prot · G10998 · 1977-12-31 00:00:00 — Vadavser motionärernas önskemål om atl det särskilt skall anges på tekovaror omdessa är importerade vill utskottet påpeka, atl bestämmelser i sådant syfteskulle strida mot den rekommendation som EFTA:s medlemsstater har enats om.Någon framställning till regeringen med anledning av motionen anser utskottetinte motiverad. Det var alltså vadsocialdemokraterna då sade. Detär helt riktigt, som näringsulskoltets majoritet då anförtle, att det finns dentypen av överenskommelser inom EFTA. Och inte nog med det, ulan harvarit pådrivande i olika omgångar för all stärka respekten för dessaöverenskommelser. Socialdemokratiska handelsministrar har - detkan var och en som arbetar internationellt övertyga sig om -varil slarkt verksammaför atl öka respekten för dessa överenskommelser. Det blir något av en uppgiftatl förklara varför man skall vända på steken. Manhar speciellt attackerat . Min företrädare i ämbetet har i olikasammanhang angripit , som har en ansats till sådant system, för altbryta mot överenskommelser och atl delta inte passar in i och förden delen inte heller passar in i , där vi har motsvarande typerav rekommendationer, som den också energiskthar velal strama upp. Man kan undra varför den har gjort det. Ja,ursprungsmärkning har naturligtvis sina för- och nackdelar, även om man ser dethelt ur egna perspektiv. Om man ser frågan i internationellt perspektiv kan mansäga att ingen part tjänar på atl alla länder inför sådan märkning, och det ärliksom bakgrunden till att man försökt avveckla reglerna om ursprungsmärkningsett ur det egna perspektivet: Om andra länder inte skulle vidta motsvarandeåtgärder, skulle man vinna något på det? Det är en öppen fråga. 1957avskaffade den socialdemokratiska regeringen del då gällande kravet på sådanmärkning av textilplagg. Det gjorde den kanske av olika motiv, bl. a. det atldel ansågs att sådan märkning riskerade att snarare underlätta importen,att"made in " och vad det nu kan slå på kläder,gav damernaoch herrarna som gick i affärer känslan atldet här är en bra grej, den kanskeman borde köpa. Man kan faktiskt inte heller utesluta atl en etikett på etttexlilplagg med upplysningen att det är tillverkat i leder tillslutsatsen att detta aren garanterat billig vara - man behöver inte leta efternågon annan grej, för den här är billig. Ettproblem som man också skall vara medveten om är svårigheten art fastställaursprunget. Det kommer in halvfabrikat, kanske en skjorta, i vilken man sedansyr i knapparna här i . Är den då gjord i eller inte? Det finnsalla stadier av fabrikat som gör en sådan bedömning invecklad. Motbakgrund av vad har skrivit skall självfallet - omvoteringen går i utskoitsmajoriietens riktning, och det gör den väl - genomkonsumentverkets försorg undersökas vad som är riktigt och rimligt och hur mankan avancera för atl uppnå dessa syften. Jag vill också säga något om skosidan, som också har berörts här idebatten. Importenav skor ökade kraftigt . Importen av skor har underandra halvåret kraftigt minskat. Importen av skor totalt visar ökning på3 96, mätt i antal. Produktionen i beräknas uppgå till 2,7miljoner par. Riksdagenhar tidigare uttalat att en försörjningsberedskapsnivå som måste försvaras är 2miljoner par, helst 2,5 miljoner par. Produktionen ligger alltså klart över dennivån. Jag vill vidare säga atl den skodelegation som vi har tillsatt är iverksamhet för att med etl samlat grepp och med de olika instrument som stårtill förfogande klara ut de svårigheter som finns i näringen. Mängden av dessainstrument kommer alt ytterligare vidgas enligt de olika förslag som läggs frami tilläggsbudget III. Jagvill göra gällande att avskaffandet av restriktionerna på skor gentemot EG OchEFTA har lett till minskade motåtgärder mot på papperssidan ijämförelse med vad som annars skulle ha varit fallet. Delta har sitt intresse,eftersom det belyser vad vi ofta har anledning att slå fast, nämligen att delskulle vara hur lätl som helst alt vara