prot · G10923 · 1977-12-31 00:00:00 — Ivårt land har vi en fri konkurrens på oljemarknaden. De internationellastorföretagen har visserligen en stor del av denna marknad, men vi har två svenska företagsom har av den totala marknadsandelen. Från vpk:s sida kritiserar mande internationella oljebolagen för att visa för låg vinst här i landet. Men detär inte särskilt myckel som tyder på detta. Enligt statens pris- ochkartellnämnd föreligger faktiskt inga större vinster. Vi har bara attkonstatera det faktum alt även de svenska bolagen visar låg vinst.Internationellt sett har inte några särskilt höga bensinpriser. De somhar rest som turister runt om i har kunnat konstatera att liggerganska bra till när det gäller bensinpriserna, även om dessa för den vanligebilisten självfallet är höga. Statendriver som bekant egna oljeföretag. Dessutom har vi både OK och Nynäs-Petroleumsom självständiga svenska företag. Detta hindrar emellertid inte attkonkurrensen skulle kunna bli bättre. Ett viktigt steg för att ge samhälletmöjligheter alt aktivt delta i oljeförsörjningen togs 1975, då man etableradeSvenska . förutsätts komma att bedriva verksamhetinom olika från försörjningssynpunkt betydelsefulla led i oljehanteringen. Vadsedan gäller de multinationella företagen har dessa varit föremål för eningående analys och debatt. Det tycker jag är riktigt, eftersom man bör haögonen på dessa jätteförelag och se vad de har för sig. I det syftet har vi juf n. en arbetsgrupp, MNF-gruppen, som leds av industriminister . Även endel andra arbeten med samma inriktning och målsättning pågår. Jag skall inte bli så långvarig. Hela frågan om vår oljeförsörjningkommer atl tas upp i ett större sammanhang. Det är ju för kammarens ledamötervälbekant att i samband med del energipoliliska beslut som vi skallla 1978 jämväl kommer att syssla med de här frågorna. Där kommer helaenergipolitiken atl tas upp, och jag är övertygad om atl även en debatt av dethär slaget kommer all ingå i det paketet, i den samlade lösning vi hoppas få påenergipolitiken. Därför får vi f n. avvakta vad som kommer alt ske. Dekartläggningar som har gjorts i av oljeproblematiken är i stort settriktiga, och vi får nog här i kammaren anledning att återkommatill denna viktiga fråga. Förstatligandeav den privata bensin- och oljehandeln (vpk): Det är lustigt att höra på . Han är mycket defensiv ochförsöker nu uppskjuta hela diskussionen till 1978, när energipolitiken i stortskall diskuteras, fast han vet all den borgerliga regeringenkommer att ta exakt samma ståndpunkt till den privata oljehanleringen som deborgerliga i utskottet gör . Man kunde ju lika gärna ha diskuterat delhela . Delär litet märkligt att höra hur försöker göra de storamultinationella bolagen ofarliga, genom atl säga atl vi har fått en så stor ochintressant debatt om dem här i landet . Ja, det är ju bra i ochför sig. Men en debatt påverkar inga priser. Förstatligandeav den privata bensin-och oljehandeln hindrar inte skatteflykt.En debatt minskar inte ett multinationellt bolags maktposition, och del är jubeskärandet av deras maktposition, makten över prispoliliken, som vi vill åt. HerrHovhammar uppehåller sig sedan vid del han kallar motiveringen för utskottetsställningstagande. Jag vet inte om jag som är utifrån landet har en annan logikän de mer vältränade i denna kammares arbete har, men jag tycker attmotiveringen som han anför i själva verket är en motivering/o'/- våra krav ochinte - den slutsatsen vill ju dra - emot dem. Han uppehåller sighär vid hur viktig oljan är för den svenska ekonomin, för industrin, förtrafiken osv. Och det vet vi alla - det är ett banalt och alldagligi faktum hurviktig denna olja är. Men om den är så viktig - varför lämnar man den ihänderna på ett antal multinationella bolag som får ett oerhört inflytande ochhar stora möjligheter atl indirekt, genom sina informationer och genom sinmaktställning internationellt, styra den svenska oljepolitikens villkor? Näringsutskottethar ej