prot · G109153 · 1977-12-31 00:00:00 — Kärnkraftensverkliga fara, herr talman, ligger i dess krigiska - inte i dess fredliga -användning. Men en betydande opinion har tyvärr missat della fakium. I ställethar man försökt ge människorna en känsla av alt vaOe kärnkraftverk är en laddadatombomb, som närsom helsl kan springa i luften, all holar - inte pågrund av faran för kärnvapenkrig utan därför au vi vill utvinna energi förfredliga syften. Arbetarpartietkommunisterna vill ha en realistisk energipolitik, där vi betraktar kärnkraftensom en av flera olika komponenter. Vi vill minska vårt lands oljeberoende, viär motståndare till en fortsalt ulbyggnad av vattenkraften, vi vill all våraoutbyggda älvar skall bevaras, och vi är också för atl man forskar efter nyaenergikällor och söker efter vägar för atl spara energi. Menkärnkraften är en realitet och en resurs atl ta lillvara. Den är en inhemsk tillgång i motsats till kol och olja. Vihar en högt utvecklad teknologi på områdel, vi har en svensk reaktorindustrioch vi harsom sagt egna urantillgångar. Det vore dåraktigt atl inte UlnyUjaalll delta för all trygga vårl lands energiförbrukning. sådant ulnyujandeger dessutom jobb på hemmaplan, bl. a. i bygder som riktigt skriker eftersysselsättning. Imotion nr 477 framhåller vi all vårt land har unika möjligheler när del gällerkärnkraften. ärett av de fem eller sex länder i väriden som inom sittlands gränser kan utveckla hela kärnkraftscykeln, från uranbrytningen lillavfallels deponering. Alla led i denna viktiga induslri skulle kunna ligga isamhällets händer, men dit når man inte genom atl ulan eftertanke säga nej tillall användning och ulveckling av kärnkraften i vårt land. De flesta tycks vara överens om att del måste vara vettigt all sökanedbringa vår oljeimport. Jag är övertygad om all del också råder en majoritetmot ulbyggnaden av våra orörda älvar. Menenergi kommer vi att behöva även i fortsättningen, om vi inte skall falla förlockropen från den gröna högern, från nolltillväxtens förespråkare eller fråndem som vill all vi skall återgå lill del gamla energisnåla sättet au leva. Ditvill inte vi, och vi är övertygade om alt dit vill inte heller vårt landsarbetarklass. Jusl därför är vi för kärnkraftens fredliga användning. Detfinns i vårt land enorma lillgångar som måste tas till vara. Förmodligeninnehåller världens siörsta uranfyndigheler. De brytvärda lillgång-13Riksdagens protokoll 1977/78:152-153 Energiforskning,m. Energiforskning,m. arnaav alunskiffer - i Billingenområdet. , i , på , iÖstergötland och i hela östra från till Norrbotten-uppskattas till . Förutomuran innehåller den svenska alunskiffern över tio kolföreningar, som bl. a. kananvändas till oljeproduktion och metanol. Där finns metaller som vanadin,molybden, nickel, kobolt plus en hel del annat. Jagdelar den uppfattning som framförs i reservationen till näringsutskottetsbetänkande 69 att propositionen när del gäller verksamheten i ärsynnerligen oklar. Visserligen har nej-sägarna delvis tvingats lill reträtt närutskottet nu säger ja lill fortsatt uranprospektering, men målinriktningen äroklar. Vi har föreslagit ett statligt alunskifferbolag,som med kraft och energikan ta itu med atl utvinna de rikedomar som ännu slumrar. Det finns all anledningalt hålla fast vid denna inställning. Vihar också i vår motion krävt exploatering av urantillgångarna i Pleutajokk iAOeplogs kommun. Också på den punkten har de borgeriiga bakåtsträvarna tvingatslill en viss reträtt. Del i propositionen föreslagna anslaget var avsett attfinansiera s. k. objektprospektering efter andra mineraler än uran. Utskottetutgår nu från att dessa prospekteringsarbeten i möjligaste mån samordnas medfortsatt uranprospektering i området. Syftet bör vara att klariäggaomfattningen av fyndigheterna, sägs det. Vi registrerar detta som entillnyktring och en framgång för vår motion och andra motioner i syfte all få igång verksamhet i Pleutajokk. Vi har i vår moiion betonat nödvändigheten av attgruvbrytning