prot · G10950 · 1977-12-31 00:00:00 — Delär, herr talman, inle alllid från den sista raden i ell förelags vinst-ochförlusträkning som en företagsledning skall dra slutsatserna om sill företagslämpliga handlande. Kortsiktiga företagsekonomiska bedömningar får inle liggatill grund för beslut som i ett samhälle, en kommun, direkt berör de anställdaoch dessutom får följdverkningar för underleverantörer, varuförsörjning,skolor och social service, bostadsbyggande och på annat sätt. Vad som möjligenkan bedömas som företagsekonomiskt klokt behöver inle alls varasamhällsekonomiskt riktigt. Ireservationen påpekas att i fråga om legeringsmeialler är praktiskttaget helt beroende av import. Vill vi komma till en annan ordning,måste en väsentligt ökad satsning på prospekleringsverksam-helen ske. Del haröver huvud taget icke skett någon kartläggning av malmbasernas storlek ochbetydelse för specialstålinduslrin. I samband med specialstålverkens eventuellasamverkan och fusionering borde det klarläggas hur nu brutna järnmalmsgruvoroch utmål skall behandlas. Påen del orter i Bergslagen blir det fråga om nedläggningar. Det är angeläget attvi får den utlovade planen för ersättningsindustrier till sådana orter. Hur voredel om industriministern undersökte hur VÖEST i arbetar, hur manorganiserar nya arbetstillfällen, som inte direkt behöver vara ensidigtmanufakiurerande lill stålbranschen? Meddet sagda, herr talman, ber jag att få yrka bifall till s-reservationerna i deaktuella betänkandena. Stålindustrin,m. I detta anförandeinstämde (). Den här debatten visar med all önskvärd tydlighet hur viktig dennafråga är. På 25 platser i är specialstålverken verksamma medomkring 35 000 anslällda. Gruvindustrin och slålhan-teringen har haft - och har- en avgörande betydelse för sysselsättningen i hela Bergslagen och därmedockså en myckel stor betydelse för hela landets ekonomi. Härfinns fortfarande stora tillgångar på malm, och här finns yrkeskunnighet ochanläggningar för fortsatt stålproduktion. De flesta bedömare är ense om attefterfrågan på stål kommer att öka . Förutsättningarnaför en fortsatt gynnsam utveckling av svensk stålproduktion bör rimligen varagoda. Det är inle som flertalet företag redovisademycket goda resultat. Mot den bakgrunden finns det anledning att efteriysalitet mer av uthållighet, framåtanda och nytänkande än vad som förekommer iföretagen. Men tyvärr har företagen bråttom alt nu vidta åtgärder som lederlill minskad sysselsättning och i en del fall lill nedläggningar, och tyvärrvill inte regeringen la det fulla och nödvändiga ansvaret för utvecklingen. 1motion nr 114 har vi motionärer pekat på vilken betydelse specialstålindustrinhar för län och särskilt för de kommuner där företagen är lokaliserade.Nära 20 96 av det totala antalet anställda inom Stålindustrin,m. specialstålinduslrin ärverksamma i län. Vi berörs således i mycket hög grad av de väntadestrukturförändringarna. Lägger man därtill de väntade effekterna pågruvbrytningen, så kan sysselsätlningsnedgången i något eller några fall blikatastrofal. Detär i det lägel vi måste ställa oss frågan om företagen själva, ulan insyn ochpåverkan från samhället, skall få verkställa strukturförändringarna. På fierahåll är hela samhällen uppbyggda kring ett enda förelag. Där har investerats ibostäder, skolor, sjukvårds- och fritidsanläggningar och myckel annat. Heltplötsligt kan underlaget för all denna samhällsservice ryckas bort genom ellbeslut i en bolagsstyrelse långt borta från den berörda orten. Oftaställs både de fackliga organisationerna och kommunerna helt utanför delförberedelsearbete som leder lill konkreta förslag till förändringar i produktionoch sysselsättning. 1 vårt län finns det ell exempel på att ett förelag lämnadevarsel om friställningar ulan all de fackliga organisationerna blevunderrättade. Visserligen godkändes inte varslen, men exemplet visar hurbrådskande och hemlighetsfullt företagen kan agera. När de fackligaorganisationerna kopplas in är det ofta i ett så sent skede all förslagen tillförändringar upplevs som ell fullbordat faktum. vet vi egentligen inte vilka verkliga ambitioner ägarna lill stålverkenhar. Hur skall det gå för exempelvis , , ochLjusnarsberg? Den regionala utvärderingen av stålindustrins utveckling pekar påatt läget kan bli mycket allvarligt. Förutom de rent mänskliga och socialakonsekvenserna blir också den kommunalekonomiska utvecklingen helt oacceptabeli ett lägsta alternativ. Närvi i motionen pekar på de här exemplen från län betyder del inte all vivill spela ut de orterna mot andra orter i andra län. Vi är medvetna om allproblemen också finns på andra håll. Vi ansluter oss därför lill kraven i densocialdemokratiska partimolionen på ett öppet redovisat strukturprogram och enplan för ersättningsindustrier lill bruksorterna. Näringsulskottetär emellertid något oklart i sin skrivning på den punkt som gäller en plan förersättningsindustrier. Det vore värdefullt med ell klarläggande av vadutskottet menar med en kontinuerlig uppföljning av det arbetet. Näringslivetär inle någon isolerad företeelse, skild från samhället i övrigt. Detkrävs en nära samverkan mellan företag, fackliga organisationer och samhälle.Tillsammans kan vi bygga vidare på de goda förutsättningar som finns för svenskgruv- och stålindustri. Men för det krävs en gemensam plan och omfattandesatsningar på förnyelse och utveckling. Och det krävs ökad manufakturering ochvidareförädling. Och där så blir nödvändigt måste staten gå in med kapital -men också ta ett ägaransvar för insatserna. Det är inle min avsikt att yrka bifall lill motion 114 eftersom utskottetvarit enigt i sitt ställningslagande till länsmolionerna. Men jag är övertygad omatt utvecklingen mycket snabbt ger oss rätt vad beträffar behovet av statligtägarkapital för all säkra en tillräcklig investeringsvolym för förnyelse avstålindustrin. I övrigt sammanfaller våra synpunkter helt med densocialdemokratiska partimotionens, och därför ber jag att få yrka bifall lillreservationerna 1-6 vid näringsulskottels betänkande nr 30 samt den socialdemokratiskareservationen vid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 17. Stålindustrin,m. I detta anförandeinstämde i Kumla (s). i (s): I motion 116, som undertecknats av de socialdemokratiska ledamöternapå Gävleborgsbänken, tar vi i huvudsak upp sysselsätlningssitualionen i dekommuner som berörs av den pågående strukturomvandlingen inom stålindustrin. Dei propositionen föreslagna medlen för all underlätta stålindustrinsstrukturomvandling och utskottsmajoriletens ställningstagande kommer, som vianser, inte att vara tillräckliga för all klara den mycket oroandesysselsällningssilualion som föreligger på våra bruksorter. Närdet gäller de två enförelagsorlerna och vill jag först nämnaatt för del har under en följd av år antalet arbetstillfällen minskatgenom den sysselsäliningsminskning som skett inom SKF stål. Underen tioårsperiod har inemot 700 arbetstillfällen fallit bort inom kommunen, ochinom kommer förhandlingar all upptas på central nivå om allytteriigare 30000 arbetstillfällen skall försvinna emedan varslat omnedläggning av hytt- och gruvdriften vid företaget. Undersamma period har kommunen drabbats av en befolkningsut-fiyttning på ca 2 300personer, och därtill kommer en befolkningsminskning på omkring 200 personerunder delta år. Genomförs SKF:s planer på ytterligare driftinskränkningar kanman utan överdrift säga att delta kommer alt innebära en ren katastrof förHofors kommun. Avden senast framtagna arbetslöshetsstatistiken framgår all det fanns drygt 500arbetssökande. Av dessa var drygt 400 kvarstående från föregående mättillfälleinom kommunen. Del bör framhållas alt sysselsättningen för kvinnor är ettmycket stort problem trots att SKF, i varje fall tidigare, ansträngt sig föratt bereda kvinnor anställning inom industrin. Föralt stilla den oro som råder bland kommunens invånare och för att vända dentrend som kommunen kommit in i är del tvunget att speciella åtgärder vidtas.Länsstyrelsen har