prot · G10993 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag delarhelt hans uppfattning att den kollekliva trafiken lill och från ärotillräcklig. Kapaciteten räcker inte till, och trivseln blir därigenom direktotillfredsställande. Delär rikligt atl jag åkte med ett pendeltåg i rusningstid. Jagförsäkrar Lindah I att den erfarenhet jag då gjorde var fullt tillräckligför att jag skulle få klart för mig atl kapaciteten är otillräcklig, trots attmånga människor då var lediga. Närett trafikmedel blir otrivsamt blir det inte heller attraktivt. Del är klartatl del konserverar människors benägenhet atl använda sina privatbilar. Men delär inte bara del. Jag undrar hur det skulle se ut i den här stan om alla somåker privatbil ställde bilarna hemma. Det skulle bli fullständigt kaos.Tiotusentals människor skulle inte kunna komma till sina jobb på morgnarna,inte heller komma hem . Hela resonemanget om atl ersättaprivatbilåkandet med kollektivt åkande är ganska meningslöst innan dekollektiva irafikmedlen har tillräcklig kapacitet. Hurskall vi nu kunna öka pendeltågens kapacitet, och när kan det ske? Ja, det ärklart atl dubbelspåren söderut är nödvändiga, och de kommer naturiigtvis. Menviskall ha klart för oss alt del kommerait ta tid innan de är färdiga. SJ sägerpreliminärt alt man får räkna med att del lar att få dem utbyggda. Dåär det naturligtvis angelägel alt man kommer i gång så fort som möjligt-del ärjag den förste alt hålla med om. Men vi kan rimligtvis inte gå till riksdagenmed några förslag förrän den projektering som regeringen sedananbefallde SJ atl göra är klar. Enligt uppgift skall den vara klar i sommar.Jag kan försäkra all så fort den projekteringen är klar och man har träffat avtalom finansieringen av projektet mellan staten, och Stockholmsläns landsting är jag beredd all för framlägga förslag om anslag förelt så snabbi igångsättande som möjligt. Jag inser att det är nödvändigt. Manräknar alltså med all.delta sedan kan ta ; det kanske kan ta mera- vad vet vi? I avvaktan på all detla blir färdigt måste vi naturligtvis vidtaandra åtgärder, som snabbare ger kapacitetsökning. Då har vi att ta till enförlängning av de nuvarande pendeltågen. Man kan säkerligen förlänga dem medtvå vagnar, öka dem från åtta lill tio vagnar. Men för atl kunna använda sålånga tåg måste vi bygga ul alla perronger i motsvarande mån. Jag vet altSL-chefen är inställd på au lägga fram förslag om sådana åtgärder. Men delkräver naturiigtvis också förhandlingar och avtal mellan staten och SL rörandefinansieringen av denna nyanskaffning och ombyggnaden av perrongerna. Men delmåste naturligtvis gå att lösa de frågoma. Även i det avseendet är jag bereddalt medverka så snart förslag föreligger. Utgifterna på kapilalbudgeten inom kommunikationsdepartementetsverksamhetsområde () kortgenmäle: Jag vill tacka kommunikationsministern för hans anförande -del andadesen positiv inställning lill dessa, som jag också kan erkänna, myckel svårlöstaproblem. Vi hade i början av denna riksdag, , vissa samtal ikammaren omkring dessa problem. Jag noterade redan då kommunikationsministernspositiva inställning. Han sade: "Jag delar åsiktatt en järnvägsstation i är en mycket angelägen fråga som börlösas." Kommuniktionsminislernfortsatte i ett senare inlägg: "När ärendet kommer från SJ måste detprövas." Jag förstår också den saken. "Om det föreligger", sadekommunikationsministern, "fullständiga handlingar med ritningar osv. är delnaturligtvis tänkbart att man kan sälta i gång och bygga under detta år." Kommunikationsministernsade vidare: "Jag vet inte i vilken form SJ kommer all presentera ärendet.Det skall jag la reda på, men f. n. kanjag inte svara på den här frågan. "Om inte SJ försinkade ärendet var kommunikationsministern beredd attprioritera utbyggnaden. Detla låter som skön musik i mina öron. har det vi hade den debatten. Kanske kan kommunikationsministern lämna kompletterande upplysningar om SJ:s ställningstaganden ochöverväganden. Detäretl faktum att statsmakterna bidragit till att skapa denna situation genomutbyggnaden av och utbildningsinstitutionerna därstädes förläkare och tandläkare, vårdyrkesskolor och en ny psykiatrisk institutionkopplad till kriminalvården. Dessa åtgärder av statsmakterna alstrar ökadtrafik i detta område. Eninitierad person sade för en lid sedan: Förhandlingarna mellan SJ ochlandstinget går bra, men vi är utomordentligt osams vad gäller kostnadsfördelningen.Del är en knäckfråga, herr kommunikationsminister. Lycka till med att lösa ävendel problemet! 