handlingskraftig och slå vakt om sysselsättningeni den ena eller den andra näringen genom att ingripa med starkahandelspolitiska motåtgärder mot import, om det inte innebure att deterfordrades mycket större handlingskraft och vore en nästan helt orimliguppgift att dagen efteråt försöka hitta på vad man skulle göra för alt klarasysselsättningen i våra exportnäringar, som då skulle drabbas av motåtgärder.Hälften av de svenska industriarbetarna är anställda i näringar som är beroendeav exporisituationen. Det har här också förekommit omfattande resonemang om beredskapsplanen.Handelsdepartementet föreslog atl man skulle Försörjningsberedskapenpå teko-områdei, m. m. Föisöijningsbered-skapeiipå lekoområdel, ni. utarbeta en plan för altmed dess hjälp utforma insatser för att kunna möta deförsöriningsberedskapskrav som uppställts-och som redanär fastlagda, ! Försörjningsberedskapsnivåerna fastlades av i decemberförra året. Därför är jag inte rikligt säker på vad menade medsin fråga tidigare i debatten om vad nivån egentligen var. Men den återståendefrågan, som inte log ställning till, var hur man skulle utforma olikaåtgärder för att kunna försvara den nivån och avgöra vilken blandning avlevande produklion, malpåsekapacitet och andra insatser man skulle ha till enrimlig kostnad för insatserna. Den planen blev dock aldrig behandlad.Försvarsutskottet sade alt ställningstagande - dvs. detsom vi nu håller på med - torde bli en av de viktigare utgångspunkterna förarbetet med en långsiktig plan och att del därför borde grundas på en ingåendeoch samlad bedömning av det aktuella lägel. Då är det underligtall man i dagframför kritik för alt planen inte redan finns-man menade ju själv alt denriksdagsbehandling som sker ger vikliga utgångspunkter för planen. Jagmärker också alt socialdemokraterna säger att man skall ha exakt samma nivå ifortsättningen som och atl den med vissa undanlag ligger klart över deberedskapsförsörjningsnivåer som fastställdes föregående år. -Trotsden nedgång som varit ligger produklionen, med vissa undanlag, klart över dennivån! Ändå är socialdemokraterna fastlåsta vid precis den nivån. Det ärytterligare etl exempel på en mycket kraftig omsvängning i densocialdemokratiska näringspolitik som tidigare bedrevs, och som då bedrevs meden viss framgång, nämligen tanken på alt man måsle ha en viss rörlighet. Tankenbakom 1. ex. den solidariska lönepolitiken är atl näringar som inte kan klaraden lönenivå som etableras skall avvecklas och att arbetskraften skall flyttasöver lill mer expansiva näringar. Detla är själva grundkärnan i den solidariskalönepolitikens uppläggning. Det blir då konstigt atl nu begära att dennuvarande nivån skall en gång för alla vara given. Jag vill hävda att vi genomde olika ekonomiska insatser som görs på det allmänna ekonomiska planet - och somser ut att ha en viss framgång -skall kunna stoppa nedläggningar. Jag vill göraolika ansatser föratl hindra ytterligare nedläggningar, och jag har gjort delmed handelspolitiska medel. Dessutom vill jag med olika ålgärder slå vakt omvad har förklaral vara den försörjningsberedskapsmässiga nivån. blir en helt ny näringspolitik om man säger alt tanken bakom omställningari näringslivet, bakom den solidariska lönepolitikens uppläggning, är någontingsom helt skall tillhöra det förgångna. Tredjevice talmannen, som under detla anförande övertog ledningen av kammarensförhandlingar, tillkännagav atl anslag utfärdats om sammanträdets fortsättandekl. i (s) kort genmäle: Herr talman! Den avslutande delen av anförande har jag lyssnat alldeles speciellt noga till - när han sägeralt näringspolitiken ju skallföras så att vi kan slå ut låglöneföretag och bereda annan sysselsättning. Jagägnade åtskillig tid i mitt anförande åt att redovisa vad den senaste20-årsperioden har gett i delta avseende , då vi är i ettannorlunda läge, tyvärr, där inte ersättningsjobben slår lill förfogande ochdär ingen har kunnat visa på att vi har ett eller annatexpansionsområde som väl kan tas i anspråk