälla frågan lill utrikesministern: den atl tanågra liknande initiativ? Utrikes-,h andels-och valutapolitisk debatt har en gång bestämt sig för att inte förvärva kärnvapen. Densvenska regeringen har med del breda folkliga stöd som vi brukar ha iutrikespolitiska frågor tagit avstånd från neutronbomben. är etl NATO-land,som har att ta ställning till neutronbomben i sitt eget närområde och på grundav sin NATO-lillhörighel. är alltså i en annan politisk situation änvi. Vadvi gjort och kommer alt fortsätta med är atl deklarera vår inställningtill neutronbomben och andra kärnvapen i alla de sammanhang där så påfordrasför alt vara med i opinionsbildningen mot neutronbomben och föratt förhindraatl bomben produceras i annan form på östsidan, som ett motvapen tillneutronbomben. Därutövervill jag understryka alt vi, eftersom vi har tagit ställning mol kärnvapen,naturiigtvis har ett starkt intresse av att kärnvapen inte finns i vårtnärområde. Det har vi också givit uttryck för . Men en kärnvapenfrizon i måste, om den skall vara meningsfull, också inbegripa vissaangränsande områden. OlofPalmetog upp frågorna om en ny ekonomisk väridsordning. Det är förvisso ett mycketkomplext problem. Jag iror dock att han missuppfattat mig. Jag sade i milt talatt det inte är knappheten i de sammanlagda resurserna i världen som utgörhuvudproblemet utan den ojämna fördelningen. Del är alltså inte exklusivt frågaom de ekonomiska resurserna, utan det är fråga om hur vi utnyttjar och hur vifördelar resurserna. Där tror jag vi är helt överens. Sedankan vi på grundval av denna hantering öka de ekonomiska tillgångarna så att vilättare kan lösa fördelningsproblemen - även på den punkten är jag övertygad omatt vi är eniga. Vi är också eniga om atlframstegen varit oerhört blygsamma. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Förväntningarna iutvecklingsländerna är stora, och otåligheten är i stigande. Ansvaret ligger ihög grad på industriländerna att verkligen medverka i denna nödvändiga processmedan tid är, i samarbete med varandra. Vi är, som också sades här, beroende avvarandra. Vi måste värna om vår egen sysselsättning samlidigl som vi uppfyllervåra förpliktelser mot utvecklingsländerna. Del gäller atl stärka u-ländernassjälvtillit, oberoende och infiytande. Närjag och statsministern har använt som exempel på vad den nyaekonomiska världsordningen kan leda till är det just för alt vi anser alt vihär hemma måste ha en beredskap att anpassa oss lill en siluation därutvecklingsländerna kan producera varor på villkor som vi inte kan konkurreramed. Därmed har vi inte på något sätt sagt alt vi tar ställning för systemet iSydkorea eller de multinationella förelag som på detta sätt påverkar en nationssjälvtillii och oberoende. Tvärtom vill vi, som framgått av olika uttalanden,medverka till att utvecklingsländerna för så stora möjligheter som det någonsingår atl åstadkomma alt vara oberoende både av slora multinationella företag ochav stormakter. Sverigehar i dessa frågor varil mycket aktivt -och kommer alt fortsätta alt vara det -för atl påverka övriga industriländer. Jag erinrar mig från nord-syddialogen iParis, där vi jobbade intensivt för att fö industriländerna med oss en bitlängre än vad vi lyckades med, alt man från sida sade att "nikan inte räknas till de vanliga industriländerna, ni slår verkligen mittemellan och i-länder och är vårt starkaste stöd". Vi tänkerfortsättningsvis leva upp till detta, () kortgenmäle: Jag tycker det är alldeles utomordentligt om håller ettvaksamt öga på sovjetiska ubåtar i , men man behöver inte formelltdeklarera som en kärnvapenfri zon - det bör garanteras av godagrannskapsförhållanden ulan formella avtal. Utrikesministerndrar sig nu tillbaka så alt det inte blir mycket kvar av de här uttalandena.Det förhåller sig dock så atl vi inte kan lösa fattigdomsproblemen i världenutan en mycket betydande