3 protokoll 1977/78:93-95 Utgifternapå kapilalbudgeten inom verksamhetsområde Historien upprepar sig. Del finns anledning alt i detta ärende på nyttpåminna om denna gamla sanning. Närriksdagen diskuterade och beslutade om järnvägens nuvarande sträckning förbiSödertälje Södra och om byggandet av järnvägsstationen var delen myckel seg och långdragen behandling här i . har pånytt kommit i den situationen att det är nödvändigt atl diskutera frågan här iriksdagen. Riksdagensbeslut om hur Södra skulle se ut innebar en för dentiden myckel framsynt planering. Den kapacitet som järnvägsstationen gavs frånbörian var för den liden mycket god, men kapaciteten och för framtiden ärhelt otillräcklig. Under de som stationen varit i bruk har detskett endast vissa förbättringar av stationen i mitten av 1960-lalel, ianslutning till avtalet mellan SJ och SL om lokaltrafiken. 1 övrigt harpraktiskt tagel ingen upprustning skett. 1det här sammanhanget är det också nödvändigt all framhålla att Södraär den enda fjärrlågsstalionen utöver i hela län.Vid stationen förekommer såväl fjärrtåg som regional-irafik och lokaltrafik.Det är denna mångsidighet i trafiken som ger Södra en särställningbland övriga stationer i länet. Detär nödvändigt all på nytt framhålla alt byggnadernas beskaffenhel ärundermålig. Väntsalen är för trång. De tusentals resenärerna har alllför smalaförbindelsegångar mellan plattformarna och alllför trånga trappor atl gå i. Detfinns ingen personhiss. Alla människor som på någol sätt har svårt atl gå itrappor får därmed mycket slora svårigheter att byta plattform. För resenärermed barnvagn eller bagage uppstår också slora svårigheter. Dessaförhållanden är särskilt betungande för resenärerna eftersom man vid dennastation mycket ofta är tvungen att byta plattform. Spårkapaciieten ärotillräcklig för att ta in tågen vid samma plattform. Jag måsle också framhållaatt säkerheten vid stationen inte är till fyllest. Plattformarnaär alltför smala, och med det mycket stora antalet resenärer uppstår deldagligen rält allvarliga säkerhetsrisker. Vadhar då kommun och olika representanter för kommunen gjort underårens lopp? Många framställningar har gjorts lill ochSL:s styrelse med krav på upprustning och modernisering av stationerna. Dessaframstötar har gjorts av representanter för olika partigrupper, och iSödertälje är det politisk enighet mellan partierna om att det är nödvändigtatt vidta åtgärder vid den här stationen. Men alla dessa framställningar tilllandstinget och har avslagils, med hänvisning tillatt del inte gått att nå en överenskommelse mellan om hur kostnadernaskall fördelas. Det har också lett fram till atl befinner sig ien hopplös situation. I är vi alla överens om alt etl nytt, merasamlat grepp måste las i denna fråga. Närdet gäller Södra är det inte endast SL och som ärhuvudmän - även SJ har betydande del av trafiken vid stationen, och vi hävdarfrån vår sida att då har SJ också elt slort ansvar för all stationen rustas Därför är detta ocksåetl ärende för och för kommunikalionsministem. Vihävdar att det inte längre går att enbart hänvisa till att de två parterna -SJoch SL-skal I ta initiativ. Situationen är nu sådan alt enligt min bedömningockså stalsmaklerna måsle la initiativ i frågan. Vi kan från sidainte längre acceptera alt departementet bara sitter och väntar på initiativfrån de två parterna. Minmotion är skri ven föratt visa på de dåliga förhållanden som råder,som den uttrycker ett enhälligt krav från på alt snaraåtgärder