prot · G10923 · 1977-12-31 00:00:00 — HerrÅkerlinds resonemang - jag vågar använda det uttrycket - om differentieradehastighetsgränser grundar sig på ett gammalt motionskrav från föreställer mig att de allra flesta i det här landet anser att det ärnödvändigt med begränsade hastigheter på vägarna. Det är sant atthastighetsbegränsningarna överträds ibland, att människor kör fortare - alltsåolagligt. Jag tror inte att de är så många som anger, men orsakentill överträdelserna är i icke ringa mån för det första att människor äransvarslösa; de tänker varken på sina egna liv eller på andras. För det andrahar polisen och övriga myndigheter som sköter trafikövervakningen inte haftmöjligheter att sätta in tillräckliga resurser. Jag föreställer mig atl detblir bättre framöver. Jag antar att liksom jag och många med migautomatiskt tittar på hastighetsmätaren om man får se en mc-polis på vägen.Samvetet slår en: kör jag riktigt eller gör jag det inte? Jag skulle därförvilja vädja till regeringen att vidta de åtgärder som är möjliga för att ökaövervakningen på vägarna. Menatt vi behöver ha en hastighetsbegränsning är jag övertygad om; det kan vialdrig komma ifrån. Ju högre hastigheten är, desto allvarligare blir olyckan,om man skulle torna emot något eller köra i diket. En annan sak, som är aktuelli dagens läge, är energiförbrukningen. Ju fortare bilen går, desto mer bränsleslukar den. Vi torde vara överens om att vi skall försöka åstadkomma enbesparing även på det området. Jag tror inte någon människa har så bråttom atthan behöver köra fortare än hastighetsgränserna utefter vägarna tillåter. Hursom helst - kommer trafiksäkerhetsutredningens betänkandeoch i enlighet med det kommer ytterligare åtgärder att vidtas för att begränsatrafikolyckorna; det är vi säkert överens om. Därför avstyrkertrafikutskottet i ett enigt betänkande de motioner som föreligger eller anserdem besvarade med vad utskottet skrivit. Jag ber med detta att få yrka bifall till utskottets hemställan itrafikutskottets betänkande nr 2. ALLANÅKERLIND (m) kort genmäle: Som jag sade i mitt första anförande har inte trafikutskottet gjortnågon sakbehandling av min motion. Men går trafikutskottets talesman, herrArne , helt plötsligt in på en sakbehandling utan att ha ettutskottsunderlag. Det är märkligt! talade om olycksfallsfrekvensen och sade att ju högre hastighet man hardesto allvarligare blir olyckan om den händer. Ja, det vet vi - om den händer.Jag har i min motion sagt att om det inträffar en olycka och det kan bevisasatt man har kört för fort, så skall detta anses vara en försvårandeomständighet. Men det kommer inte att bli några större förändringar avhastigheterna på 70-vägarna - det kan jag försäkra - om man gåröver till rekommenderade hastigheter. Folk håller ändå i allmänhet på70-vägar. - skakar på huvudet. har tydligen intevarit ute och kört bil på mycket länge! säger att de anser alt hastighetsgränserna är nödvändiga och attde överträds . Det är lika verklighetsfrämmande som att skaka på huvudetnär jag säger att folk kör 90 på 70-vägar. av svenska bilister överträderhastighetsgränsen på 70-sträckor. Jag gör det själv. Varför är just de hastigheter som står på tavlorna delämpliga? När en personbil skall köra om ett fordon som är bliromkörningssträckan ganska mycket längre än när man skall köra om ett kortarefordon. Man måste rimligen öka ha'Stigheten ganska mycket för att köra om ettfordon som är 18 m. Hurlång är bromssträckan för en lastbil jämfört med den för en litenpersonbil? Det får man också ta med i beräkningen när man bestämmerhastigheten. Vilken hastighet som är lämplig i den särskilda situationen måstebli ett avgörande för den enskilde bilföraren. Jagkan inte förstå att tar upp olycksfallsfrekvensen när handiskuterar de fasta gränserna. Om det blir fler olycksfall ju fortare man kör,varför är då just de gränser som gäller de för all evighet riktiga? Om ArnePerssons resonemang är riktigt borde vi i stället ha mycket lägre hastigheterför att i alla situationer garantera minimal olycksfallsrisk. Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. INGA (vpk) kortgenmäle: Det är ofta brister i miljön som förorsakar de talrikabarnolycksfallen, och jag tror att det går att med ganska enkla åtgärder görasamhället mer barnvänligt och barnsäkert. Först och främst måste vigarantera barnen en viss grundsäkerhet i Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. miljön och där måstenaturligtvis trafikmiljön, som vi diskuterar , ingåsomen viktig del. Vimåste få ett aktivt barnskydd, utbyggd kollektiv barnomsorg - det har ocksåbetydelse för att minska olyckorna -, en grundläggande föräldrautbildning ochen olycksfallsregistrering. Vi behöver dessutom ett kommunalt organ sorn tarett samlat ansvar för hela det område som har med barn att göra både när detgäller trafik och när det gäller andra aspekter. Iförra veckan ringde en mamma till mig. Hon hade på väg till sitt arbete frånbussen sett hur små barn lekte i en trasig och övergiven bil alldeles intill enhållplats i en mycket trafikfarlig miljö. När hon kom fram till arbetet börjadehon ringa runt till kommunens myndigheter för att få bort bilvraket. Honbörjade med polisen men den hade ingenting med gamla bilvrak att göra. Det hadeinte heller , trafikföreningen eller fritidsnämnden i kommunen.Hon slutade hos sociala centralnämnden, som ju har ett ansvar för barnen ikommunen. Men ingenstans var man beredd att ta ansvar för att få bort det härbilvraket som lekplats i den farliga trafikmiljön. Detbehövs alltså ett lokalt organ som direkt tar på sig ett samlat ansvar och somkan åtgärda sådana från trafiksynpunkt och från andra synpunkter farligamiljöer. Jag tror även att man måste få någon form av en aktiv bevakning ochbarnskydd i bostadsområdena som siktar till att bevaka miljön men också tillatt förändra barnens hela miljö - både trafikmiljön,' lekmiljön och den miljödär barnen annars vistas. Enliten fråga till . Det sägs i betänkandet att resultatet avtrafiksäkerhetsverkets arbete väntas "". När kommer utredningen att vara klar, och när kan man räkna medatt barnens trafikmiljö kommer att åtgärdas? Det är en direkt följdfråga. Härkrävs snabba insatser för att få bort de tragiska trafikolyckorna. PER () kortgenmäle: är uppenbarligen positivt inställd till en förbättradutbildning för motorcyklister och mopedister - åtminstone tolkade jag hansinlägg på det sättet. Ändå blev jag litet förundrad över hans sätt attfullfölja den tanken genom att konstatera att utbildning av motorcykel förarehar vi redan. Den har vi haft , och det är inte hellerden delen av utbildningen som jag är intresserad av att förstärka - det kanskeockså behövs, men där ligger inte de främsta bristerna. Bristerna består i attde blivande motorcyklisterna får en alldeles för dålig utbildning på att köramotorcykel - inte detta med trafikkunskap och att lära sig trafikmiljön men atthantera den tunga tingest som en motorcykel är. Det är där jag menar att delfinns ett glapp, och en annan och ny utbildning skulle kunna fylla den luckan. Ensådan utbildning har prövats av en del motororganisationer på frivillig basis,utan några krav från samhället och utan några krav från körskolorna på attutbildningen måste vara genomgången innan den bli- vande motorcyklisten fårgå vidare i sin trafikutbildning. Det visade sig att denna utbildning leddetill fantastiska resultat när det gäller sådant som man i förstone kanske intetänker på. De flesta tror att en motorcykel inte kan bromsas på mer än ett sättoch att tekniken inte kan varieras särskilt mycket. Men se, det visade sig attdetta gick alldeles utmärkt. De "elever" som genomgick dennafrivilligutbildning lyckades - för att nu bara ta detta lilla exempel -förbättra sin förmåga att bromsa motorcykeln . Detta betyder oerhörtmycket från trafiksäkerhetssynpunkt. Det är därför jag tror att vi skulle haåtskilligt att vinna på att införa ett obligatorium för denna typ av utbildningpå motorcykel. Om nu kan utlova ett kompetensbevis förmopedförare, så är naturligtvis det att hälsa med tillfredsställelse. Men dåinställer sig nästa fråga: Är då också beredd att acceptera denkonsekvens som ett införande av detta kompetensbevis måste medföra, nämligennågon form av utbildning i att hantera mopeden och i att klara den trafikmiljösom mopedisten skall vistas i? Är med andra ord beredd att förordaatt denna typ av utbildning skall erbjudas inom skolans ram och avslutas medutfärdandet av det här kompetensbeviset? Om är beredd att göradet, tror jag att åtskilligt har kunnat uppnås även på denna punkt. Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. () kortgenmäle: Vi är säkerligen överens om att här bör vidtas alla åtgärder för attförbättra trafikförhållandena och kunskaperna såväl hos dem som kör moped ochmotorcykel som hos dem som kör bil. Riksdagenhar ju beslutat införa ett motorcykel kort. Jag minns nu inte när lagen träderi kraft, men det bör då finnas förutsättningar för att motorcyklisterna får enspecialutbildning i att föra motorcykel. Det var ju det som var meningen, ochriksdagen var helt enig om detta beslut. Omutbildningen av mopedförare skall ske inom skolans ram eller på annat sätt ärjag inte beredd att svara på. Men jag är överens med Per om att ocksåmopedisterna, både de yngre och de äldre, skall få trafikutbildning, så att deinte blir farliga för sig själva och andra på vägarna. En sådan utbildningkommer säkerligen till stånd inom en mycket snar framtid. Det förekommer f ö.redan trafikundervisning i skolorna, låt vara att den inte är direkt inriktadpå mopedisterna utan mera är en allmän trafikundervisning. Jagkan inte exakt säga vilken dag arbetsgruppen kommer att avlämna sittbetänkande om barn och trafik. Man har emellertid aviserat att det skall kommainom en nära framtid. Jag vågar inte säga om det kommer , men detblir i alla fall mycket snart. Vi bör därför avvakta och se vad denna grupp haratt föreslå. Jag förutsätter att gruppen kommer att föreslå många åtgärder,något som jag anser vara helt nödvändigt. Jag delar uppfattning attarbetet för att eliminera barnolycksfallen i trafiken måste skärpas.Barnolycksfallen är fruktans- Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. värda, även om de trotsden tilltagande trafiken inte har ökat, eftersom det redan vidtagits många åtgärder,bl. a. av kommunerna i samband med planering av nybebyggelse. Men trots dettamåste man ytterligare skärpa arbetet på detta område. ROLFCLARKSON (m): Jag satt och lyssnade på och bestämde mig för att jagsåsom moderat ledamot av trafikutskottet borde gå upp och säga några tröstensoch hugsvalelsens ord till honom. Jag delar nämligen i nästan alla avseendenhans synpunkter på frågan om absoluta hastighetsgränsen. Denuvarande bestämmelserna har många nackdelar som man kan dra fram. De ärtrafiksäkerhetsnedsättande i den mån som föraren ofta är tvungen att ägnamycken tid åt att hålla ett öga på hastighetsmätaren. De är demoraliserande förlaglydnaden i landet, eftersom ett otal förare ständigt, nästan principiellt,överskrider den tillåtna hastigheten med 20 a . Detfinns också risk för att en budgetminister kan tänkas att i ställetför att lägga ned pengar på trafiksäkerhetsfrämjande åtgärder på vägnätet slåin på vägen att sänka hastigheten ytterligare - så mycket mer som man här kananvända energivapnet, som talade om. Detfinns alltså mycket gott att säga om funderingar. finns detingen reservation, men vi inom den borgerliga majoriteten har diskuterat igenomfrågan. Vi konstaterade för det första att försöksverksamheten i det närmasteär avslutad och att man, innan en utvärdering skett, inte skall ge sig in pånågot nytt. Vi konstaterade för det andra att tiden allmänt sett inte är mogenför ett omtänkande på detta område, så mycket mer som det med kraft kan påvisasatt olycksfrekvensen relativt sett har sjunkit, vilket antagligen till stordel är hastighetsbegränsningarnas förtjänst. Det är då mycket svårt att underansvar operera i motsatt riktning. Personligenförsökte jag att påverka kollegerna i