kommer till stånd -och vi menar allvar. Viägnar oss inte ål sådan politisk akrobatik som att föreslå gruvbrytning och isamma andetag säga att, för allt i världen, uranmalmen får inte användas. Viär övertygade om atl uranmalmen behövs, och vi är övertygade om att AOeplogskommun behöver sysselsältning. Isamband med landstingsmöte i böOan på vistades jag i AOeplog.Jag kan försäkra kammarens ledamöter alt såväl kommunalmän som vanligamedborgare betraktar frågan om uranbrytning som kommunens stora chans attöverleva. Vihävdar atl uranfyndigheten i stor ulslräckning redan är kartlagd och all det nuhandlar om alt få i gång gruvdrift. Vi yrkar därför i anslutningtill vår motion 1977/78:223 följande: attriksdagen med anledningav proposilionen 1977/78:101 bil. 11 punkten 4 ochmoiionen 1977/78:223 till Lån for prospektering i på tilläggsbudget II tillstatsbudgeten för /78 anvisar ett investeringsanslag av . och i anslutning härtill uttalar sig för uranbrytning i Pleulajokk. Omkärnkraften kan mycket sägas, och mycket har redan sagts. Vi kommunister villsätta in den i sitt naturliga sammanhang, som en del av elt realistisktenergiprogram. Viär självfallet bestämda i kravet alt hela energisektorn skall överföras isamhällets ägo. Det går inte, säger vi, atl rationellt hushålla med energi ochdet går inte att planmässigt bygga ut och styra produktionen av energi, så längevikliga sektorer ligger i de multinationella monopolens händer. Vihar i del sammanhanget ett delyrkande, där vi föreslår att de multinationellaoljebolagens svenska dotterföretag överförs i samhällels ägo. Det ärju sombekant skattesmitare av stora mått som på etl otillständigt sätt manipulerarinom energisektorn. All ta itu med den saken är en gammal lanke, som bör ha sinplats i det energipolitiska resonemanget. LinusPauling, nobelpristagare i kemi och sedan också fredspristagare, skrev i sinklassiska lärobok kemi, utgiven av 1952:"Den kontrollerade frigörelsen av kärnenergi ger löfte om en ny värid därmänniskans verksamhet och vad hon uppnår inte begränsas av ell otillräckligtenergiförråd." Isamma lärobok avslutade kapitlet om radioaktivitet med följandeord: "Jag iror all man snarl skall inse alt upptäckten av delkontrollerade frigörandet av atomenergi är den största upptäckt som gjortssedan urmänniskan fann sättet att framställa och behärska elden." Minövertygelse är densamma, och jag ber alt även få yrka bifall lill motion 477. Energiforskning, m. m. Socialdemokraterna harju under del gångna året lagl ner en belydandemöda på att angripa regeringens energipolitik i allmänhet och isynnerhet. Det är väl inte myckel atl säga om det. Del är deras uppgift somoppositionsparti att kritisera regeringen. Men den argumentation somsocialdemokraterna har använt är så pass anmärkningsvärd på många punkter atlden kan vara värd en del kommentarer. Här i slutskedet av debatten tänkte jagta upp några av de vanligaste argumenten. Ettpåstående som förekommit flitigt i debalten och också stått att läsa itidningar och andra sammanhang är all regeringen när del gäller energipolilikenskulle vara drabbad av handlingsförlamning eller, som man ibland vall att säga,beslutsångest. När man ser tillbaka på den aktivitet som utvecklats påenergipolitikens område sedan regeringen tillträdde, framstår den typen avbeskyllningar i all sin orimlighet. Det är lätt all konstatera atl det nogaldrig i detta lands historia har tagits så många initiativ, utvecklats så storaktivitet och fattats så många viktiga beslut på energipolitikens område somunder 1977 och den hittillsvarande delen av 1978. Jagskall inte ta upp kammarens tid med all räkna upp alla de propositioner somförelagts på energipolitikens område och alla de beslut som vi haftanledning att falla-och där vi just slår i processen att fatta en del av dessabeslut. Jag vill bara peka på arbete, som innebär denförsta grundliga belysningen av den svenska energipolitiken i sin helhet. Jagvill peka på villkorslagen, som innebär atl har