prot · G10948 · 1977-12-31 00:00:00 — I propositionen 1977/78:12 hade regeringen() framlagt förslag till lag om ändring i förordningen(1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m. m. Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "Ipropositionen föreslås ytterligare en åldersgräns för offentlig visning avfilm för barn. har f n. möjlighet att förklara en film heltbarnlillåten, tillålen fr. o. m. eller barnförbjuden, dvs. tillålenförst fr. o. m. . Enligt förslaget får biografbyrån även möjlighet altgodkänna filmer för visning för barn som fyllt . 1 propositionen föreslåsvidare att förbudet att lämna barn , som inte är i sällskap medvuxen, tillträde till biografföreslällning som slutar senare än , skallupphöra att gälla. Ändringarna föreslås trädai kraft ." I detta sammanhang hade behandlats de med anledningav propositionen väckta motionerna 1977/78:23av ()och (), vari hemställts att ianslutning till sitt beslut med anledning av propositionen 1977/78:12 som sinmening gav regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet aven samlad översyn av bestämmelserna om barns tillträde tillbiografföreställningar, 1977/78:24 av EvaHjelmström (vpk), vari hemställts 1. att beslutade avslåpropositionen 1977/78:12, 2. att skulle anhållahos regeringen om att en pariamentarisk utredning om principerna förförhandsgranskning av barnfilmer tillsattes, 1977/78:25av () och (), vari hemställts att riksdagenbeslutade avslå propositionen 1977/78:12, samt 1977/78:26av (), vari hemställts all beslutade avslå propositionen1977/78:12. 1. med avslag på motionerna1977/78:24, yrkande I, 1977/78:25 och 1977/78:26 anta i propositionen1977/78:12 framlagt förslag till lag om ändring i förordningen (1959:348) medsärskilda bestämmelser om biografföreställningar m. m. med den ändringen attikraftträdandebestämmelsen erhöll av ulskotlet föreslagen lydelse, innebärandeau lagen skulle träda i kraft den , 2. med anledning av motionen1977/78:23 och med avslag på motionen 1977/78:24, yrkande 2, hos regeringenbegära en samlad översyn av bestämmelserna för barns tillträde tillbiografföreställningar. 4Riksdagens protokoll 1977/78:489 Reservationhade avgivits av , , , , , och (samtliga s) somansett att utskottet bort hemställa 1. medbifall till motionerna 1977/78:24 yrkande 1, 1977/78:25 och 1977/78:26 avslå propositionen 1977/78:12, 2. medanledning av motionerna 1977/78:23 och 1977/78:24, yrkande 2, hos regeringen begära en parlamentarisk utredning med uppgift att göra en samlad översyn av bestämmelserna för barns tillträde till bio grafföreställningar samt pröva frågan om samhällsstöd lill produktion av barn- och ungdomsfilm. Delta är en liten fråga. Men även små frågor skall behandlas korrekt,och de skall sättas in i sitt sammanhang. Min kritik mot propositionen är attden inte gör detta. I propositionen hänvisas till att statens barnfilmnämnd harförordat att ännu en åldersgräns skall införas. Såvitt jag kunnat finna avhandlingarna finns det ingen direkt hemställan om detta från barnfilmrådet. Delstår endast i rådets verksamhetsberättelse. Inteheller har föredragande statsrådet utvecklat några egna synpunkter på dennafråga. Han nöjer sig med att skriva: "Enligt min mening bör biografbyrånges ökade möjligheter alt sälta differentierade åldersgränser." Ännumindre har man inom departementet upprättat någon promemoria. Del hade enligt minmening varit det naturliga sättet att handlägga frågan att man inomdepartementet hade upprättat en promemoria och att denna hade sänts ut lillinstanser som det varit av intresse att höra. På det sättet hade man ocksåkunnat inhämta synpunkter innan propositionen hade lagts fram. Det hade varitnaluriigl att sända ut denna promemoria till instanser som ,, statens biograföyrå, barnfilmrådet och ochskola. Med en sådan metod hade det också varit möjligt alt pröva omdepartementspromemorian stämde med barnfilmnämndens intentioner. Regeringenhar avvikit från den praxis vi har här i när det gäller lagstiftning.Den har inte