utskottet, men jag möttes av detargumentet att tiden inte var mogen för att dra upp en större debatt iriksdagen om hastighetsbegränsningar på våra vägar. Jag tycker i alla fall attden här minimidebatten har varit nyttig för de synsätt som både jag representerar och som i grunden, om jag skall vara ärlig, utgör enmoderat ideologi, nämligen att man i så stor utsträckning som möjligt skall haförtroende för den enskildes förmåga att känna ansvar. Jagskulle kunna tänka mig att ytterligare trösta med att peka påmöjligheten, när nu försöksperioden tar slut, att återkomma med motioner ivilka man t. ex. begär en försöksverksamhet med rekommenderad, generellhastighetsbegränsning på de få och korta motorvägar som finns i landet. Dessamotorvägar är såvitt jag vet byggda för en hastighet , och med denhastigheten kör många bilister på dem. Trafikenpå våra motorvägar är ju inte överväldigande. Det här är alltså något somkanske även dagens motståndare till rekommenderade hastigheter skulle kunnavara intresserade av. Meddessa ord, herr talman, slutar jag detta tröstens anförande till AllanÅkerlind. ALLANÅKERLIND (m) kort genmäle: Jag är tacksam för de tröstens ord som har riktat tillmig. Det är roligt att höra att det finns ledamöter i trafikutskottet som inteär helt förstockade. Vadgäller funderingar om nya försöksperioder vill jag säga attdessa i så fall måste bli mycket korta. De får inte bli så långa att t. o. m.trafikutskottet glömmer när de har börjat. Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. Trafiksäkerheten är en stor och viktig fråga, där många riksdagsmän ärpersonligen engagerade. Det stora antalet motioner - över 20 - är ettuttryck för detta. Varjeår brukar vi ha en debatt här i kammaren om trafiksäkerheten. Denbrukar alltid komma vid den från trafiksäkerhets-synpunkt farligaste årstiden,den som förestår. Pådetta område har den förra regeringen tagit många goda initiativ, ochreformarbetet fortsätter. Det är typiskt att motion från januariom obligatoriskt varselljus löstes genom en lagstiftning, som trädde i kraftden . Ett omfattande utrednings- och utvecklingsarbete pågår. Dånästan alla frågor på detta område är föremål för utredning, är det inte sålätt för oss i trafikutskottet att direkt tillstyrka motioner i frågor, somjust nu är föremål för en seriös behandling inom exempelvistrafiksäkerhetsverket. Medhänsyn lill vår ökande trafik är det därför tillfredsställande, som , att antalet trafikolyckor har minskat under den senaste tiden.Häromdagen gick genom pressen ett TT-meddelande med . Av texten framgår att 670 personer omkomi trafiken. Det är en minskning med 112 jämfört med . Ioktober omkom 82 personer jämfört med 100 i fjol- Medelantalet omkomna ioktober 1972-1976 var 95 enligt trafiksäkerhetsverket. Tolkanu inte detta som något slags förnöjsamhet från en ledamot av trafikutskottet -långt därifrån. Men jag tycker att dessa siffror förtjänar att omnämnas, och deär faktiskt en uppfordran till nya insatser på detta område. Nedgångenkan ha många orsaker. Jag är inte expert på området och vågar därför inte medstor bestämdhet yttra mig. Men jag har hört många experter, som har ansett attbilbältet spelat en viktig roll. Framför allt anser man att det inte blir såmånga verkligt svåra olyckor, sedan bilbältet kom till användning. Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. Spriteni trafiken spelar också en viktig roll. Vid 13 dödsolyckor misstänks alkoholpåverkan hos någon av de inblandade förarna.Informationsverksamheten också på detta område måste fortsätta. Polisövervakningenav trafiken är i stort sett oförändrad. Här räcker inte de polisiära resursernatill. Man har måst prioritera andra områden av polisiär verksamhet. Ocksåarbetstidsförkortningen inom poliskåren har spelat en roll. Det är bra medpolisiära insatser i trafiken. Att polisen är synlig ute i trafikvimlet verkardämpande. har polisen i vårt land I 400 man engagerade i den trafiköver-vakandeverksamheten. Det är egentligen inte mycket. Det blir inte