prot · G109107 · 1977-12-31 00:00:00 — alt låsa eller"frysa" sysselsällningen - t. ex. i lekobranschen - på en oförändradnivå, då skulle man därmed också läsa alla de strukturanpassningar som ärofrånkomliga, som inte behöver vara dramatiska men som ändå måsle skefortlöpande i företagens dispositioner om de skall bli effektiva. Densocialdemokratiska linjen är ur den synpunkten helt orealistisk och den bättre i realiteten inget slöd i fackföreningsrörelsens principielllmyckel positiva attityd lill strukturella förändringar. Härmåste man alltså, , söka sig fram på precis samma sätt som manhar gjort tidigare, försöka klara de aktuella problemen, försöka så långt detöver huvud taget finns ekonomiska resurser att klara sysselsättningen. Men detvore olyckligt alt låsa strukturen, och det skulle vi dyrt få betala iframtiden. Det är på det sättet man slår vakt om möjligheterna alt göra socialtacceptabla förändringar. Vår ambition därvidlag är minst lika långtgående somden förra regeringens. sade att det likvidiietsstöd vi föreslagil varskräddarsyti för skogsägarförelagen. Del är helt fel. Det är skräddarsytt föratl vara acceptabelt ur handelspolitisk synpunkt och tillgodose de problem somfinns i företag som drabbats speciellt av likviditetsproblem i den härkonjunkturutvecklingen. Socialdemokraterna har väckt en motion om förbättringav detta likviditetsstöd, och vi får ta upp diskussionen om den . Jagskulle vilja säga till att den utredning eller kartläggning av sågverken som sysslar med har en referensgrupp knuten till sig. Facket centralt är involverat och har all information i det här Sammanhanget. Men det är ingen utredning i egentlig mening utan en kartläggning som vidtas som en beredskapsätgärd i det näringspolitiska 141 Nr 107 program vi sysslar med, och den har anknytning till de strukturella Måndagenden förändringar som sker under hand. 3 anril 1978 Uddeholmslånetgår självfallet inte all förändra. Om del blir en omför- handling är det betingat av att planerna förfusionen mellan och Omskogsindustrins ''"'""' P "' " förändrar degrundläggande förutsättningarna. Att ,. . ," länka sig att använda del lånet för andra insatserär helt uteslutet. 1Värmland har det med regeringens medverkan gjorts myckel betydande insatser,som jag tycker atl någon gäng skulle kunna ge ett erkännande.Värmlandsdelegationen har redskap i sin hand, inte bara den nyautvecklingsfonden ulan också huvudkontoret för Regionalinvest i området; detbör kunna ge effekt . TillSven och vill jag slutligen säga all när man fördiskussionen om planmässighet i råvarutillgången måste man ändå som bakgrund hamarknadförutsätlningarna. I olika produklionsled måste då lönsamheten, dvs.marknadsförutsättningarna, slå igenom. Jag tror inte problemen på råvarusidanvore sä stora om bara marknaden för de förädlade produkterna vore sådan alt manhade den betalningsförmåga som man behöver för att få fram all den råvara somfinns, också i marginalområdena, också i de s. k. nollzonerna. Korstransporteroch rotpostköp i helt andra landsdelar, som stör marknadsbilden för smäsågar iannan ort, är icke acceptabla. Sådana orimligheter förutsätter jag alt en ansvarsmedvetenbransch själv skall kunna ta itu med - det är ingenting som i och för sig ökarråvarutillgången; det bara stör marknadsbilden. RUNEJOHANSSON i (s): Del här med planering är kanske ändå inte så märkligt som villgöra det till. Jag har framhållil all skogsinduslrin med hänsyn tillråvarutillgångarna och kapaciteten är ett mycket lämpligt område för enplaneringsuppläggning. Frågan är sedan hur man skall lägga upp denna planering.Det är inte minst ett rationellt beslutssystem inom företagen som vieftersträvar. Samordningen mellan samhället, företag och de anställda är enviktig del av delta. För framliden hoppas vi att samhällels företrädare och deanställda får tillfälle alt delta i diskussionen och besluten om planeringenför framtiden. Detsom skiljer oss åt i debatten hur vi skall ge ullrycket "socialtacceptabla former för en strukturanpassning" ett vettigt innehåll äruppenbarligen atl vi företräder meningen att samhället och de anställda redannu skall komma in, under del alt mera litar till förelagen ochderas egen bedömning -trots atl han arbetar med en långsiktig strukturplan ochutredningar som skall ligga till grund för regeringens proposition såsmåningom. kan man inte säga att de beslul om nedläggning och avskedandensom fattas i företagen stämmer väl överens med del som kan komma i enlångsiktig strukturplan. Det är den bedömningen vivill få till stånd. Vi vill inte konservera Vi är heltöverens med fackföreningsrörelsen-försök inte att skilja 142 oss åt på den punkten! De förslag vi framlagt - inga nedläggningar sålänge man diskuterarslrukturplanen, stöd till företagen om de drabbas av förluster Nr107 pågrund av all de skall fortsätta produktionen - är vårt parti och Måndagenden fackföreningsrörelsen heltöverens om. Vi har försökt ta upp detta till en , j| jyg seriös diskussion.Medborgarna skall engageras i den uppgiften atl ge slöd ål_ förelagen för altbevara sysselsällningen. Då har vi rail all slälla krav på q skogsindustrins företagen men ocksånaturiigtvis skyldighet att uppmärksamma företagens fmtfjijf] problem. Del är detta som vi vill göra med de förslag och propåer som jag under debattens gäng har fört fram. GUNNAROLSSON (s): Jag vet inte vem av oss som har prutat hälften av vad han sade i sittinledningsanförande -jag har lyssnat pä debatten, och jag kan inte finna atlnågon av oss har gjort den prutningen. Jaghar tagit fasta på ell uttalande som jag fäster rätt stort avseende vid.Induslriminislern säger alt det är angeläget att skogsägarna spelar med när detgälleratt förse industrin med skogsråvara. Det uttalandet måsle väl tolkas såan industriministern tar avstånd från de skogsägare som säger alt "viavverkar närdet passar oss och det skall inte myndigheter och samhälle läggasig i"? Den16 sade att "nu ar skutan flott ochseglar med förlig vind" - delta sedan statsrådet hade ställt 600 milj. kr.lill förfogande. vel vi hur del hargått. Bolaget har ännu intelyft pengarna. Om fusionen innebär att pengarna inte behöverlyftas, kan man då inte tänka sig att medlen kan komma till användning för attskapa nya och säkra jobb i istället för dem som vi vet försvinner? SVENLINDBERG (s): När man lyssnar på får man intrycket att han är emolplanering därför att han är rädd för hur han skall bli mottagen pä hemmaplan.Och han hävdar atl vi inte heller vågar tala om hur planeringen skall gå till,vi vågar inte stå upp och säga att "det här företaget har ingenframtid". Jag har i mitt första inlägg redovisat hur det ser ut inomskogsindustrin-den överelableringsom finns och den brist på råvara som vi kanräkna med i framliden. Mot den bakgrunden måste inse att vi inte ärså blåögda atl vi pratarom en planering utan atl vara medvetna om att den ivissa sammanhang kommeratl få konsekvenser för de anställda och de orter där industriernafinns. Men planeringen kan göras i samband med att man sätter insamhällsåtgärder för att klara ul de problem som uppstår. TrorNils Åsling verkligen all vi inie vågar tala om effekterna av en planering? Jag har varit med om en strukturomvandling i skogsbruket där utvecklingen har gått frän yxan och svansen fram till de avverkningsma skiner som vi har . Varken jag eller någon annan inom ansvarig har tagit elt steg tillbaka och sagl att vi inte skall ha en vettig strukturutveckling på grund av de konsekvenser av en eller annan art .som den skulle kunna få. Vi har med de små möjligheter som vi har haft 143 försöktavväga vad som varit det bästa och försökt påverka planeringen därefter. Vi ärberedda atl göra precis detsamma när del gäller den sirukiuromvandling som nuär nödvändig i skogsindustrin. NilsÅsling säger att vi bara pratarom hur denna planering skall gå till -vi villinte tala om hur den skall se ul. Det är knappast vår uppgift att i detaljförsöka redovisa hur den skall se ul, men om önskar del skall jaggärna bidra då vi har mer gott om tid. Men det vore kanskeändå litet oklokt - denna planering skall väl ske i samråd mellan facket,förelagen och samhället? HerrÅsling talar om en planering i samförstånd som man håller på med inomregeringskansliet. Det är bra. Fortsätt att planera, , och planera isamförstånd. Men tala gärna om för oss vad som ingår i denna planering. Vilkamedel vill använda för att lösa de problem vi har framför oss?Det är en av de frågor vi ställt , och de frågorna vill vi ha svar på. Lätmig .ställa en fråga, : Skulle inte t. ex. NCB ha blivit bätlremottaget i länet om man för sju åtta tio är sedan förutsagt dentroliga utvecklingen för de industrier som är nedlagda eller pä väg attläggas ned -jag är övertygad om atl man inom företagen var medvetna omutvecklingen - i stället för att invagga människorna i tron att den härindustrin kommer att bli kvar? Det är de svar vi fått på frågor vi ställt. Heltplötsligt kommer man sedan och säger: Nej, nu går det inte längre, nu måste vilägga ned. Dethade varit bättre att på ett tidigt stadium, när man visste vad utvecklingenskulle leda, ge människorna besked om delta och tala om att så kommer det atlbli. Då hade man givit människor och samhälle möjlighet atl planera och försökamotverka de negativa effekter en sådan utveckling får. Det är detta vidiskuterar, , det är vad vi vill åsladkomma och vad vi villdiskutera medel för. Vi är inte alls rädda alt ta pä oss ett ansvar i del härsammanhanget. Voredet orimligt, , att när man diskuterar ekonomiskt stöd tillskogsindustrin ställa ultimatum: Vi är från statens sida beredda att medverkamed de eller de insatserna under förutsättning all ni ar beredda att garanterasågverken i den råvarutillgång de behöver under det övergångsskededå vi planerar för den framtida utvecklingen. Jag är övertygad om att företagenskulle vara beredda att ställa upp och lämna de garantierna om de fick göra deti samråd när man diskuterar olika stödformer. Det är inte märkvärdigare än sä.Men tydligen vill inte vara med och diskutera de olika planerna,för han är rädd atl han skall möta några negativa människor någonstans. Denrädslan, , kan man aldrig springa ifrån, den får man lov att stå utmed. Det är självklart att vi från socialdemokratisk sida också anser alldel är bra om vi kan lösa den här typen av frågor i samförstånd mellannäringen, de anställda och företaget. Men vi vet av erfarenhet - erfarenheter sominte minst industriministern gör vaoe dag - alt man hamnar i lägen därsamhället kan behöva vara rustat pä sådant sätt all man kan säga: Här får samhälletlov atl la över, la ansvaret och göra en insats för att lösa problemet. Närdetgäller planeringen på det här området har industriministern i varje fall i daginte sagt alt han inte accepterar den ordning vi införde med hänsyn lagen tillråvaruförsörjningen, att vi fick lov att utnyttja 136 a § när del gälldeutbyggnaden för att inte fä en ännu större spännvidd mellan ä ena sidantillgång pä råvara och å andra sidan den industriella kapaciteten. Där äralltså, såvitt jag förslår, industriministern beredd alt planera. Men när detgäller att söria för alt verksamheter som redan finns och är av den karaktärenatl vi kan vara överens om att det är elt oavvisligt krav för en bygd om denöver huvud tagel skall kunna leva vidare och ha arbetstillfällen alt en vissverksamhet får råvara, exempelvis en säg, då ser sig inte industriministernnågra möjligheter, i varje fall inga möjligheter att ta ansvar för detta frånsamhällets sida. Dämäsiejag tyvärr dra den slutsatsen an industriministern fortfarande har deninställning han gav uttryck för när vi träffades , nämligen att han inteanser sig kunna lägga sig i vilka sågverk som skall läggas ner. Jag beklagarden inställningen hos den som har ansvaret för regionalpolitiken i del härlandet. Jag har här försökt klara ul begreppen bakom det något yviga talet omplanering som man möter från socialdemokratins sida i bransch efter bransch,och jag har dä fått ett konkret besked - summa ett besked. Det kom från SvenLindberg