för alt bereda sysselsättning åtalla dem som kan komma att friställas. Del är ju inte minst detta som ärutgångspunkten, tillsammans med försörjningsberedskapsproblemen, när vi vill fåetl beslut om alt vi nu skall söka bevara den produktionskapacitet på teko- ochbeklädnadsområdel som vi har. Detärju samma sak som går igen i skrivelse, där man säger- och jag upprepar det - att det av försörjningsskäl och sysselsällningsskäl ärnödvändigt att nuvarande konfektionsinduslri tillvaratas genom en styrning avutvecklingen framöver. Mankan nu tala om att vi skall ha rådrum för att utarbeta en plan. Men samtidigtmåsle vi konstatera atl här sker ökade varsel som gäller allt fler företag ochmänniskor. Vi har talat om att del gäller 1 000 personer under de treförsta månaderna . Detla innebär ju alt vi går mol en kalasirof Jaggjorde etl anlagande, , som gick ul på alt om den härutvecklingen fortsätter, så kommer vi inom någol eller au vara i eilläge där vi kanske har 15 96 produktionskapacitet på lekosidan och 10 96 påskosidan. Är delta rimligt? Vi säger absolut nej till detta. Av två skäl-beredskapsskäl och sysselsättningsskäl - måste vi nu söka vidta åtgärder föralt hindra den här utvecklingen, för att bromsa den. Det har vi gjorl då detgäller det grundiextila området. Den tidigare regeringen hade förslag i denriktningen som godtogs, och den nuvarande regeringen har sådana förslag. Är deti och för sig-och talar jag om principen -orimligt att vi också då delgäller tillverkningen av kläder och skor bestämmer oss för samma grundläggandeprincip: atl bevara produktionskapaciteten intakt? Jagägnade tid i mitt anförande åt all säga att det ju inte beiyderatt vi skallkonservera denna industri. Vi måste ta hänsyn lill teknisk utveckling,produktivitetsutveckling osv. De konsekvenserna måste vi ta. Men vad ligger itanken på alt få etl rådrum, och vad vill ni göra för atl vi skall få det? Detfinns ett gammall ordspråk, herr talman, som säger att medan gräset gror dörkon. Glöm inte detla! Vi kan nu medverka i en process som innebär alt denproduktionskapacitet som vi önskar oss nu och under den närmaste framliden intekommer atl vara tillgänglig. Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, m. m. Handelsministern : Herr talman! Först och främst är det ju inte jag som sägeratl man i näringspolitik skall slå ut företag och atl del är en självändamål,utan detta har varit elt ständigt upprepat argument från socialdemokratins sidasom grund förden .solidariska lönepolitik som ni driver. Jag uppreparatt det ärden som är grunden till föreställningen all de företag som inte kan klarasådana Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, m. m. löneökningar all det blirlika lön överallt skall slås ul. Det är inlejag som säger del, utan del är nisom säger del. Och uppstår ftågan: Har ni nu släppt de föreställningarna?Rune sade ju bl. a. alt på 1970-talel är omständigheterna annoriunda.Vad innebär det för den solidariska lönepolitiken? Onini anser att del är annorlunda , varför tillät då densocialdemokratiska regeringen att det i början på 1970-talel och ända fram till1976 var en så kraftig utslagning av tekoindustrin? Hur kunde det få ske? Sedangör ni gällande att man nu skall ha ett annat betraktelsesätt än tidigare,därför atl det inte längre finns några expanderande sektorer. Jag håller gärnamed om all om man driver den typ av ekonomisk politik som socialdemokraternagjorde , 1975 och 1976 kommer det inte atl finnas några expanderandesektorer. Men det är möjligt att man, med en annan uppläggning av denekonomiska politiken och genom de åtgärder som regeringen vidtagit och som i utrikeshandelnavspeglar sig på det sätt som jag redogjorde för, gradvis får fram en bättresituation i ekonomin och på nytt får expanderande sektorer. Denresignation, herr talman, som visar när han säger att det på1970-talet inte längre finns några expanderande sektorer ger ju en viss reliefåt ihåligheten -om man kan ge relief åt ihålighet - i ert tal om