många per distrikt,om man tänker på semestrar och ledigheter. , och harav naturliga skäl fått prioriteras, och därför är inte många poliser synligaute i trafikvimlet i de olika distrikten. Förhoppningsvis kan man ge uttryck åtden tanken att ökade medel för denna viktiga verksamhet kan ställas tillförfogande. Iår liksom tidigare föreligger motioner om att mopedförare skall ha skyldighetatt vid färd med moped bära skyddshjälm. Jag kan då nämna att vi i det fallethar tryckt på. Utredningsarbetet har pågått. Den uppmärksamme lyssnaren avradio och TV fick klart för sig att detta ärende behandlades såsent som i går av trafiksäkerhetsverkets styrelse, som enhälligt beslöt attgöra en framställan till regeringen om obligatorisk skyddshjälm från den 1januari 1979. frågar naturligtvis någon då. Det är inte möjligt, säger de somkan denna sak ordentligt, därför att det fordras tillverkning av minst 350 000,kanske 400 000 hjälmar. Det tar sin tid, alldenstund utgångspunkten är den attbara av mopedisterna använder sig av hjälm. Det är en viktig reform,som har efterlysts länge, som står inför sitt förverkligande. Detfinns alltså anledning för oss i trafikutskottet att hoppas på ett fortsattutredningsarbete med utnyttjande av alla tillgängliga resurser i syfte attåstadkomma resultat. Vi vill stödja trafiksäkerhetsverket i dess verksamhetliksom NTF. Trafiksäkerhetsarbetet i vårt land är en stor frivillig folkrörelsesom engagerar många människor. Samtliga utskottsföreträdare har påpekat det förhållandet att vi harett minskande antal olyckor i trafiken. Det har talats om en minskning relativtsett, och sade att det skett en minskning även i absoluta tal.Vi kan naturligtvis notera detta med tillfredsställelse, men jag tror att detär riktigt att vi, som sade, inte tar detta med förnöjsamhet utani stället som en uppfordran och rent av som en utmaning. Det förhållandet attnära tusentalet människoliv skördas i trafiken och många tusen fårallvarliga skador är ju oroande. Dethar gjorts en hel del på trafiksäkerhetens område. trafiksäkerhetsorganisationernahar nämnts, och personligen tror jag atl dessa har spelat en viktig roll. Mendet finns naturligtvis ytterligare saker att göra, både för lagstiftare och förolika samhälleliga organ och myndigheter. Förbättrade fordon, säkrare vägaroch en mera relevant utbildning skulle kunna spela trafiksäkerheten ihänderna. Närdet gäller utbildningen är det inte minst fråga om förare av två-hjuligafordon, något som också tagits upp här i debatten. Det har också sagts atttrafiksäkerhetsarbete är ett inslag i skolundervisningen. Det är helt riktigt,men jag hör ändå till dem som tror att man inte har kommit tillräckligt långtdärvidlag. Bristerna i lärarnas fortbildning på området är antagligenfortfarande en hämsko i sammanhanget. Jagskulle, herr talman, vilja säga ett par ord med anledning av motionen 814, ivilken och jag tagit upp det förhållandet att just under denårstid som vi nu befinner oss i är olycksrisken alldeles speciellt stor. Det ärvid årstidsväxlingar och temperaturväxlingar som halt väglag förekommer - ochuppträder hastigt. Vi har sagt i motionen att man borde via riks- ochlokalradion försöka få fram meningsfull information till trafikanterna. Utskottethar ställt sig mycket positivt till detta. I betänkandet berättas det att detpågår ett utvecklingsarbete. Utskottet har också fått besked om att informationi trafiksäkerhetsfrågor kan förväntas komma att ges i lokalradion. Det finnsmöjligen anledning tillägga att man kanske inte bör begränsa denna verksamhettill lokalradions sändningar , för den blir trots allt ganskakort. Lokalradion borde i akuta situationer få gå in via P3. Radiohar, sägs det, en ganska hård attityd när det gäller att släppa in sådanaprograminslag. Jag tror att den frågan måste lösas, och jag vill skicka med detsom en hälsning när man fortsätter utrednings- och utvecklingsarbetet. Dethar talats om mopedhjälmar. Eftersom jag får ett svar av kommunikationsministerni morgon om den saken, skall jag inte föregripa den debatt vi kommer att ha då.Jag hoppas få ett positivt svar , när trafiksäkerhetsverket i dessa ytterstadagar har gjort en enhällig framställning om att få ett sådant lagförslag.Trafikutskottet har sagt att orsaken till att utskottet inte har drivit påhårdare i denna fråga är att ändamålsenliga hjälmar har saknats. Detta ärsäkert riktigt. Men när det gällt att få fram sådana hjälmar har det nog intearbetats med den skyndsamhet och den intensitet som hade varit önskvärd ochnödvändig. Men, herr talman, jag är som sagt-optimistisk inför morgondagenssvar i denna del. Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. () kortgenmäle: talade om möjligheterna att få radion att medverka itrafiksäkerhetsfrämjande syfte, och det är något som redan har prövats på endel platser i landet. I och med att lokalradion nu börjar eller har börjat sinverksamhet på de flesta platser i kommer också sådan medverkan frånradions sida att bli allt vanligare. Trafiksäkerhetoch trafikföreskrifter, m. m. vigningen av lokalradion iSjuhäradsbygden, alltså ett område i , meddelades sålunda att mandär har möjligheter att bryta pågående program för att lämna meddelande om trafikförhållandenapå våra vägar, t. ex. vid halt väglag. Manförutsätter sålunda att radion mer och mer skall kunna medverka och gebilisterna uppgifter om vägförhållandena i olika delar av landet. Detta kan skeinte bara i lokalradion utan också regionalt och i samverkan. Jag tror därför,i likhet med , att denna radioinformation kan komma att betydamycket för att öka trafiksäkerheten. Enligt bör tydligen olagligheten när det gäller fartenpå våra vägar göras laglig. Man kunde nästan tolka hans yttrande som någontingi den stilen. Men har vi ju i lag bestämda fartgränser. De hålls dock inteav alla trafikanter. Det är enligt bara ett fåtal som gör det. Avtillgänglig statistik vet vi att olycksriskerna minskar på belagda vägar upptill 11 meters bredd, men på vägar av 13 meters bredd får vi en mindre ökningav olycksfallsfrekvensen. En väl avvägd vägbredd i kombination med lämpligfartgräns måste väl då vara det rätta sättet att uppnå en så acceptabelolycksfrekvens som möjligt. Frågan är bara vad som är acceptabelolycksfrekvens. Jag är nästan beredd atl ställa frågan huruvida trafiksäkerhetsutredningens arbete som onödigt bara därför att arbetetinom utredningen inte går tillräckligt snabbt. Vadsedan gäller mopedförarutbildningen kan man hålla med om atl den i mångastycken är oacceptabel. Personligen tror jag dock att kommunerna där kan göraen stor insats. Ungdomarna vill inte ha allting färdigserverat. I den kommunsom jag kommer ifrån, , har vi upplåtit råmark lill ungdomarna, därde själva har anlagt en övningsbana för mopedkörning. Del har slagit myckelväl ut, och vi är övertygade om att vi senare kommer atl få se resultatet avdessa övningskörningar. Vi kan förvänta oss all de övningarna kommer alt ge ettmycket bra resultat, när ungdomarna kommer ut i trafiken. Dettakanske kan vara ett litet tips atl skicka med till de kommunala myndigheterna. ALLANÅKERLIND (m): Jag kritiserades rätt märkligt i del senaste anförandet. Det talades omvägbredderna, men jag har inte alls tagit upp dessa lill debatt. Det tyckte jagvar ointressant i sammanhanget. Jag anser emellertid inte, för all nu gå in påden frågan, att irafiksäkerhelsarbete är onödigt, men del skall inte vara enpropp eller ett sabotage moi en vettig trafiklösning. Kommerman in på hur vägarna är gjorda, kan man också fråga sig varför vi på vissaställen har helslreckade mittlinjer, som del är absolut förbjudet alt korsa, ochvarför vi har litet längre streck på andra ställen. där man rekommenderas attköra om med försiktighet. Det är också den Överläggningenvar härmed slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa moment hemsiälli. Trafiksäkerhet ochtrafikföreskrifter, m. m. Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels motionen nr 515 av AllanÅkerlind, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad.