prot · G10956 · 1977-12-31 00:00:00 — Delbehövs många skickliga ulskotlsförelrädare för all övertyga förelagarna om dessförträffiighet i alla stycken. Tillden del propositionen följt utredningen är den väl genomtänkt och förankrad.Tyvärr har dock olyckliga och avgörande avsteg gjorts. Varjelantman kan konsten all grusa en väg. Om groparna är stora och del är ont omgrus öser han ul del grus han har i första hand i groparna. De lantmän som nuleder regeringen tycks ha glömt sådan jordnära hantering. Trots att del iöverförd bemärkelse är mycket ont om grus i gamla och ärfull av gropar så väljer man att sprida ut tillgångarna i ett Jämnt lager sålångt de räcker. Men vägen blir lika knagglig som . Splittringenav statens utvecklingsfond på 24 län innebär, som utvecklattidigare, ell slöseri med knappa medel. Vådorna av della inses av var och ensom sysslat med sådana här frågor, och de erfarna riksdagsmännen iutskotlsmajorilelen har också avkrävt industriministern ett pressmeddelande omen kommande proposition för all åstadkomma bättre ordning. Förriksdagsbehandlingen räcker del inle med ell pressmeddelande - det framgick Juväl av debatten mellan kommunikationsminister och . Någon beställning har utskottsmajoriteten dockinle velat göra. Därför är del nödvändigt för oss alt i reservation 1 vidhållavår ståndpunkt från motionen. Jag yrkar bifall till reservationen. Sönderhackandetav utvecklingsfonden är en olycklig inverkan av cen-lerideologi pådepartemenlal nivå på utredningen. Detsamma gäller anordningen med delathuvudmannaskap mellan staten och landslingen. Vårt land är för litet och förväxlande för ett delslalssystem. Delat huvudmannaskap leder alltid till onödigbyråkrati. I de nybildade stiftelserna förefaller centralbyråkratin blibetydande. bygger nu upp en apparat, synbarligen förvissatom utgången av det ärende vi här behandlar. Den apparaten verkar av flera skälbli en instans som kan Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. göra landstingens egetinflytande begränsat. Delat huvudmannaskap leder dessutom tillkompetenstvisier. Den som slår för huvuddelen av kostnaderna, staten, får inleett tillfredsställande inflytande i stiftelsernas styrelser. Än värre äremellertid att de av landstingen tillsatta styrelserna inte har någonsjälvskriven representation för vare sig företagare eller de anställdasorganisationer - TCO och LO. Efterår av högl spända förväntningar - uppspända inte minst i valrörelsen - har nuföretagarna inte bara fått en utvecklingsfond sönderhackad i småbitar, utan deställs också utan ett fastställt inflytande i de fondstyrelser som avlöser denuvarande företagarföreningarnas styrelser. Del kan vi socialdemokrater naturligtvisinte vara med om -liksom vi verkligen inle kan vara med om att de anställdasorganisationer ställs utanför på samma säll. Därför yrkar jag bifall tillreservation 2. Föratt la hand om och bearbeta alla motionsyrkanden här i kammaren tillsatte regeringenpå sin tid delegationen för de mindre och medelstora förelagen. senare bildades, överfördes ärendena om de här företagen lillverket, och delegationen ombildades till ett före-tagarråd i industriverket.Del har alltså utvecklats en stor kunnighet och en välvillig praxis iindustriverket. Allt det praktiska arbete som, på uppdrag av ensocialdemokratisk regering, utförts i delegationen och i industriverket - jagkan vittna om detta då jag har varit med om det - för att förbättra de mindreoch medelstora förelagens villkor gör verkligen vad industriministern härsagt, om att socialdemokraterna är små-företagarfleniligl inställda, till påsin höjd ett borgerligt önsketänkande. Det var Ju också - låt mig erinra om det- som inrättade företagarföreningarna. Sannoliktför att tillfredsställa medhuvudmännen har propositionens upphovsman framställtoklara linjer kring en begränsning av industriverkets ansvar och befallningmed hithörande frågor. Del av industriministern aviserade småförelagarrådetgör inle industriverkets linje klarare. Vi kan inte godta dessa oklarheterkring verkets ställning och medverka till dubbelkommando och risk för andrabyråkratiska irrgångar. Därför yrkar jag bifall till reservationen 3. Härutöverhar vi erinringar mot några detaljer. I reservation 4 delar vi utredningenstankar om utvecklingsfondernas benämning. Den "stora" frågan i deltasammanhang har ju tidigare här diskuterats på ministernivå. Jag yrkar bifalltill reservationen 4. Reservation5 innebär att vi inle som utskotlsmajorileten föriiiar oss på att stiftelsernai olika trängda lägen kommer all i sina bedömningar la hänsyn till om rimligaförhållanden råder på arbetsplatsen. Därför yrkar jag bifall till reservationen5. Ävenreservation 6 gäller förhållanden som de fackliga organisationerna beredsmöjlighet att inverka på. Jag yrkar bifall till den reservationen. Ireservation 7 instämmer vi i den uppfattning, som våra partivänner iarbelsmarknadsulskoltel hävdat, om kommunägda industrilokaler, nämligen attbidrag till sådana bör utgå enligt samma ordning som gäller Härtill yrkar Jag ävenså bifall. Slutligen yrkar jag bifall lill reservation 8. ömmar vi för exporten Lördaeen den och förespråkar en ändring i exportkreditsystemet. De mindre förelagen, deras situation och framtidsmöjligheter hardebatterats här i . Från de icke-socia-lisliska partiernassida har under en rad av riksdagar påyrkats stimulerande åtgärder i syfte attbevara och stärka dessa förelag. Jagvill medge att den gamla regeringen vidtagit en del åtgärder, mer eller mindremotvilligt, för att främja småföretagens utveckling och bestånd, men deåtgärderna har inte räckt till därför att, som industriministern sade,del har varit i något slags ambivalens som dessa åtgärder vidtagits - del harvarit något halvhjärtat över dem. Uttryck för att dessa åtgärder inle räckttill är den resignation just bland småförelagarna som framför allt under dengamla regeringens sista år har kommit till klart uttryck. Resignationen harockså fått uttryck i en sjunkande nyetablering som väckt mycket djup oro. Isjälva verket är det så - det har omvittnats - att i ett dynamisktoch vitalt näringsliv, som ju alla vill ha, inlärde mindre förelagen ennyckelposition. En minskande etablering framför allt från unga människors sidaför all tillskapa nya småföretag är en utomordentligt allvarlig utveckling. Detär ingenting annat än en kräftsvulst på ett marknadsekonomiskt vitalt system.Om den utvecklingen skulle fortgå kan ell sådant system inte fortleva. Dennya regeringen har varit medveten om dessa problem och har markerat sin viljaatt salsa på de mindre förelagen så starkt att den i regeringsförklaringengjort utfästelserom förbättringar av småföretagens villkor. En del poliliskabeslut i syfte att realisera dessa utfästelser har också fattals sedan den nyaregeringen trädde lill. De har mötts med stor uppskattning och medförhoppningar för framliden bland de mindre företagen. Beklämmandenog har det inom socialdemokratin på en del håll -jag vill betona att dettaicke på något sätt gäller de socialdemokratiska ledamöterna i näringsutskottel,utan det har mest varit fråga om en del extrema socialdemokratiska tidningar -utvecklats en kverulans och ett gnöl över dessa åtgärder som syftar lill att gesmåföretagen möjlighet att över huvud taget överleva. Den kverulansen och detgnölet har fåll sitt mest extrema uttryck i den propaganda som vill göragällande alt den nya regeringen lar knappa resurser från fatliga löntagare ochger dem till rika småföretagare. Man får väl la detta, herr talman, som mereller mindre isolerade uttryck för en orubblig trosvisshet på en del håll omall en borgerlig regering i alla lägen är usel och fientligt inställd tillsärskilt låginkomsttagare. Det kan i sammanhanget vara väsentligt alt påpekaalt majoriteten av ca 1 miljon väljare är låginkomsttagare och altmånga småföreiagare skulle vara lyckliga om de uppnådde De mindre ochmedelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. en inkomsi- ochvälfärdssiandard som skulle kunna vara jämförlig med löntagarkollektivetsgenomsnitt. Jag tror alt det är ett påpekande som är värt alt understryka idella sammanhang. Näringsutskottetbehandlar i sitt betänkande nr 34 regeringens s. k. småföretagarpakel. Jag villtill en början rent allmänt, precis som industriministern har gjort, framhållaalt vi betraktar della småföretagarpakel endast som ett första steg i ettfortlöpande reformarbete på småföretagsområdet. Jag vill understryka detla somytterst viktigt och lill de småföretagare som tycker - det finns en del sådana- att regeringsförslagen iir otillräckliga och torftiga säga att byggdesinle . Dessutom bör småföretagarna, som i så stor utsträckning fålllära sig alt leva under knapphetens kalla stjärna och borde vara härdade avdel, ta det utomordentligt allvarliga ekonomiska läget i vårt land i betraktandeoch vänta ännu någon tid på de ytterligare ålgärder från regeringens sida somkrävs för att de med full kraft skall kunna utveckla sina stora inneboenderesurser till hela vårt samhälles fromma. Det är i detta sammanhang ytterstbetydelsefullt att regeringen enligt propositionen ämnar la initiativ tillolika informationsinsatser rörande företagandets villkor. Det är en åtgärd somverkligen är angelägen och som vi har väntat på . Förelagandels villkor ärdess värre myckel litet kända, framför allt av del stora löntagarkollektivet.Man vet väldigt litet om speciellt småföretagarnas hårda vardag och arbete överhelger och kvällar under villkor som innebär knappa ekonomiska resurser. Del ärverkligen inte att skära guld med täljknivar eller all la ut stora profiler.Ulan det är ell hårt vardagsarbete, som är av största betydelse för den härnationen och framför allt för dess näringsliv. Jagfinner det glädjande all näringsutskottel i sitt betänkande enhälligt haruttalat: "Deförslag till ålgärder för att främja de mindre och medelstora företagensutveckling som läggs fram i proposilionen synes - såvitt avser åtgärder somnäringsutskottet har att yttra sig över - i del stora hela vara väl ägnade försitt syfte." Utskottetsäger på ett annat ställe i betänkandet att utskottet ställer sig positivt tillde grundläggande tankegångarna i propositionen. Det är glädjande att utskottetvaril enigt om det mer principiella och grundläggande syftemålet. Del härsyftet som utskottet enhälligt uttalat sig för är, herr talman, enligtpropositionens rubricering att främja de mindre och medelstora företagensutveckling. Att del sedan på några väsentliga punkter och i fråga om vissadetaljer föreligger skiljaktiga meningar inom utskottet är ganska naturligt,inle minst mot bakgrund av detta ärendes stora räckvidd och konsekvenser långtfram i tiden. Jagkommer i det följande att i korthet behandla och kommentera några av de anmäldareservationerna. Jag kommer också att helt kort beröra vpk:s partimotion ochCarl-Henrik anmärkningar mot utskottets behandling av de i motionenupptagna frågorna. De reservationer som jag inte närmare kommenterar kommersenare i debatten att behandlas av andrarepresentanter för utskoUsmajoriteten. I reservationen 1 har m. fi. vänt sig mot förslaget attstatens utvecklingsfond skall regionaliseras. har också närmareredogjort för skälen till alt man vänder sig mot förslaget. I motionen angesfem skäl men utskottet finner inte de skälen bärkraftiga - i synnerhet inteefter de klarläggande uttalanden som industriministern har gjort, både införpressen och här . Han har påpekat - vilket utskottet ansluter sig till -att förslaget om regionalisering av utvecklingsfonderna bl. a. innebär att denbyråkratiska hanteringen minskar. Företagen slipper hålla kontakt med en mängdmyndigheter, vilket ofta förbryllar och splittrar dem. De får i fortsättningenendast hålla sig till stiftelsernas vederbörande tjänstemän i det egna länet.Och, herr talman, om några medborgare i det här landet har dignat underbyråkrati och under blankettryck är det de små företagen. Varje åtgärd som ärägnad alt lyfta undan den tunga bördan från småföretagen är verkligen välkommen.Redan det skälet motiverar den här regionaliseringen. Detär emellertid uppenbart att det finns viss risk för att ett projekt kanundantas stöd om det startas i ett visst län och tillverkningen sker i ettannat. Industriministern har uttalat att han ämnar tackla det problemet genomatt lägga fram en proposition om forsknings-och utvecklingspolitikenoch om STU:s framlid. Kritikenalt en regionalisering förhindrar en central överblick slår vidare enligt våruppfattning in öppna dörrar. Problemet är inte för många projekt utan för fåprojekt. Dessutom fastslås i propositionen alt lånevillkoren så långt sommöjligt skall ges en enhetlig utformning för hela landet, så alt man får encentral grund för verksamheten, just för alt eliminera regionala olikheter.Stiftelserna skall dessutom ha nära och intimt samråd med det centrala statligaorganet STU, ett förhållande som ytterligare eliminerar de risker somoppositionen i detta sammanhang yppat farhågor om. Utskottet,som emellertid tillmäter motionärernas farhågor betydelse, utgår ifrån - det ärangeläget att understryka - all regeringen i proposition omforsknings- och utvecklingspolitiken kommer att lägga fram förslag till vissaytteriigare åtgärder som på ett definitivt sätt kan motverka de risker vi hartalat om. Ireservation nr 2 kritiserar reservanterna propositionens förslag altlandstingen skall utse stiftelsernas styrelseledamöter efter fritt val. Manvill i stället att staten skall utse majoriteten och all fackliga organisationeroch näringslivsorganisationer skall garanteras representation genom tvingandebestämmelser. Utskottetdelar inte denna uppfattning. Jag kan hänvisa till vad industriministern sagti debatten med . Utskottet anser det viktigt att de personer somkommer i fråga skall ha yrkesmässigt företagskunnande och kunskaper om länetsnäringsliv, problem och utvecklingsmöjligheter. Det är också viktigt attrepresentanter för länets arbetstagare och småföretagare kommer att ingå.Utskottet förutsätter. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. precis somindustriministern i propositionen, att så blir fallet trots altintresseorganisationerna inte får formell nomineringsrätt. Dessutomär utskottet övertygat om att landstingen inte kommer att ha någon annanuppfattning än vad regering och riksdag har haft i della sammanhang, nämligenatt stiftelsernas styrelser bör vara sammansatta på det sätt som bäst gagnarnäringslivet inom regionen. Därvid bör önskemålet alt representanter förföretagare och löntagare kommer med beaktas. Jag har svårt att tro attlandslingen skulle handla stick i stäv med klart uttalade intentioner frånregering och riksdag. Tilldetta kommer en ytterst viktig principiell och, jag höll på att säga,konstitutionell synpunkt. Vi har utomordentligt starka fackliga organisationerhär i landet, både på näringslivs- och på löntagarsidan. Deras inflytande haroavlåtligt stärkts. Vi har kommit till ell läge då del från vissa håll yppatsfarhågor för all ett korporativt syslem skall komma att slå ut denrepresentativa demokrati vi tillämpar. Det är alldeles klart all det finns ensådan risk, om man inte noggrant följer utvecklingen. När man vill slå vakt omden representativa demokratin måste det vara principiellt och ideologiskt heltomöjligt att lagfästa korporativa tendenser, vilket skulle ske om oppositionenfick igenom sitt förslag i detta stycke. Reservationengår också in på den politiska ansvarsfördelningen och kritiserar även på denpunkten propositionen. Man menar att förslaget bryter mol principen att den sombär kostnadsansvaret, i detla fall staten, också skall svara för verksamhetensomfattning och inriktning. Reservanterna uttalar ett starkt misstroende motlandslingen. Man säger att om landstingen utser styrelser måste man befara allstiftelserna inte blir del instrument för statens näringspolitik som de äravsedda att vara. Jaghar svårt att förstå della misstroende och denna nedvärdering av landstingensvilja all ta pä sig ansvaret för att stiftelserna får avsedd och ändamålsenliginriktning. Jag hänvisar till vad jag sade om alt landstingen säkerligen intevill gå emot klara intentioner från regering och riksdag. Utskottet delarindustriministerns uppfattning om den principiella ansvarsfördelningen som denkommer till uttryck i propositionen. Reservationen5 tar upp fackets infiytande på långivningen. Det är också en principielltviktig fråga som behandlades i . På förslag avnäringsutskottel log avstånd från tanken all man skulle inskrivadirekta villkor om kollektivavialsbindning för att företagarna skulle fåkrediter. Jag tycker att det är en naturlig ståndpunkt. Även här kommer man inpå den principiella frågan om att del inte går all lagfästa om ett korporativtinflytande. Ett av de argument som oppositionen anför är speciellt svagt. Detär när man talar om att företag genom att undandra sig alt tecknakollektivavtal kan skaffa sig lägre kostnader och därigenom få enkonkurrensfördel gentemot sina kolleger med avtal. Här kommer man in på helaorganisationsproblematiken. Det är angelägel för löntagarna att varaorganiserade i fackföreningar, men del är minst lika angeläget för i varje fallsmåföretagarna att vara or- ganiserade i sinaorganisationer. Men del finns tyvärr många småföretagare som inle bryr sig omatt organisera sig. De får alltså lägre kostnader. Med den användaargumentationen borde det alltså vara obligatoriskt för småföretagarna alttillhöra någon småföretagarorganisalion för alt över huvud tagel komma iåtnjutande av krediter. Men ulskottsmajoriteten anser liksom industriministernall del är självklart alt stiftelserna vid bedömningen och analysen av deförelag som vill ha lån skall ta hänsyn till i vilken utsträckning ettavialslöst förhållande kan påverka kredit-värdigheten ochutvecklingsmöjligheterna.Så har redan tidigare företagarföreningarna gjort. Ireservationen 6 las frågan om personlån upp. Jag hänvisar här lill de skäl somjag anförde beiräffande kolleklivavtalstvånget. Samma skäl för avslagföreligger här, och ulskollet avstyrker alltså förslaget. Ireservationen 8 säger reservanterna att regeringen skyndsamt skall lägga framförslag till ändringar i exportkreditsyslemet i enlighet med riktlinjerna i densocialdemokratiska motionen 39. Närmare bestämt begär man alt skalluttala sig för all regeringen skyndsamt lägger fram förslag till ett syslem förstatlig lånegaranti för marknadsföringsprojekt, att regeringen utvidgarverksamhetsområdet för statens utvecklingsfond så alt fonden även kan ge stödför utvecklingsarbete inom marknadsföringen och all regeringen skyndsamt läggerfram förslag om vissa ändringar i exportkreditsyslemet. Man säger att syftet äratt förbättra finansieringssituationen förde svenska exportörerna, främst fördem som exporterar till stalshandelsländer och . Avpropositionen framgår att de nya regionala stiftelserna skall stödjamarknadsföringsinsatser. I proposilionen görs ett uttalande i samma riktning ifråga om medel ur statens utvecklingsfond. Beträffande export-kreditsystemetsägs i propositionen all ett förslag om inrättande av en s. k. exporlfond f n.förbereds inom . Yrkandena i motionen får därför anses redanvara tillgodosedda, och detta uttalar utskottet också. Slutligen vill Jag göra ett särskilt påpekande, föranlett av motionen190 som berör underleverantörerna. Dessa aren synnerligen viktig grupp blandsmåförelagarna. Men de har haft mycket dåliga villkor . De harnästan varil något slags parias - de har fungerat som ett dragspel närkonjunkturerna gått upp resp. ned. De har haft mycket dåliga möjligheter althävda sina intressen. När utskottet nu säger alt den ytieriigare belysning avunderleverantörsfrågan som efterlyses i molionen 190ärangelägen,så vill jagunderstryka detta. bör alltså som sin mening ge regeringen lill kännaatt frågan om ålgärder för att underlätta underleverantörernas situation börövervägas ytterligare. Del här är en sä pass viktig punkt att jag särskiltvelat understryka deua. Närdet slutligen