offensivnäringspolitik. En sådan är lydligen helt meningslös, därför att på 1970-taletfinns det ju enligt er mening icke längre några expansiva sektorer. Jagupprepar: Hade vi fört en sådan ekonomisk politik som socialdemokraterna underden har rekommenderat - inte någon växelkursändring, valutanfast knuten till D-marken, nej till sänkning av den allmännaarbetsgivaravgiften och införande av en lång rad nya löneskatter-skullebelägenheten i den arbetsintensiva lekoindustrin ha varil utomordentligtbekymmersam. Kapaciteten skulle väl redan ha varil nere i de 15 96 som RuneJohansson talar om. i (s) kort genmäle: Man kan naturliglvis fråga sig om det är en tillfällighet alt vi framtill mitten av klarat sysselsättningen, alt vi hade en tillväxt isysselsättningen i vårt land som gav möjligheter också för människor inomexempelvis teko- och skoinduslrin alt komma över lill annan sysselsättning. Ikorthet: En effektiv, offensiv samhällspolitik gav dessa förutsättningar. Eftervalet har vi fållen ny ekonomisk politik-det är alldeles riktigt. försen politik som pressar ned den privata konsumtionen, som håller tillbakabostadsbyggandet, som medverkar till att industriinvesteringarna minskar och som höjer prisnivån på ett sätt som inte har inträffat ivår ekonomiska historia sedan myckel lång lid tillbaka. Därmed urholkas våramöjligheter att hålla uppe exempelvis köpkraften, vilket i sin tur på deninhemska marknaden resulterar i en lägre produktion. Delta ärju resultatet avden ekonomiska politik som den borgerliga regeringen för, när man i ställetborde föra en akljv offensiv politik, inte minsl för att motverka de utifrån kommandeimpulser som skapat svårigheter för industriproduktionen. Nufrågar jag han skulle vilja visa på någon gren av detindustriella området som kan expandera och om vilken vi kan säga: Här kommertiotusentals nya arbetstillfällen atl stå till förfogande. Talare efter talare,inte minst de som berörs av de regionala problemen, harju gjorl en efteriysningoch frågat vilka förelag och vilka elableringar ni vill lägga ut på de orterdär ni nu medvetet medverkar till nedläggning av industrier. Jagställde en fråga lill med anknytning till hans i gåravgivna deklaration om en godtagbar social ordning för omslruklure-ringen avvår industri: Är det som sker i Algotsförelagen en mot hans uppfaltningsvarande godtagbar social ordning? Den frågan undvek alt svara på. Det kan vara en tillfällighet, det kan vara glömska. Men upprepar jag frågan. Det ärju det vi vill veta: Vad ärdet vi skall acceptera som godtagbart, såsom ansvarigt? Vikräver att inga nedläggningar skall ske utan att det finns ny jobb som kan ståtill förfogande. Det är de problemen vi måste ägna oss åt. Vi måste gestimulans till områden av vår industri som vi förhoppningsvis kan räkna medskall fortsätta, exempelvis vår verkstadsindustri. Inte minst forsknings- ochutvecklingsarbete måsle där sättas in med väsentligt större kraft och energi . Men stimulansåtgärderna också för befintlig indiistri är lika nödvändigasom . Försöijningsbered-skapenpå leko-området, m. m. ,. i säger alt man klarade sysselsättningen1970-1976. Man klarade sysselsättningen. Man ökade antalet anställda i denoffentliga sektorn mycket kraftigt, men gäller det vad som hänt inomindustrisektorn. Där förekom steg för steg enminskning i sysselsättningen. Den nedgången skedde, inte minst inom lekonäringen,utan att vidtog några åtgärder som hade till resultat enförändring lill det bättre. Deinskränkningar som görs inom Algois, för att besvara fråga, ärbekymmersamma och beklagliga. Men varför vidtog inte åtgärder.förall hindra den omfattande nedläggning som skedde inom tekoindustrin under tiden1970-1976? Om man hade de ambitioner då som man nu har, varför levde man inteefter dem när man själv befann sig i regeringsställning? talade om priser som stigit merän tidigare. Låt mig, om vi nu skallge oss in på den mer allmänna ekonomiska politiken, säga att prisstegringarnaförra året var höga. En myckel stor del av de