prot · G10998 · 1977-12-31 00:00:00 — ,, är vi en bit på väg men tyvärr över elt år . Och delförslag som regeringen presenterar har ingenting med socialisering att göra. Omdet hade varit fråga om ett beslut i socialistisk riktning hade det funnits enplan för tekoindustrins framtid och för hur vi i skall klaraberedskapen . är det inte etl förslag som säkrar jobben utan meraen avvecklingsplan för den svenska tekoindustrin. Ireservationer vid arbetsmarknadsutskottets betänkanden /77:15 och 30 yrkadevi socialdemokrater att man skulle ta upp frågan om etl ökat ägarinfiylandefrån statens sida, och i reservalionen vid belänkandet nr 30 skrev vi att somgrund för ett statligt engagemang krävs i sin tur en väl genomlyst och brettförankrad planering för framtida produklion och sysselsäuning inom tekosektorn.Vi konstaterade atl regeringen inte har redovisat någon framåtsyftandeplanering för samhällets aktiva medverkan i strukluromdaningen inomtekoindustrin. HerrÅsling tog här upp planeringen och talade om uppskov. Jag vill då fråga honom:Varför röstade ni inte på att det skulle bli en plan förlekoindustrin? Då skulle ni haft alla möjligheter att ha denna plan utarbetad,innan vi för den här diskussionen. Men kan jag bara konstatera all vi stårpå samma ställe som vi gjorde . Ännu finns ingen långsiktig planeringför vare sig sysselsättningen eller försörjningsberedskapen. Lägetinom tekoindustrin, särskilt jnom beklädnadssektorn, har ytterligareförvärrats. Det medför lidande för enskilda människor, och det skapar kommunalaoch regionala problem. Antalet arbetslösa är nu dubbelt så stort inomBeklädnadsarbetareförbundels arbetslöshetskassa som inom övrigaarbetslöshetskassor. Än värre är att 70 96 av de arbetslösa har varil ulanarbete . Ca 40 96 har en arbelslösheislid som överstiger sexmånader. Vad det betyder för människorna kan nog endast den förstå som själv har varit arbetslös. Tilldelta kommer att man , såsom redan framhållits i debatten, inom harvarslat 700 anställda om uppsägning och atl vi genommassmedia fick upplysningen att Eiser skall varsla 200 personer i ,och . varslades, såsom industriministernredan bekräftat, ca 1 200 personer av de kvarvarande 37 800beklädnadsarbetarna. Detta förvärrar situationen ylteriigare. Jagsade inledningsvis atl det var fråga om en avvecklingsplan när det gällerregeringens proposition. Enligt de pressuppgifter som cirkulerat om Algotsförelagenkommer 700 anställda att varslas om uppsägning. Fabrikerna i ochLycksele skall, som har sagt, helt läggas ned. skallman göra investeringar i . Jag är fullt medveten om problem,men jag tror inte att man skall lösa dessa genom att minska sysselsättningen iVästerbotten. Inäringsulskoltets betänkande 1976/77:41 hade vi att behandla en motion av herrNilsson i m. fi. centerpartister, som tog upp frågan om tekoindustrini och dess betydelse för sysselsättningen. har vi ingasådana motioner. Skall det tolkas så all man inom är nöjd med attfabrikerna i och läggs ned? Är det ett led i denregionalpolitik som ni i talar för så varmt i andra sammanhang och somni skryter med atl ha skapat? avvikande mening som vi socialdemokrater i arbetsmarknadsutskottet harfogat till samma utskotts yttrande och som följs upp i de socialdemokratiskareservationerna säger vi atl regeringen inte har förmått möta den accelererandenedgången i beklädnadsindustrin med adekvata åtgärder, utan att man improviseratmed kortsiktiga och mindre lyckade åtgärder. Vislår fast att tekoindustrin nu har minskat till en nivå där det urförsörjningssynpunkt icke kan tolereras en fortsatt nedgång. Vi konstaterar attdel nu framlagda förslaget är etl steg i rätt riktning men atl del fortfarandeinte finns något samlat grepp om branschens problem. Vadföreslår då vi socialdemokrater? Vi kan först och främst inte acceptera attmålsättningen i en statlig koncern redan från början aren minskning med mellan1 500 och 2 000 anställda. Liksom de fackliga organisationerna kräver vi attproduktionen upprätthålls på nuvarande nivå och atl inga