heller iakttagit de riktlinjer för planering av arbete med nyalagar och författningar som antogs av en enig riksdag . Till grundför dessa riktlinjer låg ett belänkande från , som ianledning av motioner från medlemmar av de borgerliga partierna gjorde ettuttalande i frågan. Jag kanske kan få citera något ur deltakonstitutionsutskottels betänkande 1975/76:51. "Iflertalet motioner i förevarande ärende understryks vikten av att enförfattning kan nå sina adressater före ikraftträdandet. Betydelsenhärav har utskottet framhållit i olika tidigare sammanhang, bl. a. i sinabetänkanden med anledning av den på utskottet an- kommande granskningen avstatsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning." "Utskottetkan instämma med motionärerna när det gäller vikten av all planeringen avförfattningsutgivningen sker med beaktande av informationsfrågorna. Som allmänriktlinje bör härvid gälla att en författning skall träda i kraft först eftererforderligt rådrum för information om författningens innehåll m. m. Utskottetförordar att planeringen av arbetet med nya lagar och andra författningar skermed utgångspunkt från att om möjligt minst bör förflyta mellan en författningskungörande och dess ikraftträdande." Därefterskriver utskottet att i undantagsfall kan man begränsa , men då bördet finnas särskilda skäl för delta. Dennaproposition anmäldes i utskottet . Redan då beslöt utskottetatt remittera propositionen till kulturutskottet och socialutskottet.Motionstiden gick ut . Även om utskottet hade behandlatpropositionen och justerat sitt betänkande i sammavecka, så skulle man ändå inte med det allra snabbaste tryckningsförfarandetkunnat ha ärendet uppe till behandling i kammaren . Men råddedet allmän enighet inom utskottet om att vi skulle inhämta yttrande från de tvånämnda utskotten. Följaktligen kunde frågan inte komma upp förrän ,men vi arbetade så snabbt som möjligt när yttrandena hade kommit. Del äralldeles uppenbart all det datum för ikraftträdande som satts i propositioneninte tillät någon seriös behandling av frågan i . Inte heller kunde maniaktta bestämmelsen om all del skall förflyta en månad mellan kungörandet ochikraftträdandet. Jag ber, herr talman, all något få komma tillbaka till dennabrådska. Mankan också konstatera att regeringen inte satt in denna fråga i något störresammanhang. Den har brutits ut. Statsrådet är medveten om alt det pågårutredningar på området. Han påminner om den kommitté som utreder frågan omyttrandefrihelsgrundlag. Han vet att den skall pröva, om det finns tillräckligaskäl att bibehålla någon form av censur vid film för vuxna, men att den intefått i uppdrag att pröva behovet av censur när del gäller barnfilm. Dettasammanhang går han förbi genom alt helt enkelt förklara att oberoende avresultatet av utredningens arbete med vuxencensuren bör regeln om barnstillträde till biografföreställningar ändras. Ipropositionen nämns också alt regeringen har för avsikt att i ett annatsammanhang la upp frågan om lämpligheten av särskilda regler för barnstillträde till biografföreställningar, då barn är i sällskap med förälder ellerannan vuxen. Fråganom åldersgräns skall dock, enligt regeringen, lösas för sig. Inte heller sätterregeringen frågan i något större kulturpolitiskl sammanhang. Minoriteten inomkulturutskottet har med rätta anmärkt på delta. Vid de utfrågningar dettautskott anordnade i anledning av propositionen framgick det attföreträdare för barnfilmnämnden, barnfilmrådet och biografbyrån påvisade attdet finns ett behov av ett rikare utbud av kvalitativt värdefull film föråldersgrupperna mellan sju och . Som jag ser det är det uppenbart attsamhället har ett ansvar på detta område och alt samhället på olika sätt börinitiera och stödja ett kvalitativt utbud. Den här sidan av saken lämnarpropositionen helt obeaktad. Kanske litar man på marknadskrafterna. Man kan naturligtvisutifrån ett mark-nadsmässigt resonemang komma fram till att sänker manåldersgränsen stimulerar man filmbolagen att producera