vidtas. Närvi från kommunens sida bedömt framtiden har vi inte kunnat komma fram tillnågon annan slutsats än att det är nödvändigt atl hela ochSödertälje får en större medelstilldelning för atl rusta upp kollektivtrafiken,så alt de kollektiva kommunikationerna över huvud taget skall kunna fungera närvi kommer . Den här frågan gäller Södertäljekommuns och regionens fortsatta ulveckling. Med hänvisning till vad jag här sagt ber jag att få yrka bifall tillmotionen 379. Utgifternapå kapitalbudgeten inom kommunikations -departementets verksamhetsom- , rade (vpk): Del finns statistik på del mesla i vårt land, och det skulle säkert gåalt få fram statistik på hur många människor som rör sig på landetsjärnvägsstationer. Jag har ingen sådan statistik, men man kan slå fast atl detär elt mycket stort antal. Tänk då tanken alt andra lika fiitigt frekventeradelokaler skulle se ut som väntsalarna på järn vägsstal ionerna! Kan ni tänka erbanklokaler, kontor, vänimm, samlingslokaler, aflarer och liknande ställen isamma skick som järnvägens väntsalar? Nej, det är endast på en järnvägsstationman finner snusbruna väggar eller trista kakelplattor på väggarna. Baradär finns de trista träbänkarna. Bara där är reklamaffischerna för olika resmåldet enda som lyser upp. som andra lokaler snyggals upp ochmoderniserats är vanligtvis den enda förändringen på en järnvägsstation attlidens tand gjort den ännu mer frånstötande. Förriksdagens ledamöter, som reser mer än andra, behöver man naturligtvis intebeskriva huren järnvägsstation ser ut. Men tydligen behöver man påminna om det.Tydligen har den här synen blivit så vanlig att man anser alt så skall delvara. Den frågan behöver ställas. Tag vilken station som helst häri landet - den kan ligga i , , eller var som helst -och jämför väntsalen med andra lokaler där många människor skall vistas. Denjämförelsen utfaller verkligen inie lill statens järnvägars fördel. Järnvägsstationernahar traditionellt spelat rollen som samlingspunkt, särskilt på de mindreorterna. Den rollen har naturiigtvis minskat i takt med nedläggningen avstationer. Men överallt där en järnvägsstation är öppen besöks den avåtskilliga människor. Många passerar den till och från tågen. Andra tillbringardär sina väntetider för avgående eller ankommande tåg. Utgifternapå kapitalbudgeten inom kom munika Hons -departementets verksamhetsområde 1motionen 1203 harjag och elt antal medmotionärer från vpk ställt frågan: Varförkan inte väggarna målas i ljusa, trivsamma färger, sillmöblerna få entrivsammare utformning och etl eller annat konstverk förekomma i en väntsal? Vihar också aktualiserat en så naturlig service som skolrum för resande medsmåbarn på större järnvägsstationer där lågbylen förekommer. Vi menar alt ocksååtgärder som underlättar för handikappade behövs. Atl SJ:s järnvägsvagnar inteär anpassade efter de handikappades behov bör ju inte nödvändigtvis leda tillatt stationer och väntsalar är lika illa planerade. Vi har också pekat på attgamla, förslitna och dåligt underhållna järnvägsstationer ofta innebärotillfredsställande arbetslokaler för SJ:s personal. Motionärernahar vidare anfört att en upprustning av järnvägsstationerna också kan ses sometl led i strävandena alt skaffa lämpliga sysselsättningsobjekt för attmotverka arbetslösheten bland byggnadsarbetarna. Vi menar att SJ:s problem isamband med dess ansträngda ekonomiska läge inte kan lösas genom eftersattunderhåll på byggnader och lokaler. Vi har funnit starka skäl för att riksdagenhos regeringen begär förslag rörande en upprustning av järnvägsstationerna. Hardå trafikutskott tillstyrkt vårt förslag? Ulskottet nöjer sigmed att upprepa den artiga bugning inför förslaget som man gjorde sedan. Utskottet hänvisar till del tidigare uttalandet och säger attutskollel då "i och för sig fann det önskvärt atl järnvägsstationernaupprustas och får en tidsenligare gestaltning. Utskottet förutsatte dock att SJi sin fortlöpande invesieringsplanering och sina årliga anslagsframställningarbeaktar behovet