prot · G109104 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:104 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. § 1 Upplästes följande lillkammaren inkomna ansökningar: Om åtgärder för att dämpa inflationen Pågrund av offentligt uppdrag anhåller jag härmed om fortsatt tjänstledighetfrån mitt riksdagsuppdrag fr. o. m. t. o. m. den 30 september1978. Härmedanhåller jag om tjänstledighet fr. o. m. till valperiodensslut från milt uppdrag som riksdagsledamot på grund av tjänstgöring ikommunikationsdepartementet. Kammarenbiföll dessa ansökningar. Förste vice talmannen anmälde att ()även t. o. m. skulle tjänstgöra som ersättare förInga Thorsson samt att (m) lill valperiodens slut skulleersätta . §2 Om åtgärder för att dämpa inflationen Statsministern erhöll ordet föratt besvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:350, ochanförde: har frågat mig om regeringen i syfte att dämpa inflationenplanerar alt införa pris- och hyresstopp samt alt slopa mervärdeskatten pådagligvaror. Efterde kraftiga prishöjningarna i början och mitten av harinfiationstakten tenderat all dämpas något. medfördesålunda någol lägre prisökningar än . I januari och februari1978 steg konsumentprisindex visseriigen med drygt 2 resp. . Siffrornaligger emellertid regelmässigt relativt högt, bl. Oni åtgärder för att dämpa inflationen alt priserna på varor ochtjänster ofta justeras just vid årsskiftena. Dettillgängliga underiaget för att bedöma den fortsatta prisutvecklingen under1978 pekar också, som bl. a. har framhållits i finansplanen, på att enuppbromsning i inflationstakten är på väg. Det träffade löneavtalet,liksom jordbruksavtalet, ger inte anledning till någon ändrad bedömning.Förutsättningarna ärdärmed bättre när det gäller att hålla tillbakaprisökningarna. Enligt de prognoser som har gjorts av konjunkturinstitutetkommer de fortsatta prisökningarna att hålla sig under den gräns som anges idet nya löneavtalet. Föratt hålla en prispolitisk beredskap har regeringen dock ansett det motiveratatt införa en generell anmälningsskyldighet, som ålägger företagen att i förväganmäla planerade prishöjningar till pris- och kartellnämnden. Företagen fördärigenom inte utan särskilt tillstånd höja priserna tidigare än efteranmälningen. för på så sätt rådrum för överiäggningarmed företagen. Ytterst kan regeringen med delta system stoppa oacceptablaprishöjningar. Fråganom att slopa mervärdeskatten på vissa varugrupper, i första handlivsmedel,harbl. a. behandlats av 1972årsskatteutredning. Dess betänkande är f.n. ute på remiss, och ett slutligt ställningstagande bör därför anstå tills ställningtas till detta utredningsförslag. Jag vill emellertid erinra om attalla ledamöter i utredningen utom representanten för vänsterpartietkommunisterna har motsatt sig tanken på en differentiering av mervärdeskattenav praktiska, administrativa och kontrolltekniska skäl och i stället förordaten fortsatt subventionering av baslivsmedel. (vpk): Jag ber att få lacka statsministern för svaret påmin fråga. Denfråga jag ställt är ingalunda ny, men den har självfallet aktualiserats av dennyligen träffade avtalsuppgörelsen, som är mager för löntagarna, vilka förandra året i följd med all säkerhet för vidkännas reallönesänkningar. Hur storadessa blir är helt beroende på vilka åtgärder regeringen vidtar för att hällatillbaka inflationen. Uppgörelsen ansågs av ekonomiministern ligga inomramen för vad han kallade de samhällsekonomiska ramarna, och den följer ocksåde anvisningar han gjorde upp i finansplanen. Men för löntagarna är ju resultatetatt de, om inflationen fortsätter i samma takt som , kommer all fövidkännas en minskad köpkraft, beräknad till slutet av , medomkring . Nukan detta naturiigtvis sägas vara helt i linje med de strävanden som gäller förregeringens ekonomiska politik. I finansplanen uttryckte man klart att det ärnödvändigt att hålla tillbaka den privata konsumtionen. Men, , hurmycket anser ni att köpkraften skall pressas tillbaka för vanliga