prot · G109109 · 1977-12-31 00:00:00 — Vi ställer kraven utifrån den verklighet som dessamänniskor har tvingats in i av det planlösa profitjagande produktionssystem somborgerligheten så varmt slår vakt om. Jagmåste här slälla elt par frågor till utskottet, eftersom arbetsmarknadsministerngick ut precis när jag började tala. Vilkaförsvarbara motiv har ni till den åldersgräns som finns och som diskrimineraren del av AMU-eleverna så att de endast.fär ungeför hälften i bidrag iförhållande till andra som genomgår samma utbildning och som har kommit över20-årsslrecket? Hurskall de som lyckats fö en egen lägenhet kunna klara hyran med det orimligtlåga bidraget om . , när de som har . har svårigheteratl göra det? För dessa ungdomar är det lika självklart som för dem som kommitöver 20-årsstrecket att kunna klara sig själva. Vihar en arbetslöshet som är den mest omfattande sedan de mörka åren på1930-talet. Den direkta arbetslösheten, alltså den som är registrerad hosarbetsförmedlingarna, ligger nu och pendlar runt 100 000. Till detla kommernärmare 200 000 som är sysselsatta genom AMS-arbete eller omskolningskurser ochen kvarts miljon människor som är sjukskrivna eller förtidspensionerade,oftastav arbetsmarknadspolitiska skäl. Detla gör mellan 500 000 och 600 000 somdireki eller indirekt är all beteckna som arbetslösa. Dessutom har vi alla dekvinnor som inte besöker arbetsförmedlingen för alt söka elt jobb, bara därföratt de ser hur omöjligt det är att fö något, liksom alla de kvinnor som i daghar ett dellidsjobb men som skulle vilja ha ett jobb på om elt sådantfanns att uppbringa. Vihar 2 000 unga människor vaoe år som inte för ett jobb bara därför alt det ärmänniskorna som skall anpassa sig lill jobbet och inte tvärtom. Del är 2 000unga handikappade som pä detla säll slås ut innan de fyllt 25 är - människorsom inget hellre vill än att fö ett jobb. Avde arbetslösa är över 100 000 ungdomar , och ännu fler kommer! 1 vårmuckar från militärapparaten ungeför 50 000 unga grabbar. Ungefär 40 000ungdomar slutar sin yrkesinriktade gymnasiala utbildning. Ungefär 20 000beredskapsarbeten tar slut och ungeför lika många AMS-kurser avslutas. Dessutomslutar tusentals unga nionde årskursen ulan att ha kommit in, eller kanske utanatt ha velat komma in, på vidareutbildning. Varifrånskall dessa merän 150 000 ungdomar få sina jobb? Delar naturligt atl de ställerfrågan: Har någon sett röken av 400 000 nya jobb? Jag måste även här slällafrågan: Vad har regeringen gjort för atl möta denna arbetskrafts-anstormningunder våren? Påutbildningssidan är situationen också besväriig, även om den kanske är någotljusare. Tiotusentals unga 16-åringar sökte , men kom inte in på dengymnasiala yrkesutbildningen. Det fanns för få platser; detta trols att detbevisligen behövs utbildad personal i mängder pä t. ex. sjukhus och inomlångtidsvården, inom barnslugeverksamheten,för utbildning till fordonsmekanikereller till byggnadsarbetare. För byggnadsarbetarnas del är situationen en smulaunderlig. Där finns del en stor arbetslöshet, men trots det krävs det ettnytillskott, en nyrekrytering för alt byggnadsarbetarkären av åldersskäl inteskall dö ul. Vpk kräver ett kraftigt ökande av bostadsbyggandet för atl kommatill rätta med den kraftigt tilltagande bostadsbristen. Delbehövs åtgärder pä såväl kort som lång sikt. De kortsiktiga åtgärderna gällerjobb för alla dem som är arbetslösa, för alla dem som hotas avarbetslöshet och för dem som kommer från ulbildningsanstalter. Det är inteunderiigt att oron sprider sig, en oro som beror på atttusentals arbetslösa byggnadsarbeiare för stå och se på hur bostadsbristenkraftigt tilltar, att tusentals anläggningsarbetare går arbetslösa samtidigtsom kraftiga upprustningar inom kollektivtrafiken är nödvändiga, att samtidigtsom det råder brist pä barnstugepersonal del också råder brist påutbildningsmöjligheter, meri inte på sökande lill denna utbildning och pä attpatienterna på sjukhusen - främst inom långvården - förgäves tittar ikorridorerna efter