prisstegringar som då ägde rumvar resultatet av att den nyiillträdande regeringen hade all öka en hel delskaller, moms och annat, i syfte atl få någon ordning på statsfinanserna.Vidare berodde de på atl man tvingades, för atl rätla till den tidigareregeringens misslyckade ekonomiska politik, göra växelkursändringar somofrånkomligen gav utslag i priserna. Del var nästan meningen atl de skulle göradet, i den bemärkelsen att utländska varor skulle bli dyrare och Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, m. m. atldet därmed skulle vara lättare alt konkurrera, inte minst för svensktextilindustri. Sedantror jag atl del kommer alt finnas expansiva områden, . Men jagnoterar på nytt den oerhörda defaitism som präglar uttalanden.Han tycks anse atl det inte går att ha några expansiva sektorer. Då förstår jaginte varför man över huvud laget talar om offensiv ekonomisk politik. Det ärjufullständigt meningslöst! Jagupprepar: Hade man fört den typ av ekonomisk politik som socialdemokraternahar redovisat hade det inte bli vit någon som helst expansionulan det hade gått utför. Elt mycket bekymmersamt läge hade vi fått, inte minsti textilseklorn. För min del är jag övertygad om att man med en rimlig och riktigekonomisk politik på nytt kan få expansiva sektorer. De siffror närdet gällerutrikeshandeln som jag började milt anförande med är ingel dåligt exempel påatl en sådan vändning kan vara på väg. Såvitt jag kan förstå visar ocksåarbetsmarknadsstatistiken atl det på del hela taget har skett en omsvängninglill del bättre. Tredjevice talmannen anmälde atl i anhållit atl lillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. Del var etl synneriigen intressant resonemang som handelsministernförde. Jagskulle först vilja påpeka att om vi inte fört en beredskapspoliiik påexempelvis jordbrukets område, hade vi slagit ut så gott som samtligajordbrukare här i landet. Men vi var villiga alt föra en sådan politik. Viför beredskapspolitik på en lång rad andra områden. Därför är det synnerligenunderligt atl handelsministern inte tycks eftersträva att vi upprätthåller enberedskap på tekoområdet. Vihar haft en klar sysselsättningsökning här i landet fram tills den nyaregeringen tillträdde. får vi en minskning av induslrisysselsättningen med70 000 arbeten och 1978 - det senare enligt regeringensegna beräkningar i finansplanen. Då måsle vi väl ändå säga atl det börjar semörkt ut närdet gäller atl skaffa ersättningsindustri till de orter somdrabbas. Redanvid behandlingen av proposition 1976/77:58 om regionalpolitiskt stöd tillAlgots Nord och AB Eiser framhölls från socialdemokratiskt håll att de mycketstora subventioner som diskuterades för lekoindustrins del gjorde detnödvändigt alt omgående la upp frågan om inte staten borde ta över ägandet avtekoindustrin i ökad omfattning. Vi ansåg alt detta inte minst gällde företagav den typ som aktualiserades i propositionen och som fåll omfattanderegionalpolitiskt stöd. s-reservation lill arbetsmarknadsutskottets betänkande föreslogs därför atlregeringen antingen genom Statsföretag eller i annan ordning skulle låta utredafrågan om statens ägarengagemang i tekoindustrin. Reservationen avslogs dock avden borgerliga majoriteten i . Motden bakgrunden är det naturligtvis tillfredsställande alt regeringen nuframlägger förslag om ett sådant ökal statligt ägarengagemang som avsågs is-reservaiionen. Däremot kan vi inte acceptera atl.regeringen vid skapandet aven statlig tekokoncern redan i utgångsläget utgår ifrån att sysselsättningenvid de berörda företagens svenska enheter skall minskas med 1 500-2 000personer eller . Det kommer all innebära myckelallvarliga problem för de orter och regioner som drabbas och storapåfrestningar för den nya koncernen, som måste starta med sådanaförutsättningar. Ensådan personalnedskärning drabbar kommun särskilt hårt, eftersom tvåfemtedelar a v den nya koncernens anställda eller 2 200 personer finns vidföretagen i . Den kraftiga nedgång som skett inom tekoindustrin undersenare år har redan drabbat sysselsättningen i och myckelhårt. Enbart har ca 10 000 arbetstillfällen inom tekoförsvunnit i regionen, och i kommun har antalet anställda i teko minskatmed över 6 000 , varav merparten . Vid slutet av1975 fanns det II 500 tekoanställda i , men vid slutet av 1977hade antalet reducerats till 8 500. Det är alltså 3 000 föriorade tekojobb . Delär också helt klart att situationen kommer an ytteriigare förvärras genom atlen rad företag har varslat om nedläggning. var 530personer berörda av varsel om uppsägningar enbart inom teko. Redan nu är 7 96av Beklädnadsarbetarnas förbunds medlemmar i arbetslösa, och 13 96 avarbetskraften i är arbetslösa eller föremål för arbetsmarknadspoliliskaålgärder. Det ärendasl som haren högre siffra, nämligen 16 96. Detlaframgår också klart om man studerar arbetslösheten i febriiari länsvis.Älvsborgs län hade 4 412 arbetslösa och överträffas - om man nuskall använda detta ord - endast av Norrbollens län med 4 566 arbetslösa. Dåskall man ha i minnet atl nära hälften av arbetslösheten i finns ien enda kommun, nämligen i , som har nära 2 000 arbetslösa. Anmälningsperiodernaförde arbetslösa är också klart längre i än för landet i övrigt. AMS hargjort en rapport i samband med frågan om nedläggningen av spinnerioch väveri, lill vilken handelsministern benäget har medverkat. Mankonstaterar att del blir ytterst besvärligt att klara nya arbetstillfällen förde 129 berörda. Man påpekar all arbetsmarknadsutbildningen redan har långaköer, att möjligheterna till beredskapsarbete och olika formerav skyddatarbete är slarkt beskurna till följd av bl. a. en hårt ansträngd kommunalekonomi samt att man har begränsade medelsramar för arkivarbete och köer lillden skyddade verkstaden. AMS konstaterar också atl del erfarenhetsmässigl ärsvårt atl finna beredskapsobjekl lämpliga för äldre som tidigare huvudsakligenhar arbetat inom tekoområdet. Trolsden rapporten från , trots böner från det centerpartisliska kommunalrådetoch kommunalslyrelsen i , framförda vid uppvaktningar och brevledes,ochtrots ett riksdagsbeslut , som Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, m. m. 6 protokoll 1977/78:98-100 Försörjningsberedskapenpå teko-området, m. ni. skulle möjliggjort förhandelsministern och regeringen alt rädda sysselsättningen för de gamlatrotjänarna vid Rydboholmsbolaget, låter regeringen yxan gå och medverkar utslagning av de anställda, av vilka tre fjärdedelar är och entredjedel . Nulog handelsministern upp Rydboholmsfrågan igen. Jag vill då konstatera alt detviktigaste i denna fråga är atl missleddes genom malpåseresonemangel,och del kan handelsministern aldrig komma ifrån. Hade vi velal att det varmeningen att maskinerna skulle fiyttas till för atl man skulle sättai gång en produktion där, kunde utskottsbehandlingen och riksdagsbeslutet hablivit någol helt annat. Då hade vi förmodligen diskuterat fortsatt drift vidRydboholmsfabriken för atl rädda sysselsättningen för de 129 berörda. Nuär samma borgeriiga regering och den borgerliga riksdagsmajoriteten beredda altminska sysselsättningen vid den nya statliga tekokoncernen med 1 500-2 000personer, vilket kommer alt innebära etl dråpslag mot kommun. Detla harockså framhållits av kommunstyrelsen vid en uppvaktning i näringsutskottet.Trots delegationens partisammansätlning - ett cenlerpartistiskt, ett moderatoch etl socialdemokratiskt kommunalråd - var man rörande enig om alt intetål en sådan smäll som förslaget i propositionen innebär. Man ställde sigdärför helt bakom yrkandena i min motion liksom i densocialdemokratiska pariimotionen atl någon personalindragning vid den nyastatliga tekokoncernen inte bör göras innan tagit ställning tilllekoindustrins framlida omfattning på grundval av arbetsmarknads-, regional-och beredskapspolitiska bedömningar. Tydligen har varken den borgerligaregeringen eller utskollsmajorileten brytt sig om atl lyssna till sinapartivänner i den här frågan, lika litet som man gjorde del när del gälldeRydboholm och .