löntagare ofh pensionärer? Är årets avtalsuppgörelse lagom för att tillfredsställaregeringens krav i det avseendet? Detär en dålig uppgörelse som har träffats, och jag är kritisk mot LO och PTK förall de har uppgett två av sina huvudmålsättningar och kompromissat om dentredje. Köpkraften har inte försvarats och avtalet blir tvåårigt. heller låglönetillägget ärrättvist. Men den diskussionen skall inte föras här utan kommer alt föras därden hör hemma, nämligen på arbetsplatserna och i de fackliga organisationerna.I dag gäller diskussionen de krav som har ställts från löntagarorganisationernaLO och PTK på att regeringen måste ta ansvar för att hålla priserna nere ochför att vidmakthålla köpkraften. har sagt att ett allmänt prisstopp, sänkning av momsen och förstärkningav barnfamiljernas ekonomi är åtgärder som man förväntar sig, och det är kravsom vårt parti ställt för att bekämpa inflationen. Av det svar somstatsministern lämnat här framgår att några konkreta åtgärder inte äraktuella. Det innebär att den standardsänkningspolitik som har signaleratsalltsedan regeringsdeklarationen skall fortsätta. Det ärlöntagarna som ensamma skall ta på sig krisens bördor. Och löftena frånekonomiministern , när uppgörelsen var klar, att hålla priserna nereför att därmed skydda löntagarna mot försämrad köpkraft var alltså, herrFälldin, ingenting värda. De har resulterat i det besked vi har fött här i dag:anmälningsskyldighet och ingenting annat. Omåtgärder för att dämpa inflationen Jag vill gärna också från denna talarstol uttrycka min uppskattningöver det ansvar som parterna har visat i det avtal som är träffat i är. Detvisar ändå styrkan i det svenska systemet, att parterna är beredda att förenaden frihet, som ligger i detta syslem, med ansvar. Självfalletinnebär detta avtal pä del privata området ett ansvar för regeringen attverkligen med de möjligheter som står till buds se till att prisökningarna blirså små som möjligt. Förutsättningarna för alt hålla prisökningarna nere harnaturiigtvis ökat genom att avtalet i stor utsträckning tog hänsyn till deförutsättningar som fanns. Jagopponerar mig mot beskrivning att regeringen inte skulle havidtagit konkreta åtgärder. Vi har infört elt system som innebär att ingen fårhöja priserna pä sina varor ulan anmälan. Sådan prishöjning får inte ske förräntidigast inom en månad. Det innebären möjlighet att granska om dessaprishöjningar är oundvikliga med hänsyn till kostnadsslegringar, som kan varaberoende av vad som har hänt här hemma men också av prisutvecklingenutomlands. Dennaanmälningsskyldighet och kontroll ger regeringen möjlighet att gå vidare om såskulle krävas. Jag bestrider alltså att det inte har vidtagits konkretaåtgärder, och jag hävdar all genom de vidtagna åtgärderna förutsättningarna föratt hälla prisökningarna i schack har förbättrats. (vpk): Jagförstår alt statsministern är glad över del ansvar som arbetsmarknadens parterhar visat, därför att det stämmer helt och hållet med de anvisningar somregeringen har givit i finansplanen, nämligen alt den privata konsumtionenskall hållas nere. Underår 1977 låg den allmänna prisstegringen pä och för dagligvarorna på 179é. Den prisutvecklingen fortsätter i stort sett. Omämbetsverkens ställning i förhållande till regeringen anmälningsskyldighetsom nu är regeringens stora nummer när det gäller att hålla tillbakaprisstegringarna härden allmänna prisnivån under årets första månader stigitmed 2,6 96. Undersamma tid har priserna på dagligvaror stigit med i genomsnitt3,. Menvad som är särskilt allvarligt är att de förut redan kraftigt subventioneradepriserna på baslivsmedel har stigit med . Detbetyder att våra viktigaste matvaror har stigit i pris mer än dubbelt så mycketsom den allmänna prisnivån. Den borgerliga regeringen har ju infört regeln attkostnaden för jordbruksavtalen i fortsättningen skall få slå igenom i priserna,vilket hårdast drabbar låginkomsttagarna. Denhär garantiregeln, som man talar så mycket om i avtalsuppgörelsen, är ju