säkerhetsaspekternasatts främst i kärnkraftspolitiken. Vi har fått en nyorientering avenergiforskningen, bort från den ensidiga koncentration på kärnkraftsforskningsom vi hade tidigare mol en satsning på energihushållning och alternativaenergikällor. Samlidigl för energiforskningen i och med del beslut vi skallfatta eller kraftigt utökade resurser. Energiforskning, m. m. Likadant har resurserna för energihushållning ibåde bostäder och industri ökat mycket kraftigt,och villkoren försådant stödhar desutom blivit mycket mera gynnsamma. kommer förmodligen riksdagenatt få ta ställning till elt mycket omfallande investeringsprogram på del härområdel. Det är sanneriigen inte fråga om någon handlingsföriamning påenergipolitikens område; tvärtom är det fråga om hög aktivitet och handlingsförmåga,som står i bjärt kontrast mol den passivitet som kännetecknat avsocialdemokralisk energipolitik. Detandra huvudargumentet som socialdemokraterna ägnal sig åt är att det kostar förmyckel pengar all inte ta i drift de kärnkraftverk som i och för sigär färdiga. De beräkningar av hur mycket pengar det kostar, somsocialdemokraterna framför bl. a. i en reservalion till ell av de betänkandenvi nu skall behandla, är i och för sig minsl sagt tvivelaktiga. Det har ocksåutskollsmajoriteten redovisat. går inte att förneka alt det kostar pengar. Anledningen vet vi -regeringenoch ställer numera det i och för sig självklara kravet atl innan manfår starta etl kärnkraftverk skall man kunna visa atl man kan hanlera det högaktivaavfall som bildas. Att ett sådant krav ställs borde vara så självklarl för varoch en alt ingen skulle kunna ifrågasätta det. Men för socialdemokraterna ärdet lydligen inte ännu en naturlig sak att sälta säkerheten i högsätet. Del är någonling som vi accepterar i de flesta sammanhang. Idetla samhälle lägger vi ned miljardbelopp på säkerhet av olika slag. Vi gördelnär vi bygger våra vägar. Allt del vi satsar på miljövården är pengar somsatsas för ökad säkerhet för människor och natur. Vi satsar årligenmiljardbelopp på försvaret för all skapa säkerhet för den händelse världslägetskulle försämras. Men på energipolitikens område anser socialdemokraternatydligen att det är fel att satsa pengar på säkerhet - på något annat sätt kanman inte förklara den krilik som riktas mol regeringen för alt man är bereddatl acceptera att det kostar pengar att få säkerhet för kärnkraften. Samlidiglsom socialdemokraterna kritiseras oss för att vi inte sätler i gångkärnkraftverk kvickt nog, kritiserar de oss också för att vi inte avvecklarkärnkraften kvickt nog. De talarom svikna vallöften. Men närde formar denkritiken mot glömmer de två viktiga fakta. Detena faktumet är atl en förutsättning för atl genomföra någonling i elt land medparlamentarisk demokrati äratt man kan få en riksdagsmajoritet för det. Detgäller för oss lika väl som för socialdemokraterna att skall man genomföravallöften måsle man också få majoritet bakom dem. Alt man inteomedelbart får del för alla de krav som man ställer innebär inte att man gårifrån de målsättningar som man ställer upp för sin politik. Detandra viktiga faktum som man glömmer bort är att detta att omforma den svenskaenergipoliliken aren reform av mycket stora mått, och det aren väl etableradtradition i vårt land att man inte genomför stora reformer över ulanförbereder dem genom grundligt utredningsarbete. Det är precis vad vi gör påenergipolitikens område genom arbele. somförbereder det energibeslul vi skall fatta här . När socialdemokraternaförebrår cenlern för att vi inte krävt en omedelbar avveckling av kärnkraften,så förebrår de oss föratt vi tärde här frågorna på allvar och anser att de -liksom alla andra frågor - skall beredas grundligt innan man tar ställning. Mankan också konstatera an de argument som framförs i debalten för en fortsattkärnkraftsutbyggnad har visat en väldig tendens alt glida vartefter liden gått. När1975 års energibeslut fattades motiverades en ulbyggnad av kärnkraften med altvi skulle