mera filmer på dettaområde, varvid man då litar på alt konkurrensen mellan filmbolagen skall ledatill en höjning av kvaliteten. För min del vågar jag inte lita på sådanamarknadsmässiga resonemang i det här sammanhanget. Fråganom åldersgränsen bör över huvud sältas in i ett större sammanhang. Det ärmöjligt att det bör införas en åldersgräns vid , men det bör anstå tillsvidare. Frågan bör prövas i samband med en allmän översyn av de bestämmelsersom finns om barns tillträde till biografföreställningar och frågan om stödfrån samhällets sida för att åstadkomma ett kvalitativt värdefullt utbud avfilm för barn och ungdom. Vadär det då som motiverar regeringens utomordentligt stora brådska med dettaärende? Finns det någon ko på isen? Det verkar nästan så. Denna ko beskrivsemellertid inte i propositionen, inte heller i konstilu-tionsutskottelsbetänkande. Jag hoppas att vi här i debatten skall få reda på hur denna ko serut. Ävenom det rör sig om en fråga av begränsad räckvidd, borde del ha funnitsanledning att från början motivera, varför man bryter mot den praxis som vitillämpar i vårt land när det gäller lagstiftning. Del borde även ha funnits enmotivering lill varför man valt som den dag då lagen skallträda i kraft. Jag har förgäves spanat efter en sådan motivering. Detfinns emellertid i ulskoltsmajoriletens skrivning ett uttalande som kan uppfattassom en självklarhet men som kanske skall låta läsaren blicka djupt. Utskottetskriver nämligen: "Utskottet ansluter sig till kulturutskottets bedömningoch tillstyrker således förslaget om införande av en .sjuårsgräns. Del börunderstrykas att ulskotlet därmed endast gett uttryck för sin uppfattning iprincipfrågan. Huruvida en viss film skall få visas för barn mellan 7 och 11 årfår självfallet prövas i föreskriven ordning." Detsistnämnda är väl ändå en självklarhet. Men varför står det i utskottetsbetänkande? Del kan väl ändå inte vara så att regeringen och majoriteten inomkonstitutionsutskottet ändrar en lag för en enda films skull. Skulle det varaen enda film som motiverar regeringens förslag och brådskan med dessgenomförande, kan man verkligen tala om en ambulansutryckning från regeringenssida. Då får vi också en lex in casu. Jag avvaktar dock senare inlägg här idebatten innan jag lar ställning till om det föreligger en sådanambulansutryckning, en lex in casu, eller ej. Med det anförda, herrtalman, yrkar jag bifall till reservationen. (vpk): Utbudet av bra barnfilmer är uselt. Så långt är alla de utskott somyttrat sig över propositionen ense, och det är ju glädjande att man kommit sålångt som till ett konstaterande av ett faktum, som vpk framhållit i många år.Men så långt sträcker sig uppenbarligen inte den borgerliga tankeverksamhetenatt man också vill förbättra detta usla utbud. Av de svenskproducerade filmernai dag är en av 20 gjord för barn, och en genomgång av totaluibudet av barnfilmpå biograferna är för de flesta föräldrar inte bara en nedslående utan en nästintill avskräckande läsning. Begreppet barnfilm är i del närmaste synonymt medWalt , med allt vad del innebär av våld och rasism, om än iförtäckta former, och kvinnodiskriminering. Nuär ett otillräckligt utbud av bra varor på barnens kulturmarknad i sig självtingen nyhet. Ett kulturliv som är baserat på kommersialism måste mednödvändighet bli otillräckligt och ojämnt och huvudsakligen beslå avmassproducerad skräpkultur. Men också inom det generellt un-derförsörjdabarnkulturområdet utmärker sig filmutbudet som särskilt blygsamt. Och de filmersom finns är alltså fyllda av schabloner. av utbudet är importerat ochproducerat av multinationella företag, som suddar ut alla kulturella särdragför att filmerna skall passa in i samtliga kulturmönster. Dennakulturimperialism leder till att filmerna är fyllda av myckel egendomliga,schablonartade uppfattningar grundade på vad man tror att barn vill ha. Barnskall hålla sig lill sin egen värid och inte blanda sig i de vuxnas göromål.Barn skall se de vuxna som de vuxna själva helst vill