prot · G109161 · 1977-12-31 00:00:00 — Antalet ungdomar i arbetsmarknadsutbildningoch beredskapsarbeten har mer än fördubblats . Men det kundeändå vara värt att notera, också för oppositionen, atl arbetslösheten kunnaihållas nere vid 2 'A., vilkei är lågl i jämförelse med siffrorna lör andraindustriländer. Jag kan nämna , där arbetslösheten iir6 "6,med 8 '-Vi, med 4,5 'V. och med 9 '-',i. Alladessa iir liinder där .socialdemokraterna ensamma eller tillsammans med andrabestämmer de politiska prioriteringarna. Detkan möjligen också vara värt alt notera, och del vore inlressani att få detkommenterat, att under den förra lågkonjunkturen i - då undersocialdemokratisk ledning - var arbetslöshetssiffrorna slörre än de är f n. Tillbilden hör dessutom alt antalet sysselsatta just nu är högre än någonsin,vilket LO-ekonomerna, om jag får citera dem ytterligare en gång, kommenterat pådel hiir sättet: "Trotsden ekonomiska kris som vi har upplevt under de senasle åren har sysselsättningen räknat i antal personer ökat oavbrutet.--------- 1 en interna tionell jämförelse är denna sysselsättningsutveckling anmärkningsvärd. Denna utveckling har inle i första hand möjliggjorts genom en expansiv ekonomisk politik, den har snarare varit resultatet av ovanligt kraftiga arbelsmarknadspolitiska ansträngningar riktade mot näringslivet och en siarki ökad sysselsällning i den offenlliga sektorn." Deliir, herr lalman, samma solidariska grundsyn som har lett regeringens satsningpä atl viirna sysselsiiliningen och som också har kommit till uttryck när detgäiler slödet till de grupper - särskilt äldre och barn - .som är mest beroendeav sociala insatser från stal och kommun. Utgifternaför folkpensionerna har i den senaste budgeten ökat med 4.5 miljarder kronor.Realförbällringen för pensionärerna som grupp var 6 ä 7 'V. , medan deyrkesakliva hade ungefär oförändrad disponibel inkomst. Barnbidragen har höjtssenast den . Bostadsbidragen har förbättrats, med särskild inriktning påfamiljer med lägre inkomster och många barn. Föräldraförsäkringen byggs ut.Utbyggnaden av daghemmen fullföljs planenligt. Denhär medvetna inriktningen från regeringens sida har len lill att del blivitmintlre över förde yrkesverksamma i trygga jobb; de yrkesaktiva göruppoffringar för all andra inte skall bli arbelslösa, och de friska och aktivagenerationerna gör uppoffringar för pensionärerna och för de sjuka. Delär klart atl var och en äri sin fulla rält all hävda alt del bäraren felaktig avvägning., all den här politiken innebär ett felaktigt vägval. 110 Men låtsas inle att del hade varit möjligt allavdela lika mycket resurser somregeringen gör för insatser mot arbetslösheten, att bygga lika många Nr161 daghem som regeringen vill, atl förstärka slödet till de äldre lika myckelsom Fredaeen den regeringen gör-och att dessutom höja den privaia konsumiionen för vanliga 2 iuni 1978 yrkesarbelande i trygga jobb av utebliven tillväxt. Det finns för myckel av motsägelse och för liicl avverklighelsförankring i q ekonomiskaden sorlens förkunnelse för all den skall verka iroviirdig. Del är inie hellerpolitiken m m trovärdigt all klaga över all människor i akiiv ålder fåll förliiel över för privai konsumlion och kritisera regeringen för atllillåla ell alltför slort underskott i budgeten. Polilik är, som en ledandepolitiker i ilcl hiir landei har sagt, all välja. 1 det här sammanhanget är detatl välja mellan om man skall anklaga regeringen för all sirama ål för liieteller för atl strama åt för mycket. Staplar man de båda påståendena påvarandra, skapas lätt en något förvirrad bild av vad talaren egentligen vill. Men visst finns del i hög grad anledning all oroa sig överbudgelundcrskoii. Man måsle då bara ha klan för sig all underskoliei jusl iireil ultryck förden vilja atl värna sysselsiiliningen och alt klara trygghetenför de utsålla grupperna som opposilionen efterlyser. Dei iir klart all man med de avgiftshöjningarsocialdemokraierna föreslår skulle kunna få budgelen all visa någol