prot · G10968 · 1977-12-31 00:00:00 — Denöppna arbetslösheten har inte ökat på det säll som en del olyckskorparförutspådde . Regeringensålgärder på det sysselsältningspolitiska områdel har alltså varil tillräckligaför alt väga upp de friställningar som har ägt rum inom industrin. Del totalaantalet människor med förvärvsarbete låg något över nivån , då sysselsättningsläget även av den dåvarande regeringenbetraktades som gott. Altdenna begränsade men dock klara vändning lill det bättre har kommit lill slåndär, som jag ser det, i hög grad ett resultat av all problemen har angripits påbred front. Den nya regeringen har inle nöjt sig med den lyp av punktåtgärdersom i så hög grad kännetecknade den gamla regeringens ekonomiska politik ochsom även har kännetecknat socialdemokraternas politik i opposition. Devalveringen,sänkningen av den allmänna arbetsgivaravgiften samt skatteomläggningarna den Ijanuari och har på ell betydande sätt bidragitlill att stabilisera kostnadslägel. Även om socialdemokraterna fortfarandeinte vill erkänna det, har kostnadsproblemet utan tvivel utgjort en av deviktigaste delarna i de renl inhemska ekonomiska problemen. Det har då inlebara varil fråga om kraftiga löneökningar utan också om kostnadsökningar avannal slag. Jag tänker inte minst på nya statliga pålagor på företagen i formav skatter och avgifter. Demassiva insatserna i de mesl utsatta branscherna, som varvsnäringen,lekobranschen och slålinduslrin, har möjliggjort nödvändiga banlningar ochkraftiga omställningar i övrigt, utan all del har behövt medföra massuppsägningaroch en förödande kapitalförstöring. Deomfattande arbelsmarknadspolitiska och regionalpoliliska insatserna i form avutbildning i företagen,statliga och kommunala industribeställningar, lagerstödosv. har gjort det möjligt för företagen att i stor utsträckning behålla sinvärdefullaste tillgång, arbetskraften, även under kärva perioder. antalberedskapsarbeten och praktikplatser har gjort det möjligt för mångaungdomaratt fä den yrkesträning och arbetslivserfarenhet som ofta är nödvändigför all kunna skaffa sig ett fast arbete. De arbelsmarknadspolitiska insatsernahar på så sätt inte bara gett människor arbete och utkomst för dagen utan ocksåinneburit en investering för framliden. Men jag vill klart säga ifrån allungdomsarbetslösheten alltfort är elt stort problem, som vi måste försökaangripa med nya metoder. Denäringspolitiska insatserna, däribland det s. k. småföretgspaketel och den nyajordbrukspolitiken, har skapat bättre förutsättningar för nyetableringar avförelag och för tillvaratagandet av uppfinningsrikedom och vilja att göra eninsats. Delgäller nu atl gå vidare på denna väg, inte minst i syfte att på nytt få uppinvesteringstakten. Den kraftiga uppbromsningen av industriinvesteringarna ärulan tvivel en myckel svag punkt i svensk ekonomi . Men del är, herrlalman, viktigt att påminna om det samband som finns mellankapacilets-uinyltjandel inom industrin och viljan och förmågan att ökainvesteringarna, att bygga ut kapaciteten. Och vill jag påminna om altkapaciteletsulnytl-jandet, industriproduktionen, sjönk också 1975 och 1976,dvs. när den socialdemokratiska regeringen hade det fulla ansvaret. Den lempoföriusli investeringstakten som drabbade svensk industri 1977 och den ytteriigareuppbromsning av investeringarna som förutses måste återhämtas snabbiför alt svensk industri skall kunna hävda sig i internationellkonkurrens. Naturiiglviskan man inte förklara den negativa utvecklingen av industriinvesteringarna1977 och den på grundval av bl. a. enkäter beräknade fortsatta försämringen1978 enbart med bristande kapitalförsörjning. Det är först då lönsamheten iinvesteringskalkylerna, möjligheten alt med vinst sälja den tillämnadeproduktionen, kan dokumenteras som förutsättningarna för ett uppsving kommertillbaka. Det är därför konkurrenskraften och kostnadsnivån är avutslagsgivande betydelse även för investeringsviljan och investeringsförmågan. Delgäller därför att vidmakthålla och ytterligare förslärka den relativakoslnadsförbällring gentemot utlandet som uppnåtts genom devalveringen ochövriga ekonomiska åtgärder. Del är bl. a. mot den bakgrunden som regeringenvalt att ta ett något slörre budgetunderskott framför atl lägga nya bördor pånäringslivet. Regeringen har också avstått från nya skattehöjningar iövertygelsen om atl återhållsamhet med nya skatter och arbetsgivaravgifter gerutdelning i ökade skatteinkomster . Höjningen av bensinskatten ochinförandel av en charteravgifi riktar sig direkt mol sådana varor som skallbetalas i utländska valutor och skall alltså i första hand ses som ett medelatl förbättra utrikesaffärerna i stort. Dearbelsmarknadspolitiska och övriga sysselsältningspolitiska insatserna måstesamtidigt bibehållas på en hög nivå för att det skall gå atl bemästra depåfrestningar på sysselsättningen som man kan vänta sig under vintern.Insatserna i de direkta krisbranscherna fullföljes närmast med de omfattandeålgärder för stålindustrin och tekoindustrin som kommer att la Närdet gäller den mera långsiktigt inriktade näringspolitiken kommer regeringenbl. a. att lägga fram en särskild proposition om ökat stöd till tekniskforskning och utveckling. Regeringen har i budgetpropositionen gjortstörre uppräkning av forskningsanslagen till universitet, högskolor och andraforskningsinstitutioner än som varit möjligt beträffande de flesta andrautgiftsändamål. Del bör på så sätt vara möjligt atl börja att ta igen deneftersläpning i forskningsanslagen som uppkommit under första hälften av1970-lalet och .som den gamla regeringen rimligtvis måste ta del störstaansvaret för. Motden bakgrunden framstår oppositionens kritik mot regeringens insalser på dettaområde som en aning yrvaken. De förslag som socialdemokraterna för fram i sinmotion sammanfaller i stor utsträckning med idéer och uppslag som regeringenarbetar med som elt led i den kommande propositionen. Och alt del förhållersig så är inget sensationellt, eftersom regeringen och oppositionen tydligen ärense om all bygga på de förslag som STU-kommillén har arbetat fram. Det finnsalltså en hel del bra saker i socialdemokraternas motioner på det här området.Däremot klingar det falskt när socialdemokraterna påstår att regeringen varitsenfärdig. Vad det nu gäller är i första hand atl la igen en eftersläpning somuppkom som var regeringschef kan också säga,alt med mera medvetna -eller varför inte offensiva - insatser under förstahälften av 1970-lalel skulle vi ha stått oss bättre i dagens situation. Regeringenkommer också alt presentera förslag till ökat stöd förexporlfrämjande insatser. Inuvarande arbetsmarknadsläge spelar de lokaliseringspoliliska insatserna enavgörande roll. Det gällande femårsprogrammet löper ul menkommer som framgår av budgetpropositionen all förlängas ell år. Regeringenräknar därefter med atl presentera riktlinjer förregionalpolitiken med ledning av de erfarenheter som man hargjort under deknappt som vi i har haft en utbyggd regionalpolitik samt på deförslag som sysselsätlningsutredningen kommer alt lägga fram och pålänsplaneringen. kommer emellertid att fl taställning till regionalpolitiskt inriktade insatser på jordbrukets område somkomplement lill de nya riktlinjer för jordbrukspolitiken, som fattadebeslut om . Detär, herr lalman, alltså en i högsta grad offensiv politik som regeringen för.Självklart är politiken lill en del inriktad på all lösa rent akuta problem.Men den är också i hög grad inriktad på alt lägga en stabilare grund förframliden. Sist men inle minst är den inriktad på atl stimulera uppfinningsrikedom,industriell förnyelse och etablering av nya förelag. Trotsall della klart framgårav regeringens förslag och regeringens politik, görsocialdemokraterna slora ansträngningar för all försöka få regeringens politikall framstå som låtgåpolitik. Enligl oppositionens nidbild sitter regeringenmed armarna i kors och väntar på en internationell konjunkturuppgång medannationen som helhet kasar allt