se ut, dvs. Familje- och könsrollsmönster slås fast med sju-lumsspik. Alltkontroversiellt, exempelvis sex, är bannlyst. Däremot inte våld eller rasism.Förbrytare framställs som inkräktare - onda av naturen och självfallettillhörande de lägre klasserna - medan barnen idealiseras som överiägsna ochhandlingskraftiga. Barneni de här importerade filmerna gör aldrig uppror. Det skall väl erkännas all desvenska filmerna som regel är myckel bättre. Där kan det t. o. m. hända attbarnen gör uppror, som exempelvis i Pippifilmerna. Men tyvärr lar sig upproretoftast så fantastiska former att man med ens föriorar markkänslan. Med detta vill jag ha sagt att det krävs en ordentlig satsning på brabarnfilmer - barnfilmer som inte odlar ett meningslöst våld, utan fantasieggandefilmer som har en förankring i den verklighet barnen lever i. Delkrävs emellertid också en ordentlig översyn av bestämmelserna för vad som skallbetraktas som barntillåtel. Jag hävdar i min motion att klart skräckinjagandefilmer som innebär skräckupplevelser för barn utan diskussion tillåtsvisas, medan andra, som skulle kunna vara barntillåtna, förbjuds. Regeringenhar , av hänsyn till finansiärerna till - såvitt jag förstår - en enstakafilm och deras profitintresse, på beställning lagt fram en proposition om ändradeåldersgränser för barnfilmer. Jag är ense med regeringen om att en ändringbehövs beträffande åldersgränserna. Men jag anser att den skall ske i ettsammanhang där man har ett samlat grepp över bestämmelserna för barns tillträdetill biografföreställningar. All på det sätt regeringen gör helt förbigåremissförfarandet kan inte betecknas som annat än odemokratiskt. Jaghar, i likhet med föregående talare, inte funnit en rad i belänkandet som angerskälen till denna brådska. Att påstå att man gör del med hänsyn lill barnen ärrent nonsens - då skulle man i stället satsa ordentligt på barnfilmerna. Attändra åldersgränserna för en enstaka film förbättrar naturiiglvis inte nämnvärtsituationen för barnen. Meddetta, herr talman, vill jag yrka bifall till min motion. Eftersom den ärtillgodosedd i den reservation som har fogats lill ulskottsbeiän-kandel yrkarjag alltså bifall till reservationen. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. som fiertalet av den här kammarens ledamöter började ta sigin på barnförbjudna filmer gällde det alt se ut som om man var gammal.Sedan dess har vi fått ytteriigare en åldersgräns vid II år, och föreslåsalltså en tredje vid . med den här differentieringen har vigenomgått en process som på många sätt minskat betydelsen av åldersgränser. Vihar miljontals TV-apparater i vardagsrummen, och framför dem står ingabiografvaktmästare. brukar visseriigen utfärda varningar försådana filmer som kan vara olämpliga för barn, men i vilken mån varningarnaefterföljs är mycket svårt alt veta. Dessutom är ju otäckheterna intebegränsade lill spelfilmer -de förekommer i än högre grad i den verklighet somtelevisionen speglar, t. ex. i nyhetsprogrammen. Debarn som växer upp lever i en så bildrik värld att man kan fråga sig omåldersgränser vid filmförevisningar längre fyller någon verkligt skyddande funktion.Inte desto mindre anser en majoritet i alt åldersgränserna börbevaras. Efter flera uttalanden av statens barnfilmnämnd vill regeringen nuinföra en ny åldersgräns, som gör det möjligt att tillåta filmvisningar förbarn ner till . i har förklarat att dethär förslaget inte fått någon seriös behandling i . Det vill jagbestämt förneka. Det har fått en noggrannare granskning än många av depropositioner och motioner som här behandlas. Förslaget har behandlats i treutskott, man har hört expertis på ett sätt som vi i anser att manofta borde göra och del har kommit fram en rad intressanta synpunkter påförslaget. 1 konstitu-tionsutskoltel har vi tagit del av de synpunkter som kommitfram från de två andra utskotten och beslutat alt tillstyrka propositionen,dock med den ändringen att lagen bör träda i kraft först . vill utskottetatt skall begära en samlad översyn av. bestämmelserna för barnstillträde till biografföreställningar. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets förslag. Socialdemokraternahar emellertid inte velat ställa sig bakom den nya åldersgränsen. Varför dåinte det? Ja, man letar förgäves efter sakskäl i reservationen. Det handlar istället om procedurfrågor. Reservanterna anser att regeringens handläggning harvarit brådstörlad och klagar över att förslaget inte föregåtts av en samladutredning och remissbehandling. Man tar inte ställning i sakfrågan, men mantycker att det gått för fort undan. Ja,det här är ju numera en av de två vanligaste linjerna i den socialdemokratiskaoppositionspolitiken. Antingen klagar man över att regeringen är slö, släpig,sävlig, solig, senfärdig och snigelaktig och saknar den rätta handlingskraften,eller också klagar man över all regeringen har alldeles för hög fart ochpressar fram förslag i ett så halsbrytande tempo all remissinstanser ochriksdag inte hinner med i svängarna. Är det inte del ena så är det det andra.Allt oftare möter vi en opposition som inte har något vettigt att säga isakfrågorna utan i stället gräver ner sig i procedur och etikett ochtidtabeller och klagar bitterligen över att regeringen är för snabb, ellermöjligen för långsam. Denhär gången gick det alltså för snabbi. Man har inte frågat expertisen, sägerreservanterna. Men vi har ju ett speciellt organ, där denna expertis är samlad- statens barnfilmsnämnd, ett organ som har både barnpsykologisk ochbarnpsykiatrisk sakkunskap och personer med erfarenhet från barn- ochungdomsverksamhet. Och det är just från den nämnden som det vid fleratillfällen föreslagits att ännu en åldersgräns borde införas. Allinföra en ny åldersgräns är en fråga av begränsad räckvidd - det säger desocialdemokratiska reservanterna själva i av tillfällig klarsyn.Men knappt har de gjort det medgivandet förrän de i nästa andedrag lar tillbakadet och förklarar att frågan måste ses i ett större kulturpolitiskl sammanhang.Och sedan vecklar de in sig i ett resonemang om hur omåttligt kompliceratallting är. Åldersgränsen hänger ihop med utbudet av barnfilm, som hänger ihopmed kommersialismen - eller möjligen tvärtom. Det sägs t. ex. alt "delinte finns ett enkelt samband mellan en lägre åldersgräns och utbudet avkvalitativt värdefull film för barn och ungdom genom en kommersialiseradfilmproduktion". Mig veterligen har ingen försökt göra gällande att detskulle finnas något sådant enkelt samband - hur det nu skulle vara beskaffat. Detenda regeringen och utskottet föreslår är att det skall införas en nyåldersgräns och vissa nya regler för ungdomars tillträde lillkvällsföreslällningar. Del finns inget skäl i världen all koppla ihop detförslaget med frågan om hur stödet lill filmproduktionen skall varakonstruerat. Det förslaget har vi goda möjligheter all diskutera i andrasammanhang. bromsa reformer, herr talman, kan man alltid påstå att allting hänger ihopmed allting annat. Men vill man förändra samhället får man bekväma sig till att brytaloss små bitar ur verkligheten och ta itu med dem i tur och ordning. Det ärreformismens huvudprincip, och den tror jag att också socialdemokraterna vidnärmare eftertanke är beredda att ansluta sig till. HILDINGJOHANSSON (s) kort genmäle: Det är helt naturligt att vi inte tar ställning i sakfrågan, eftersomvi begär en utredning. Men jag får väl med fortsätta den debattsom jag förde med Per , då Per gick upp här ochförklarade att man skulle besluta ulan utredningar. är tydligen detta någotmyckel kännetecknande för , eftersom Per efterträdare iutskottet såsom företrädare för följer precis samma linje, liksomäven det folkpartisliska statsråd gör som har lagt fram propositionen. Närman sedan ironiserar över vår inställning till regeringen kan det inte hjälpasall jag säger: Nog hade det varit bättre om regeringen hade satt in sinhandlingskraft på att söka lösa en rad näringspolitiska problem, däriblandfrågan om energiförsörjningen i , än att utarbeta en proposition