funnit anledning att ändra sitt ställningslagande ,säger . Det tycker jag är märkligt, därför atl under årens lopphar ju en oroväckande ändring skett i oljesitualionen i världen. Vi har hafl enoljekris, då vi blev tvungna att konstatera att den var helti händerna på de internationella oljebolagen. kommer, om inte allatecken slår fel, en ny sådan oljekris som ger stora möjligheter för deinternationella oljekoncernerna att återigen manipulera. Skall vi utsätta ossför detta en gång till? När skall attityden ändras? När skall vi göra någoteffektivt för att försöka hävda den svenska oljepoliiikens självständighet ochoberoende gentemot denna internationella makt som de västliga oljebolagenrepresenterar? Vore det inte bra, inför den nya oljekris som i allmänhet avauktoriteter på området befaras komma inom , om vi hade ettsjälvständigt, nationaliserat och förstatligat förelag som dominerade svenskoljehanlering, som kunde självständigt förhandla med de oljeproducerandeländerna, ta direkta kontakter, gå vid sidan av de kanaler och demaktpositioner som de internationella, privata oljebolagen representerar? Voredel inte bra? Och vore inte det en logisk slutsals av de oroväckandeförändringar på oljeområdei som vi har kunnat iaktta sedan början av1970-talel? Jagtycker faktiskt atl den motivering som anför för sin ståndpunktpassar bättre som en motivering för alt vi äntligen skall ta itu med deltaproblem och nationalisera den svenska oljehanteringen. i glömmer bort att är ett litet land. Jagsade i mitt anförande att det handlar om av den olja vi totaltförbrukar. Därför måste vi bli beroende av de internationella oljeföreiagen. Jagvill för det första fråga : Skulle inte även ett statligt förelagbli beroende av den internationella oljehandeln, eller varifrån vill ni köpa olja ochbensin? För det andra: Skulle ett förstatligande av denna handel - den tes somni har drivit - för konsumenterna innebära lägre priser, bättreservice och större fördelar? Dessa två frågor tycker jag man har rätt att ställai den här debatten, för de är vikliga. JÖRNSVENSSON (vpk): gör för varje nytt inlägg sin sak värre. kommer hanmed ytterligare resonemang, som enligt min mening logiskt borde leda till atthan log samma ståndpunkt som vi. Han betonar återigen hur litet är, huri händerna på de internationella oljebolagen vi är. Men logiken kräver då skall göra vad man kan trots att man är liten, för att inte bli ännumindre, ännu svagare och ännu mer utlämnad. Ennationaliserad svensk oljehantering med den svenska statsmaktens stöd har dockandra möjligheter all uppträda med politisk auktoritet, som direkt förhandlaremed de oljeproducerande länderna och som en enhet som kan, åtminstone i vissutsträckning, gå vid sidan och göra sig oberoende av de internationellaoljekoncernernas godtycke och manipulationer. Det är väl obestridligt att ettsådant statligt bolag skulle kunna, med det politiska stöd det kan få, varastarkare än de olika inköparna av olja kan vara gentemot deinternationella oljejättarna. Sedanställer en fråga som förvånar mig en smula, och jag skall gå inpå den. Han frågar: Skulle det bli bättre för konsumenterna om man hade enförstatligad oljehantering här i , jämfört med nu? Har frågat sig om inte bevisbördan egentligen ligger på honom, alt visaom den nuvarande ordningen, som innebär en total underkastelse under deinternationella oljebolagen, är fördelaktig för konsumenterna? Jag tycker atlhan skall bevisa det - i det avseendet ligger bevisbördan på honom. Visserligenkan man inte med absolut bestämdhet säga atl det skulle bli enormt myckelbättre prispolitik med en förstatligad oljehantering, men man kan säga såmyckel som alt den skulle ge bättre möjligheter till direkt kontakt medproducentländerna, och därmed också ge åtminstone en potentiell möjlighet tillfördelaktigare överenskommelser - kanske också på prisområdet. Detsom förvånar mig är att utgår från att man kan lita på att deinternationella oljekoncernernas makt leder lill