gäller vpk:s motion och förslag, som har sammanfattats i niopunkter, skulle jag kunna la upp en längre ideologisk debatt med Carl-HenrikHermansson. Men jag skall avstå, eftersom jag tycker Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. Demindre och medelstora företagens utveckling, m. m. all problematiken på denhär punkten är enkel. Vpk:s förslag utgår från ett helt annal samhällssystem,ett helt annal system för näringslivets funktioner än del system som drygt 95 %av svenska folket uttalat sig för. Jag är övertygad om alt förslagen i dessanio punkter skulle fungera bra och t. o. m. kanske vara effektiva i ettsocialistiskt planerings-, dirigerings- och ivångssysiem av kommunistiskmodell. Men de passar inte i ett syslem som bygger näringslivets villkor på enmarknadsekonomi. Man kan inte la regler ur ett system och försöka tillämpa dempå ett annal system. Del är den grundläggande invändning som jag har mot dessaförslag. De är alltså omöjliga att lillämpa i ett syslem som av svenskafolket uttalat sig för, nämligen marknadsekonomin. Dethär, herr talman, är ideologiska skiljelinjer som vi debatterat inte bara i dethär nya . Tämligen exakt härifrån - i del gamlariksdagshuset - har de här debatterna förekommit , men vi har inlekommit ett tuppfjät längre. Vi konstaterar bara alt här föreligger grundläggandeideologiska skillnader, och det är inte mycket att göra ål det. Vi kan inlepracka på varandra våra resp. syslem och tro att del skall fungera. Slutligensade någonting om att han var besviken över altnäringsulskottet inte hade tagit upp den viktiga ekonomiska frågan omlågräntepolitiken till behandling. Jag vill avsluta det här anförandet med atthelt kort påpeka för att lågräntepolitik ochfinanspolitik över huvud taget inte ligger inom näringsutskottetskompetensområde. Utskottet är förhindrat att ta upp sådana frågor, i varje falllill beslut. Jag vill uppmana alt i stället tillgripaen mer närliggande utväg - alt la upp denna problematik i det utskott han självtillhör, nämligen finansutskottet. (s) kortgenmäle: Utskottets högt förtjänte vice ordförande har i sitt anförande hellriktigt visat att ulskotlsmajoritelen har full förståelse för de synpunkter somvi framfört i reservationerna I och 2. Del är bara så att vi som oppositioninte kan föreslå att bygga sina beslut på uttalanden enligtpressmeddelanden och på formuleringar som "kommer alt","man har svårt all iro att", osv. Vi måste i stället bygga påbestämda påståenden i form av beställningar. Om utskottet hade varil med på attskriva beställningar och formulerat sig exempelvis "utskottet förutsätterall", då hade vi kommit betydligt närmare varandra när det gäller defrågor som tas upp i reservationerna 1 och 2 och i synnerhet när det gällerfrågan om exportkredilsystemet. I ulskottsmajoritetens motivering för sittyrkande om avslag på den punkten i vår motion heter del att frågan bereds inomregeringskansliet. Hade utskotts-majoriteten bara skrivit att utskottetförutsätter att det här kommer att lösas, så hade vi sluppil de därreservationerna. Jag hoppas att förslår vår situation. Vi kaninte bygga på gissningar eller förmodanden när vi lägger fram förslag omåtgärder lill . BengtSjönell nämnde något om småföretagarnas resignation, vilken - föreställer Jagmig - började ungefär vid den nuvarande regeringens tillträde. Om de är mindreresignerade nu kan vi möjligen göra en privat opinionsundersökning om. Kan delinte vara så, , alt den där resignationen är en produkt av enkonsekvent och - det erkänner jag - skickligt driven politisk propaganda? CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Jag konstaterar att lika litet som industriministern hartagit upp de helt avgörande frågor som jag ställde i mitt första anförande. I proposilionen talas det om - och del accepterarnäringsutskottel ulan vidare - att småföretag är alla företag som har upp till200 anställda. Det har i en debatt talats om kålrötter ochpalsternackor, men den här sammanblandningen är ännu värre.