mindreunderskoll. Men del sker i sä fall lill prisei av ökade hoi motsys.selsättningen och en mindre ulveckling för hela vår ekonomi under kommandeår. För hur skulle del t. ex. ha varit möjligt all iriiffa enså balanserad avialsuppgörelse som sken med socialdemokraternas krav på högrearbetsgivaravgifter, bl. a. för all finansiera skatteomläggningen '?Socialdemokraterna siiger atl löntagarorganisationerna skulle ha räknat av dehär avgifterna i avtalsuppgörelsen. Men den totala ramen var jusnarast mindre än de avgiftshöjningar som opposilionen har föreslagil iförhållande lill regeringen. Bevarad samhiillsekonomisk balans hade med denuppläggningen krävi all lönlagarna fån lämna förhandlingsbordet praktiskttagel hell lomhiinia. Del hade del knappasl varii rimligi all begiiraoch säkertinie heller möjligi all genomföra. Kanske i ell försök all skyla över dessa och andramolsiiilningar i den egna poliiiken försöker socialdemokraterna nu ställasamman en lång kaialog med de mesl blandade inslag för alt belägga anregeringen skulle ensidigt gynna företagare och höginkomsttagare. Del iir enföga övertygande argumeniaiion med dålig förankring i verkligheten. Lål miggranska några exempel på regeringsförslag som socialdemokraterna kritiserar förall de just skulle öka klyftorna i samhället: De nya skattereglerna för egenföretagare hör dit. Men deliir faktiskt bl. a. för all la bort den gamla oräitvisan mot kvinnor som arbetar i familjeföretag som vi har genomfört den här reformen. Den gamla regeringen drev igenom regler, som innebar alt kvinnan bara skulle få ha hiilftcn av mannens lön. Även om en kvinna gjorde en slörre insals iin sin man - iivcn om han en lång lid varii sjuk och husirun log över niislan hela ansvaret - skulle hon bara ha räii lill en iredjedel av familjens inkomsi. Avskaffandei av den ordningen var ensjälvklaroch viktigjiimsiälldhelsreform och äreiiegendomligi exempel på 111 Den ekonomiska politiken, m, m. Enannat sådant exempel skulle vara del nya systemet för viirdesäkerl lönsparande.Vad del handlar om är atl hindra all de många småspararna genom skatt ochinflation Ivingas betala för atl banken lar hand om deras pengar och siilier indem i nyiiiga invesieringar. Den hiir reformen förmår kanske inie all i någonavgörande grad rätta lill den ojämna förmögenhets-fördelning som vi har i dethär landet. Men den är i alla fall elt steg i rätt riktning. Även den reformenär dock ett dåligt exempel på åigärder från regeringen som skulle leda lill enorällvis fördelningspolilik, Elliredje exempel på denna politik, som ömsom kallas social nedrustning och ömsomför någol mindre dramatiskt, skulle vara atl vi inför inflations-skydd iskaliesysiemei och vill sänka marginalskallerna. Men vi gördet inte för all vivill la från de falliga och ge till de rika. Vi gör del därför allmarginaleffekterna får förödande verkningar på samhäll.sekonomin och för debreda grupperna av inkomsiiagare. Delav socialdemokraierna så omhuldade skattesystemet drabbar inte i första hand deverkliga höginkomstlagarna. De har säkert alllid någon möjlighet all klara sig.De viirsla effekterna drabbar barnfamiljer i helt vanliga inkomstlagen, vilkainte har så siora möjligheter som andra att hitta avdrag och andra utvägar allslippa de höga marginalskatterna. Till höga marginal-skaller kommer för derasdel också bostadsbidrag som faller bort när inkomsten stiger ochdaghemsavgifter som höjs. Många ensamstående eller makar med barn fårmarginaleffekter på 80-90, ja ibland t. o. m. 100 "i. Närvi uttalar våra bekymmer över de här effekterna och tar några myckel små stegföran rälla till dem, får vi av OlofPalme och andra socialdemokrater i dennakammare höra alt vi motverkar en riittvis fördelningspolitik. I fleraanföranden här har del framhållits all della i själva verkei skulle varakardinalexemplel på all folkpariiei har övergivii kravei på social rällvisa. Isamma ämne siiger TCO:s ordförande så här: "AtlTCO så energiskt krävt en sänkning av progressiviteten iskattesystemet grundar sig