den för konsumenternafördelaktigaste pris- och servicepolitiken. Det motsägs mycket grovt ochkvalificerat av hur dessa internationella oljejältar uppträdde, hur demanipulerade med marknader, priser och informationer under den senasteoljekrisen. Det borde man ta varning av, så att man inte försätter sig i sammabedrägliga position en gång lill. Förstatligandeav den privata bensin-och oljehandeln kan väl inte motsäga det faktum att vilken företagsformvi än väljer för att förse vårt land med oljeprodukter, så 7 protokoll 1977/78:22-23 Förstatligandeav den privata bensin-och oljehandeln är vi beroende av de storainternationella företagen. Jag tror atl de förelag som finns i ,exempelvis både OK och Nynäs, gör sitt till för atl få så fördelaktiga prisersom möjligt - del är ju konkurrens i på bensinmarknaden. Åkerinte omkring till mackarna och tittar på de erbjudanden somfinns? Det är ganska stora prisdifferenser, så nog är det konkurrens - och detär den vi tycker bör finnas. Vilkapriser som kommer att gälla och vilka möjligheter det finns för ettstort, statligt företag att pressa priserna vet vi ingenting om, och det nämndeockså - han var så pass ärlig alt han inte försökte deklarera hurstor prisförbättring del skulle kunna bli och inte heller vilken fördel delskulle vara för konsumenterna om vi fick ett statligt bolag för bensin och olja.De statliga företag i del här landet som bedrivit verksamhet på skilda områdenhar inte visat atl deras konkurrensförmåga och möjligheter att få fram lägrepriser till konsumenterna är speciellt gynnsamma - jag tycker att vi skall taen viss lärdom av del. Sedan,herr talman, tror jag inte att jag för min del finner anledning att fortsättadebatten särskilt mycket längre. och jag företräder ju olikaekonomiska och politiska system. företräder ett socialistisktsystem med planhushållning som första riktpunkt - del har han rätt att göra,och det skall han göra i den här kammaren. Jag förespråkar däremotmarknadshushållning och fri företagsamhet. Vi är alltså på två skilda linjernär del gäller de här frågorna totalt sett. I detaljfrågorna har vi från bådahåll redovisat hur vi ser på den nu aktuella frågan. Jag har därför intesärskilt mycket mer att tillägga i den här debatten. (vpk): Jag vill litet ironiskt påminna om att han nuuteslutande talar för en borgerlig marknadssyn. Han är emellertid - väl attmärka - formellt talesman här för hela majoriteten i utskottet, även densocialdemokratiska delen, men del är inte säkert att den accepterar denmoderata synen. Detsom förvånar mig när del gäller är alt han säger att han äranhängare av fri konkurrens och en fri marknad. Ja, men då kräver ju logikenatt han är motståndare eller åtminstone skarpt kritisk mot de internationellaoljekoncernerna - för har de sysslat med någonting under sin tillvaro så är detatl förstöra den fria konkurrensen, all upprätta monopol och kontrollerademarknader som de kan manipulera prismässigt och på annat sätt efter sillgodtycke. Har man den ideologiska utgångspunkt som redovisarhär borde man ta en helt annan slällning-då borde man vara väldigt rädd fördessa monopolföretag och vad de kan göra med oljeförsörjning. Menjag får väl också, liksom , konstatera atl det finns en klyftamellan mig och honom. Vi har principiellt olika utgångs- Han anser altSveriges beroende av Gulf, BP och de andra stora oljebolagen är någonting somskall föreligga i all evighet och som man inte har anledning att göra någontingål oavsett vilka bittra erfarenheter som oljekris på oljekris kan ge oss i detavseendet. Vi inom vpk vägrar alt erkänna en sådan passiv syn. Vi tycker attoljebolagens stora makt ger all anledning att nu fundera över om man inte skallvidta de åtgärder man kan för all bryta eller reducera den. ERIKHOVHAMMAR (m): Jag vill bara erinra om att jag i mitt anförande avslutningsvis sadeatt vi kommer att ta upp hela problemet om vårt lands oljeförsörjning 1978, dåvi skall ha den stora energipoliliska debatten och - får vi väl hoppas - ocksåfatta ett beslut som gör att de här frågorna faller framåt. kan viinte göra särskilt mycket. Självfalletskall vi följa frågorna ingående, och det sker ju. Vi har pekat på del som görsf n. i på den punkten - del står f ö. skrivet i utskottsbetänkandet,och kan läsa det där. Men, herr talman, debatten kommer attutvecklas ytterligare - då får vi anledning att komma tillbaka. Förstatligandeav den privata bensin- och oljehandeln Överläggningen var härmedslutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels motionen nr 883 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan Svenssonbegärt votering upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandet nr 4röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallitmotionen nr 883. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Svenssonbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal. Denna omröstninggav följande resultat: § 19 Förstatligande avviss byggnadsmaterialindustri Onsdagen den 9 november1977 Föredrogs näringsutskottets betänkande 1977/78:5med anledning av motion om förstatligande av viss byggnadsmalerialindustri. I detta betänkande behandlades motionen 1976/77:879av m. fl. (vpk), vari yrkats all skulle uttala sig förett förstatligande av de monopoliserade delarna av byggnadsmaterialindustrinoch hos regeringen hemställa om förslag i sådant syfte. Utskottet hemställdeatt skulle avslå motionen 1976/77:879. (vpk): Ägandeförhållanden, den tekniska strukturen och prispoliliken inombyggnadsmalerialindustrin har stått i centrum i den byggnads- ochbostadspolitiska debatt som förts i vårt land. Iflera branschutredningar har man påvisat missförhållanden, inte minstbeträffande monopöllendenser, konkurrensbegränsningar och prispolilik. Ävenfrån regeringshåll har det sagts, och del gäller både den föregående och dennuvarande regeringen, alt förhållandena skall hållas under observans. Del är enriktig men helt otillräcklig åtgärd, om man avser att förändra förhållandenatill bostadskonsumenternas fördel. Behovet av ett samhälleligt ingripandeväxer i takt med den våldsamma stegringen av byggnads- och hyreskostnaderna. Byggmaterialbranschenhar ofta varit i blåsväder. Anklagelserna om monopolisering, kartellbildningar,konkurrensbegränsningar och oskälig prishöjning duggar tält. växerkraven på samhällskonlroll och prisstopp. Flerastatliga utredningar har synat byggmaterialbranschen den senaste tiden.Samtliga konstaterar att koncentrationen har ökat betydligt. Storföretagen,dvs. företag med mer än 500 anställda, har lagt under sig en allt större del avmarknaden. 1967 var hälften av de ca 60 olika byggmalerialgrupperna domineradeav ett eller några få företag. 1974 förelåg en- eller fåtalsdominans i två avtre varugrupper. flesta varugrupper spelar importen en obetydlig roll. Av en totalbyggmalerialmarknad på svarar importen för endast 3,5miljarder. Konkurrensenbegränsas också av ett stort antal överenskommelser mellan företagen. Hosstatens pris- och kartellnämnd, SPK, finns ca 160 konkurrens-begränsande avtalinom byggnads- och byggmaterialbranschen registrerade. Priserna på byggmaterialhar stigit kraftigare än de flesta andra priser. 1973 och har priserna på byggmaterial stigit med imedeltal 85 96. steg producentpriserna i allmänhet med 72 %och konsumentpriserna , detta trots att det rådde prisstopp på deflesta byggmaterialprodukler . SPKär missnöjd med den bristande konkurrensen i byggbranschen, och i en rapportsom lades fram hävdar SPK att prisbildningen på helabyggområdet skiljer sig från prisbildningen inom många andra delar av näringslivet. Byggherrarnahar i allmänhet inget större intresse av att pressa priserna. Kostnaderna kanvältras över på bostadskonsumenlerna, som sällan kan välja och vraka mellanolika bostäder. Byggentreprenörernaär garderade mot kostnadshöjningar genom indexklausuler ikontrakten. Ochåterförsäljarna av byggmaterial höjer sina priser med samma procenttal somleverantörerna, oavsett om de har haft