härav." förklarar sig vara av samma meningnu och avstyrker motionen. inte svarar på är hur dess förväntningar harinfriats. Har det skett en upprustning under dessa år? Nej, sanningen är alldetta har skett endast i någol undantagsfall. Det i och för sig önskvärda harinte hänt. Trafikuiskoiiel forisätter att hoppas, och järnvägsstationernaförslits. Kundeinte utskottet ha företagit en liten inventering av hur det ser ul på olikahåll i landet? Redan om utskottets egna ledamöter och suppleanter redovisatsituationen på sina hemorter och på de sträckor de brukar färdas hade ulskottetfått etl bra underiag för etl ställningstagande. Jagvill fråga utskottels talesman: Hur länge skall ni fortsätta med atl förutsättaatt något som ni finner önskvärt skall ske utan all ni gör en beställning, närni ser alt ingenting händer? Jagvill erinra om alt kommunikationsministern i budgetpropositionen redovisar atlSJ:s persontrafik på järnväg ökat med drygt 20 Vn . Hanräknar med alt persontrafiken skall fortsätta atl öka under de närmaste åren.Del är alltså etl ökande antal människor som utnyttjar järnvägen somkommunikationsmedel. Och ändå ser järnvägssiationerna ut som om helaverksamheten vore under avveckling. Heltrikligt anförs i propositionen alt "persontrafikens utveckling på järnvägblir beroende av kvaliteten och priset på de trafikljänster som järnvägen kanerbjuda i konkurrens med personbilar, bussar och flyg". om det inte är denavgörande frågan, så måste också standarden på de lokaler allmänheten skallanvända i samband med resor tillmätas betydelse i detla sammanhang. Jag yrkar,herr talman, bifall till motionen 1203. STIGALFTIN (s): Jag har två motioner som trafikutskottet behandlat i betänkandet nr 12. Imotion nr 457 har jag tagit upp och redovisat betydelsen av altkommunikationsradio installeras på SJ:s lok. Utbyggnadenav Ijärrblockeringen innebär nu allt längre sträckor med helt obemannadejärnvägsstationer och allt längre avstånd mellan ledningscentralerna därlokförarna har möjlighet till kontakt med ansvariga fjärrtågkla-rerare.Enmansbetjäningen på loken har också inneburit större krav och ett ökal ansvarför personalen. Omen lokförare hastigt insjuknar pä loket eller om en olycka inträffar utefterSJ:s linjer, exempelvis vid någon av del slora antalet järnvägsövergångar somfinns, då skulle kommunikationsradio vara en ovärderlig tillgång.Kommunikationsradio innebär möjligheter alt snabbi få koniakt med ambulans,läkare, polis och den hjälp som krävs. Kommunikationsradioär en arbetsmiljöfråga för personalen, men det är även en irafiksäkerhetsfrågasom angår oss alla som trafikanter. har försökt atl lösa den här fråganförhandlingsvägen med SJ. Den senaste skrivelsen från Statsanställdas förbundbeträffande radioförbindelse i och från låg samt mellan konduklörspersonal ochlokförare - den kom - säger följande: "Det är medbeklagande vi från personalhåll konstaterar, alt SJ ännu ej löst mbriceradeproblem. Hela denna fråga har debatterats och diskuterats vid ettotal tillfällen utan synbart resultat." Nukonstaterar trafikutskottet, precis som jag gjort i motionen, att tägradio ochkommunikation mellan lok och trafikledning finns på sträckan inom . Vidare att utbyggnad planeras. Utskottethar emellertid behandlat min motion med en mycket positiv skrivning, och härförär jag helt naturligt glad. Utskottet betonar all man finner det, med hänsyntill både säkerhetsskäl och arbetsmiljö, angeläget alt utbyggnaden avkommunikationsradion i möjligaste mån påskyndas, och utskottet förutsätter ävenall så sker. Personligen tyckerjag naturiigtvis atl utskottet också kunnatkosta på sig att tillstyrka mitt förslag om en plan för den här utbyggnaden. 1 motion nr 298 harjag tagit upp SJ:s roll som arbetsgivare i vårkommun. 