med instämmande av och och innebar atlman här skulle behöva införa leveranstväng när det gällde råvaran. Det varutifrån del intressanta påpekandet som jag drog slutsatsen, atl om man vill haen planering grundad på den typen av delaljreglering måste man föreskrivaförelagen hur stor produktionen skall vara. Man bör också rimligen vara så konsekventatt man då planerar utbudet eftersom det är del som styr hela eflerfrågekedjan.Man måste alltså ha marknaden i sin hand. Villni fortsätta den diskussionen så tyckerjag ni skall göra del i den härkvartetten tillsammans - det bör vara en angenäm diskussion för socialdemokratin.Men uppenbart är ändå att min företrädare i ämbetet, i ,inte är beredd att hänge sig åt sådana illusioner. Jagkan avslutningsvis säga beträffande denna debatt att jag instämmer med RuneJohansson. Den planering som måste lill - vi ärett litet land och vi behöverplanera användningen av våra resurser - skall ske i samverkan, och det är minbestämda mening alt där skall facket, branschen och samhället vara med. Jagnoterar med tacksamhet att säger alt han inte vill medverka lillatl konservera något företags struktur - man kan alltså inte djupfrysasituationen i en bransch eller elt företag. Man måste försöka lösa de primärasysselsättningsproblemen under hand med de åtgärder och de 10 protokoll 1977/78:106-108 Sedan får man acceptera att strukturella förändringar fortlöpandemåste ske. Jag är tacksam för atl har gett uttryck för de härsansade synpunkterna, som jag helt instämmer i. Planeringsdiskussionenöveriäter jag ät herrarna att fortsätta internt. RUNEJOHANSSONM (s): Planeringsdebatten kommer igen, . Vårt parti och LO harengemensam utredning och vi kommer att bli klara att presentera hurvi ser på hela detla problemkomplex. Vi får sanneriigen tillfälle atl fördjupaoss i både sättet för och omfattningen av planeringen. Tillslut vill jag, herr talman, ställa mig själv frågan: Hur skall nu medborgarna -mina vänner nere i Delary, Slrömsnäs bruk och , de i ochJämtland - uppfatta det besked som industriministern har lämnat pä självahuvudfrågan, om hur vi skall genomföra en strukturanpassning i socialtacceplabla former? Vilken vägledning får de av denna debatt? Kan den stilladeras oro? Närjag läser i lokaltidningarna frän om industriministerns besök står det bl. a.: Någol besked om Strömsnäs bruk eller Delary hade inteindustriministern. Herr industriministern hade del inte heller , i variefall inget besked som skulle kunna lugna dem, som skulle kunna säga att detfinns ändå en framtid för dem nere i Strömsnäs bruk och i Delary. HerrÅsling vill vara med om att staten betalar till företagen men atl företagenbestämmer. Del är pä den punkten vi säger atl samhället, staten, de anställdaskall vara med och bestämma. Lät oss göra det i samförstånd, i en process somvi är överens om kan betecknas som socialt acceptabel. För den åsikten, för detprogrammet kommer vi att slåss. Industriministern ville nu använda sig av tekniken alt tolka in olikameningar i de inlägg som å ena sidan i och å andra sidanvi tre övriga socialdemokrater gjort. Jag kan bara upplysa industriministern omatt vi alla fyra sitter tillsammans i den arbetsgrupp som nyssnämnde. Vi arbetar gemensamt med programmet, och våra synpunkter sammanfallerhelt i de här frågorna. Vitre övriga - om jag får använda det uttrycket - har inte talat om någondetaljplanering. När industriministern använder uttrycket leveransplikt och försin del skall tolka det så, uigår han ifrån atl man i botten för diskussionenom hur en planerad hushållning bör se ul skall ha någonting som heterleveransplikt och att man sedan måste diskutera hur man skall planera. Vadvi utgår ifrån och kommer att redovisa är alt vi skall ha en ramplanering. Vikommer att hamna i lägen där vi kanske inte kan klara råvaruförsöoningen förvissa betydelsefulla anläggningar genom samförstånd, diskussioner och försökatt träffa avtal. Skall vi då överge dessa företag? Det gäller ju den ytterstakonsekvensen. Eller skall vi försöka finna någon form där vi inte bara ställerlokaliseringspengar lill förfogande för sysselsättningen utan också skaparmöjligheter för företagen att fä tillgång lill den råvara som de behöverför atl kunna fungera? Detär i det sammanhanget som jag för min del i ett inlägg - i full anslutning tillRune påpekanden - sagt: Här sitter staten och lägger ut pengar påskogsbruket och skogsindustrin. Det borde finnas möjligheter att förknippadessa pengar med sådana villkor att vi kan lösa den här typen av problem så attvi kan rädda försörjningen för dessa verksamheter ute i våra glesbygder. Det ärrimligt att begära atl industriministern visar intresse för sädana lösningar. Omdet statliga stödet till varvsindustrin SVENLINDBERG (s): Jag skall inte heller fortsätta planeringsdebatten. I den kunde nogindustriministern bukta . Jag får väl inbjuda honom till någonplaneringskonferens, så att vi kan diskutera dessa frågor utanför kammaren. Jagvill dock understryka att kanske borde läsa min anförande. Jag sadeatt jag är medveten om atl ingen död hand kan läggas över strukturomvandlingeninom skogsindustrin-den måste fortsätta och den är nödvändig. Jag ber att fåupprepa det. Närdetsedan gäller råvarusituationen och den framtida förädlingen i mitt eget hemlän,, så har jag konstaterat alt den kommer alt ligga på 15 96. Vi villbehålla den på minst den nivån och helst öka den. Men är inteberedd att ställa upp för att trygga råvaran för detta. Vidiskuterar rätt ofta en vidareförädling av skogsprodukter. Men det blir enmeningslös diskussion så länge vi inte är beredda att medverka till att vi haren råvara att förädla t ill de produkter som vi redan har , för attdärefter kunna vidareförädla ytteriigare. Jagkan ju gä hem och glädja jämtlänningarna med att ville medverkalill en ökad förädling av skogsprodukter i . Men hur det skall gåtill, det vill han inte tala om. Överläggningen varhärmed slutad. § 3 Om det statligastödet till varvsindustrin Industriministern erhöll ordet för allbesvara Per () anmälda interpellation, 1977/78:139, ochanförde: Per har frågat mig om jag är beredd att närmare redovisa vadsom har förevarit vid överiäggningarna mellan de svenska och norskaregeringarna om stödet till den svenska varvsindustrin och de konsekvenserresultaten av överläggningarna kan få för sysselsättningen vid de svenskavarven. Riksdagenbeslöt - med ändring av regeringens förslag i propositionen 1976/77:139om stöd till beställare av fartyg - an stöd i särskilda fall skall kunna utgåockså när del gäller utländska beställningar vid svenska varv. Omdet statliga stödet till vatvsin-dustrin Ienlighet med beslutet ansökte några norska rederier hos fullmäktige iriksgäldskontoret om beställarstöd. Den norska regeringen motsatte sig ihänvändelse till regeringen att sådanl stöd lämnades, bl. a. med hänvisningtill OECD-reglerna. Överläggningarnai frågan ledde till att regeringen meddelade den norska regeringen attansökningar om beställarstöd till norska rederier fortsättningsvis inte skullebeviljas. 1 övrigl vill jag inte närmare kommentera överläggningarna. Berördasvenska varv försöker f n. omförhandla kontrakten med de norska rederierna.Innan dessa förhandlingar slutförts kan jag inte bedömasysselsättningskonsekvenserna för de svenska varven. PER (): Jag tackarindustriminister för svaret. Besvikenblir man väl ofta när man från statsråd fårsvarpå interpellationer och frågor,men jag vill trots det klart uttala all jag inte framställt den härinterpellationen på andra grunder än att vi skulle få klarhet i frågan omöverläggningarna med den norska regeringen. Det aren viktig bit som oroar mängai den nuvarande situationen för de svenska varven. Hitintillshardet varit mer som enat partierna i varvsfrågorna än som skiljt dem åt.Fackels representanter har klart slutit upp bakom ställningstagandeoch påtagit sig väldigt påfrestande uppgifter i sin verksamhet. Vi sätterstort värde på det, och jag vill göra klart alt jag alltjämt bardenutgångspunkten vid diskussioner om varvsfrägorna. Jag