lika stora kostnadsökningar eller ej. ,, har också börjat visa allt större intresse rör byggmaterialbranschen, menNO har med nuvarande lagstiftning ganska små möjligheter att ingripa motkonkurrensbegränsningar. De senaste årens intensifierade granskning har hellerinte i något fall lett lill åtal. Detta trots alt det uppenbart råderprisledarskap eller informellt prissamarbele i nästan helabyggmalerialbranschen. Inte bara priserna ulan också rabatterna är påfallandeofta enhetliga. Koncentrationeninom byggmaterialinduslrin är helt klarlagd. Frågan är om den givit deeffektivitetsvinster som företagarna hävdar och om dessa i .så fall kommitkonsumenterna lill godo. Byggkoncentrationsutredningenkonstaterade all "koncentrationen gett vissa vinster iform av personalinskränkningar" men att den "inte lett till etttillvaratagande av stordriftsfördelar inom forsknings- ochutvecklingsarbetet". Redan i arbetarrörelsens efterkrigsprogram fastslogs: "I de fall,då hela produktionen domineras av ett företag eller en sammanslutning avföretag, eller då en konkurrerande produktion kan anses oekonomisk bör däremotde existerande företagen överföras i samhällets ägo." Del är fortfarandeett viktigt samhällsintresse att bryta ut denna sektor ur storfinansens grepp.Detta måste ske med radikala medel, såsom vi anvisat i vpk-motionen 879, som nubehandlas. Samhälleligaoch kooperativa insatser i fråga om viss malerialtillverk-ning rubbar interådande monopolsituation, beträffande både tillverkning och försäljning.Statliga nyetableringar i konkurrenssyfte torde nu knappast vara någotrealistiskt alternativ mot bakgrunden av den kraftigt minskadebyggnadsverksamheten, och den bästa lösningen är därför, som vi föreslår, ettdksdagens ställningstagande för ett förstatligande av de monopoliserade delarnaav byggnadsmalerialindustrin. Låtmig så försöka att göra en liten beskrivning av det monopolspel som bedrivsgenom att som exempel la , vars senaste utspel bestod i attmeddela att man skall lägga ned cemenifabriken i - ställa 160människor ulan jobb och förmodligen la död på hela samhället. Eurocägs i huvudsak av två förvaltningsförelag (Prolorp och Opus). överlätEuroc och Skånska Cement en stor del av sina aktier till dessa förelag, menkontrollen stannar givetvis hos moderbolagen. Det var en taktisk fint för atttillintetgöra del inflytande som staten och BPA försökte skaffa sig.Moderbolagen kunde också håva in 60 milj. kr. vartdera genom atl sälja sinaförvaltningsföretag till enskilda aktieköpare utan alt själva tappa kontrollenöver företagen. Eurocsmonopolspel har mynnat ut i ett antal nedläggningar som fått katastrofalaföljder för de anställda och samhällena. Förelaget har ofta varit den endaindustrin på orten. I stället har man koncentrerat tillverkningen till ettfåtal orter eller flyttat utomlands där arbetskraften är billigare ochskatterna lägre. Facketsinflytande och chans att få reda på vad som händer har minskat genom dessaägandeförhållanden. Anmärkningsvärt är ju också, som vi tidigare frånkommunistiskt håll i olika sammanhang påpekat, att den socialdemokratiskaregeringen inte ingrep utan snarare medverkade till denna monopolisering. Helabyggämnesindustrin kännetecknas av en väldig kapitalkoncentration, där Eurochar blivit dominerande. Kapitalet är integrerat både horisontalt och vertikalt,dvs. Euroc söker få monopol på materialtillverkningen, som man villäga råvaror och behärska förädlingen fram lill färdig produkt, alltså färdigbyggnad. Det medför skadeverkningar för samhället i form av höjdabyggkostnader och därmed höjda hyror. Ett statligt överlagande avbyggmaterialproduktionen vore en åtgärd i folkels intresse och skulle bidratill lägre hyror och mindre profiter till storfinansen. Jag yrkar bifall tillvpk-motionen 879. I motionen 1976/77:879 av m. fl. hemställs att riksdagenskall uttala sig för ett förstatligande av, som motionärerna uttrycker del, demonopolistiska delarna av byggnadssektorn och hos regeringen hemställa