1år kommer SJ alt celebrera hundraårsjubileum i . Tyvärr ser framtideninte så ljus ut. SJhar en gång varit den största arbetsgivaren i med ca 1 500 anställda.Som redovisats i motionen har ca 1 000 arbelstillföllen försvunnit Utgifternapå kapir talbudgeten inom verksamhetsom -rade Utgifternapå kapitalbudgeten inom verksamhetsområde genom alt SJ har avvecklateller centraliserat sin verksamhet, och del är mycket i en kommun av Bollnässtorlek. Exempelvisvar SJ:s driftverkstad i en av de större i landet. är den avvecklad.Vi har visseriigen en enhet kvar, som bl. a. innefattar avdelningar förmekanisk verkstad, Iruckverkstad, plåtslageri, smedja och fjäderverkstad. Enrad faktorer gör alt verkstadens framtid är mycket oviss, och del påverkar ävenverksamheten och anställningstryggheten för de anställda. En sådan orsak är detanställningsstopp som varit rådande och som inneburit attantalet anställda har reducerats till en tredjedel mot vad det en gång varit. Utredningarvisar att reduceringen av antalet anställda genom s. k. naturlig avgång,kopplad lill anställningsstopp, inte kan tillålas forlsälia om SJ:s verkstad iBollnäs skall finnas kvar och kunna fullfölja sina arbetsuppgifter. Dethär förhållandet är olyckligt för vår kommun, som behöver fler arbetstillfällen,särskilt på verkstadssidan. ligger inom stödområdet på gränsen mot inrestödområdet och uppvisar i slort sell samma problem som detla. I samband medLänsplanering 74 redovisades alt kommunen behövde ca 1 500 arbelstillföllen föratt komma i nivå med medeltalet och bättre lottade kommuner i landet. Vihar från kommunen och de anställdas organisationer gjort en rad uppvaktningar,bl. a. inför förra regeringen och SJ:s centrala ledning, där vi även framförtolika synpunkter och förslag till lösningar. De förslagen finns konkretiseradei vår motion. Utskottethar i sin skrivning bl. a. framhållit att anpassningen av verkstads-rörelsensomfattning har måst ske i förhållande till SJ:s verksamhet i stort och atlhänsyn inte enbart kan tas till en verkstad ulan att bedömningen måste avsesamtliga verkstäder. Detta är synpunkter som även vi motionärer kan dela. Deslår inte heller i konflikt med de förslag som framförts i vår motion.Utskottet förutsätter dock i sin skrivning att även arbetsmarknads- ochregionalpolitiska synpunkter i vederbörlig mån skall beaktas. Jaganser att det är på liden att man från de statliga kommunikationsverkens sidai större utsträckning än hitintills tar etl vidgat samhällsekonomiskt ansvaroch betraktelsesätt på bekostnad av att benhårt hålla fast vid deförelagsekonomiska principerna i varie situation. Då kommer helt naturligtfrågor som berör arbetsmarknads- och regionalpolitiken liksom servicen förallmänheten med i den värdering som måste göras. Sommotionärer har vi förutsatt atl berörda parter och representanter för regeringoch riksdag vid överiäggningar med berörda verk och SJ:s centrala ledningskulle överväga de förslag och synpunkter som anförts i motionen. PartikamratenOlle Östrand har i elt särskilt yttrande, som är fogat till ulskottetsbetänkande vid punklen 4, återgivit något av de synpunkter som anförts imotionen. Jag ber härmed att få yrka bifall lill vår motion 298 och till motionen1217 av m. fl., som också den lar upp problemen vid SJ:s verkstadi . (vpk): En av de viktigaste irafikpoliliska åtgärderna är att främjakollektivtrafiken och minska privatbilismen i tätorterna. Allt fleraundersökningar visar atl den ökade biltrafiken särskilt i storstadsområdenascentrala delar utgör etl direkt hot mot människornas hälsa. Enganska stor enighet råder om all del är nödvändigt atl bygga ul den kolleklivatrafiken. En sådan satsning måste kombineras med åtgärder för att kraftigtminska privatbilismen, i synnerhet i tätorter men också när det gäller resormellan skilda Orter. Samhällsekonomiska,energipoliliska, miljömässiga ochsociala synpunkter måste vägas in vid bedömningen av olika trafikalier-nativ. Molbakgrund av vad jag nu har sagt vill jag nämna ett par konkreta exempel, därtrafikutskoltet inte har varit särskilt konsekvent i fråga om en sådaninriktning av trafikpolitiken som skulle underlätta kollektivtrafiken. Delgäller möjligheterna för att erhålla en förstärkning avkapaciteten för persontrafiken mellan Södra och . Bådeförslaget