få en mycket kraftig ökning av elanvändningen här i landet, 6 96 perår. När vi pekade på de stora möjligheler som fanns och finns all hushålla medenergi på olika områden sade man an de energibesparingar vi föreslog inteskulle spara olja; det talades om atl vi blandade ihop äpplen och päron. Numerakan vi konstalera alt det ökade elbehov som 1975 anfördes som elt motiv förenkärnkraftsutbyggnad förmodligen inte kommeratt föreligga. Då talar man intelängre om att det är elbehovet man skall tillfredsställa. är detoljeberoendet som skall minska. ärdet godtagbart alt blanda ihop äpplenoch päron. Närman försöker ulmåla kärnkraften som ett sätt alt lösa oljeberoendet kan detinte vara kärnkraftsprogram man tänker på. Den omfattning som dellaprogram har innebär nämligen ell mycket litet bidrag lill en minskning av detsvenska oljeberoendet. För att kunna minska oljebehovet i fordras detinsalser av en helt annan storleksordning. Dessa insatser kan man också göra,framför allt på energihushållningens område. Ekonominanfördes som ell annal starkt argument som satsning på kärnkraften. när manrunt om i världen alllmer böOal tvivla på kärnkraftens lönsamhet, lalar maninte så mycket om ekonomi längre. är del i stället viktigt all rädda densvenska kärnkraftsinduslrin, exempelvis att rädda AB Asea-Atoms framlid. Mennär del gäller Asea-Alom är det uppenbart atl det kärnkraftsprogram som hardiskuterats i inte räcker för att göra ell sådant förelag lönsamt.Skall Asea-Alom ha någon framtid krävs del en omfattande export avkärnreaktorer. Men jag vill hävda att med den linje som av traditiondriver på nedruslningsområdet, framförallt för alt hindra spridning avkärnvapenteknologi i världen, vore det olyckligt om export av kärnreaktorerblev elt väsentligt inslag i vår ekonomi. Detsamma gäller naluriiglvis i minsllika hög grad om export av uran skulle bli ell vikligl inslag i vår ekonomi. Vidarehävdar man, som har gjort här tidigare i debatten, atl delinte finns några allernaliv, i vaOe fall inte på kort sikt, och pekar på altdet naluriigtvis kommer all la lång lid att utveckla de nya energikällorna. Delär riktigt atl del kommer att ta sin lid all utveckla de nya energikällorna,men det hindrar inte, att om vi vill ha en tryggad energiförsöOning iframtiden, måsle vi utveckla de kontinuerliga energikällorna. Kärnkraften ärjuinte mycket mera långlivad än oljan. Även kärnkraften är beroende av en råvarasom bara finns i begränsad omfattning i väriden. Energiforskning, m. m. Energiforskning, m. m. Låt mig slutligen konstatera, herr talman, altkärnkraftsbeslutet byggde på en slentrianmässig tro på en ständigt ökandeförbrukning som måste tillfredsställas lill vaOe pris. Debatten om kärnkraftensframtid har dock lett lill att denna oreserverade tro på den ständigt ökandeoch oundvikliga resursförbrukningen alllmer kommil all ifrågasättas. Man harböOal inse alt hänsynen lill miljön, lill människornas hälsa och de kommandegenerationerna är viktigare än den ständiga tillväxten. På det sättet harenergidebatten blivit en väckarklocka, men gäller del att vidga den debattentill alt omfatta vår resursanvändning i dess helhet. Energiråvarorna är inte deenda som hotar all sina på sikl. Energiproduktionen är inleden enda som skaparhälso- och miljörisker. Vi måste därför böOa diskutera allråvaruanvändningochall produktion med samma allvarsom vi nu diskuterarenergifrågorna. Herrlalman!1 milt anförande vill jag ta upp frågan om fortsalt verksamhet vidRanstadsverkel, som behandlas i ell av utskoltsbeiänkandena. Ingeni kammaren lorde på så nära håll somjag ha följt utvecklingen inom dettaföretag. I mitten av 1950-talel värdet fråga om prospektering efter uran iHäggum. , efter en viss tveksamhet från statsmakternas sida, leddedet fram till etl beslut om byggande av Ranstadsverkel. Manblev snart medveten om atl skiffrarna var för föltiga för alt ge ett ekonomisktgodtagbart resultat med den omfattning av brytningen som det då rörde sigom.Därför fortsatte en specifik