på del förhållandet alt det framför allt är deheltidsarbeiande löntagarna som träffas av de orimliga marginalskallerna Av alla de reformersom är nödvändiga all genomföra av vårt skattesystem framsiår en sänkning av marginalskallerna som den mest angelägna," Ändåär del om samma verklighet och om samma skattesystem som och lalar. Den ene är å oppositionens vägnar emot en sänkning avmarginalskatterna. Den andre är å lönlagarnas vägnar för en sänkning avmarginalskallerna. Såkan man en för en gå igenom de punkter socialdemokraterna åberopar såsom bevisför all regeringen för en polilik lill förmån för fålalel och lill nackdelförde breda lagren. Resultaiel av granskningen blir atl kritiken faller platttill marken. Den är ingenting annat iin en återsken av den traditionellasocialdemokratiska föresiällningen atl bara de själva kan förairygghetspoli-lik. Röstlägel iir förskräckligt högt men kan ändå inle förtaintrycket av alt bevismaierialel är generande svagi. Från samma ulgångspunkter kritiserar manregeringens ekonomiska politik, framför allt alla försök till allmännaförbäitringar av företagens lönsamhet och ekonomiska styrka. Regeringen strörpengar över företagen, får vi veta. Vad man hell tycks bortse från äratt denotrygghet som skapats för många människor hänger samman med all så mångaföretag går med förlust eller har alltför små överskott för all orka salsa påframtiden. Om vi kan förbältra försäljningen, få fler förelag på fötter och nåslörre överskott i verksamheten, minskar ju rimligen otryggheten, riskerna förutslagning och svårigheterna för unga människor alt få arbeie. Detär utifrån den insikten om vad ett konkurrenskraftigt näringsliv betyder förframför allt löntagarna som regeringen genomfört alla åigärder för alt ökasvenska förelags förmåga all sälja i konkurrens med andra länder. Vikan diskutera vilka metoder som är effektivast för all nå en ökadkonkurrenskraft och därmed högre produklion. Man kan som socialdemokraternaföriila sig på att centrala myndigheter bäst kan avgöra vad som är värt attsatsa på för framliden eller som vi vara övertygade om att del är bättre alt geföretagen allmänna ekonomiska förutsättningar för att själva besluta ochgenomföra de satsningar som kan öppna nya marknader. Mendelta har ingeniing att göra med om man vill gynna rika eller fattiga. Båderegering och opposition vägleds av ambitionen - i varje fall är del minutgångspunkt - att förbältra för de många människorna, och alldeles särskiltför dem som har del mesl besvärligt. Låt oss med denna utgångspunkt diskuteravarandras recept för del avsedda resultatet men låta bli atl ifrågasättavarandras ärliga uppsåt. OlofPalmesade i en lidigare riksdagsdebatt all reformrörelser trivs dåligt när det ärstora ekonomiska problem. Jag håller gärna med honom om det. Det är merentusiasmerande atl kunna pröva stora reformer än atl tvingas sanera enproblemfylld ekonomi. Men inte minst i tider av ekonomiska svårigheter harreformpariier vikliga uppgifter. Närdel är kärvt i ekonomin hotas län den sociala samkänslan. Falskl lal kan böriasprida sig alt invandrarna ligger vårt samhälle lill last, när de tvärtom geravgörande bidrag lill allas vår välfärd. Handikappade har ännu svårare all fåarbeie. Kvinnor som varit hemma eller äldre som närmar sigpensionsåldern kan känna elt socialt tryck alt avstå från förvärvsarbete föralt inle "stå i vägen" för yngre som vill fram. Den inlernalionellasolidariteten kan komma i kläm för mer näraliggande nationella iniressen. Delär då reformrörelsernas ansvar alt hävda tolerans där motsättningar hotar växafram, alt skydda grupper och människor som är utsatta, atl stötta människor somhar svårt att slå sig fram av egen kraft. Närtillväxten är långsammare ställs också slörre krav på all hålla nere utgifternai stat och kommun. Del är då vårt ansvar alt särskilt värna om dem som är mestberoende av de offenlliga insalserna, som arbetslösa, pensionärer och familjermed små barn. Viharsamtidigi en annan central uppgift: all konstruktivt pröva hur vi kanförbättra insalserna genom stat och kommun även när vi inte har råd atl låta Denekonomiska politiken, m. m. 8 protokoll 1977/7S:I6I-I62 Denekonomiska politiken, m. m. dembli så myckel dyrare. Det kan gälla åigärder för atl göra vården mänskligareoch samiidigi avlasta de stora sjukhusen. Det kan gälla insatser för all hjälpaäldre att bo kvar hemma, när de vill del, och samtidigi minska iryckel pälångvården. Del kan gälla konkrela insatser i samverkan mellan elever, li-irareoch föräldrar för att la mer av hemkänsla, mindre av främlingskap ochförstörelse i skolorna. Detkriivs väl så myckel politisk påhittighet när resurserna iir begriinsade somnär de strömmar till i snabb takt. Knappa resurser gör inle reformpoli-likerarbelslösa eller tiet politiska idcarbetei överflödigt. Vi har också storareformuppgiftcrsom inle i första hand handlar om pengar och som vi inte fårglömma bort milt uppe i debaiten om de ekonomiska svårigheterna. Detgäller t. ex. hur det viixande antalet äldre människor skall slippa uppleva detsom att de mesl iir till besvär och i siiillei få göra en insats i den takt ochi de former de själva viiljer, hur vi skall nå fram lill verklig jämslälldheimellan kvinnor och män, bryla med gamla förilomar och roller, länka friare ochhandla mera miinskligi ansvarsfullt, hur vi skall ta biitire vara på delpositiva .som en miljon invanilrare betyder och undvika demoisättningar mellan minoriteter och majoriieien som kan hoia nitr nuplötsligt är ett land.bara för svenskar. Vårtallra friimsia ansvar jusl nu kanske ändå är alt lyfta ur de storaekonomiska svårigheter vi upplevt efter oljekrisen. En sund ekonomi är självaförutsättningen fören trygghet som beslår och förökad riitivisa mellan människoroch nationer. Densvenska liberalismen har en stark vilja atl förbättra för dem som har det svårti vårt eget land och samiidigi öka insatser fördem som lever ifattigdom och förtryck i . Med denna reformvilja blirdel särskilt viktigtatl se lill atl vi har en ekonomi som ger biisla möjliga förutsäiiningar förreformarbete. Del är della som viigleder oss i arbeiei på att återvinna styrkaoch balans i den svenska ekonomin. (vpk) kort genmäle: skröt liksom sina regeringskollegor om hur lågarbetslösheten är i . Men del är. som redan har påpekats, en skönmålningsom människorna inle känner igen. Tillde 100 000 som är öppet arbetslösa måsie läggas stora andra grupper. En del ärpå AMS-utbildning. del är sant. men de vet inte om de får några jobb närutbildningen är färdig. Många är på skyddade och halvskyddade verkstäder, ochde har tyvärr knappasl någon chans atl få andra jobb. Man måste, som jagtidigare niimnde. räkna med alt del iir mellan 700 000 och 800 000 människorsom ställts utanför den ordinarie produktionsprocessen. för ett samhälle atl skryta med, OlaUllsien citerade flitigt ur LO-ekonomernas senaste konjunkiurberäi-lelse. Jagvill ta ett annal citat ur den: "En fortsatt sysselsäilningsnedgång inominduslrin i slorleksordningen 40 000 personer verkar irolig också mellan 1977och 1978. Till denna minskning får sedan läggas en irendmässig minskning inomjord- och skogsbruk om uppskaiiningsvis 10 000 personer. Eneffekl av åistramningspolitiken lärockså bli alt antalet sysselsatta minskarinom privata tjänster även om en viss övergång lill kortare arbetstider delvismotverkar delta. Föratl förhindra alt den lolala sysselsättningen sjunker måsle den offentligasektorn öka sin sysselsättning med 50 000-60 000 personer. Det iir ingen tvekanom all del finnsell behov av en sysselsättningsökning av minst dennaomfattning. Frågan arom regeringen vill genomföra den." Så skriverLO-ekonomerna, som tydligen uppskattar för deras bedömningar. Jaghar lidigare i debaiten tagit upp den här frågan, bl. a. med har framlagt ett förslag om att skapa 100 000 nya jobb . Delskulle ske genom ökat bostadsbyggande, ökat daghemsbyggande, ökadpersonaltäthet inom daghem och fritidshem osv. avvisade iandra omgången delta förslag med att det ställde krav på en utökning av denoffentliga sektorn, och del vill han och regeringspartierna inle vara med om. Iett annat inliigg talade om hur viktigt det var alt man logbort arbetsgivaravgifterna för landsling och kommuner för an de skulle fåmöjlighet att öka sin verksamhet. Där var han alltså plötsligt anhängare av enökning av den offentliga sektorn. har alltså i debattenframfört två ståndpunkter: Man kan öka den offenlliga sektorn och man får inteöka den offentliga sektorn. hörde vi sedan bestämt ta avstånd frånvarje ökning av den offentliga sektorn. skulle det vara intressant att höravad del tredje regeringspartiet har för ståndpunkt. Det finns en möjlig ståndpunkttill, nämligen atl entydigt lala för en ökning av den offenlliga sektorn,vilket vpk lycker är nödvändigt. Jaghade några ord kvar att säga lill när jag förul, genom eltmissförstånd, blev avbruten av talmannen. accepterade utan genmälemin beskrivning av regeringens ekonomiska politik. Vad regeringen framför alltprålar med - och som också gjorde - är att prisstegringsiaklenskulle vara lägre än . Det finns verkligen ingeniing som säger anSverige skall leda Europaligan när det gäller prisstegringar. Ingen vet hellerännu vad slutresultatet blir under det här året. Om det skulle bli somGösta hoppas, bör det jämföras med vad som årtionde sedan varvanligt inom den svenska ekonomin. Då är det en hög siffra. Det är inte hellersäkert atl regeringens siffror kommeratt bli verklighet. Jagvill förutom det stora budgetunderskottet och uppladdningen av likviditet hosförelagen, som redan har nämnts här i debatten . peka på ytterligare enfaktor som starkt driver på infiationen och prisstegringarna. Det gäller denstora ökning som skett av den utelöpande penningmängden - bara på12 månader. Detta är ulan tvivel en starkt inflationsdrivande faktor. Som vi vet av den svenska historien råkade finansministrar som fingradepå valutan - exempelvis en under tid - ut för elt rättoblitt öde. Under tid har inflationen slagit Denekonomiska politiken, m. m. Denekonomiska politiken, m. m. Med våra mildare seder är det över el t år k var innan det blirnågon ändring på finansministerposten. Det återstår alltså-det måsle man tyvärrkonstatera - många bittra lärdomar alt dra innan den politiska blomstertidenkommer tor folkmajoriteten. OLOFPALME (s) kort genmiile: Med hänsyn lill de debaltrcgler som gäller kan det inie bli myckel tilldeball. Men jag tyckte all eftersom debuterar i sin nya roll,skulle jag i alla fall hälsa honom välkommen i diskussionsklubben. Jagtycker som C.-H. alt det var riilt märkligt med detla enorma skrytoch denna självbelåtenhet som har präglat mycket av regeringstalesmännen. Viutgår från en situation där ni har fåll den svenska ekonomin i ell botlenläge,där investeringarna har rasat, levnadsstandarden har rasat, underskottenärenormaoch produktionen går ned. Om det inte blir en siabili.sering ellernågon liten förbättring, så går vi mot någol av en nationell katastrof och deliir inte myckel alt skräppa med. OlaUllsten säger all regeringen har rätt, opposilionen har fel. Jag tycker, inteöverraskande, tvärtom. Jag menar all den förbättring av kostnadslägel som niuppnått har skett genom atl ni jagade upp inflationsnivån till absolutarekordhöjder. Genom alt medvetet släppa fram inflationen pressade ni ned folkslevnadsstandard. Ni tillät också ell fullkomligt enormt underskott istatsfinanserna. Jag menar alt man med vår polilik hade kunnat uppnå enförbättring av kostnadslägel ulan dessa mycket negativa verkningar ochdrastiska metoder. Närdel gäller statsfinanserna och skatterna har förklarat all vi harett underskott på 40 miljarder i vår statsbudget. Detla underskott ärbestående, utan atl det finns pengar för en enda reform. Ändå går ni alla uppoch lovar reformer som ytterligare skulle jaga upp detla underskott istatsbudgeten, som redan är 10 'Vi av BNP. Del gäller framför allt skatlesänkningar- marginalskatlesänkningar och andra skattesänkningar. Hur skall ni finansieradet'? OlaUllsten har förklarat