värdpersonal som mer än 7 200 unga söktemen nekades vårdutbildning. Såhär ser del ut på många häll och inom mänga branscher. Här måste samhället gåin och fatta beslut och ta ansvar för både de arbetssökande och för dem somefterfrågar service. Arbetarrörelsenmåste samlas kring ett program för en politik som går till angrepp motstorfinansen och det kapitalistiska planlösa slöseriet. Man måste skapainstrument för att planera produktion och konsumtion; en planering som utgårfrån människornas, det slora flertalets, och inte ett fötal kapitalistersprofitbehov. ville inte tidigare här i debatten -eller tordes kanske inte -gå in ochverkligen diskutera varför det uppstår arbetslöshet, utslagning och socialaför\'ecklingar. Han kallar det för ett resonemang om socialism. Det är bra attdet iintligen går upp för borgerliga ledamöler alt en fortsättning på denkapitalistiska planlöshelen också innebär förnedrande effekter. Det är alltiden ljusning. hoppas jag att vi snart också kan komma lill resonemang om hurvi egentligen på läng sikt och varaktigt skall kunna lösa problemen. Eller ärdet på del sättet att alla arbetslösa ungdomar skall förlita sig på Jan-IvanNilssons statistik? Skall den som går och söker jobb och inte får något medslor förtröstan säga: Jag fick inget jobb men vi, , ligger bra till istatistiken. Slutligenbeträffande finansieringen av de förändringar i utbildningsbidragensom kommunisterna har förordat i motionen 831, sä anser vi dethelt naturligt att det medeltillskon som är nödvändigt också las ut i form avarbetsgivaravgifter. Jag yrkar härmed bifall till vpk:s motion 831. FRIDABERGLUND (s): Jag skall något beröra det nya bidragssystemet för kommunalaberedskapsarbeten och reservationen 7. Inledningsvis vill jag bara instämma iden kritik som de socialdemokratiska talarna framfört beträffande regeringensavsaknad av en samlad ekonomisk politik och av en samlad sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitik. Ijanuari 1977 krävde vi socialdemokrater att regeringen skulle lägga framförslag om ett nytt bidragssystem för beredskapsarbeten för alt man pä så sättskulle kunna effektivera arbetsmarknadspolitiken. 1dagens betänkande behandlas ett nytt bidragssystem för kommunalaberedskapsarbeten. Jag skall inte närmare gå in på bakgrund och konstruktion.Del råder enighet om förslaget. Jag tar upp det därför att jag någol villkommentera vad som sägs i propositionen om jämkningsmöjligheterna. Den departementalaarbetsgruppen som förberett förslaget, AMS och föredragande statsrådet haransett det angeläget alt kunna jämka såväl grundbidragel som tilläggsbidraget.Utskottet delar den synpunkten. Jag vill understryka viklen av alt dessajämkningsmöjligheter finns. Vid långvarig lågkonjunktur med stort behov avextraordinära sysselsätlningsinsatser är del viktigt alt bidragssystemet ärflexibelt, så att inte objekiresurserna minskas. Det nya bidragssystemetinnebär atl arbeten med relativt sett höga dagsverkskostnader underkompenserasi jämförelse med vad som är fallet vid nuvarande system. 1 Norrbottenexempelvis har invesieringsarbetena utgjort en rätt betydande andel av samtligaberedskapsarbeten. En av anledningarna är att dagsverksbilliga arbeten, t. ex.arbeten inom tjänstesektorn och naturvårdsarbeten, inte finns att tillgå iönskvärd utsträckning i alla delar av länet. , då behovetav beredskapsarbeten är störst, är många arbeten f ö. inte möjliga atl utförapå grund av snö och kyla. Jag övergår till atl yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen 7 om utredning om utbildningsfonder. I den socialdemokratiskaregeringens proposition 1975/76:211 förutskickades att frågan omutbildningsfonder skulle utredas vidare i anslutning till den kartläggning omföretagens internutbildning som bedrivits av utredningen om företagsutbildning.Utredningen har lämnat sitt betänkande, och resultatet visar atl del är viktigtatt snabbt gä vidare. Kartläggningen visar att personalutbildningen i företag,kommuner och landsting inriktas nästan enbart