prot · G109122 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:122 §1 Justerades protokollet för den 10 innevarande månad. § 2 Upplästes följandelill kammaren inkomna ansökningar: Härmedanhålles om ledighet från riksdagsuppdraget för tiden den på grund avannal uppdrag. Undertecknadanhåller härmed om tjänstledighet från riksdagsuppdraget den 1-31maj för fullgörande av andra arbetsuppgifter. Undertecknadanhåller om ledighet från riksdagsarbetet undertiden den 1 maj-den 3 juni(vårsessionens slut) för fullgörande av offentligt uppdrag (ordförande ijämställdhetskommittén). Kammarenbiföll dessa ansökningar. Talmannenanmälde att följande ersättare skulle inträda i stället för resp. ledamöterunder deras ledighet från riksdagsmannauppdragen, nämligen (c)för , () för Per och ()för . § 3Meddelande om veckans sammanträden Deärenden, som föreligger till behandling i kammaren , kommerenligt från utskotten nu inhämtade uppgifter inte att föranleda så långadebatter att det blir nödvändigt att anordna arbetsplenum , den 21april. Sammanträdet nämnda dag blirdärför ett bordläggningsplenum. Omnormer för beräkning av godtagbart värmeeffektbehov 1 småhus detta sammanträde, somplanenligt tar sin början , lämnas interpel-lations- och frågesvar. §4 Om normer för beräkning av godtagbart värmeeffektbehov i småhus Bostadsministern erhöll ordet för attbesvara () anmälda fråga, 1977/78:379, och anförde: har frågat mig om jag vill redogöra för de bestämmelsersom gäller och som byggnadsnämnderna har att tillämpa vid derasställningstagande till ett godtagbart värmeeffektbehov. Denya bestämmelserna i 44 a § byggnadsstadgan om värmehushållning i byggnaderträdde i kraft den . Hus byggda enligt dessa bestämmelser kommerinte atl förbruka mer än drygt hälften av den energi som förbrukas i byggnadersom utförts i enlighet med tidigare gällande normer. i Svensk byggnorm avsnitt 11:123 har byggnadsnämndenrätt atl av den som söker byggnadslov kräva sådana handlingar om bl. a.energihushållning som fordras för att nämnden skall kunna förvissa sig om attföretaget i dess helhet överensstämmer med gällande bestämmelser. I det avsnittsom berörs i frågan - avsnitt 11:126 -anges närmare vilka handlingar ochuppgifter som kan kräva. Naluriigtvis skall byggnadsnämndeninte kräva mera uppgifter än som behövs för prövningen. Byggnadsnämndernaskrav på uppgifter om energihushållning har enligt medfört att småhusbyggarefåu göra komplicerade beräkningar av värmeeffektbehovet. Uppgifterom värmeeffektbehovet används primärt för dimensionering avvärmeinstallationerna och med syftet au få ett bra inneklimat och en godenergihushållning. Enkla tumregler, som exempelvis att dimensioneraradiatorerna enbart efter fönsterbredden, leder ofta till felaktiga resultat.Uppgifterom värmeeffektbehovet brukar tas fram vid en normal projektering av enbyggnad. Jaganser det vara rimligt att kan kräva in uppgifter omvärmeeffektbehovet vid ansökan om ombyggnadslov, där så behövs för kontroll avinomhustemperatur och energihushållning. Som jag sade, skallbyggnadsnämnderna naluriigtvis inte kräva in andra uppgifter än dem somerfordras för kontrollen. Jag vill först tacka bosladsministern för svaret på min fråga. Bakgrundentill frågan är att byggnadsnämnderna i ökad utsträckning från småhusbyggare,som planerar att bygga ett vanligt bostadshus, begär in uppgifter om godtagbartvärmeeffektbehov. För atl kunna fastställa värme- effeklbehovet fordraskomplicerade uträkningar, och kontakt måste tas med Nr122 i föratt erhålla uppgifter om dimensionerande marktem- -r-. peratur och antaletsnödagar på orten i fråga. Byggnadsnämnderna har dock ,r, .. inga fastställda normeratt bedöma dessa uppgifter mot. värden saknas alltså för bedömningen av vad som är ell godtagbart . Omnormer for värmeeffektbehov. . ; . beräkning av god- Samma resultat sett urenergihushållningssynpunkt skulle kunna erhållas, , , .. tagbart varmeef- om t.ex. husets isoleringsförmåga fick användas som beräkningsgrund. Denna beräkningsgrundskulle vara