i tidningarna att skallelryckel måste förblioförändrat. Ändå står han här och lovar skattesänkningar. Det vore naturligtvisså myckel lättare alt i oppositionsställning slå och lova reformer ochskatlesänkningar. Men ärdet vi som farstå för ansvaret och fråga: Hur skallni betala detta? Vi gör det av goda skäl, eftersom vi tror all ni driverpolitiken "efter oss syndafloden" och atl vi skall ivingas atl röjaupp. Det gör att vi känner en viss oro. Delär oerhört betecknande all när vi har förbältral budgeten med 5 miljardersiiger ni: 5 miljarder ärju ingeniing. Och är det alltså mycket mer än helaunderskottet niir vi senast hade socialdemokratisk regering.Men om ni nu är oroade för budgetläget och om ni nu är angelägna om reformer,varför gör ni av med 4 miljarder utan vidare' Det skall ge 5 000 nya jobb.Det betyder 800 000 per jobb. och del aren ovanligt dyr metod i så fall. Det är inte sant som OlaUllslen siiger. alt ni värnar om de sämre ställda. Barnfamiljernahar fån en mycket påtaglig nedpressning av sin levnadsstandard. En lågavlönadtexlilarbeterska har fåll en minskning med . och del är mer för en delandra, framför allt fördem som har flera barn. Men varför gör ni av med 4miljarder? Varför använder ni inte i stället hälften av dem och går ut ochsäger lill barnfamiljerna: en höjning av barnbidraget och genom ensänkning av matpriserna skall vi se lill att ni slipper enlevnadsslandardsänkning . Men det vill ni inte. Det är ett slagstungomålstalande när ni säger all ni värnar om de sämst ställda, samiidigi somni konstaterar alt vi får acceptera att deras standard går ner med 2 000 kr.och atl vi inle har råd all förbättra för dem för vi måsie göra av med pengarnaför andra ändamål. Dettaär en orättfärdig politik som ökar klyftorna, drabbar de sämre ställda isamhället och bygger upp della jättelika likviditetsläge ute i näringslivet,som verkar som en fördröjd lidsinslälld inflationsbomb och kommer all ställaoss inför stora svårigheter i framliden när en gång denna moras istatsfinanserna måste röjas upp. Om alll detta har ni inte tid atl prata när niskall berömma er själva, men ni kan glömma statsfinanserna och framför alltglömma barnfamiljernas och de sämre ställda gruppernas läge i del svenskasamhället. Denekonomiska politiken, m. m. OlofPalme lycker inte om attjag skryter. Jag tyckte inle själv att jaggjorde det. Jag försökte alt beskriva den ekonomiska verklighet vi lever i ochtala om hur besvärligt detär. Men försökte jag peka på de småförbättringar som har inträffat i en politik, som i hög grad har sina problemrotade i när var statsminister. Det var en beskrivning avverkligheten som jag tror i myckel få avseenden kan tillbakavisa somfelaktig. Föratl då visa hur man egentligen skall göra när man inle skryter, så säger i svepande gester, nu liksom : Med vår politik skulle alladessa problem vara borta som i ett litet nafs. Inga budgetunderskott, ingeninflation, höga investeringar, ingen arbetslöshet osv. Del var lätta småförhoppningarom alla de problem man kan lösa . Del var i så fallmera av skryl än all beskriva den verklighet vi lever i. Sålill detla med marginalskatten. Jag lovade faktiskt inle ut några storamarginalskaitereformer. och del gjorde inte heller budgetministern lidigare . Jag bara ställde mig litet undrande inför hur det kunde komma sig allsocialdemokraterna har motsatt sig de små förbättringar i den riktningen somfaktiskt har gjorts. Jag uppehöll mig, somjag tidigare sade, inte så myckel vidförhoppningar för framtiden ulan vid vad som faktiskt har hänt: inflations-skyddetav skatteskalorna och de två sänkningar av marginalskallerna som har skett. Jagville ha en debatt mera om principerna än om i vilken takt vi skall fortsättaatl sänka marginalskallerna. Jagskulle vilja fråga , om han anser all del är rimligt atl hell vanligalöntagare-arbeiare och tjänstemän-betalar en marginalskatt på hell ordinärainkomster som ligger på . Är det ett bra system Denekonomiska politiken, m. m. ellerär det inte ett bra system?