frånbörian urholkad, därför att de prisstegringar som har skett räknasbort från den s. k. tillåtna prisstegringen. Man höjde alltså den tillåtnaprisstegringen från 7 96 lill 7,25 96. De ökningar som redan har ägt rum, därmatpriserna har stigit med 3,3 96, de dittills inräknade hyroma med nära 6 %och bränslet med , innebär att löneökningarna redan är uppätna. Vadställer regeringen mot allt detla? Först säger i en stortuppslagen intervju att regeringen skall vidta åtgärder för althålla tillbaka prisstegringarna. När jag frågar statsministernidagförjagtillsvar: Vi har infört anmälningsskyldighet. Ärdet allt, ? Vart tog prisstoppet vägen? Vart tar hyresstoppetvägen? Vilka konkreta åtgärder utöver detta är ni beredda att vidta? Överläggningenvar härmed slutad. §3 Om ämbetsverkens ställning i förhållande till regeringen Statsministern erhöll ordet föralt besvara () anmälda fråga, 1977/78:352, ochanförde: har frågat mig om regeringen anser att ämbetsverkensoch därmed generaldirektörernas ställning i förhållande till regeringen börändras och om regeringen kommer att förelägga förslag om sådanaåtgärder. Ämbetsverkeni intar en självständig ställning, som är unik för internationellaförhållanden. Denna tudelning mellan regering och ämbetsverk grundade sig frånbörjan på uppfattningen att det fanns en klar gränslinje mellan politiskabeslut och förvaltningsbeslut. Ämbetsverkens självständighet har emellertidockså bevarats under nutidens moderna samhällsförhållanden. a. ett decentraliserat beslutsfattande. Ämbetsmännens självständiga ansvarför sina arbetsuppgifter har otvivelaktigt också stor betydelse förrättssäkerheten. Det finns därför enligt min uppfattning anledning att även ifortsättningen slå vakt om ämbetsverkens självständighet. Däremot har de senaste årtiondenassamhällsutveckling föranlett betydande förändringar i verkens inreorganisation. Praktiskt taget alla ämbetsverk på centrala områden har numeralekmannaslyrelser i vilka det i allmänhet också ingår företrädare för deanställda. Generaldirektören är därigenom inte längre ensam beslutande i deviktigaste frågorna. Till åtskilliga verk har dessutom knutils rådgivande organav olika slag. Jag vill också erinra om att besvärsförfarandel i de flesta fallger möjligheter till regeringsprövning av ämbetsverkens beslut. Jagfinner det naturiigt alt ämbetsverkens organisation pä delta sätt fortlöpandeanpassas till nya krav och förändringar i samhället. Det har i den allmännadebatten bl, a, efterlysts preciseringar av lekmannasiyrelsernas uppgifter.Ändringarna i del enskilda fallet måste dock i betydande utsträckning bliberoende av resp. ämbetsverks uppgifter och karaktär. Denproblemställning som har aktualiserat i sin fråga berörsockså i en motion (1977/78:1414) vid innevarande . Enligt vad jag harerfarit behandlas den f n, i konstitutionsutskoltet. Regeringen kommer därför iförsta hand att avvakia beslut i detta ärende. Omämbetsverkens ställning i förhällande till regeringen Jag för tacka statsministern för svaret. Bakgrundentill min fråga är den debatt som har förts i den sydsvenska pressen. Del ärsålunda inte motion, som jag väl känner lill. Denna motion behandlasav och skall naturligtvis sakligt granskas på samma sättsom andra motioner. Den gäller emellertid i hög grad framtiden, och denförutsätter en mycket omfattande utredning. Denna kommer gissningsvis att tafem . Det är självklart att problemet med föriroendemannastyrelsernasställning är värt mycken uppmärksamhet; hinner jag inte på någotsätt penetrera det, och jag antar alt statsministern inte heller begär delta. Minutgångspunkt var alltså dagssituationen. Del förekom i vissainslag, som bemöttes i och , Efter dessa bemötandenskrev : "1 den aktuella ledaren ifrågasatte vi dock om enstatlig verkschef, vars verk skall förverkligas av regeringens intentioner, kanslå i kollisionskurs med regeringens politik," -Så långt tidningen. Detär självklart att ett ämbetsverk har att följa beslut, men jagnoterar med tillfredsställelse