längre ner i ulförsbacken. Denna bild har ingen förankring i verkligheten. Däremotkan man säga atl den nya regeringen övertog en skuta som hade kommit betänkligtur kurs och som höll på alt fl slagsida. håller kursen på att rätas upp. Meden fast kurs också i fortsättningen skall del gå all klara de oroliga vattensom praktiskt taget alla små nationer seglar i f n. Oppositionenhar haft påtagligt svårt atl konstruera ell verkligl alternativ tillregeringens ekonomiska politik. Som jag redan har understrukit finns det vissauppslag som sammanfaller med arbele som pågår i . Del gällerförutom teknisk forskning t. ex. också kapitalförstärkning lillInvesteringsbanken samt medelstillskott till och . Men det beståendeintrycket vid genomläsningen är den oförmåga som socialdemokratin har visatatl frigöra sig från den politik som väljarna en gång har underkänt. Delär särskilt påtagligt när del gäller skallepolitiken. Här fullföljersocialdemokraterna en misslyckad politik från sin tid i regeringsställninggenom alt gång på gång föreslå nya höjningar av löneskatter och andra pålagorpå arbetskraften utan hänsyn lill dessa åtgärders verkningar påsysselsättningen och på priserna. Deförslag om höjda löneskatter, som socialdemokraterna har lagt fram sedan de komi opposition, skulle - om de hade gått igenom - ha lett till ett ungefär 6 %slörre uttag från jämfört med vad som faktiskt kommer atl tasut som ell resultat av regeringens politik. I inre stödområdet -dit hör sombekant större delen av del så hårt drabbade Norrbollen - är skillnadens 96. Dessasiffror bestreds i går av en av och medarbetare i entidningsartikel. Men vem som helst kan sätta sig ner och addera och komma framtill de här siffrorna -och det ulan dubbelräkning, som jag anklades för.Klarare kan knappast skillnaderna mellan regeringens och oppositionensskattepolitik illustreras. Samtidigtskall del inte förnekas att en offensiv sysselsättnings- och näringspolitik idagens situation innebär påfrestningar på statsfinanserna. Det visar inle minstdet slora underskottet i budgeten. Man skall dock komma ihåg att underskottetförstoras av alla pengar som staten lånar ul lill näringslivet, energisparandetosv. - pengar som redovisas över budgeten. Räknar man bort sådana poster, som irealiteten innebär investeringar, sjunker underskottet från 32 till något under20 miljarder kronor. Men också det är en stor summa som måste reduceras såsnart aktiviteten i ekonomin ökar igen. I detta läge, när aktiviteten iekonomin ökar, blir ett minskal budgetunderskott en förutsättning för atlkreditmarknaden skall fungera och förelagen kunna låna i tillräcklig omfattningtill sina investeringar. Dagens upplåning är del pris vi flr betala för allhålla nere arbetslösheten, för att klara en nödvändig strukturomvandling i socialtacceptabla former, men också för atl värna om de svaga i samhället - vårapensionärer, de sjuka, de handikappade och barnfamiljerna. Socialdemokraternasäger sig ha ett 5 miljarder lägre underskott i siu budgetalternativ. Men närman kommer fram lill delta har man bl. a. tillgodoräknat sig 2 miljarder somett resultat av atl man vill ha bort den nyligenbeslutade indexregleringen av inkomstskatten. Men motsvarande belopp kommerunder alla förhållanden att fl användas för att göra justeringar påskatteskalan, om man inte vill använda sig av indexeringsme-toden. Dessutomskulle naturiiglvis ytieriigare höjningar av arbetsgivaravgifterna påverka deövriga skatteinkomsterna negativt. Därför vill jag påstå att det är mesl luft iden från början ganska begränsade bantning av underskottet i regeringensbudgetförslag som socialdemokraterna har försökt sig på. Herrialman!Till framstegen under 1960-och 1970-lalen vill jag i hög grad räkna det ökademedvetandet om olika miljöproblem: nedsmutsningen av luft och vatten,förgiftningen av naturen och misshushållningen med begränsade naturresurser menockså brister i den sociala miljön, på arbetsplatser och i storabostadsområden. Politiskt är det i första hand som har gått i spetsenför att lösa dessa problem. är det angelägel alt säga att del ärmånga som konstruktivt har bidragit lill all vi har kommit så pass långt närdet gäller all komma till rätta med dessa problem som vi ändå har gjort här i Sverige.Därigenom har bl. a. reningsverk kunnat byggas i stor skala, och våravattendrag har undgått riktigt hård nedsmutsning. Luftföroreningarna haråtminstone nödtorftigt bemästrats, även i de stora städerna. Del har också gåttin i del allmänna medvetandet atl vi måste vara mera varsamma med att användagifter, såväl inom industrin och jordbruket som för privata ändamål. Bakomden utvecklingen ligger inle bara en ändrad inställning. Den har ocksåförutsatt insatser av vetenskapsmän och tekniker såväl för att lösamiljövårdslekniska problem som för alt fl fram mindre farliga produktionsprocesser.Del är tänkbart alt miljöinsatserna lill en del har inkräktat på takten i denekonomiska utvecklingen - då tagen i mycket snäv bemärkelse. Men en sak ärsäker-de har lett lill en klar vinst: ökad välfärd, eller ökad livskvalitet, omman så vill. Jagtror alt det i grunden är fl som vill beskriva en samhällsfilosofi som slårvakt om miljövärdena såsom ulvecklingsfientlig. Därför är del med verkligförvåning som vi inom noterat all socialdemokratin nu i olikasammanhang försöker stämpla som ulvecklingsfientlig, då vi t. ex. ienergidebatten slår vakt om just miljövärdena, livskvaliteten och det folkligainflytandet på de stora besluten. Centernhar aldrig tvekat alt salsa på teknisk forskning och utveckling. Vi ser likaklart som någol annal parti alt vetenskap är en av de mäktigaste hävstängernatill mänskligt välstånd och framåtskridande. Vi är också medvetna om demöjligheter lill mänsklig frigörelse som lekniken rymmer. Menvi hyser också respekt för tekniken. Del är för oss också viktigt atl se tillalt människan inle blir teknikens slav, att lekniken inte blir eltsjälvändamål, att tekniken inte utnyttjas för kortsiktig ekonomisk exploateringoch alt lekniken inte leder lill skador på miljön som inle går att reparera. Att ha dettasom mål är raka motsatsen till utvecklingsfient- lighel.Tekniken måste användas för människans välfärd. Del ger vi också uttryck förbåde i energidebatten och i andra sammanhang. Detla är också grunden för denövergripande uiredning om miljö- och naturresurser som regeringen nutillsätter. Närdet gäller energifrågan kan man dess bättre konstalera en allt slörresamstämmighet om alt kärnkraftsprogram är överdimensionerat med hänsynlill det behov av elkraft som kan förutses i mitten av 1980-talel. Desenaste prognoserna pekar på en elförbrukning 1985 på omkring mol 159TWh enligl den prognos som låg lill grund beslut. Då har man ändåinte beaktat effekterna av den proposition om energisparande när del gällerbostäder och lokaler som regeringen lade fram strax före Jul och som nubehandlas av . Men,herr talman, det som förvånar mig är atl man inte är beredd atl dra nyaslutsatser av detla lägre elbehov. beslut byggde ju för regeringensdel i proposilionen på all 13 reaktorer var nödvändiga för atl klara del behovsom då förelåg. Skillnaden mellan behoven är omräknat lika stor som vad sjukärnkraftsaggregal beräknas producera . Men socialdemokraterna har, trotsdella klart minskade behov, i olika sammanhang krävt alt man skall bygga enligl1975 års beslut, dvs. För alt klara det konststycket måste manbyta motivering. 