uranprospektering också på andra håll i landet.Den lades dock ned. Med anledning av den debalt som har förts häri dag är det intressant att konstatera att del tidigare varit både uppgång ochnedgång beträffönde såväl beslut om uranleining som uranproduklion. Detbyggda Ranstadsverkel kom aldrig att köras i full drift, och den produklion somvar upplagen avvecklades helt och hållet. Isamband med energipolitiska beslut gav riksdagsmajoriteten "Låntill projektering av Ranstadsverkel". Målsättningen var då att förse delsvenska kärnkraftsprogrammet med uran från anläggningen. För att täcka deltabehov erfordrades uran och en brytning av ca 6 miljoner lon skifferper år - elt behov som fortfarande kvarstår för dem som hävdar att .1975 årsbeslul skall fullföljas. Lägger man därtill del ökade behov av uran som uppslårom inie del utbrända bränslet skall upparbetas ökar behovet med ca perår. LKABlade som en följd av uppdraget fram en lokaliseringsansökan enligtbyggnadslagen 136 a !f. Till följd av remisskritik återtogs ansökan i samförståndmellan den dåvarande regeringen och förelaget. Lokaliseringsansökan återkom1976 och har varit föremål för den fullständiga beslutsomgång som hör till ensådan ansökan. senaste ansökan benämnd Mineralprojekl Ranslad hade omfattningen avexploateringen begränsats till en produktion av uran , för vilkenerfordrades brytning av en miljon ton skiffer. Vad hände då mellan 1970 och 1975 års ansökningar?Jo, inriktningen på verksamheten vid Ranstadsverkel förändrades. Man böOade mertala om den potentiella möjligheten att bli självförsöOande med vissavärdefulla mineraler ur de svenska skiffrarna, och även organiska ämnen togsupp. Brytningsområdet i det senaste projektet begränsades, och i ansökan sadesalt brytningen endast kunde bedömas på lio års sikt, medan man 1975 kunde bedöma25 år. Genom begränsningen kunde man också eliminera en delmarkanvändnings-konfiikter i det korta perspektivet. Jag har velat ge denna bakgrund till det beslut vi står inför ,därför atl i utskottsbetänkandet redovisas utförligt yttrandet frånlänsstyrelsen i - ett yttrande som tagits med så knapp majoritetsom är möjlig att åstadkomma. Däremot har inte, vilket jag tycker borde varilnaturligare, någon redovisning skett av kommunernas ställningstagande, vilketär avgörande för frågan. Skövdekommunfullmäktige, somjag själv tillhör, anförde atl storleken av kommandeproduktion inte kunde klargöras. Inga markområden hade angivits för fortsattbrytning efter tioårsperioden, och kommunens planering måsle omfatta längretidsperiod än . Härligger en central bit i en eventuell framtida exploatering, nämligen all dettalas om vilka potentiella möjligheter som finns i Växjöskiffrarna och denavgränsning i projektet som då sker lill år och som enligt reservationen vidutskoltsbetänkandel på denna punkl är än mer begränsad, när vi vet atl manbehöver bryta ca skiffer för att förse det svenskaprogrammet med uran om en upparbetning sker. Kommunenhar också pekat på att lakrestdeponeringen är oklar när det gäller möjlighetenatt bemästra vitlring bl. Del fanns inga bevis för alt grundvattnet kundeskyddas från föroreningar. Genomförandet av projektet skulle medföra negalivpåverkan på miljön i områdel genom utsläpp till luft, mark och vatten och genombullerstörningar. Prpjektet skulle också komma i konflikt med såväl natur,kultur och fornminnesvård som det rörliga friluftslivet. Kommunfullmäktigesbedömning av ansökan med bakgrundsmaterial resulterade i att ett projekt förforskningsarbete ulan produktion och med minimal alunskifferbrylning bästskulle tillgodose allmänna och kommunala intressen. Sysselsättnings-och kommunalekonomiska fördelar var inte av den omfattningen aU enbart de kundeutgöra skäl för tillstyrkan. Kommunfullmäktige avstyrkte alltså ansökan enligt136 a §. Dethar i debatten här hävdats att ansökan inte varit föremål för en sakligprövning enligt gällande lagstiftning. Jag undrar vad detta var för sortsprövning, om det inte var en saklig prövning enligt de regler som gäller. Industriministernhar i sin proposition tagit fasla på vad kommunerna anselt och inte vadlänsstyrelsen yttrat, vilket är helt följdriktigt, eftersom intekonkret angivit vad yttrandet innebar eller om projektet skulle ha föranlett enny lokaliseringsansökan. Socialdemokraterna har verifierat att derasreservation innebär en prövning enligt 136 a §. Energiforskning, m. m. Energiforskning,m. Propositionen innebär inte någon fortsatturanbrytning utan verksamheten är inriktad på utredning av skiffrarnas innehållav energiråvara och andra ämnen. Utskottet har inte ändrat på detta innehåll ipropositionen. Därför förs en diskussion mellan två ståndpunkter: dengäller dels frågan om uranprospektering , vilket är en sak, delsfrågan om skiffrarnas behandling , vilket är en annan sak. Jag tyckeralt det hade varit lättare att föra den diskussionen, om utskottet hade skiltde båda frågorna åt. 1proposilionen harockså konstaterats att tekniken för utvinning av uran ärfärdigutvecklad. De svenska skiffrarna kommer alltså alt förutsättningslöstundersökas utan något ställningstagande till framlida exploatering. Deansökningar som gjorts samt debatten har ju varit inriktade på enexploatering av skiffern i framliden. Vissa ställningstaganden finns emellertidi propositionen som är värda att notera. Jag skall nämna några. Industriministernsäger att en förutsättning för framtida kommersiellt ulnyujande av skiffern äratl miljöproblemen kan lösas. tyckerjag är lillfredsslällande altkonstatera. Han säger också alt det är väsentligt när det gällermiljökonsekvenserna alt man undersöker restprodukterna för att ta reda på hurman skall kunna eliminera riskerna för restprodukternas vitlring och därmedföljande risker för föroreningar av grundvattnet. Men det är inte bara i frågaom den delen som forskning skall bedrivas i detla sammanhang ulan ocksåbeträffande rekultiveringen av restprodukterna. I debatten har åberopatsden rekultiveringsverksamhel som försiggår vid Ranstadsverkel. Jag vill intepåslå att den ärett prov ulan värde, men den ärett prov som i det här sammanhangetinte bevisar att rekultiveringsverksamhelens problem har kunnat lösas.Förutsättningarna föratt man skall kunna bevisa detla är atl verksamheten skerpå lakrester. Detla måsle vara en verksamhet som man lar upp i och med det härbeslutet. Industriministernsäger också att del inte krävs att produktionen är anpassad till en kommersiellutvinning. Om man inte kan motverka miljöförstöring kan brytningen intemotiveras med snabbare forskning. Här kommer mycket av del som har diskuteratsi dag in i bilden. Jag finner del väsentligt att någon skifferbrytning intestartas med undanlag av den brylning som erfordras för den rena forsknings- ochutvecklingsverksamheten förrän en fullutvinningsprocess har hunnit utvecklas.Delta stämmer också väl med vad kommunerna har uttalat i sina yttranden. Delär också klariagt atl det inte innebär något ställningstagande till frågan omen eventuell framtida utvinning av alunskiffer vid Ranstadsverkel.Anläggningarna skall även utnyUjas inom energiforskningsprogrammet, och en planför forskningsarbetet kommer att lämnas in. Regeringen kommer väl sedan isedvanlig ordning i samband med utanordnandet av de pengar som vi eller kommer att besluta anslå att studera del program som Ranstadsverkelkommer att lämna in. Utskottethar följt propositionen också i denna del. Även en del andra saker som ärväsentliga har klarals ut, såsom atl en framtida exploatering av alunskiffer,oavsett värden i praktiken äger rum, lorde förutsätta en prövning enligt 136 a§. Det konstateras också att man inte har funnil anledning att tillstyrkade motioner som har väckts, utan utskottet an visarett investeringsanslag ochger som sin mening lill känna vad utskottet anfört med anledning avproposilionen samt föreslår atl avslå molionerna. Lålmig, herr talman, sluta med någol som man kanske bör betona inför kammaren medanledning av den diskussion som har förts.