hemställt att en särskild arbetsgrupp tillsätts för att lösasysselsättningsproblemen i , men med beklagande kan jag konstatera attvarken industriministern eller ulskotlet vill ansluta sig lill del rådet. framhållerall är det stålverk som torde Slålinduslrin,m. stå bäst rustat att mötaen strukturomvandling. Även om så skulle vara fallet så får man inle förledasalt tro all problemen för kommun därigenom skulle vara sådana allnågra speciella insatser från statsmakternas sida skulle vara obehövliga föratt möta en strukturomvandling inom . Även om del skulle vara så altSandvik AB klarat lågkonjunkturen på ell smärtfriare säll än andra stålföretagi landet, så har ändock förelaget dragit ner arbetsstyrkan med ca 200 personerunder innevarande år. Underde närmaste åren kommer företagel enligt kända planer att ytterligare dra nerarbetsstyrkan med ca 300 personer. kommun har under 1970-taletminskat befolkningsmässigt liksom antalet förvärvsarbetande kraftigt minskalunder samma lid, ett förhållande som kommer alt fortgå genom företagels planerpå en minskning av arbetsstyrkan. Del finns anledning att peka påsysselsätlningssitualionen för kvinnorna som även i utgör ell stortproblem och som, vad jag kan förstå, 1 Detär därför med stor förväntan vi ser fram mot den plan för ersättningsindustriersom industriministern utlovat. Det är vår bestämda mening all innan någraytterligare strukturomvandlingar får företas, måste ersättningssysselsätlningskapas på de berörda stålörterna. Och det måste vara staten som lar ansvaretför detta. Dentredje stålorten inom vårt län. i kommun, har myckelknapphändigt berörts i stålutredningen. Jag skall inte heller gå något närmarein på situationen i . Jag vill dock betona att som tätort ärhell beroende av stålverket, varför all hänsyn måste tas till detta i denfortsatta behandlingen av stålfrågorna. Gävlekommun, som även berörs av strukturomvandlingen i stålindustrin genom sinkokshamn, har redan fått stora bekymmer genom några stålindustriers bristandeplaneringsunderlag. Kommunen har efter önskemål från hamnenskunder, däribland tre stålverk, beslutat om att investera i enkokshanteringsanläggning till en beräknad kostnad av 30 milj. kr. Kommunenansåg del angelägel all tillgodose stålföretagens krav på en effektivkokshantering. Man fick kort före upp-handlingslillfällei försäkringar frånkunderna om alt importen av koks skulle beslå så att del var motiveratatt göra investeringen. Dessa försäkringar har visat sig vara i del närmasteulan värde. Det står nu klart att huvuddelen av koksimporten över hamnförmodligen kommer all falla bort, och kommun kommer därmed att göra enförlust på åtskilliga . Dettaexempel anser jag utgöra ett bevis på all samhället måste ha ett störreinflytande på stålindustrins framtida utveckling och planering än vad somföreslås i propositionen. Densocialdemokratiska partimotionen tillgodoser på ett betydligt bättre sättän propositionen samhällets och de anställdas möjlighet all vara med och utövainflytande på stålindustrins framlida utveckling, varför jag vill yrka bifalllill de reservationer som är fogade till näringsutskottets betänkande nr 30. I detta anförande instämde , , , och (samtliga s). Stålindustrin,m. Vi kommer ju upp här som ett pärlband som representanter förjärnbärarregionerna. Vi har samma tema, vi känner samma oro. Tvåav fem arbetslösa i är ungdomar . Enligt den senasteAMS-räkningen var 1 300 människor arbetslösa i länet. Så konkretkan man beskriva dagens situation i vårt lands mest industrialiserade län.Gruvdriften i Bäckegruvan läggs ned. Hyllan i läggs ned. Del är enmedicin som kostar 480 förlorade arbetstillfällen, men kan man inle bygga ettnytt irådvalsverk på orten med en beräknad investering på ca 300 miljoner, blirdel ytterligare personalindragningar. Såkonkret kan man beskriva situationen i länets norra arbeisregion, . Ettindustrialiserat län som vårt drabbas hell naturligt hårdare än andra vid en sålångvarig internationell lågkonjunktur. Därtill kommer