1975 var 13 aggregat nödvändiga föratt klara av del behov avel som man räknade med skulle finnas 1985. skall man bygga 13 aggregat föralt i motsvarande grad minska oljeförbrukningen. För alt klara del måste manövergå från att värma bosläder med olja till att klara uppvärmningen med el. Jagvill då påminna om alt oljeberoendet inte är mer uttalat än det var 1975.Jag vill också påminna om atl vi fick de dramatiska oljeprishöjningarna hösten1973, alltså före beslutet . Detär alldeles riktigt all oljeräkningen är en lung posl i vår utrikeshandel. Menom vi vill påverka denna posl skall vi naturiiglvis i första hand salsa påenergibesparing. Del har regeringen gjort i sin proposition, och fler ålgärderi den riktningen kommer alt föreslås. Vi har också alla skäl i världen att påsamma sätt som man gjort i ta till vara den energiresurs som vi har ivåra omfattande torvmossar. På delta säll håller nere sin oljeräkning.Flera finska statsråd som jag har talat med försäkrar alt deras anläggningar ärlönsamma i jämförelse med oljeeldade anläggningar. De framhåller också den betydelsesom den verksamheten har för sysselsättningen. Avoch till pekar man på de svenska urantillgångarna och förordar alt vi skallbörja bryta uran och utnyttja denna tillgång. Sambandetmellan del fredliga utnyttjandet av kärnkraften och en fortsatt spridning avatombomber lill allt fler länder ororar allt fler människor runt om i världen.Länge försökte man klara della genom internationella överenskommelser isamband med atl kärnkraftverk byggdes i nya länder. På amerikanskt initiativhar man nu startat en inlernationell undersökning om möjligheterna attslulförvara utbränt bränsle ulan upparbelning, därför att en sådan metod skulleminska riskerna för kärnvapenspridning i samband med kärnkrafts-utbyggnaden.Men ingen vet om man lyckas. Får jag fråga: Vem kan ge några garantier föratt svenskt uran inte bidrar till alt öka den kärnvapenrusining som vi i olikainternationella sammanhang försökt stoppa? Lålmig, herr talman, lill sist la fasta på ett avsnitt i socialdemokraternas egetpressmeddelande om den partimotion man har väckl om miljöfrågorna. Vidbehandlingen av del kemiska avfallet slår man fast följande: "Principenmåste vara att i första hand producenten tar ansvaret för att avfallet las omhand på ell riktigt säll. Innan produktionen av en vara påbörjas bör del varakänt hur avfallel från produktionsprocessen skall behandlas liksom hur denfärdiga varan skall omhändertas sedan den använts. Denna princip bör nulagfästas." Naturligtvisär del av omtanke om människan och hennes livsmiljö som ni föreslåren sådanlagstiftning. Men här är del ju någol som inle stämmer. När det gälleravfalletfrån den kemiska produktionsprocessen vill ni i lag kräva atl det skall varakänt hur avfallel skall behandlas innan processen får börja. Men när del gällerkärnkraften vill ni sälta i gång processen i nya reaktorer ulan atl det är käntoch visat hur detta avfall skall behandlas. Varför denna skillnad? En sak är viju ense om: kärnkraftens avfall hör lill del absolut fariigaste och det mesllånglivade som vi känner lill. Jag tror atl vi är ense också om en annan sak:om vi inte lyckas hundraprocentigt perfekt på del tekniska planet och ominleden s. k. mänskliga faktorn fungerar lika perfekt,så kan följderna bliförödande för människan och hennes livsmiljö. Omvi är ense om detta, varför inte ha samma krav på kärnkraftens avfall som pådet kemiska avfallel? Regeringens energipolitikinnebär alt vi sätter säkerheten främst. Jag kan hell ansluta mig till de vackra ord som statsministern och OlofPalme riktade till Per inför hans sista slora debatt här i riksdagen.Statsministern tolkade hela regeringens känslor, och jag kan på del rentpersonliga planet ansluta mig även lill de personliga ord som statsministernriktade till Per . Vi är helt samstämmiga. OlofPalme skildrade i sitt anförande vältaligt hur många människor drabbas avden kris och de svårigheter vilkas existens själv väldigt längeförnekade. Så sent som slog fast "att den svenskaekonomin inle befinner sig i en allmän och djup ekonomisk kris". Men isill anförande här gjorde inget som helst försök alt klarläggaoch reda ul de underiiggande orsakerna till våra svårigheter. Han gick heltförbi dem. Då han sedan anvisade vissa botemedel rörde han sig på ytan. Ävendär gick han förbi den grundläggande problemaliken. Och så skyllde han somvanligt på regeringen. Vi fick som vanligt veta atl regeringen var"handlingsförlamad, splittrad och passiv". "Detvore enkelt för socialdemokratin", utropade , "atlvända oron