om en genomgripande ombyggnad och upprustning av järnvägsstationenSödertälje Södra och förslaget om en utbyggnad av spårkapaciteten mellan Älvsjöoch , som skulle möjliggöra genomförandet av sådana förbättringarnu, har utskottet avvisat. Jagvill i det sammanhanget deklarera att vi inom kommunisterna ienlighet med våra lidigare förslag och ställningstaganden givetvis ansluter osslill förslaget om utbyggnad på sträckan . Jag yrkar därförbifall lill reservationen 2 i denna del. 1Södertälje har vi, som också varit inne på i sill inlägg, eltproblem som är mångårigt och som är känt i vart fall inom helaStorslockholmsregionen som "Södra-eländet". Problemet berör ca 8 000resande per dag, och det gäller främst pendeltågstrafiken mellan ochSödertälje central. Det handlar om ett 50-tal tågbyten per dag vid Södertäljecentral, där passagerarna tvingas att byta plattform. Vid dessa tåg-ochplatlformsbyten tvingas alla passagerarna ner i vad passagerarna har döpt lillråttgångar, den tunnel som förbinder de olika plattformarna. Det är ofta mellan200 och 300 trafikanter, varav en del med bagage och barnvagnar, som skall mötai stort sett lika många trafikanter från motsatt håll i mycket branta trapporsom är och som kan liknas vid stora råtthål. Vänsterpartietkommunisterna har tagit upp det här problemet , bl. a. i Stockholmsläns landsting, och också anvisat konkreta förslag till hur problemet kanlösas. Förslagen har emellertid bara delvis tillmötesgåtts; några fleromstigningar vid en och samma plattform har exempelvis införts för några årsedan. Huvudfrågan, som har tagit upp i sin motion och talatom tidigare under debatten, har emellertid inte lösts. Här har landstingetsmajoritet hänvisat dels till svårigheteratt komma överens mellan SL och SJ,dels till att man inte har de pengar till förfogande som behövs för enordentlig lösning av problemet. Det måsle för var och en som har tagit del av problemet stå klart attnuvarande förhållanden kan fö fortsätta att råda. Utgifternapå kapilalbudgeten inom verksamhetsområde Utgifternapå kapitalbudgeten inom verksamhetsområde människor avstår ellertvingas att avstå från att använda kollektivtrafiken på grund av de miserablaförhållanden som råder vid . De skandalösa förhållanden,som i alltför har fött råda under resultatlösa diskussioner mellanlandstinget, och kommun, måste ändras. Jag menaralt nu bör la ställning för att medverka till alt bringa"Södra-eländet" ur världen. Man måsle nu ta ställning fören sådanlösning, alldeles bortsett från övriga ställningstaganden då del gällerförbättringar och utbyggnad av pendellågstrafiken både söder och norr omStockholm. Mot denna bakgrund yrkar jag, herr talman, bifall lill motionen 379. CARL-WILHELMLOTHIGIUS (m): Man skall kanske svara med anledning av de senaste talarnas anförandenoch deras motioner - inte minsl av artighet mot motionärerna. Jagvill då först ta upp och synpunkter påSödertälje Södra. Alla är vi medvetna om att de förslag som måsteläggas fram och utvecklas kommer att gälla en jätteinvestering påmiljardbelopp. Här måste en ordentlig samordning kunna ske. Anvisningar måstelämnas från , kommunerna och SL till myndigheterna, innan man meradefinitivt kan behandla de här problemen. Jag förutsätter också att den nyaproposition som kommunikationsministern aviserat och som gäller kommunernasstörre ansvar i viss mån också kan påverka frågans behandling. Utskollel har jui princip sagt ifrån alt det måsle ske någonting och har också visat sigpositivt inställt till motionärernas synpunkter. NilsBerndtsons lilla beskrivning av våra SJ-väntsalar måste jag i stort settinstämma i. De skulle behöva en "ansiktslyftning" och inte som nubara utgöra ett slags värmesluga för människor. De måste bli något slags PR förhela SJ. Jag är övertygad om att SJ:s ledning i det sammanhanget är beredd attvidta vissa åtgärder. Del behöver ju inte göras någonting märkvärdigt för atlskapa en viss trivsel på de där tågen stannar. Det kan man begäraoch del iror jag också kan bli verklighet .