betydligt lättare att utgå från men ändå ge samma resultat. Detär angeläget och viktigt att åtgärder vidtas för att förenkla handläggningenoch därmed minska byråkratin. Jag utgår ifrån att bostadsministern meduppmärksamhet följer utvecklingen och vidtar nödvändiga åtgärder. Det är docksamtidigt självklart att samhället skall ha möjlighet att ställa berättigadekrav på en god energihushållning i de byggnader som uppförs. Jagnoterar också med tillfredsställelse bosiadsminisierns besked attbyggnadsnämnderna inte skall kräva in mer uppgifter än vad som behövs för denhär aktuella prövningen. Kan jag möjligen tolka bosiadsminisierns svar på detsättet att beräkningar av nämnt slag i stort sett endast behöver göras förstörre anläggningar eller för extrema bosladshuslösningar när det gäller s. k.enslyckshus? Jag utgår från att bostadsministerns uttalande att endast de förkontrollen nödvändiga uppgifterna skall tagas in skall bli vägledande förkommunernas fortsatta handläggning av dessa frågor och att förutsättningardärmed skall skapas fören större enhetlighet i deras prövning. Som jag sade skall det naturligtvis inte tas in mera uppgifter än vadsom är nödvändigt, men å andra sidan är, såvitt jag förstår, både jag besjälade av ambitionen att spara energi. Jag besvarade i går fråndenna talarstol en fråga om energihushållningen. Del framhölls då atl detförekommer för litet av kontroll och åtgärder på detta område och att man mångagånger inte uppfyller föresatserna när det gäller energisparandet. Del är dock,som jag framhållit, angeläget att vi följer dessa frågor och skapar regler .somgör alt man på ett enkelt sätt kan uppnå de uppsatta målen. Jagär också medveten om alt handläggningen kan skifta någol i olikabyggnadsnämnder. Det kan finnas flera orsaker till det, men jag vill försäkraatt jag naturligtvis inte vill ha ett byråkratiskt och krångligt system utanett system som kan leda till goda resultat. ARNEFRANSSON (c): Jag delar naturligtvis bostadsministerns synpunkt på nödvändigheten avatl spara energi. I del avseendet har vi absolut inga delade meningar. Bosladsministernnämnde också i sitt kompletterande svar att hennes ambition är all man på eit enkelt sätt skall uppnå de uppställda målen. Detvill jag verkligen understryka. Men jag tycker personligen, efter att ha tagit delav 159 Omytterligare statsbidrag för information och rådgivning på energisparområdel de kompliceradeuträkningar som fordras, att det inte är särskilt enkelt att klara detta.Därför hoppas jag verkligen all bosladsministern följer utvecklingen och, somjag berörde inledningsvis, vidtar de nödvändiga åtgärderna. Jag är övertygad omatt man kan nå exakt samma resultat, om man vidtar sådana förändringar att mankan förenkla materialet, som givelvis skall ställas till byggnadsnämndernasförfogande fören riktig prövning, så att man på det sättet kan uppnå bästamöjliga energihushållning. Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om ytterligare statsbidrag för information och rådgivning påenergisparområdet Bostadsministern erhöll ordet för attbesvara Kun () anmälda fråga, 1977/78:390, och anförde: har frågat mig om jag anser det tillfredsställande attvissa kommuner erhållit statsbidrag för information och rådgivning inomenergisparområdet, medan andra, som kanske förberett sådan verksamhetgrundligare, icke fått statsbidrag. har också frågat mig omregeringen i efterhand avser all bevilja bidrag lill kommuner som avstod frånatt söka statsbidrag för dylik verksamhet. Samtligakommuner som ansökte om det särskilda statsbidraget för information ochrådgivning inom energisparområdet för /78 fick sådant bidrag.Totalt rörde det sig om 179 kommuner. Jag anser det beklagligt atl inte allakommuner utnyttjade möjligheten att ansöka om medel. Regeringenavser icke alt i efterhand bevilja statsbidrag till kommuner som avstod från aUsöka bidrag av det angivna anslaget /78. I proposilionen 1977/78:76 föreslås ett statsbidragpå 60 milj. kr. för kommunernas energisparverksamhet i befintlig bebyggelse.Jag utgår ifrån att alla kommuner skall utnyttja möjligheten tillsärskilt statsbidrag för information och rådgivning i energisparfrågor. Jag tackarbostadsministern för svaret på mina två frågor. Bakgrunden tilldessa är atl med utgångspunkt i regeringens proposition 1976/77:107beviljade 15 milj. kr. för bidrag till kommunerna för information ochrådgivning på energisparområdet. Den16 utgick från en skrivelse till landetskommuner, där man upplyste om de här möjligheterna och uppmanade kommunerna attsöka bidrag för verksamhet som avsågs bedrivas . Skrivelsengick som sagt ut , , och kunde handläggas ikommunstyrelser och nämnder i stort sett tidigast . Mångakommuner, 179, sökte bidrag, men ett stort antal kommuner avstod, därföratt de menade att det var alldeles förkort tid föratt planera och lämna eneffektiv information. Jaglycker alt svaret som jag nu får är undanglidande och vilseledande.Bostadsministern säger att bidraget gällde verksamheten under budgetåret1977/78. Hade det varit fallet, skulle säkert samtliga kommuner ha sökt. Mendet stod i skrivelsen från att informationen skulle lämnasunder . Dethar visat sig att de kommuner som då sökte bidrag ulan att ha planerat sådanhär verksamhei inte har kunnat klara denna information 1977, utan de har iefterhand fått rätt att utnyttja medlen Vissa kommuner, sominte ansökt om statsbidrag, har planerat och bedrivit informationsverksamhet , men de för inte statsbidrag. Det är kanske de kommuner som bäst har förberett verksamhe ten. Det är detta som är bakgrunden, fru bostadsminister, till min fråga. Eftersomjag vet att 15 miljoner har beviljats av och att 11 miljoner hardelats ul till de 179 kommuner som sökte, tycker jag att från rättvisesynpunktmycket talar för att de 4 miljoner som finns kvar av detta anslag i efterhand kundeha delats ut till de kommuner som ville bedriva en seriösinformationsverksamhet. Jag upprepar: Anser inte bostadsministern att man skallbehandla alla kommuner lika? Man gör inte det i och med att de kommuner sombeviljats statsbidrag har fött rätten att föra över det beviljade bidraget till1978. Denna möjlighet förespeglades inte kommunerna, då de hade all laställning till frågan om alt söka statsbidrag. Omytterligare statsbidrag för Information och rådgivning på energisparområdet Del är riktigt atl vi skickade ut blanketten och atl svarskulle vara inne . Dessutom hade detta anmälts och diskuteratsi proposilionen, så jag utgår från att man i de flesta kommuner visste om detlitet tidigare än när man fick blanketten i sin hand. Viär på förvånade över atl inte alla kommuner sökte. Jag harträffat personer i kommuner, t.ex. kommunstyrelseordförande, som säger att maninte visste om att man hade fött en sådan här blankett. Det hör också tillhistorien att jag verkligen försökte få fram en blankett som är enkel att fyllai, så att ingen skulle behöva klaga på det. Men kanske var den litet för enkel,så den kom bort. Jagbeklagar naluriigtvis att blanketten skickades ut när kommunerna harsommaruppehåll i sitt arbete. Del kan ju ha bidragit till att ansökningarnainte skickades in. Men var ändå . F. ö. kundekommunerna också lämna in preliminär ansökan och komma in med handlingarnaefteråt. Detär naturtigtvis beklagligt att många har försuttit möjligheten att utnyttjabidraget, och jag hoppas nu att alla inför nästa budgetår verkligen kommer attsöka. Det var väl också så, att vissa inte kunde hinna söka, och vi har settlitet mellan fingrarna med att man har dragit över tiden något. Avsikten var juatt man skulle göra det här . 11 protokoll 1977/78:120-122 Omytterligare statsbidrag för information och rådgivning på energisparområdet Jag beklagarockså, fru bostadsminister, att inte alla kommuner sökte. Men jag är inteförvånad över att de inte gjorde del, eftersom de ville göra en seriösplanering för den här informationen. Man ville få största möjliga nytta avdessa medel, och man bedömde det som omöjligt att klara det på den här korta tiden.Del stod ju uppenbariigen i anvisningarna atl pengarna skulle användas underhösten 1977. Det är alltså de kommuner som förberett och driver dennaverksamhet nu 1978 utan statsbidrag som drabbas. Det är det jag lycker är såstötande. Den erfarenhet jag har från bl. a. energisparkommittén, där vi harmött detta problem i kommunerna, är att om man skall bedrivainformationsverksamhet på ett effektivt säll, så tar det attplanera informationskampanjen. Jaghar sett på blanketten och vet att den inte är svår att fy i. Del var inledet det hängde på, det var inte därför kommunerna inte sökte, ulan del var föratt man ville genomföra kampanjen på ett effektivt och bra sätt. Nusäger bostadsministern i svaret att i proposition nr 76 föreslås ettstatsbidrag på 60 milj. kr. för kommunernas energisparverksamhet i fortsättningen.Bostadsministern säger vidare att hon utgår från att alla kommuner denna gångskall söka. Jag utgår också, fru bostadsminister, från att vi nu för eneffektiv handläggning inom , så att inte samma situationupprepas med dessa medel som den som inträffade förra gången när vi beviljadepengar för information om energisparande. Dettaär nämligen en utomordentligt viktig informationsverksamhet som kommunerna kanbedriva - det tror jag bostadsministern och jag är överens om - och det ärdärför jag tycker det är angeläget att statsbidraget kan utnyttjas så effektivtsom möjligt. Regeringen var mycket angelägen om att informationen tillkommuninvånarna skulle ske . Det var därför vi bestämde oss för förstahalvåret av budgetåret. Sedan har några som inte klarat delta fått dra över. Jagförstår inte vad det var som klickade i handläggningen på bostadsdepartementetnär kommunema hade så på sig för att ansöka. Vi godkände ocksåpreliminära ansökningar och lät kommunerna komma in med definitiva . Jag måste säga att det inte kan bero påbostadsdepartementet atl t. ex. en kommunstyrelseordförande säger: Det här harvi aldrig hört talas om. Man hade ju så på sig att söka det härbidraget. Jag begärdeordet med anledning av det allra sista yttrandet som bostadsministern fällde. Jaghar inte sagt från denna talarstol här och f ö. inte heller någonannanstans att kommunerna klagat på den punkten, utan det som vållat irritation är att man i efterhandhar tillåtit kommuner att använda pengarna 1978. anvisningar som meddelades i brevetden stod att medlen skallanvändas , första hälften av /78. Och del varkommuner som avstod från atl söka dessa statsbidrag därför att de bedömde detsom orealistiskt att fö till stånd en seriös information på den korta tid somförelåg. Överiäggningenvar härmed slutad. Omåtgärder för att bevara sysselsättningen 1 Horn-dal § 6 Om åtgärder för attbevara sysselsättningen i Industriministern erhöll ordet för atlbesvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:372, ochanförde: har frågat mig om jag är beredd att med utgångspunkt imin tidigare redovisade syn på företagens ansvar för sysselsättningen gripa inoch utkräva samhällsansvar av , så att jobben inte försvinner iHomdal. Jaghar här i kammaren redovisat min syn på handelsstålsindu-strinsframtidsutsikter. En nödvändig förutsättning fören internationelltkonkurrenskraftig svensk handelsstålsindustri är att branschen anpassas efterde rådande och förväntade förutsättningarna. Bildandet av - Svenskt StålAB - var ett viktigt steg i denna riktning. Närdet gäller de mindre handelsstålsverken har jag - som tidigare redovisats -utsett en särskild opartisk ordförande atl leda diskussionerna mellan företageni branschen. Vadbeträffar sysselsättningen på de berörda orterna, däribland , harsamhället och företagen att medverka till att oundvikliga sysselsättningsförändringarinte medför oacceptabla konsekvenser förde anställda och atl de berördaorternas överlevnad inte äventyras. Jagvill i detta sammanhang peka på de arbetsmarknadspolitiska stöd företagen kanerhålla i samband med att de uppskjuter uppsägningar. Vidare har vissalänsstyrelser fått i uppdrag att bilda särskilda samverkansgrupper, som skallmedverka till att nya sysselsättningstillfällen skapas på de orter som drabbasav inskränkningar inom stålindustrin. Sedanen tid tillbaka finns en sådan arbetsgrupp i . För attunderiätla samverkansgruppernas arbete har särskilda medel beviljats för ändamålet.Kopparbergs län har fått . till siu förfogande. Ivilken grad företaget kan upprätthålla nuvarande sysselsättning i ärännu för tidigt att säga. Jag vill emellertid framhålla att arbetet med attfinna alternativ sysselsättning i pågår inom samverkansgruppen. Dessaansträngningar får inte underskattas. Detär givetvis min förhoppning att sysselsättningen i i all möjligutsträckning skall kunna räddas. Jag kommer för min del att i positiv anda Omåtgärder för att bevara sysselsättningen i Horn-dal pröva alla seriösa uppslagom alternativ sysselsättning i Homdal. Ett par konkreta förslag tillsysselsättningsskapande projekt i har vidarebefordrats tillindustridepartementet. Del är ännu för tidigt att ha en uppfattning om gradenav realism i dessa förslag. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Läget i är allvarligt. , när vi behandladehandelsstålspolitiken här i , varslade om att en del av deanställda skulle få sluta den och resterande delen den 1 maj1979. Med den nuvarande företagspolitiken där är realiteten den attjärnframställningen skall upphöra, och det är en allvarlig situation. Befolkningeni är enig - det är ett tvärpolitiskt ställningstagande, ochriksdagsmännen från orten har också ställt upp på att inga beslut skall fattasom nedläggningar förrän utredning är klar. En annan sak som helabygden ställer upp på är att del skall finnas ersättningsjobb innan denuvarande jobben försvinner. Detta ställer man gentemot det uttalande somregeringen och industriministern har gjort om företagens ansvar mot människoroch bygder. Därför är industriministerns svar på min fråga i den här delen intesärskilt tillfredsställande med tanke på företagets nuvarande agerande.Industriministerns svar på min fråga om hur industriministern avser alt utkrävasamhällsansvar av företaget är inte heller tillfredsställande. Efter vad jagkan förstå är det i stort sett bara en förhoppning som industriministernuttrycker, atl man skall kunna rädda sysselsättningen i . Något krav påföretaget att fortsätta driften tills man har den fullständiga planen klar kanjag över huvud taget inte finna i svaret, utan det är som sagt bara en fromförhoppning. Dåinställer sig frågan: Vore det inte möjligl för regeringen, som ju på andraområden är väldigt snabb att fatta beslut och förelägga dem för , attäven i det här fallet - allra helst som man har tillsatt en utredning om demindre handelsstålverken - att kanske t. o. m. i lag föreskriva att industrierinte får varsla och besluta om nedläggning förrän man åstadkommit en samladlösning? Eller är det så alt regeringen i det här fallet är helthandlingsförlamad och icke kan göra något annat än hysa en from förhoppning attföretagarna på orten skall driva verksamheten vidare eller att det eventuelltskall komma fram andra arbetstillfällen, som vi här inte ser skymten avoch ingen i heller kan se skymlen av? tar här upp de förslag som också socialdemokraternahar ställt här i kammaren om att lagstifta mot varsel och uppsägningar. Detärju en tanke som vi tidigare haft anledning att diskutera här i kammaren.Uppsåtet är i och för sig lovvärt, och önskvärt vore att man kunde lösaproblemen så enkelt som genom att lagstifta mot arbetslöshet. Tyvärr ärproblemen mer komplicerade än så. Det ärju ändå fråga om att vinna avsättningför företagens produktion. Det gäller att göra företagen okänsliga mot detkonjunkturläge som man befinner sig i. Det är alltså inte möjligt att lagstifta motsvårigheter av det här slaget. Man måste i stället gå fram med konstruktivapositiva ålgärder. ArneGeijers utredning arbetar för fullt när det gäller de mindre handelsstålverkenssituation. Han har bedrivit arbetet med all önskvärd skyndsamhet ochmålmedvetenhet. Resultaten av den utredningen kommer inte att dröja alltförlänge. Jag vill inte här föregripa utredningsresultatet genom att ge migin på någon värdering av företaget i eller några andra handelsstålverkoch deras möjligheter att på något sätt leva vidare och utvecklas inom den ramsom vi angelt för stålindustrin i det här landet. Problemenlöser man alltså inte, , genom att kräva lagstiftning påettorealistiskt sätt utan genom att uppbjuda alla krafter föratt komma till rättamed svårigheterna. Omåtgärder för alt bevara sysselsättningen i Horn-dal LARS-OVEHAGBERG (vpk): Jag säger först som sist att problemen löser man inle genom någonvanhävdslag eller lag mot varsel utan med ny stålpolitik och näringspolitik ochmed en industripolitik som ger nya jobb. Men industriministern och vårt partihar helt skilda uppfattningar om hur del skall ske. Vaddet gäller här är att i en konkret situation - när företagen inte visar detansvar som industriministern i uttalanden har krävt av dem - gör industriministernoch den övriga regeringen ingenting. Då är det inte fråga om avsättning, utandet är fråga om ett socialt ansvar, såvitt jag kan förstå. Dessutom föreliggeri dag den situationen att befinner sig miu uppe i ettutredningsarbete, och min fråga syftar inte längre än så: Skall varamed i detta samlade utredningsarbete eller inte? Skall redan nu uppsägningarbeslutas och verkställas, så att de anställda är ute ur spelet när sedan ArneGeijer lägger fram sitt resultat? Det kan ju bli följden av det beslut somBoxholm redan har fattat! Sedan andas industriministerns uttalanden en vissovilja mot att göra någonting. Han hänvisar helt enkelt tillavsättningssvårigheter och hela den problemaliken. Men företagen borde välegentligen litet tidigare ha analyserat detta, och de får väl bära sitt ansvarsom de har . Jag vill bara erinra industriministern om att när andrabranscher varit i kris och behövt pengar har det gått lätt att fö fram snabbabesked. Men del här är som sagt inte skogsnäringen. Vi har satsat mer på att rekonstruera och strukturförändra inom svenskstålindustri än inom skogsindustrin, och den insats vi har gjort med harvi tidigare haft anledning att diskutera här i kammaren. Det är en kraftsamlinginom industripolitiken av ansenliga mått, som saknar motstycke i andrabranscher om man undantar varvsnäringen. Jag har alltså svårt att förstå densenaste hänsyftningen på skogsindustrin. I samband med att vi löser problemenför handelsstålsinduslrin i stort har vi också uttalat som en målsättning attäven de mindre handelsstålverkens situation skall Omålgärder för att bevara sysselsättningen i Horn-dal Men det kan självfalletinte uteslutas att det även inom den sektorn måste ske vissa strukturellaförändringar. Vikan inte ingripa i enskilda företag och i deras dispositioner. De har att följade lagar och förordningar som har stiftat. Menar attvi skulle gå utöver den lagstiftning som finns och direkt ingripa i enskildaföretags dispositioner? Jag vill betona att det i så fall är en orealistisktanke. Här har vi att med en konstruktiv näringspolitik skapa förutsättningarför en tillväxt i näringslivet och se till att sysselsättningen och tillgångentill arbetstillfällen upprätthålls. Det innefattar självfallet ocksåsituationen i det här sammanhanget. DenGeijerska utredningen bör nu få arbeta, och diskussionen om de mindrehandelsstålverkens framlid och de strukturella förändringar som sker där bör vikanske kunna ta när den utredningens förslag ligger klart, så att vi har ettskapligt underiag au utgå ifrån i den här debatten. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Det är så dags att diskutera i det sammanhanget när Geijersutredning ligger på bordet! Då kanske åtgärder redan är vidtagna, så att det ärnästan ogörligt att rädda det som kanske räddas kan i . Det är från denutgångspunkten man verkligen kräver att regeringen vidtar sådana åtgärder attdet finns möjigheter att fatta ett beslut på allsidiga grunder om de mindrehandelsstålverken. Dethär är ett konkret fall, där det gäller att rädda sysselsättningen, och detmåsle naturligtvis sättas in i ett större perspektiv.