mot de borgeriiga och kamma hem partitakliska vinster genom enkelkverulans." levde upp tilldet citatet alldeles . Men som vanligt ärju verklighetenen hell annan. Vad som är verklighet är att regeringen harvidtagit en rad genomgripande, i vissa hänseenden omvälvande, åtgärder för altlägga grunden för en långsiktig återhämtning av den svenska ekonomin. Vi harinte dragit oss för atl lägga fram även impopulära förslag. Dessautomordentligt angelägna insatser har gjort alt mycket av del som regeringenuträttat på andra områden än del ekonomiska kommit ut ur blickfältet. Attregeringen blivit en reformregering i ordets egentliga mening och alt den påområde efter område lagt om den tidigare poliliska kursen och förbättrat för deenskilda människorna har delvis kommit alt undanskymmas av kriser och problemsom dag för dag toppat tidningarnas rubriker. Sverigehar världens högsta skatter. Vi har under gångna år fåll marginalskatter som ihög grad bidragit till att driva upp nominella löneökningskrav, skapa enförödande kostnadsbelaslning och försämra del svenska näringslivelskonkurrenskraft. Regeringen har systematiskt börjat ta itu med dessa problem.Vi har genomfört inte mindre än två skatteomläggningar, som varil direklinriktade på all sänka inkomstskatterna för det stora antal löntagare ochinkomsttagare som tillsammans har att arbeta ihop vårt välstånd. Genomindexreglering av skatteskalorna har vi salt en späu för fortsatta automatiskaskallehöjningar och till återfört svenska folkets räll alt sigbeskatta. Vi har drivit fram resultat från tre stora skatteutredningar. Pågrundval därav skall vi för lägga fram förslag till denändrade skallepoliliska inriktning som vårt land så väl behöver. Vihar satt sparsamhel med skattebetalarnas pengar i centrum. Del är verkligeningen slösaktig budget som vi lagt på riskdagens bord. Den är präglad av myckelstark återhållsamhet med slalliga utgifter. Utgifterna för statlig konsumtionkommer alt minska i reala termer -ett för vårt land nästan unikt förhållande. Vihar lill följd av den tidigare socialdemokratiska högskattepolitiken hamnat ien situation, där fortsatta skattehöjningar ter sig allt omöjligare.Skaltevapnet har förlorat sin udd. Höjda skatter ger inte längre de inkomstersom man på papperet tror sig kunna räkna med. De leder till kompensationslänkandeoch krav på nominella löneökningar. De minskar arbetsviljan, urholkarskattemoralen och leder till behov av ökade sociala bidrag och tillprishöjningar, som gör skallehöjningarna illusoriska. De innebär allresurser överförs lill den offentliga sektorn från den privata sektorn och frånde enskilda människor som ytterst skall garantera fortsatt välståndsutvecklingoch sysselsäuning i vårt land. Motden här bakgrunden, herr talman, är den utveckling som äger rum på denkommunala sidan utomordentligt oroande. Alt den kommunala konsumtionen, i ettläge då ekonomi kräver återhållsamhet och då stora samhällsgruppermåste räkna med oförändrad eller i vissa fall lägre standard än föregående år,ökar mer än dubbelt så myckel som långtidsutredningen och riksdag förknappt ansåg vara försvariigl, delta kan i längden inleaccepteras. Staten sänker sinaskatter högst väsentligt för breda medborgargrupper. Menlandets kommuner och landsting /jö/e/-sina pålagor på ell säll sommotverkar regeringens skattepolitiska strävanden. Den kommunala sektorn måstemotsvara det ansvar som i dagens läge läggs på andra sektorer i samhället. Desom under de förflutna månaderna har radat upp kriserna i det svenskanäringslivet och målat i mörka färgtoner samt gjort gällande, alt denborgeriiga regeringen socialiserar långt mer än t. o. m. den gamla socialdemokratiska,dessa kritiker söker därmed inte bara fördölja vad den här socialt och ävenekonomiskt motiverade näringspolitiken ytterst syftar till ulan söker ocksåförringa de offensiva och positiva näringspolitiska insatser som harvidtagits. Vi är sanneriigen inte ute efter att vidga det statliga inflytandetöver svenska förelag.