personalinskränkningarfår ske inom den statliga sektorn förrän fastlagt vilken nivå denframtida inhemska beklädnadsindustrin skall ha ur sysselsättnings- ochberedskapssynpunkt. Låtmig i detta sammanhang ta upp del som här har sagt om skillnadenmellan de statliga och de enskilda företagen. För den statliga sektorn harriksdagen ett arbetsgivaransvar, som vi kan ta direkt här i . För denandra sektorn måste vi ha vissa målsättningar. Iinledningen till reservationen 7 görs en hänvisning till den avvikande mening som socialdemokraterna i arbelsmarknadsutskotiet har anfört. I denna avvikande mening heter det: "Dessutom bör strävan vara att undvika nedläggningar och personalinskränkningar i de privala företagen. Föisöijningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. Försöijningsbered-skapen på leko-området, m. m. avvaktan på atl regeringenlägger fram en plan för branschen med därtill kopplade förslag bördelegationen, om det bedöms önskvärt, kunna initiera åtgärder för attupprätthålla driften i företag som anmält svårigheter härvidlag." Ärdetinte därigenom klart och tydligt utsagt all vi med arbetsmarknadspolitiska ochnäringspolitiska åtgärder skall skapa sysselsättning - precis som RuneJohansson i sade - och all del gäller alla i detta land? kaninte säga till den enskilde företagaren alt han inte får avskeda någon, men delkan vi säga lill det statliga företagel. Vi kan iniiiera ålgärder som skapartrygghet även för de människorna. Vivänder oss också mol den målsättning som görs i propositionen, att den statligakoncernen skall bli lönsam . Del är en alldeles för kort lidrymd,särskilt när man vet, som här har sagts, alt det anslag som vi skallbesluta om redan till myckel stor del är intecknat. Denplan som vi vill ha bör utarbelas av en särskild delegation med representanterförde fackliga organisationerna. Planen bör självfallel la upp också de privataföretagens situation till granskning. Del är viktigt att inte några avskedandenäger rum inom dessa företag innan planen föreligger. Ilängden kan vi dock inte klara sysselsättningen enbart med arbetsmarknadspoliliskaålgärder. Vi måsle få en struklurplan för hela industrin. Planen bör innehållaförslag om en miniminivå för tekoindustrin och en kommitté som utarbetarförslag lill en samordning av de statliga insalserna. De anställda måste aktivtengagera sig i atl finna lösningar och att skapa nya produkter ochproduktionsmetoder. Personligentrorjag också att man måste se över hela ägarstrukturen, så atl de mål somsamhället ställer upp kan uppfyllas i framliden. I planen måste också läggas inregionalpoliliska överväganden. har redan talat om dessa problem,och jag vet atl och senare i debatten kommer atlta upp de regionalpoliliska problemen i och Boråsregionen. Vilkaplaner har regeringen när det gäller att skaffa fram ersättningsindustrier idessa regioner? Industriministern har lämnal kammaren. Jag vet atl problemenfinns även inom andra branscher, och trycket om nya industrier kommer från allahåll. Men är det tekoindustrin vi diskuterar. När man nu lägger fram enproposition, som redan från början utgår från en minskning av sysselsättningenmed 1 500-2 000 personer, bör man i anständighetens namn även ha planer ochutarbetade förslag på alternativ sysselsättning. Om inte kan vi konstatera altden näringspolitik som förs i vårt land skapar problem för enskildamänniskor samt för samhällen och kommuner, som har byggt upp sin samhälleligaservice mot bakgrunden av en viss sysselsältningsnivå i bygden. Tilldetla kommer alla de sociala problem som uppstår inte bara för dem som bliravskedade ulan också - och i minst samma utsträckning - för alla dem som intekommer in i industrin på grund av att man, som vi ofta hör i diskussionen,löser problemen genqrn naturiig avgång. Vi måste få planmässighet istrukturförändringarna och i näringspolitiken. När säger att de industriella åtgärdersom nu föreslås är fullt tillräckliga och hänvisar till atl facket accepterardetta, vill jag citera vad beklädnadsarbelarnas