hoppas också innerligtatt det skall bli allas vår utgångspunkt vid behandlingen av den redan mycketomtalade proposition som kommer och av den som skall komma förbehandling lill hösten. Förändringarna i utvecklingen vid våra svenska varv ärgenomgripande, och det är viktigl att vi får en bred samling kring dessaställningstaganden. säger har del på eget initiativ enhälligt beslutats attvidga det s. k. beslällarslödet all även gälla som det heter utländskabeställare-om man nu skall kalla norrmän för utlänningar. Sä nära som bådestatsrådet och jag har till det landet betraktar vi inte norrmännen somutlänningar i konventionell mening. Men de tillhör ju inte den svenskanationen. Utländska beställare skulle alltså också få stöd. Detta gälldeframför allt de norska beställarna, som har haft en naluriig marknad här. Enligttidningarna fick vi veta att det skulle bli överiäggningar mellan regeringarnai och . Vi fick också veta att det kunde bli aktuellt att den härbestämmelsen inte skulle gälla för framtiden. Alt detta skulle innebära mycketbesvär för de svenska varven och an del har skapat stor oro var väl självklart.Del föreföll mig därför mycket naturligt all , som hade fattatbeslutet, skulle få vetskap om motiven och hur starka skäl som fanns för attförändra riksdagsbeslutet. Jag föreställer mig atl slalsrådel innerst innesjälv tycker att det är skäligt att får veta orsakerna till att mantagit bort det här innehållet i beslutet. Jagskall inte göra någonvärdering av det jag inte känner lill, men föran fä bort misstankarna att delär ett misslyckat förhandlingsresultat kanske det vore bra om man kunde finnanågon form för prövning. Jag vill därför direkt fråga om statsrådetär villig att lämna en sådan information lill och i sä fall i vilkenform en sådan information kan lämnas. Självklartaktualiserades min fråga mot bakgrund av alt varvsdebalten varit mycket oroligunder . Oron stiger självklart när sädana här budskapkommer. Del är klart atljag själ v, som bor pä den ort som drabbas hårdast avalla - och där riksdagsbeslutet innebär att varvskapaci-lelen pänybyggnadssidan frän 1976-1979 skall minskas lill hälften - blev specielltorolig där när den diskussionen fördes. Det är väl förståeligt. Delhar talats så mycket i den här frågan utan att det har lämnats några som helstklara besked. fattade ett beslul som skulle gällafram till l979,om jag inte minns fel: 1978 skulle man skapa klarhet och 1979skulle man ta ställning. Men redan är vi i gäng med atl omvärdera innehållet idet beslutet och kanske även med alt undanrycka förutsättningarna altvara obunden i sina ställningstaganden , när vi - änberäknat - skall avgöra saken. Detförs alltså en diskussion med inlägg av personer som har auktoritet i de härsammanhangen. Då kan man fråga sig, hur de som så att säga är i andra änden avtråden skall uppfatta situationen: varvsarbetarna och, för att gå vidare uppåt,de som skall sköta företagen och företagsledningar. Föratt ta propositionen I, som skall komma , som exempel kan vi läsa iSvenska och att de har kunskaper om dess innehåll sominte återfinns i den presskommuniké som man kan få om man har förbindelser medpressläktaren; har inte fått del av den. Härom dagen kunde vi läsaatt verkställande direktören för Svenska Varv, som tydligen också har lästpropositionen, har meningar om dess innehåll. Det är väl inte bra alt så mängavet så mycket om det som inte vet någonting om men som den skall taställning till. Det bidrar inte till att skapa större klarhet i situationen somär besvärlig nog ändå, när en mängd påståenden flyger omkring som inte ärverifierade i offentliga handlingar men som i och för sig borde ha underlag ikommande sådana. Viär ju lovade en proposition som skall behandlas . Frän i dagräknat kommer det att ta kanske sju vi kan ta ställning tillden, men redan förs alltså en mycket intensiv debatt - inte minst görindustriministern uttalanden i frågan - ulan alt vi har en aning om underiagetoch förutsättningarna för de påståenden som görs.