omförslag i sådant syfte. HerrClaeson, som talade, har mycket ingående, och jag vill också när delgäller branschfrågorna säga sakkunnigt, motiverat denna motion. Även om jag isak inte kan dela uppfattning, har jag den åsikten att han är välinsatt i problematiken. Jag vill gärna ha sagt detta. Inäringsulskoliet har vi diskuterat denna fråga synnerligen ingående, men vi harkommit fram lill all åtgärder med den inriktning som motionärerna föreslårinte skulle medföra lägre priser och i övrigt bättre förhållanden inombyggnadssektorn. Därför har utskottet yrkat avslag på denna vpk-motion. Jagvill här yrka bifall till utskottets hemställan, som jag med några ord gärnavill ytterligare kommentera. Församråd mellan berörda samhällsorgan, arbetsmarknadens parter och näringslivetsorganisationer i frågor som mer väsentligt berör byggnadsverksamhetensförhållanden och utveckling finns - det vet alla som har deltagit idenna debatt tidigare - ett lill induslride- parlementel knutetcentralt branschråd för byggnadsverksamheten, byggbranschrådet. Detta råd harföljt utredningsarbetet inom branschen synnerligen ingående - del tror jag vikan vara överens om - liksom rådet f ö. följer byggsektorns långsiktigautveckling. Under1978 kommer också, det är en viktig sak, ett näringspolitiskt program förbyggsektorn att presenteras av regeringen. Vidarehar två experter, vilkas studie senare kom atl ingå i konkur-rensulredningensmaterial, granskat Cemenla AB:s förvärv av AB Gullhögens Bruk. Dessaexperter konstaterade bl. a. alt vissa samordningsvinster har uppstått. Oftaär väl motivet för att man slår ihop förelag alt man skall kunna driva enrationellare hantering och även öka utfallet. Strukturrationaliseringarhar man alltså kunnat uppnå, och cementindustrin i har kunnat planerasutan del inslag av osäkerhet som existensen av konkurrens utgör. Vidareär det väl riktigt, som påpekar här, att man tyvärr har fått lovatt lägga ned en del enheter. är detta i och för sig inget unikt inomnäringslivet . Den som följer debatten och läser vad som framförs i mediakan ju konstatera att det är synnerligen många företag som flr läggas ned. Detberör inte minst de anställda, med personliga tragedier och allsköns eländesom följd. Men detta är inget som enbart drabbar cementindustrin, utan det ärtyvärr under den lågkonjunktur som vi har f n. många företag som har sammaproblem. Föratt återgå till cementindustrins problematik kan man väl säga att trots dekostnadsfördelar som kunnat uppnås och trots de prishöjningar som också har ägtrum efter sammanslagningen har lönsamheten i företaget inte varit särskiltlysande. Jag fick en delårsrapport från Euroc, men jag vet förslåsinte om också har fått den. Den gällde iår, och av den framgick det tydligt att resultatet varit synnerligen dåligt.Detta förklaras bl. a. bero på att vissa produktionskostnader har stigitkraftigt. Detta är dock ingenting unikt för cementindustnn, ulan det gällernäringslivet totalt sett. Man har också haft minskad efterfrågan, vilket gjortall även volymen har minskal. Slutligen är det så - vilket också känner väl till - att cementpriserna regleras av statsmakternapå sådant sätt att Cemenla inte har kunnat höja sina priser mer än vad somansetts motiverat med hänsyn lill kostnadsökningarna - att de är betydande trorjag alla kan vara överens om. Men,herr talman, jag vill gärna personligen avge den förklaringen, all jag såsomföreträdare för näringslivet, speciellt för de mindre och de medelstoraföretagen, gärna ser att det finns konkurrens. Enligt marknadshushållningensprinciper skall vi ha en konkurrens på lika villkor. Jag hade därför gärna settatt det hade funnits fler företag även i den här branschen. Jagvill säga all just nu diskuteras en ökad import av cement från Polen.De som skall importera den cementen i, som man har sagt. ganska försvarligakvantiteter är ett företag inom - som alltså inte har någontingmed Euroc all göra. Detta kan måhända innebära atl en viss konkurrensuppstår.