förbund skrev : "FrånBeklädnads sida utgår vi från alt industriministern inte kommer alt accepteraatt ytterligare nedskärningar görs i Algotsförelagen, dels inn?i regeringenfastlagt den framlida produktionsnivån för svensk lekoindustri, dels ochabsolut inte innan de arbetsgrupper som arbeiar med all finna alternativsysselsättning för de Algotsanställda nått resultat. De som sägs upp frånAlgots skall inte behöva lämna företaget innan nya arbeten är ordnade." Jagvet atl alla partiledare har fåll ännu etl brev från beklädnadsarbelarnasförbund. Där hänvisar förbundet till sitt brev till industriminister , ivilket krävdes "stopp för fortsatta avskedanden inom den statligatekokoncernen innan fastlagt vilken nivå den svenska beklädnadsindustrinska ha ur sysselsättnings- och försörjningssynpunkt. Förbundet krävdeockså", heter del vidare, "ett absolut stopp för avskedanden innan deav Statsföretag tillsatta grupper som arbetar med att finna alternativsysselsättning har nått resultat i sill arbete." Hurman kan få delta till att man är överens med de fackliga organisationernaövergår mitt förstånd. Tillslut, herr lalman, några ord till ', som inledde sill anförande precis på samma sätt som han gjorde , dvs. med en hänvisning lillkostnadsläget och de , som har ökat litet grand förståsfrån maj månad. Vid den diskussion vi hade tog jag upp en fråga som vihar snuddat vid även , nämligen påslagen i handeln -jag skall anföra ettlilet räkneexempel. Altsy en klänning tar tre kvart eller högst . Om man sedan lägger på 100 %för lillklippning o. d., så rör det sig om två limmar. Skillnaden gentemotexempelvis skulle då inte bli större än , men vi vet attnär klänningen kommer ut i handeln har dessa . ökat till någonling på 75,och det skapar problem. Sedansade att det är inte lönerna som bär skulden, utan de andrakostnaderna. Det låter ju populärt alt säga atl det är de andra kostnaderna,men jag vill då slälla samma fråga som förra gången vi diskuterade detla: Skalltekoarbetarna ha bara fyra veckors semester när alla andra får fem? ATP,folkpension och sjukförsäkring betyder ungefär 30 96 av lönekostnaden - räknarman in semestern kommer man upp högre. Vilka menar skall betaladetta? Det ärju vad frågan gäller. Och kom ihåg: Dessa har de anställdaavstått ifrån i samband med avtalsförhandlingar! Nisom slår och talar om atl devalveringen är en jättebra sak i sammanhanget, hurlångt vill ni all levnadsstandarden för de svenska arbetarna skall pressas ner? Jag yrkarbifall till reservationerna. Föisörjningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. Försöijningsbered-skapenpå tekoområdet, m. m. Den svenska utrikeshandeln har kännetecknats aven hel del problem. Del har varit omfallande och växande underskott ibytesbalansen. Men har det inträffat en viss omsvängning. Vifick siffror i går om utfallet i handelsbalansen för februari, och vi kan sealt det är den fjärde månaden i följd med en ganska kraftig förbättring jämförtmed . För hela fyramå-nadersperioden uppgårförbättringen i handelsbalansen lill inte . Jagfäster uppmärksamheten på denna ljusglimt därför att om man liltar påutrikeshandeln också för textilseklorn så skall man finna en del förändringarsom är värda att uppmärksamma. Den lolala importen av lekovaror ,mätt i ton, visar en nedgång i jämförelse med motsvarande siffra 1976, ennedgång med inte mindre än 10 96.1 värde var det en uppgång med 7 96, men delintressanta här är volymerna. Fjärde kvartalet föregående år var nedgången intemindre än 21 96. Värdemässigt var nedgången , alliså även där en minskning. Omman så tittar på importen från de lågprisländer som spelar så stor roll i debattenskall man se alt ifrån dem var importökningen i volym räknat en endaprocent. Men fjärde kvartalet innebar en nedgång jämfört med fjärdekvartalet 1976 med inte i volym, och den värdemässiga nedgångenfjärde kvartalet var inte mindre än 38 96. Omman vänder på steken och liltar på svensk textilexport - vi har faktiskt ensådan - finner man att den ökade i volym . Även här