tillväxt. Det räcker inte med en omfördelning avresurserna. Del tragiska är att även om tillväxten fram blirganska betydande kommer möjligen hälften av de s. k. absolut faltiga, de somhar en genomsnittsinkomst på , atl gå över den gränsen, meneftersom befolkningsökningen är så stor kommer antalet absolut fattiga underdessa gynnsamma förhållanden atl vara lika stort , Del är ganska viktigtatt göra en kristallklar distinktion på den punkten: det är bara genom enkraftig expansion av världsekonomin som vi kan klara faltigdomsproblemen ivärlden. Beträffandedet andra problemet blir det inte heller mycket kvar av statsministernsuttalanden i och annorstädes. Det är självklart alt vi måste medverka industrialisering av och en tillgång till marknaden även ii-länderna. Men om del skall vara någon mening med vad ulrikesmi nistern senastsade måsle hon också medverka till en kontroll av det internationellakapitalet. Nyligenavskedade ett amerikanskt företag i , eller var det var, 7 000 mani åldrarna och flyttade hela tillverkningen ograverad till Sydkoreadärför att man där fick särskilda villkor. Om det blir fler sådanaföretagsförfiytlningar kommer det att bli en våldsam nyproteklionistiskreaktion hos stora delar av arbetarklassen i industriländerna, eftersom detbara är profitintresset som styr och inte de fattiga ländernas behov avsjälvständighet och en ekonomisk utveckling inriktad på atl tillfredsställaderas grundläggande basbehov - bara ett slags industrikolonialism ägnad att taandelar på en krympande västmarknad till förmån fördel internationellakapitalet. Ocksåhär måste man vara kristallklar. Annars löser vi aldrig det grundläggandeproblemet att åstadkomma solidaritet mellan de rika och fattiga. Vi har ettgemensamt intresse av tillväxt, utveckling och sysselsättning. Vi har eltgemensamt intresse alt hävda atl del är folket och icke det internationellakapitalet som skall styra utvecklingen mot ett ökal välstånd. Detta ärinnebörden av en ny ekonomisk världsordning, och där för man icke sväva påmålel. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt LARSWERNER (vpk) kort genmäle: säger att har tagit klart avstånd från planerpå tillverkning av neutronbomben. Del tyckerjag är bra. Men på min fråga om densvenska regeringen avser att la ylteriigare initiativ liknande dem som denholländska regeringen tagit svarar att är elt NATO-land somhar all ta aktiv ställning till frågan om tillverkning av neutronbomben. Jagtycker aU det är etl mycket otillfredsställande svar. som alliansfriltland kan ju knappast anses ha elt mindre ansvar än länder som tillhör det enaeller andra mililärblocket. måste ändå ha ett lika stort intresse atl iolika sammanhang - i och i FN -ge uttryck förden uppfattning som vianser vara riktig och som jag tror alt har ett mycket brettfolkligt stöd för. Denandra fråga som jag anser är obesvarad är denna: Är den ochden svenska utrikesministern överens med president , somgjort sig till tolk för tanken atl proklamera som en kärnvapenfri zon?Jag tycker all det är en avgörande fråga som man inte kan komma undan genom altsäga atl en sådan zon måsle innefatta även länder som inte tillhör . Minfråga är: Delar den finske presidentens uppfaltning på den härpunkten? Jag vill först säga till att han än en gång måtte hamissförstått mig. Jag talade om hur vi använder resurserna, och dessa skallsjälvfallet också användas för ekonomisk tillväxt. Det ärju resursanvändningensom avgör om vi skall fö någon tillväxt och vad vi har atl dela på. Helamitt anförande präglades av andan att vi måste bygga upp utvecklingsländernassjälvförtroende inifrån. När del gäller förhandlingarna i nord-syddialogen, somnu går vidare i FN, är del i hög grad 77-gruppen, dvs. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt utvecklingsländernasjälva, som lägger fram förslag lill åtgärder. Vi måsle ha högsta beredskap föratt fö ett brett samarbete. Jag vill understryka atl hela vår strävan går ut påatt försöka hitta former - det är förvisso inte lätt - Kr att utvecklingsländernaskall kunna uppnå detta oberoende, ett oberoende som vi i hög grad lyckatsuppnå själva som ett lilet neutralt land. Sedanvill jag säga till att jag redan i FN framfört våra synpunkter påneutronbomben och alt jag naturiigtvis även allt framgent kommer att göra det,om vi inte för stopp på denna utveckling. Vårinställning till en kärnvapenfri zon i har jag redan redovisat. Av lerrorhandlingar kommer eller aldrig något gott. Det stodfrån början klart alt gerillans brutala aktion i Tel Avivs närhel vidveckoskiftet skulle bringa ny oförd åstad. svar väntades bli hårt ochförödande. kom det med tiotusentals man insatta i ett område som redanförut kanske värdet mest eldfängda i väriden. Svaret blev hårdare, merskoningslöst än vänlat. Om detta i sin tur kommer att leda lill etl nytt krigeller om en återgång till tidigare ställningar är möjlig, det är denna dag en öppenfråga. Vibeklagar djupt det inträffade och fördömer den upptrappning som ägt rum. Vihyser medkänsla och sörjer med de lidande människorna på båda sidor. Viinstämmer i den vädjan som utrikesministern har riktat till ledare, menvi understryker också Palestinagerillans lunga ansvar för det inträffade.Sorgesamt är alt de fredsanslrängningar som president icke utan gensvarpåbörjade nu synes omöjliggjorda för lång lid framöver. Arbetetpå fred måsle dock gå vidare. Supermakterna har alt gå i spetsen och ärligtverka för fred åt pinade människor. Nyckeln är deras. Vi i kan endastvädja och hoppas. session nu senast i måste betecknas som givande. Debatterna varkonstmktiva och sakliga, missförstånden uteblev och avsaknaden av sensationer- rikligt förekommande vid många sessioner - av det ena eller andra slaget varicke till men för arbetet. En av de stora frågorna var, som , det kommande ekonomiska samarbetet. Man har väl rätt att bedöma tendensernapå detta område med behärskad optimism. En annan fråga, av mer verklighetsnäranatur, är om de nordiska TV-prögrammen skall komma direkt in i hemmen, frånGrönland och lill den finska gränsen i öster. Den frågan krävde ingabeslut . Enligt ministerrådets mening kommer ett sådant atl behövas först år1980. Atlmeningarna på sina håll i gick isär är icke alt förvåna sig över. Men dendanske socialdemokratiske kulturministern talade nog för månganär han konstaterade att TV-samarbetet är en av de verkligt stora nordiskasamarbelsuppgifterna. Han citerade vad partivännen uttalat,nämligen att vi står i porten till en rikare förståelse av nordiska språk ochkulturer, och "slår vi inte till och utnyttjar de möjligheter som finns-ja, då kan myckel ha gått föriorat för oss ". Matthiasentillfogade för egen del: kanske för alltid. Närom kanske tusentals nya antenner reses i är det angelägetatt de i första hand kan riktas mot en nordisk satellit, icke i andraväderstreck. Denfasta svenska neutralitetspolitiken med dess breda folkliga stöd är grunden förden svenska utrikespolitiken, heter det i regeringsdeklarationen. Sommålsättning för den svenska utrikespolitiken gäller vad ofta uttalats frånregeringsbänken - hur än innehavet av taburetterna skiftat - liksom frånoppositionen, som också skiftat: alliansfrihet i fred i syfte att bevara vårneutralitet i krig, allt stött av elt starkt försvar. Dennamålsättning är i slort sett oomstridd här hemma. Den har ställtsunder debatt, såsom vid etl svenskt-finländskl seminarium på Hanaholmen iaugusti . Debatten där var i viss mån teoretisk men kan i alla fall varavärd elt omnämnande. Den har nämligen givit genljud på något ställe iösteuropeisk press,där verbalinspiralion i sådana fall ofta förekommer. En avteserna från en av talarna på Hanaholmen varalt en neutralitetspolitik kan varaav två slag: en som bygger på avskräckande av en eventuell fiende och en sombygger på principen om förtroende. skulle enligt samme talare omfattaden första typen, alltså avskräckningsleorin. Men borde icke i ställetsträva efter förtroendemodellen? Tilldetla är att säga atl just etl starkt försvar är ägnat alt inge förtroende förden utrikespolitik som förs. Etl försvarslöst land eller ett land med ringamilitär motståndskraft blir lätt offer för politisk utpressning eller påtryckningaroch kan tvingas till eftergifter eller rent av utsättas för militäraingripanden. Ett starkt försvar minskar möjligheterna till sådana aktioner ochgör en militär aktivitet kostsam eller riskabel för en angripare. Hurmenar då företrädarna för den s. k. förlroendemodellen all denna skulletillämpas i praktiken? Först och främst önskar de utbyta uttrycket atlalliansfriheten skall syfta lill neutralitet i krig mot atl alliansfriheten"skall syfta till fred i ". När de sedan skall ge praktiskaexempel på hur detta ökade förtroende skall tillskapas, står de märkligltomhänta. skulle, säger de, hårdare ha reagerat, än hit och än dit, enagången mot sovjetiska Iruppiransporler i , mol atl tyskardeltar i NATO-manövrer i . Och borde även ha skyndat atl erbjudasig alt slå som värd för konferenser av typen . Detprogrammet synes vara föga realistiskt, och är i varje fall icke sådant atl delkan åberopas som stöd för riskabla reduktioner av vår försvarskraft. Välmenandemen verklighetsfrämmande, det är nog det bästa man kan säga om de svenskauttolkarna av denna förtroendelära. Självklartär emellertid att utrikespolitiken bör bygga på förtroende bland grannar ochomgivning och respekl för landets vilja atl fullfölja sin politik, i vårt fallden alliansfria neutralitetspolitiken. Och lika självklart är atl sammaneutralitetspolitik icke kan och icke för var ideologisk, atl den inte förtvinga oss till en självutplånande tystnad eller ängslig undfallenhet, närinternationell solidaritet sätts på prov eller när grundläggande mänskligarättigheter kränkes eller brutalt trampas under fötterna, var delta än sker.Del är icke nog Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt 3 protokoll 1977/78:96-97 Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt med alt reagera i ettväderstreck men släta över eller stå stillatigande inför illdåd på andra håll.Undfallande opportunism eller beskäftig inställsamhet r lika illa. Medrälta pekar utrikesminister på atl de mänskliga rättigheterna undersenare år kommit i centrum för internationell uppmärksamhet och debatt. Allavet vi hur världssamvetet sunt reagerat inför apariheidpolitiken. Ingen kantveka om var och svensk opinion står i detta sammanhang. Men somutrikesministern också påpekar är majoriteten av FN:s medlemsstater i en delfall ovilliga all diskutera förhållandena i andra medlemsstater, även om beläggfinns för uppenbara kränkningar av mänskliga rättigheter. Sverigetog vid senaste FN-sessionen ett uppmärksammat initiativ. Detla rördeförhållandena i . Tyvärr visade det sig atl det afrikanska motståndet iFN mot resolutionen i frågan var så starkt att förslagsställarna drog tillbakasill förslag, och ärendet hänsköts i stället till för mänskligarättigheter. Denna kommission har just hållit sill årliga sammanträde i Geneve.Hur blev utgången där? Om detla finns inget atl förtälja. Besluten i dennakommission är nämligen delvis hemligstämplade. Förhållandenai Cambodja hade givit upphov till en brittisk framställning till sammakommission, understödd av . Enligt mångas vittnesbörd harmassutrolningen och dödandet i Cambodja nått sådana proportioner atl del medskäl kan talas om folkmord. Cambodjaärendelhörde till de icke hemligstämplade ärendena i . Det överiämnades till ensubkommitté, som i sin lur skulle inhämta den cambodjanska regeringenssynpunkter, varpå frågan vilar i frid till nästa års möte. Nogsyns arbetsmetoderna i denna kommission för mänskliga rättigheter