att statsministern i sitt svar till mig betonadeämbetsverkets självständiga ställning. Jag drar den slutsatsen alt regeringeninte -och det värdet som min fråga avsåg - kommer att lägga framnågol förslag om förändringar i ämbetsverkens och därmed generaldirektörernasställning, utan att denna kommer att förbli oförändrad. Detta gör alt jag imycket kan dela statsministerns ståndpunkt. Den deklaration om ämbetsverkensställning som han avgav kan jag helt ansluta mig till. Därför ber jag till sistatt fö tacka inte bara för atljag har fött svar ulan också Omämbetsverkens ställning i förhållande till regeringen försvarels innehåll pådenna punkt, där regeringen givit till känna en konkret mening. gör åtskillnad mellan det problem han har tagit upp isin fråga och det som behandlas i . Jag tycker attämnesområdet ärett och detsamma. Åtskillnaden som försöker föfram uppstår först om vi skulle vara beredda alt vidta ändringar mycket snabbtoch . Jag vill försäkra att regeringen inte kommeralt vidta några förändringar som inte har ett självklart stöd i grundlagar ochgrundläggande bestämmelser som reglerar det nuvarande förhållandet mellanregeringen å ena sidan och ämbetsverket å den andra. Jagdelar uppfattning att en genomgång av denna fråganaturiigtvis kommer att ta sin tid; men den behöver inte nödvändigtvis ta sålång lid som han angav. Vad jag har sagt i svaret är också ganska självklart,nämligen att det inte vore i enlighet med praxis - och jag tycker inte att delvore lämpligt ur andra synpunkter heller - om regeringen mitt under riksdagensbehandling av detta ämnesområde skulle vidta några åtgärder. Därför uppreparjag att vi i första hand avvaktar vad kommer fram till vid sin behandling.Del är möjligt att vi dä för underlag för att vidta åtgärder som ett resultatav denna motionsbehandling, men hur det blir med det för vi se. Ämnesområdet kannog vara detsamma, men det är en väldig skillnad pä vad som kan hända om tio äroch vad som kan hända . Skånska Dagbladets ledare, som jag åberopade,inriktade sig pä dagsförhållandei. Den utgick från en utnämning och tog siktepå en bestämd generaldirektör. Med hänsyn till debattens art skall jag inte tain detta - det betraktar jag inte såsom tillhörande ämnet - men jag drar denbestämda slutsatsen att regeringen nu inte kommer att vidta några som helståtgärder förrän har behandlat motion. Jagskulle emellertid vara glad om statsministern också kunde försäkra att man intekommer att föreslå några ändringar innan en utredning av parlamentariskkaraktär har arbetat på detla område. I all den utsträckning det är fråga om att göra ändringar som står istrid med de regler som är fastlagda så kan jag lugna med attsäga att självklart skall det utredas pä vilket sätt sådana regler skallförändras. Det tror jag vi är helt ense om. Omriksdagen sedan i sin behandling pekar på andra rent praktiska områden - för pådet praktiska planet har ju förändringar fortlöpande skett -sä hoppas jag altHilding inte har någonting emot att regeringen är lyhörd för sådanasignaler. Mina synpunkter gällde det centrala området, ämbetsverkenssjälvständighet. Den självständigheten vilar på svensk tradition, och om detkan vi väl vara helt överens. Den är också förankrad i lagstiftningen. Följaktligenkan vi vara överens om att på denna centrala punkt kommer det inte alt skenågra förändringar under den närmaste framliden och att man här - om det skallske några förändringar - kommer att avvakta pariamen-tariska utredningar. Detta trodde jag att vi var helt på det klara med båda två.Ämbetsverkens självständighet är ju reglerad i grundlag, och förändring avgrundlag, , är ingenting som regeringen gör på egen hand ellerhux flux. Sådana ändringar har alltid förberetts genom utredningar. Den delentrodde jag inte att vi Över huvud skulle behöva ha något meningsutbyte om. Menom det i klarhetens intresse krävs, så säger jag att några ändringar avgrundlag utan prövning och utredning kommer naturligtvis inte att ske. HILDINGJOHANSSON (s): Det är alltid bra alt skaffa sig största möjliga klarhet. Därför berjag att få tacka statsministern för den sista deklarationen. Otncivil bemanning på isbiytare och sjömälnings-fartyg Överiäggningenvar härmed slutad. §4 Om civil bemanning på Isbrytare och sjömätningsfarlyg Kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1977/78:357,och anförde: har frågat mig om det snart kommer förslag om civilbemanning på isbrytar- och sjömätningsfartyg. Sjöfartsverketfick i uppdrag alt i samråd med chefen för marinen undersökaförutsättningarna för en övergång - helt eller delvis - till civil bemanning påsjöfartsverkets isbrytare och sjömätningsfartyg. Verket har inriktat arbetet påalt belysa de tekniska, organisatoriska och ekonomiska konsekvenserna av enövergång till civil bemanning. Verket räknar med att färdigställa utredningeninom kort. Fråganom ändrade bemanningsformer för de statliga isbrytarna och sjömätningsfartygenhar behandlats tidigare utan att någon ändring i formerna har skett. På grundav de sysselsättningsproblem som f. n. finns inom den sven.ska handelsflottanhar frågan aktualiserats ytteriigare och delvis kommit i ett annat läge. Jagvill emellertid betona att tillfälliga svängningar i sjöfartskonjunkturernainte kan utgöra skäl för en ändring i bemanningsformerna för isbrytare ochsjömätningsfartyg. En ställningstagande nu för civil bemanning kan inte helleromedelbart lösa de nuvarande Otncivil bemanning på isbiytare och sjömälnings-jartyg sysselsättningssvårigheternaför sjöfolket med hänsyn till att en övergång till civil bemanning kommer an talång lid att genomföra. a. är flera av de fartyg som ingår i isbrytar- ochsjömätningsflotlan f n. inte anpassade till civil standard. Denutredning som kommer att lämnas av skall i gängseordning remitteras och därefter beredas inom . Av intresse viddenna beredning kan också bli de ställningstaganden som sjöfartspolitiskautredningen kommer att göra när det gäller svensk sjöfart. Även den framtidaorganisationen inom , som f n. ses över, kommer att påverkas aven eventuellt ändrad bemanningsform på verkets isbrytare och sjömätningsfartyg. Jag ber attfå tacka kommunikationsministern för svaret. Förstvill jag konstatera att såväl sjömätningsfartyg som isbrytare utför uppgifterav civil karaktär. Isbrytarna utför direkt assistans ät handelssjöfarten, ochdet är uteslutande en civil uppgift. Som redan framhållits är frågan ombemanningen inte ny. Dethör, herr talman, inte till vanligheten att personal underställd krigsmaktentar arbete från den civila sektorn. Förhållandena på fartygen har ändrats, ochdet är en utbredd uppfattning bland folk med anknytning tillörlogsflottan att förutsättningarna att från effektivitetssynpunkttillfredsställande lösa bemanningsfrågan med militär personal blir allt mindre.Det gäller på befälssidan och där alldeles särskilt maskinpersonalen. Detgäller också på manskapssidan. Där råder del förhållandet att man bemannar medpojkar som gör sin värnplikt. Det betyder då kommendering till civil tjänst imilitär klädsel, under militära villkor och med den värnpliktiges dagpenning. Påen av våra nyaste och största isbrytare fann trafikutskottets ledamöter vidbesök att inte en enda av de s. k. matroserna ombord hadehaft någon erfarenhet av tjänst till sjöss innan de trampade däcket påisbrytaren. För handelsfartyg gäller enligt bemanningslagen att elt antalmedlemmar av besättningen skall ha viss praktik och tidigare erfarenhet för attfartyget i fråga skall anses sjövärdigt. Men för en isbrytare med dessuppgifter att under svåra väderieksförhållanden bistå handelsfartygen gälleringa motsvarande krav. Del kan knappast vara rimligt säkerhelsmässigt sett,eller anser kommunikationsministern det? Skulleinte också utnyttjande av erfarna civila sjömän främj'a effektiviteten? Denfrågan vill jag också ställa till kommunikationsministern. Somredan har sagts uppdrog dåvarande kommunikationsministern 1976 åtsjöfartsverket att se över bemanningsformerna på de fartyg som lyder under detcivila och som har militär bemanning. Nuvarandekommunikationsministern sade att den utredningen skullevara klar omkring . Den är emellertid ännu inte presenterad. Mansynes inte ha bråttom. Av det svar som jag fån framgår att intresset för enändring inte är så stort. Detfinns nu utmärkta möjligheter att gå över till civil bemanning. Välutbildade,erfarna människor från handelsflottan söker efter arbete. Det kan inte vara förenligtmed oöverstigliga problem att kombinera befattningar på vinterverksammaisbrytare med befattningar på vår-, sommar- och höstverksammasjömätningsfartyg. Vadkommunikationsministern menar med att fartygen inte är lämpliga för civilbemanning måste jag be honom närmare förklara. Ärdet utrymme, standard, civilasäkerhetskrav osv. som kommunikationsministern avser? Omjörkortade handläggningstider i vu.xenutbildnings-nämnderna Överläggningenvar härmed slutad. §5 Om förkortade handläggningstider i vuxenutbildningsnämnderna Utbildningsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1977/78:340, ochanförde: har frågat mig om jag kan presentera några lösningar föralt förhindra att handläggningstiderna vid vuxenutbildningsnämnderna blir såutdragna att det medför risk för allvarliga rubbningar i de ursprungligenfastställda reglerna för dag- och timstudiestöd samt det särskildavuxenstudiestödet. Jaghar också tagit del av den oro som en del vuxenutbildningsnämnder hyser för attinte kunna klara av handläggningen av ansökningar redan nu i vår. 1 takt medatt allt större resurser ställs till förfogande för dag- och timstudiestöd samtsärskilt vuxenstudiestöd liksom för uppsökande verksamhet pä arbetsplatsernaökar också arbetsbelastningen på vuxenutbildningsnämnderna. Regeringen hardärför för /79 föreslagit att nya tjänster inrättas vidvuxenutbildningsnämnderna till en beräknad kostnad av . Vidare harregeringen föreslagit alt årsarvode skall utgå till nämndernas ordförande kostnad av totalt . Vuxenutbildningsnämndernahar nu fungerat i drygt två är. Som jag aviserat redan i åretsbudgetproposition anser jag att tiden nu är mogen för att se över bl. 1 detla arbete bör självfallet ingå attse över nämndernas personella resurser. F. n. pågår inomutbildningsdepartementet arbete med direktiv till centrala studiestödsnämndeni denna fråga. BENGTWIKLUND (s): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret. Jag tackar honomockså för att jag av svaret kan utläsa att han i likhet med mig ochvuxenutbildningsnämndernas ansvariga ser allvariigt pä möjligheterna att pålitet sikt klara det här arbetet. Det kan knappast vara tillrådligt att baseraberäkningen av personella resurser i vuxenutbildningsnämnderna enbart päomfattningen av tim- och dagstudiestöd och det särskilda vuxenutbildningsstödet. Ombevarande av stengärdesgårdar och odlingsrösen Vihar konstaterat under den korta tid som vuxenutbildningsnämnderna har varit iverksamhet och pengar har ställts lill förfogande att exempelvis den uppsökandeverksamheten har effektiviserats ganska bra. Organisationerna har börjat fåresultat av utbildningen av uppsökare. Man börjar med andra ord finna formernaför arbetet. Jag förutsätter att de knappa uppsökarmedlen på det sättet kan blibättre och effektivare utnyttjade . Vimåste dessutom vara vaksamma när det gäller de arbetsuppgifter som ivuxenutbildningsnämnderna tenderar alt inte bli utförda därför att tillräckligaresurser saknas. Exempel på det är uppföljningsarbetet inomvuxenutbildningsnämnderna, arkivvården, informationen osv. Jag skulle kunnaräkna upp en rad andra exempel, men det här får räcka. Jagdelar utbildningsministerns uppfattning om behovet av en översyn avvuxenutbildningsnämndernas verksamhet, som också skall inrymma en prövning avde personella resurserna i vuxenutbildningsnämnderna. Men ett resultat av denöversynen ligger så pass långt fram i tiden att vi riskerar svåra akuta arbetssituationerinom vuxenutbildningsnämnderna i avvaktan på de åtgärder som kan komma attvidtas med anledning av översynen.