har vien klart ökad slegringsiakt , då ökningen är i volymräknat. Jagnämner delta inte för att vilja göra gällande alt det inte finns problem påtexlilsidan, men för att kunna se bättre var dessa problem har sitt verkligaurspmng. De problem som finns har framför alll atl göra med en kvardröjandeeffekt av de enorma kostnadsstegringar som skedde , somslog kraftigt både på våra möjligheter att exportera tekovaror utomlands ochframför allt på våra möjligheter all upprätthålla marknadsandelar här hemma. Genomde insatser som gjorts av regeringen för atl rent allmänt förbättra vårtkonkurrensläge har det också inträtt en minskad press från utrikeshandelssidanpå lekoprodukterna. Man har all anledning att fråga sig vad lägel skulle havarit försvensk textilindustri f n.,om vi underdenna period i stället förtsocialdemokraternas ekonomiska politik. De har varil motståndare lillväxelkursändringar. De ville inte att skulle lösgöra sig från den hårdabindningen till D-marken. De har kommjl med en rad förslag om olika löneskatteroch motsatt sig den sänkning som genomförts av regeringen. Hade vi förtoppositionens allmänna näringspolitik i stället, skulle kostnadsnivån legat 2596 över vad den gör . Man måste fråga sig hur ni tror att denarbetskrävande tekoindustrin då skulle sett ul . Trots den omsvängning tilldet bättre som varit på utrikeshandelssidan är del allvarliga problem påtekofronten. Detta har inte bara att göra med de kvardröjande verkningarna avden tidigare kostnadsexplosionen, utan också med alt hemmamarknaden är så passsvag. Detta beror bl. a. på de åtstramningar som man tvingats genomföra påskatlesidan för alt betala den offentliga sektorns verksamhet. Från socialdemokratisksida brukar del aldrig finnas någon kritik av skattehöjningar för att dra inmera pengar lill staten av den anledningen. Men man måste vara medveten om attfortsätter man på den vägen är det en ofrånkomlig följd att man försämraravsättningsmöjligheterna för hemmamarknadsnäringarna, och teko är en viktigsådan. Närvi nu resonerar om de svårigheter som är på tekosidan och skall utforma våraalternativ, måste vi börja resonemanget från början. Hur tänker man sig denallmänna ekonomiska politiken och de konkurrensförutsättningar som finns? Hurtänker man sig stödet från hemmamarknadssidan genom privat konsumtion av bl. Jag kan inte finna annat än att era lösningar här skulle ha letttill verkligt kaos inte minst inom lextilnä-ringen. Nuär det ju så, all på grund av de olika problem som jag redogjort för fordrasdet insatser som går utöver detta all bara försöka rälta lill del allmännakonkurrenslägel. Olika sådana insatser har ju också genomförts av regeringen,stödinsatser av mycket stor omfattning för att förbättra läget på tekosidan. Desocialdemokratiska talarna har pekat på en del ylteriigare saker som man i dethär avseendet vill göra. Man säger att den del av den offentliga upphandlingensom går till svensk tekoindustri måste ökas. Men jag har i en debatt här förinte länge sedan påpekat, att med vilka brösttoner man än talar om denoffentliga upphandlingen och de svårigheter som där skulle kunna finnas ibemärkelsen att man inte köpte svenskt, så är del mycket skrangliga argument manhar när man attackerar det nuvarande läget. Upp mot 95 96 av den offentligaupphandlingen avser ju svensktillverkade varor, och det är då inte bara denstatliga utan även den landstingskommunala upphandlingen del gäller. Manskall inte tro att man på den vägen kan komma särskilt mycket längre, om maninte skall bryta mol de internationella avtal som vi har inom EFTA. Och bryterman glatt och friskt mot olika internationella avtal måste man slälla in sig påatt man blir utsatt för motåtgärder som - det måste vi komma ihåg - kan drabbaäven svensk lekoindustri, därför alt vi säljer textilier till EFTA och EG förupp mol 2 miljarder . Vi ärju faktiskt sårbara för motåtgärder på dennapunkt. Delhar talats om atl man genom att ändra på prissätlningsmeioderna i butikernaskulle kunna förbättra läget för svensk