alll annat äntillfredsställande! Alt majoriteten bland de 32 medlemsnationerna kommer frånicke demokratiska stater är inget atl lamentera över. Sådan är nu en gångväriden. Men vad som bör bli föremål för kritik och ändring är atl majoritetenendast har ett åriigt sammanträde och att frågorna ligger påis. Också hemligslämpeln måsle avlägsnas. Vad man av dagordningen vet är altnio stater varit föremål för uppmärksamhet på hemliga sammanträden. Menom resultatet av prövningen för man alltså intet veta. En ändring härvidlagborde inte vara omöjlig, eftersom hemligslämpeln lär användas med stöd av ettbeslut i ECOSOC och icke på grundval av . Och atl försöka ändranuvarande praxis äratt följa fm Söders råd: svårigheter för inte leda tillresignation. Hurär det då med vår egen säkerhet och stabiliteten kring våra gränser? Frånmilitärt håll föstes uppmärksamheten på elt faktum, som inte är nyttmen synbariigen . norr om våra gränser finns del kanske meslkärnvapenspäckade området i världen, det kring . söder om våragränser står mot varandra stora arméer - där finns, för atlcitera , kapprustningens strategiska centrum. är underständig övervakning, och olika floltrörelser tangerar de nordiska ländernasterritorialvatten. De sex ubåtar som fördes in i från sovjelbasenMurmansk - försedda med robotar med kärnvapenladdningar - kom icke, somansågs, för reperalion eller för uppläggning utan för alt stanna och för attföreta reguljära övningar i . Redandel förhållandet att vapensystem av delta slag förts in i den snäva och grundaÖstersjön ger upphov till farhågor. Från olika håll, däribland i en stor svensktidning, har man sökt vifta bort farhågorna genom atl göra gällande alt det rörsig om skrotmässiga bålar ulan störte värde som förlagts på - som del t. o.m. helte - gammalt svenskt område! I vissa fall är överslätandet en populär menicke alllid framgångsrik konstart. påpekas alt har samma rält som andra länder altföriägga sina styrkor i . Kommentatorn missar poängen. Den propagandaför etl kärnvapenfrilt som bedrivits från sovjetiskt håll låter sig integärna förenas med införandel av dessa nya vapensystem i . atl fastna i den fällan. Han tog lydl igl avstånd från dessa ubåtar. Nuåterstår alt se om om kommer atl inta samma attityd iförhållande till och dess ubåtar i . Ärvår biståndspolitik, som inte skall diskuteras utan senare, heltinvändningsfri från neutralitetssynpunkt? Om biståndet skall fö förankring iopinionen bör den givetvis så vara. Cubasagerande på den väridspoliliska arenan - landet som både ger och tar bistånd -har i delta sammanhang föranlett många frågor. Kan ett land, som beräknas ha entredjedel av sina stridskrafter militärt engagerade, lusentals mil frånhemlandet, anses vara i behov av bistånd? I etl flertal ansesdet finnas kubansk militär - i vissa länder i stort antal, i Afrikatotalt ca 30 000. Dessutom finns mindre kubanska styrkor i länder på andrakontinenter. Detfortsatta svenska biståndet lill försvaras ibland med alt biståndet måstevara långsiktigt och icke för göras beroende av den utrikespolitikmottagarlandet för. Detta kan i princip vara riktigt, även om vi själva ickealltid tillämpat den gmndsalsen. Men är del beträffande verkligen fråga omutrikespolitik? Vad som pågår synes närmast vara en serie militäraktioner,alla företagna i en och samma av en supermakt önskade riktning. Detvar välgörande atl höra OlofPalme så bestämt la avstånd från den kubanskainblandningen i . Man kan emellertid då inte undgå en stilla undran:Hur kan den socialdemokratiska gruppen vid årets riksdag föreslå enfördubbling av det svenska anslaget lill ? Densvenska allmänheten bör dock med lättnad fö veta altbiståndsavtalet med upphört att gälla. Över huvud taget har vi otur med endel biståndsländer - vårt slora biståndsland är inblandat i svårastrider med Cambodja, om vilka parterna lämnar de mest bloddrypandeskildringar.