på arbetsgivarnas bedömning avsitt behov av yrkesutbildad personal. Knappast någonstans utgår man från deanställdas behov av utbildning. Personalutbildningen har inte bidragit till attminska utbildningsklyftorna i samhället - företagen har inte tilldelatpersonalulbildningen denna uppgift. Utredningen visar ocksåatt tjänstemän i slörre utsträckning än arbetare får utbildning,all män utbildas mer än kvinnor samt att heltidsanställda får utbildning ihögre grad än deltidsanställda. Mera kvalificerade befattningar går före andra.Invandrare har begränsade möjligheter till utbildning. Juslörre förelagen är, desto vanligare är det att de har en systematiseradutbildning. Det gäller också större kommuner i förhällande till mindre. Förlandstingen märks inte denna skillnad. Personalutbildningen inriktas pä atttillgodose företagens, kommunernas och landstingens behov av yrkesutbildadpersonal. Ihög grad styrs utbildningsinsatserna av de krav man anser atl verksamhetenställer. Större delen av utbildningen avser yrkesteknisk fort- ochvidareutbildning. Grundläggande yrkesutbildning sker mer och mer i samhälletsregi. sker i viss utsträckning sädan utbildning i företagen.Utbildning av allmän karaktär ingår endast i undantagsfall i personalutbildningen.Numera sker personalutbildning till övervägande del på arbetstid. Tjänstemändeltar oftare i personalutbildning än kollektivanställda. Medan tjänstemänföreträdesvis går på kortare kurser av fort- och utbildningskaraktär spelar t.ex. längre grundutbildning en större roll för övriga. 1 bägge grupperna gåranställda med mera kvalificerade befattningar oftare på utbildning än andra. Ikommunerna svarar fort- och vidareutbildning för drygt hälften av deltagarna,och detsamma gäller landstingen. Hemsamariler, personal inom åldringsvård,ekonomi- och kökspersonal är grupper som sällan får utbildning i kommunerna.Även landstingen prioriterar viss personal. Till dem som sällan kommer med ipersonalutbildning hör personal inom långvård och åldringsvärd, nattpersonal,ekonomi- och kökspersonal, läkarsekreterare och kontorister. Läkare ochlandläkare inom landslingen deltar i utbildning oftare än andra. Ialla grupper och typer av anställningar deltar män mer i personalutbildning änkvinnor och heltidsanställda mer än deltidsanställda. På flera håll har mansvårigheter atl anordna utbildning för skiftpersonal. Dessutom har invandraremycket begränsade möjligheter till personalutbildning. Karlläggningenvisar också att det på flera häll kan vara problem atl rekrytera personal medviss utbildning. Sä är fallet inom t. ex. verkstadsföretag, värdsektorn ochbarnomsorgen. , kommuner och landsting uppger atl de måsterekrytera personal utan adekvat utbildning. Enav utredningens slutsatser är att en effektiviserad personalutbildning allmäntkan stärka företagens position och därmed skapa bättre förutsättningar försysselsättning på längre sikl. Denborgerliga utskottsmajoritetens diffusa skrivning om en utredning som skall"studera bl. a. den aktuella frågan" kan vi från socialdemokraternassida inte godta. Med hänsyn bl. a. till kariläggningsresultatet och det behovsom föreligger anser vi alt det är nödvändigt att fondfrågan enligt deursprungliga intentionerna tas upp till prövning i utredningssammanhang snarastoch att detla tillkännages regeringen. Jag yrkar bifall till de socialdemokratiskareservationerna vid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 21. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. FILIPFRIDOLFSSON (m): Man kan väl säga att debatten nu gått in på andra varvet, och det fårju sina konsekvenser. var besviken över att vissa personersaknades i kammaren när hon gick in i debatten. Jag förstår henne -jag saknarockså de personer som jag tänkte attackera och replikera. När det gäller dettatrista faktum förenas och jag. Menvi förenas inte när det gäller reservationen 2, som socialdemokraterna harfogat till utskottsbetänkandet; den avser lagstiftning om samhällskontroll vidnedläggning av företag. Det har sagts förut i debatten all det inte råder någrameningsskiljaktigheter mellan de olika politiska partierna i fråga omnödvändigheten av information till samhällets företrädare på olika nivåeromväntade förändringar i förelag som har stor betydelse för de anställda och förelt samhälle eller en region. Att myndigheter som har att tillvaratamedborgarnas intressen måste ha kännedom om väntade förändringar i ett företagär självklart, och den informationsplikten är företagen medvetna om. Vi har ettflertal lagregler som de måste följa, och det finns ett väl utvecklat nät avinformationskanaler mellan näringsliv och samhälle. På den här punkten ärdiskussionen överflödig. Delsom kan diskuteras är däremot frågan: Skall företag genom lagstiftning åläggasatt driva en icke lönsam produktion? I socialdemokraternas motion svävar maninte på målet. Regeringen skall kunna föreskriva atl uppsägningar vid ettföretag som är i kris får ske först när regeringen gett tillstånd därtill. Mangår sä långt alt man kräver att regeringen skall kunna förbjuda uppsägningar ivissa fall. Förall sätta kraft bakom de här lagreglerna och göra dem tillräckligt effektivavill man kombinera reglerna med viten, så kraftigt tilltagna alt företagen intevågar bryta mot bestämmelserna. Men hur har socialdemokraterna egentligentänkt sig alt ordna det här? Tror man verkligen att ell företag som går medbrakförluster skall ha pengar att betala böter också? Regeringenskall ha större möjlighet att påverka det cyniska spel som pågår vidnedläggning av företag, sade . Vi måstekunna satta kraft bakom orden, tillade han. Det är felanvända ord i ett sådanthär sammanhang. I ett företag i kris, ett företag som går med stora föriuster,finns det ingen annan utväg. Heladen här uppläggningen med tal om lagstiftning mot nedläggning av företag ärorimlig. Den socialdemokratiska reservationen är dock mera balanserad änparlimotionen - det brukar ju vara så att när man skriver en motion kan mantrycka på ordentligt, men när man skall skriva ett yttrande i utskottelförsöker man göra detta mera balanserat. I arbetsmarknadsutskottets betänkandehar socialdemokraterna skrivit några kloka och förnuftiga meningar:>om alla måste instämma i. "Utskottet vill--- understrykaatt situationer som leder till sysselsäll- ningsminskning inte kanundvikas. Ett dynamiskt näringsliv förutsätter förändringar. Olönsamma företagmåste läggas ned och nya arbetstillfällen måste skapas i lönsamma branscher.Rationaliseringar är en självklar förutsättning för all förelagen skall behållasin konkurrenskraft. Det skall också erkännas att en strukturrationaliseringkan medföra att en bransch stärks som enstaka företag slås ut. "Mycket bra skrivet! Det är exakt så som en moderat riksdagsledamot skulle haskrivit, och della antar jag att hela står bakom, eftersom ocksåsocialdemokraterna har skrivit Uppriktigt sagl, herr lalman, tror jag nog altmånga inom del stora oppositionspartiet förstår att nyckeln till trygghet ochbalans i samhället är att näringslivet och företagsamheten går med vinst.Företagsvinst har emellertid varit och är för mänga människor, även för vissa politiker,någonting skumt. Det är inte bara kommunister som föraktfullt talar om vinstsom "profit". Man brukar inte lala sä mycket om vpk-are-i vaoe fallinte jag-men jag vill säga att de är skickliga i debatter, speciellt JörnSvensson. De kommer med härda och pepprade inlägg, men man blir inte skakadeller skadad av dem. Jo, det är ungefär som det var när man låginkallad och sköt med lösplugg: det small ordentligt, och man tyckte det lätrejält, men den lede fi ryckte bara på axlarna och gick sin väg. Det är sammasak med kommunisternas argumentering och attacker mot förelagen. De förslagenhjälper inga människor med sysselsätlningssvärigheter. Det finns ingen annanväg till trygghet för de anställda och för samhället än vinstgivande företag,och ingen lagstiftning, hur effektiv den än må vara, klarar av de svårigheternapä något annat sätt. Trygghet upplever de anställda i förelag som går bra, ochdärför är företagens möjligheter lill vinstgivande verksamhet A och O för altarbetsmarknaden skall fungera. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan påsamtliga punkter, inte minsl när det gäller den nu aktuella frågan. (vpk) kortgenmäle: var uppe och talade om lösplugg, men det small inteens om honom! menade atl vi talar föraktfullt om profit och ser profiten somnågonting föraktligt. Enligt vad jag förstår begriper inte profit egentligen är, eftersom han undrar hur vi kan tycka atl profit ärföraktligt. Jag kan rekommendera honom litet läsning i den marxistiskalitteraturen. Jaghade inte tänkt ta upp någon debatt på det här planet, utan jag trodde attutskottets borgerliga ledamöter skulle ta upp sakfrågorna och eventuellt varavänliga och svara pä de frågor som jag ställde i mitt inlägg, men si det gjordeman inte! Jag kan alltså konstalera att man inte har några motiv för20-årsgränsen för arbetsmarknadsutbildningsbidraget. Man har inget recept påhur de som får . skall kunna leva pä det och eventuellt klara en lägenhet.Man har inget recept på hur man skall kunna klara ungdomsarbetslösheten. Manhar inte vidtagit några åtgärder och kommer inte att vidta några åtgärder förde 150 000 unga människor som kommer frän utbildningsanstalterna eller frånmilitärapparaten i vår. Man har inget som helst grepp över situationen och hartydligen inte heller något inlresse av an fä dessa ungdomar under utbildningeller av att de skall få jobb. Närden nye arbetsmarknadsministern gick ul förra gången jag laladetyckte jag del var synd. Jag hade nämligen räknat med alt han åtminstone skullesvara och säga: Vi har ju lagt fram en proposition om ungdomsarbetslösheten.Men vad är den propositionen för något om inte bara en massa luft? Ja, detfinns naturiigtvis en del förslag som ärbra. Det är några av de förslag som detkommunistiska ungdomsförbundet, vpk:s ungdomsförbund, har lagt fram idelegationen för ungdomens sysselsättningsfrågor, DELFUS. Mende här frågorna borde i stället ha utvecklats mer-framför allt genomlångsikliga lösningar som ar komna ur en riktig analys av vad som orsakararbetslösheten och i synnerhet ungdomsarbetslösheten. Den borgeriiga regeringenhar inte tagit upp de lösningar som kommunistisk ungdom fört fram i DELFUS ochsom vpk också framfört i en moiion i . De förslagen är sammankopplademed de kortsiktiga lösningarna och framför allt med de långsiktigaplaneringarna för hur vi skall möta den här situationen. Jagkan, herr talman, möjligen förstå att regeringen i likhet med de borgeriigaledamöterna här i inte haft förmågan eller viljan att verkligen taitu med dessa frågor. Men jag tycker att man åtminstone borde kosta på sig attsvara för sina experiment och lala om hur man skall klara del hela när detställs frågor om det. (vpk) kortgenmäle: FilipFridolfssons filosofiska reflexioner är ju intressanta. Omprofilen, dvs. den privata vinsten, får styra investeringar ochproduktionsinriktning, så innebär det en styrning i överensstämmelse med vadsom är fördelaktigt för företagens ägare, en liten grupp kapitalägare. Mendetta behöver ju inte alls vara det socialt och för folkfiertalet väsentliga.Folkflertalets intressen kan ju peka på alt investeringarna borde styras åt etthelt annat håll. Ävenen socialist måste vara klar över att en produktion behöver vara vinstgivande iden bemärkelsen att det man får ut av verksamheten skall stå i ett vettigtförhållande till det man sätter in i den. Men därmed är inte sagt att detöverskott som kan komma av verksamheten skall styras eller domineras av privataägare. Man kan lika väl tänka sig att verksamheten skall styras eller ägaskollektivt av de arbetande själva. Dessutomärju vinstbegreppet inte något enhetligt begrepp. Och det ärjusi i ensidighetennär det gäller tolkningen av vinstbegreppet som ni borgeriiga har ert storahandikapp, som gör att ni misslyckas i bedömningen av vad som är väsentligt iekonomin. Någonting som är privatekonomiskt lönsamt kan ju itotal samhällsekonomisk bemärkelse vara mycket belastande ochföriust-bringande. Omvänt kan någonting som är samhällsekonomiskt viktigt ochlönsamt vara fullständigt ointressant ur privatekonomisk synpunkt. Då ärdel juvansinne alt ha den privata profilen som styrningsfaktor, för då kommer jumånga samhällsekonomiskt vikliga ting atl försummas. Påsamma sätt förhåller del sig när man ser till motsättningen mellan privat vinstoch folkliga behov. Det kan ge större privat vinst alt göra guldinlagdagrogglas eller liknande skrytvaror och strunt och mindre privat vinst atttillverka viktig sjukvärdsulruslning. Man måste ju ändå säga attsjukvårds-utrustningen är viktigare än grogglasen. Del ärjusi den avvägningensom den kapitalistiska profitekonomin aldrig kan göra. Detintressanta är emellertid inte oförmåga att över huvud tagelförstå dessa ting, utan det intressanta är att han skryter med och åberopar sigpå att han i sitt synsätt skulle vara överens med socialdemokraterna. Det voreinte roligt att i detla debattens slutskede fä höra någon socialdemokratförklara atl man ställer upp på vinstfilosofi. FILIPFRIDOLFSSON (m) kort genmäle: Jag skulle vilja se den ledamot av denna kammare, socialdemokrat ellerborgerlig politiker, som vill gå upp i talarstolen och säga att han önskar altden vinstfilosofi som jag här pläderar för inte är intressant utan skallavskaffas. Alla ansvarsmedvetna politiker måsle ju arbeta för och tillse attnäringslivet åtminstone går ihop. Den linjen att mitt vinstresonemang skullevara förkastligt kan bara en hård vpk-are driva - kanske också någon frän apk.Alla andra som förstår vilken viktig ingrediens vinslbe-greppet är i ettförelag måste slå vakt om det. Vinslbegreppet är inte bara viktigt för ägarna -det är lika viktigt för de anställda. Men delta begriper inte vpk-arna. De villinte falla det. När de försöker spela över vinstbegreppet till vad de kallar enprofil som kapitalägarna tillgodogör sig är de inte med i debatten. Även om jag inte har lika stor debattkunnighet somherr har jag slörre kunnighet än han vad gäller den egnaföretagsamhetens villkor -det vågar jag påstå. Jag skall inte gå in i bransch rubriceringar,men egen företagsamhet kan jag, och jag vet att om inte företaget går ihop blirdet besvärligheter i lika hög grad för de anställda som för förelagaren. Jag ärensam i milt förelag, men om man har flera anställda blir det mänga som får detbesvärligt. Detta kanske är alltför jordnära ting för att skallbegripa det, men , och som står påverkstadsgolvet begriper del. (vpk) kortgenmäle: Det tråkiga med är atl han tror att han är överensmed hela eller slörre delen av arbetarrörelsen och att han också vill inkasserasocialdemokraterna som anhängare av sin vinsifilosofi. Jag efterlyserfortfarande någon socialdemokrat som kan dementera att det är sä. Annarskan man ju tro alt socialdemokraterna faktiskt har samma uppfattning som FilipFridolfsson. VadFilip aldrig har förstått är alt vinslbegreppet kan ses från olikasynpunkter. Man kan tala om privat vinst, dvs. företagsekonomisk vinst, somhamnar i händerna på ett litet antal kapitalägare. Men samma vinst kan ju likaväl tänkas hamna i händerna på ett större kollektivav människor, hos dearbetande, hos folkflertalet i samhället, nämligen om de kollektivt ägerproduktionsmedlen. Menherr kan bara se detla: Den enda för honom riktiga vinsten är intefolkets eller folkflertalels eller folkhushällels vinst utan det är den privatavinsten, och han tycker atl det är paradiset när den får vara styrningsfaktorn.Men det kan ju vara så att en massa viktiga samhälleliga verksamheter ärsamhällsekonomiskt lönsamma men inte privatekonomiskt lönsamma. Jag tror inteatt skulle vilja på allvar hävda t. ex. att vi skulle ha denprivalekonomiska lönsamheten som styrningsfaktor när det gäller investeringar isjukvården. Eller vill han det? Del finns amerikanska ekonomer som har föllnobelpriset och som pastarätt det skall vara sä. Men jag tror nog alt herrFridolfsson aktar sig för den sortens resonemang, eftersom del är så orimligt.