järnhanteringensstrukturproblem, som inte förenklar situationen. Dagens debatt handlar omstålindustrin och berör sålunda i hög grad ett län som och i höggrad också en industriregion som . Nedläggningenav Bäckegruvan i innebär en kalastrof för kommun.Skinnskaiteberg, och kommuner har ju tidigare drabbats hårt näringslivsmässigtoch står man ånyo inför en pressadperiod av osäkerhet. Ettexempel på bygdens industriella känslighet framgår också av dagens propositiondär industrin i domineras av ell enda företag, som sysselsätter ca 6596 av antalet induslrianslällda och 35 96 av antalet förvärvsarbetande. Iregeringens proposition framläggs förslag om tidsbegränsade åtgärder förspecialstålindustrin och för all underiätta dess strukturomvandling. Jag tarmig friheten att begränsa mig till de följdverkningar som kan uppslå för länetsnorra del. Jaghar sagt alt Bruk redan i sitt utredningsmaterial har varslatom neddragningar av sin verksamhet. Det finns då en gemensam trend i allnäringslivsproblemalik - de bedömningar som näringslivels folk görkretsar hela liden kring det enskilda företagets ekonomiska lönsamhetsaspekt.Någon avvägning mot de samhällsekonomiska konsekvenserna har sålunda ickeskett. Detta är helt naturligt en brist. Stålindustrin,m. Iblandfår man en känsla av att del finns krafter som driver framsirukiureringsproblemen alltför snabbt - helhetsbedömningen hinner inte med.Fagersta AB säger sig nu vara nödgat att av ekonomiska skäl övergå lillskrotbaserade ämnesråvaror. säger sig, för all citera etttidningsultalande, vara "besvikna över att del inte blir något samarbetemed ". Det fanns kontaktytor mellan företagen, men kontakternaslutfördes inte i mera konkreta former. Men om ett sådant samarbete kunnatkomma till stånd, skulle förutsättningarna för gruvdriften ha varit betydligtmera positiva. Dessutom finns andra intressenter för Bäckegruvemalmen. Dessamåste nu söka sig en ny handelspartner. Till saken hör att Bäckegruvan har enriklig och bra malmkvalitel. Jaghar också kunnat notera ett uttalande av statssekreteraren i arbetsmarknadsdepartementetsom i länspressen uttalat en tveksamhet om nedläggningen av Bäckegruvan. Hansäger rent ut att bruks planer enligt utredningen all överge denmalmbaserade råvaran bara är ett av alternativen. Del finns sålunda fleraalternativ. Del ger oss måhända del rådrum som vi behöver. Vad som åsyftasär sålunda ett avvaktande av den råvaruförsörjningsutredning vars resultatkommer om någon månad. Då tycker man att nog borde enskilda företag kunna avvaktaaviserade utredningar och låta en totalanalys få råda. Somlekman undrar man ibland om vi från landels allmänna synpunkter har råd alttillåla alt man inom vårt näringsliv gör enbart fö-retagsmässiga ekonomiskabedömningar utan att ens ha någon enhetlig råvarubranschanalys. Råvarorna måstei framtiden också spela en avgörande roll. Det bör också påpekas när detgäller att tillvarata våra naturtillgångar - malmen är ju en sådan - alt detpågår forskning och en försöksverksamhet för att få fram nya förädlingsmetoder. OmFagersta bruks planer skall förverkligas tillkommer ett nytt . Kanman räkna med att det tilldelas investeringsmedel inom de konRurrensramar somSvenskt arbetar med? synes den onormala prisrelationen mellan malmbaserad och skrot-baseradråvara vara den ekonomiska vägledaren i alla s. k. företagsmässiga bedömningar.Jag skulle vilja fråga: Biler man sig inle i tummen ? Vad är detför beräkningsgrunder som föreligger och som garanterar att dagens skrotpriserkommer alt vara i all framtid? lågpris, men hur är det ? Kommerskrotöverskoltet i omvärlden att bestå då den internationella stålkrisen ebbarut? Nog behövs del enplanmässig samordning under samhällets ledning. Jagfick en påkostad företagsbroschyr i min hand under veckoslutet. Den är bra. Denvisar att det finns en positiv tendens även i näringslivet. Låt mig citerainledningen: "Idet läge som vi och alla andra stålverk befinner oss i finnsbara en sak att göra. All kavla upp ärmarna. All la rejäla krafttag. För ävenom det svenska stålet är inne i en kris just , tycker vi inte all del finnsnågon anledning all se i svart." Det är nästan så all manhör vad en gång sade: "Del gäller alt slå näven ibordel." Den citerade förelagsbroschyren påpekar också nödvändigheten aven del andra åtgärder, nämligen att "kavla upp ärmarna". Ärdel möjligen den borgeriiga regeringens avsaknad av näringspolitiskt programsom är boven i dagens drama? Storföretag kräveräven i stora annonser att vi "kavlar upp ärmarna", dvs. För oss som verkar och bor i bruksbygderna känns handlingssvagheten hosden sittande regerigen besvärande. Viär medvetna om all strukturförändringar måste ske, men de måste ses inle minstur samhällsekonomisk synvinkel. Sålunda krävs planmässighet under samhälletsledning på ett sådant säll all enskilda människors och bruksorters trygghet ochframlid inle äventyras. Dethar antytts från regeringshåll all länsstyrelserna i de län som i särskild gradberörs av de problem som strukturfrågorna inom järnhanteringen omfattar skalltilldelas utökade personella resurser så att samverkande arbetsgrupper underlänsstyrelsernas ledning kan tillsättas och företrädare för berörda kommuner,förelag och fackliga organisationer kan knytas till dessa. Jag hoppas all deockså får ekonomiska resurser lill siit'förfogande, så alt de har en rimligchans all verka för all de aktuella' bruksorternas negativa näringsliv bryts.Men del är av stor vikt alt det länsomfallande organet får ökade personellaresurser, och från västmanländsk horisont vädjar vi om snabba insatser. Induslriminislernbesvarade en fråga av . Då utlovades allt statligtstöd lill Fagerstaregionen. Detta måste i praktiken innebära all regionenryckts ut ur den regionalpolitiska "grå zonen" och får tillgodogörasig en högre prioritering. socialdemokratiska partimolionen föreslås en rad åtgärder som, såväl i delkortare som i det längre perspektivet, skall bryta den pessimistiska ton sompå många håll råder inom vårt näringsliv. Ål-gärderna som skulleförbättra den industriella balansen i våra bruksbygder är strukturfonden, ökatstöd för exporlfrämjande insatser, exportkrediter, ökat stöd till forskning ochteknisk utveckling och, inle minst, en branschpolitisk planering för denstrukturella utvecklingen inom järn, stål och gruvor samt krav påersättningsindustrier. Här finns handlingsmodellen. Underden gångna höslsessionen har vi blivit utlovade propositioner. Vi har t. o. m.fått anvisningar om att de skulle ingå i lämplig julleklyr. Propositionen omhandelsslålet skulle ingå i det paketet. Den julklappen, herr talman, synes vifå avstå från. Med detta yrkar jag bifalllill de socialdemokratiska reservationerna. Stålindustrin,m. i (s): Jag hade tänkt mig att få komma in i direkt anslutning lill delanförande som industriministern höll. Men del har inte varit möjligt för migatt få ordet vid det tillfället - och jag har självfallet respekt för denordning som är fastställd. Jag kommer således in litet 7 protokoll 1977/78:50-51 Stålindustrin,m. sent i debatten, och jaghar tyvärr inte heller induslriminislern framför mig. Jag kommer ändå, herrtalman, att göra ett par kommentarer lill den förda debatten. Densom har följt dagens debatt har självfallet inle kunnat undgå all märka den orooch ovisshet inför framliden som så många talare gett uttryck för. Del är pånågot sätt en spegelbild av hur tusentals människor upplever sin situation påen mångfald orter. I detta fall är det kommuner och regioner med enstålindustri som huvudsakligt inslag i näringsbilden. De kommunerna och deregionerna uppgår till ett ganska stort antal. Men,herr talman, jag ser också oron som en kritik mot den proposition vi nubehandlar - en proposition som är bristfällig i fråga om riktlinjer för denomstrukturering av specialstålinduslrin som skall följa. Regeringen skjuterifrån sig ansvaret framför allt i fråga om samordning och nyinriktning. Och manhar anledning att räkna med att denna samordning, som är så nödvändig, och dennyinriktning av verksamheten som är så angelägen torde komma alt ske påföretagens villkor. Företagen vägleds av målsättningen alt uppnå vad som urföretagsekonomisk synpunkt är angeläget. Det är risk för att de hänsyn manmåste la lill samhällsekonomiska och regionalpoliliska skäl kommer ibakgrunden. Under alla omständigheter kommer de i kläm. - I våra motioner och ivåra anföranden har vi velat rikta uppmärksamheten på denna brist på planeringoch styrande målsättning. Den korta lid som står mig till buds skulle jag också vilja använda föratt mer rikta mig mot det anförande som industriministern höll. Gång på gånghar jag varit i tillfälle att lyssna lill de anmärkningar som industriministernriktar mot den tidigare regeringen och främst - när del gäller delnäringspolitiska området - den tidigare industriministern. Han talar om bristpå planering. Vi här lyssnat till industriministern och funnit alt han menarall han, när det gäller specialstålinduslrin, log initiativet till enenmansutredning för att analysera det här problemet. Låt mig, äradekammarledamöter, säga att nu har suttit i industridepartementet idrygt , men enligt min uppfattning har han ännu inte hunnit orientera sigi departementet. Om han hade gjort det, hade han kunnat undvika den fadäsen attuttala rena osanningar. Jag tänker då på del tal som han fört om bristfälligheli planeringen, brister i fråga om att möta de strukturproblem som anmäler sig. Redan1972-1973 mötte vi specialslålinduslrins problem. Vi hade överläggningarmellan och Fagerslakoncernen om en samordning mellan dessatvå förelag. Det gällde en samordning mellan produktion och marknadsföring.Dessa överläggningar var så långt komna, att en överenskommelse skulle träffasmellan förelagen i samverkan med dåvarande industridepartementet ocharbetsmarknadsdepartementet. Vadvar del då som gjorde att detta inte fullföljdes? Jo, del var denkonjunkturuppgång som kom 1974-1975. Detta känner vi igen från många branscher.I krislägen kan man diskutera samgående, man kan vara långt överens omnödvändigheten av samordning, gemensam marknadsföring osv. Men ikonjunkturuppgångar skyms blicken för framliden av mera ljusnande lider och deförsäljningsmöjligheter som kommer. När konjunkturnedgångarna kommer tillbakaigen, är det möjligt alt ta upp diskussionen på nytt. Tänk på glasinduslrin ochtekoindustrin, där vi haft motsvarande problem! Detskulle varit egendomligt om inte den fackliga rörelsen hade uppmärksammatdessa problem. Vid metallkongress togs strukturproblemen upp mycketallvarligt inom metallindustrin, såväl handelsslålinduslrin somspecialstålinduslrin, varpå vi 1974 tillsatte stålbransch-rådet, som skulleanalysera lägel, diskutera och ta fram ett kunskapsunderlag för en långsiktigplanering. Min repliktid är ute men jag ber att få begära ordet på nytt. Slålinduslrin,m. Den lågkonjunktur som vi f n. befinner oss i är mycket besvärande överlag, men i de områden av landet, som drabbats av stålkrisen, är situationenalldeles speciellt besvärlig och i den gruppen befinner sig . I likhetmed tidigare talare här vill jag vitsorda den oro som där råder införframtiden. Detta får dock inte leda till att vi ger oss över. Debattenhär har rört sig om vilken regering, den nya eller den gamla, som bärskulden lill vår situation. Jag är glad över att kunna konstatera att man nuinle kan ge den nya regeringen skulden. På den punkten har den här debattenblivit betydligt mera nyanserad. Jag skall givetvis inte lägga mig i dendiskussion som just nu förs mellan den nuvarande och den förutvarandeindustriministern om bristerna i planeringen. Det får de själva göra upp om.Att utpeka den största syndabocken när det gäller dessa saker löser helleringa problem. Det kan hända - och det bör vi ändå alla erkänna - att vi intehar trott att vi skulle komma in i en så besvärande lågkonjunktur och i en såbesvärande struktursiluation som vi nu befinner oss i. Vihar varit för optimistiska, och i detta läge har vi bara att konstatera delta.Nu måste vi göra det bästa möjliga av situationen.