omsänkning av åldersgränsen vid visning av vissa barnfilmer. Dencentrala fråga som jag ställde i mitt föregående inlägg har jag emellertid ännuinte fått svar på -jag hoppades faktiskt att skulle ge svaret.Frågan gällde varför det var så bråttom med att fatta ett beslut denna höst iden här frågan och varför författningen skulle träda i kraft den 15 decemberoch inte exempelvis , som ju utskottet ändå har måst föreslå. (vpk) kortgenmäle: resonemang gick ut på att eftersom barn redan utsättsför så mycket underhållningsvåld i TV kan man låta dem utsättas för sådant påbio också. Jag tycker del är en skrämmande inställning - det gäller ju attbegränsa det i stället. DanielTarschys efterlyste sakskäl till varför vi inom vpk inte tycker att ensjuårsgräns skall införas nu utan att frågan skall ses i ett sammanhang. Deskälen finns bl. a. i min motion. Men jag efteriyser i likhet med HildingJohansson de sakskäl regeringen har för att lägga fram förslaget. När manlägger fram förslag om en förändring, så ankommer det på en alt motivera varförman vill ha denna förändring, men regeringen har inte gett några sådanamotiveringar. DanielTarschys förde ett mycket egendomligt resonemang om vad som hängde ihop och vadsom inte hängde ihop. Man frågar sig till slut om själv hängdeihop. Men självfallet hänger åldersgränserna samman med utbudet av film - detkan ju vem som helst förstå. () kortgenmäle: Till vill jag först säga att jag inte på något sättförsvarar underhållningsvåldet. Jag sade bara att åldersgränserna har fåttmindre betydelse nu när vi har TV-apparater i vardagsrummen. Det tror jag inteheller att vill bestrida. Sedantog upp frågan om kopplingen med det vidare kuliurpolitiskaperspektivet, och vad jag där sade var att den fråga vi nu behandlar ärbegränsad. Vi behandlar inte nu den totala kulturpolitiken - den kan vi återkommatill i ett annat sammanhang. Jag vidhåller att det iir möjligt att la ställning till begränsade frågor utan alt föra in dem i ett mycket stort sammanhang. förde ett resonemang kring utredningar och deras betydelse. Del varunder så, att socialdemokraterna bemötte alla förslag från folkpartietmed hänvisning till sittande utredningar eller med hänvisning lill att man intekunde fatta beslut utan utredningar. Man använde utredningsmaskineriet som ettstående argument mot förändringar i samhället. Del verkar som om den härtraditionen fortfarande sitter i hos , att man ständigt skallhänvisa till utredningar för att förhindra reformer. Men även densocialdemokratiska regeringen lade ibland fram förslag som den hade utarbetatinom sitt eget kansli, och som inte alls alltid gick tillbaka på tidigare utredningar.Då hörde vi inte alls dessa tongångar om att det alltid skulle finnas enutredning som bakgrundsmaterial. Jagtror del finns en skillnad mellan energipolitiken, som , och frågan om införande av en ny åldersgräns för filmer - frågorna är av någotolika komplexitetsgrad. Jag tror att vi är överens om all del t. ex. på det energipolitiska eller näringspolitiska fältet är mera motiverat med omfattande utredningar än vad det är i en fråga där det ändå gäller en bedömning som politiker måste göra med hän synslagande till expertis - barnpsykologisk, barnpsykiatrisk och ung- domsledarexperlis. Skilj på frågor av olika komplexiletsgrad, ! EVAHJELMSTRÖM (vpk) kort genmäle: Jag har fortfarande väldigt svårt attförstå logiken i resonemang. Menar verkligen det faktum all vi har alltmer underhållningsvåld i TV gör det mindremotiverat att ha åldersgränser på bio? Med det resonemanget kan man ju likagärna avskaffa åldersgränser över huvud taget. Bör man inte i stället försökabegränsa det underhållningsvåld som barnen utsätts för? Det gör man inte medDaniel Tarschys resonemang. () kortgenmäle: Det finns, som först minoriteten i kulturutskottet och därefter EvaHjelmström visat, ett samband mellan utbudet av film och de gränser man skalldra. Det är svårt att komma från detta samband genom all säga att del härär en enkel bedömningsfråga.