konfektion. Man säger att deprocenlpålägg som görs slår så orättvist mot de dyrare svenska varorna iförhållande till de ofta billigare importerade. Nåja,till att börja med ärdet rent sakligt uppenbarligen alls inte några enklaprocentpålägg som tillämpas pådet sätt som ofta anförs i exemplen-att man påvarenda vara slår på 80 eller och att man därigenom för vidare enprisskillnad och förstorar den genom sin prissätlningsmetod. Försörjningsberedskapenpå leko-området, m. m. Försörjningsberedskapenpå teko-området, m. m. lilli handeln, ulan man tillämpar betydligt mera raffinerade metoder. Jagtror dock att om man ser på hur prissättningen går till skall man finna altkronpåslagen är högre på dyrare varor än på billigare varor. Det påslag man göri kronor räknat på en dyrare ytterrock är större än det påslag man gör på enbilligare ytterrock. Då kan man naturligtvis tänka sig, som socialdemokraternagärna vill, all man lagstiftningsvägen skulle säga alt så får handeln integöra-handeln får inte ha mer än så och så många kronors påslag högst påenytterrock. Men man skall vara medveten om vilken fantastisk byråkrati man dåkommer in i. Det finns ungeför 6 000 affärer som säljer tekovaror, och detfinns mängder av lekoprodukter. Atl tro att man verkligen ivångsvägen kan drivaigenom det här är atl ha övertro på byråkrati, men del har ju oftasocialdemokraterna. Manmåsle också vara medveten om den svårighet som ligger däri, alt om det faktisktär dyrare atl lagerhålla och sälja och över huvud laget marknadsföra en dyrareprodukt och man genom lagstiftning tvingar förelag så atl de inte för täckningför sina kostnader, kan ju ingen regering i världen tvinga dem att sälja denhär produkten. Om man går bröstgänges till väga på denna punkt kan man alltsåuppnå det resultat som man alls inte vill uppnå: alt butikerna icke längre villföra svenska varor därför alt del är en direkt förlustaffär för dem. Detär alltså av sådana här anledningar som jag har velat att man noggrant skallutreda denna fråga, så att branschen skall kunna få etl underlag för att kommafram till vad som är den rimligaste och bästa prissättningsmetoden. Möjligenhar man i affärerna påläggsmetoder som i alltför hög grad medförkostnadsskillnader på del sätt som det ibland talas om. Närdel gäller de insatser som har gjorts och som görs kommer också dengrundtextila industrin in i bilden. Med tanke på försöriningsberedskapen hållshär produklionen vid en miniminivå. Därför gick också handelsdepartementetförra året till med en proposition, där det föreslogs olika åtgärderför alt komma till rälta med detta läge. I det sammanhanget hade man haftinvecklade förhandlingar med de olika företagen i branschen för att få bästamöjliga uppläggning. Detta innebar bl. a. att man hade varit i kontakt medRydboholms AB. Man hade vid delta och andra företag noga undersökt vilkenuppläggning som hade den största förutsättningen att bli slagkraftig.Vi vet alla här i kammaren-även i som i sitt inläggåterkom till denna fråga - att vi hade en lång interpellationsdebattom . Låtmig med tanke på de ganska bitska angrepp som gjorde upprepa atthandelsdepartementels förslag avsåg en period förskapandet av alternativ. Detta var en betydligt än den somdiskuterades fram medan själv var industriminister. Det varhelt enkelt så, atl egentligen ville lägga nedverksamheten. Omjag förstått socialdemokraterna rätt menar även de alt skulle behövaläggas ned men att avvecklingsperioden bör förlängas ytterligare. Då uppstårfrågan vilka verkningar det blir. Man måsle ju med hänsyn till en offensivnäringspolitik vara intresserad av att skapa någonting som är hållfast.Omedelbart efter det att uttalade sig förvidare överläggningar visade dessa, att skulle man välja en annan väg bleveresultatet atl grunden för de avtal som tidigare skrivits skulle ryckas undan.1 skulle man inte ha varil i stånd atlnågra år senare överta de ifrågavarande maskinerna. Och ändå skulle Rydboholmom vara tvunget alt lägga ned verksamheten. För mig ler sig detta somen föga offensiv uppläggning. I stället skulle det ha varit ägnat atl skada.Det är därför bättre att satsa de pengar som finns på ett slagkraftigarealternativ, nämligen på skapandet av alternativ sysselsättning. Här harju ocksåindustriministern redovisat en rad insatser. Låtmig sedan säga några ord om den handelspolitiska utvecklingen. Vi har, som jagaviserade , inlett förhandlingar med ett antal lågprisländer om nyaavtal. Det har slutits avtal med de viktigasteländerna. Avtalen är, som jag sade i går, av en annan typ än tidigare avtal såtill vida att de nu täcker hela texlilområdel och inte bara specifika varor avtekokaraktär. Detta gör att man inte som tidigare kan överraskas av alt delplölsligl blir snabba ökningar av volymen icke reglerade tekovaror från dessaländer. Jag anser att detta innebär ett klart framsteg i förhållande till dentidigare regeringens uppläggning. Vidare har vi uppnått en ganska slornedskärning av importen, och detta även i förhållande lill 1976. Jagvill understryka, eftersom det på socialdemokratiskt håll förs så mycketresonemang om hur hårdhänt man skall gå fram med texlilavial mot andra länder,atl den dåvarande socialdemokratiska majoriteten så sent som inäringsulskotlet avstyrkte en motion, väckt av nuvarande andre vice talmannenMagnusson, om atl man skulle införa - låt oss kalla det så - bättrebegränsningsavtal. Den avslogs med en hänvisning till att det var dumt med dentypen av åtgärder. Enspeciell fråga i detta sammanhang är om man kan kringgå de restriktioner vi nuhar genom att på något vis låta produkterna slinka in via länder med vilka viinte har begränsningsavtal. Självfallet kan vi aldrig utesluta sådana risker,och det är fantastiskt svårt att helt kontrollera sådan trafik. När det gällervaror som kommer in via EG och EFTA skall man emellertid vara medveten om attflertalet medlemsländer har motsvarande typer a v avtal med lågkostnadsländer,och det är antagligen svårt alt inom de systemen fö in några extra varor, ävenom man skulle skicka dem genom tredje land, i detla fall . Vitillämpar gentemot dessa länder ett system med ursprungsbevisning. För att fåtullfrihet för EG- och EFTA-varor måste man visa atl de har sitt ursprung i EGoch EFTA. Sådana ursprungsbevis bör rimligen utesluta en hel del av den nämndatypen av kringgående rörelser. Dessutomfinns möjligheten att skeppa produkter runt EG och EFTA trots de hinder som jaghär talat om och få in varorna i tredje land, i delta fall , ulan altdet krävs tullfrihet och ursprungsbevisning. Jag vill nämna atl vi i samråd medkommerskollegium och diskuterar hur man Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, in. Försörjningsberedskapenpå lekoområdel, m. m. kan gå till väga för attminska sådana möjligheter. Jag vill med allt eftertryck understryka alt denövervakningslicensiering av tekoimport som vi tidigare tillämpade mot EG ochEFTA icke hade något som helst värde ur dessa synvinklar. Detla gällde alldelessärskilt som den dåvarande regeringen anslog så små belopp lillkommerskollegium för alt sköta denna licensiering att den i själva verket blevhelt verkningslös t. o. m. för de begränsade syften som den hade. inte hade möjlighet att verkligen processa om de tusentalsansökningar som kom in, fick man ge importörerna rätt att ta ut varorna fråntullen, bara de uppgav till all de lill kommerskollegium hadeskickat en ansökan om licens. Genom att så många frågor tagits upp i den tidigare debatten harjag ettbehov av att något överskrida den taletid som jag anmält mig för. Jag beklagardetta i och för sig, men det är kanske rimligare att tala något längre än attfö kritik för all jag inte tar upp frågor som tidigare talare har väckt. Låtmig således också säga något om ursprungsbevisning, alltså att det på varorskulle sättas märken som visar varifrån produkten kommer osv. Motionerom dethartidigare väckts,jag irorsenast vid /76. Då avstyrktes de avden socialdemokratiska majoriteten i näringsulskotlet, och följdeutskottet. Låt mig hänvisa till vad näringsutskottei då skrev: