prot · G10948 · 1977-12-31 00:00:00 — Då OlleSvensson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 164 Nej - 151 Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels utskottets hemställan medden ändring däri som föranleddes av bifall till motionen nr 119 av . i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposilion: Densom vill alt kammaren bifaller hemställan i betänkandet nr 16 mom. 2röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit utskottets hemställan med den ändring däri som föranleds avbifall till motionen nr 119 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då NilsBerndtson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 298 Nej - 16 Propositionergavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av HildingJohansson m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionenvara med övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Ökatstöd till dagspressen m. m. Den som vill all kammarenbifaller hemställan i betänkandet nr 16 mom. 3röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen av m. fi. i motsvarande del. Inskränkningi rätten att utbekomma allmänna handlingar Vidomröstning genom uppresning förklarades flertalet av kammarens ledamöter haröstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkning verkställdesvotering med omröstningsapparal. Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 164 Nej - 151 §8 Inskränkning i rätten att utbekomma allmänna handlingar Föredrogskonstitutionsutskottels betänkande 1977/78:19 med anledning av propositionen1977/78:38 med förslag till ändring i lagen (1937:249) om inskränkning i rätlenatt utbekomma allmänna handlingar m. m. jämte motion. Jag har känt ett behov av att betona att den lagstiftning som del härgäller är av provisorisk karaktär och att vi alla har möjlighet och rätt attinom en snar framtid ändra denna lagstiftning. För min del känner jag mig intebunden för framtiden av de ställningstaganden som är nödvändiga för alt fådenna provisoriska lagstiftning. Sombekant har del inom arbetats fram en promemoria. Man haranvänt den teknik som jag förordade att ävenutbildningsdepartementet skulle tillämpa. Denna promemoria är nu föremål förremiss. Det är helt naluriigl att justitieministern velat lyssna påremissinstanserna. Ävenvi inom konslilutionsulskoltel önskar göra detta. Det har medfört att vi harsagt ja till de förändringar som är oundgängligen nödvändiga med hänsyn lilländringarna 1976 i tryckfrihetsförordningen. Med hänsyn till lagstiftningensprovisoriska karaktär har vi föreslagit vissa ändringar i förhållande tillpropositionen. Det har skett enhälligt. Av samma skäl har vi även avvisat vissapropåer som har förts fram under utskottsbehandlingen. Endastde två moderatledamöterna anser det med hänsyn härtill nödvändigt med ettsärskilt yttrande. Till den fråga som tas upp i detta yttrande kommer vi alltsååter i ett senare sammanhang, sedan vi har lyssnat på remissinstanserna. Vihar sålunda alla godtagit ett syslem med provisorier. Det innebär att departier som slår bakom regeringen nu har blivit mer realistiska. När de befannsig i opposition var de långt djärvare. I konstitulionsutskottet uttalade mandå alt man snart skulle få en definitiv lösning av ett stort problemkomplex.1975 skrev nämligen de borgerliga inom : "Detsagda innebär att bör i ett sammanhang få ta ställningtill frågorna om grundlagsreglering av fri- och rättigheter, massmediegrundlagoch därmed sammanhängande frågor samt frågorna om offentlighet och sekretess iövrigt, däribland handlingssekretess och tystnadsplikt." Deltavar inte möjligt . Det erkänner jag utan omsvep. Inte heller 1977har det varit möjligt med en sådan samlad översyn. Vi har fått tagrundlagsändringarna, och får vi genomföra provisorier för att klara densituation som har uppstått på grund av dessa grundlagsändringar. Jagkritiserar inte den borgeriiga regeringen för att den inte har lagt fram ettdefinitivt förslag. Jag har all respekt för svårigheterna på detta mycketkomplicerade område. Jag vill emellertid gärna uttrycka min tillfredsställelseöver den växande realismen. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Inskränkningi rätten att utbekomma allmänna handlingar förvånar mig med att sparka på en del av denmajoritet som slår bakom detta utskottsbetänkande. Jag kan inte finna alt detär berättigat. När det gäller fördröjningen av tillkomsten av en sammanhållensekretess- och lystnadspliklslag vill jag framhålla att förslag både frånoffentlighets- och sekreiesslagskommittén och från tystnadspliktskommitténförelåg . En god bit av ansvaret för all det har dröjt ända till nuinnan vi har kunnat få en samlad lagstiftning på detta område får nog den gamlaregeringen ta på sig. ANDERSBJÖRCK (m): Låt mig säga några ord om det särskilda yttrande som finns fogat tillutskottets belänkande, eftersom det omnämndes av för ett parminuter sedan. Detsärskilda yttrande som avgivits från moderat håll går ut på alt vi finner detlämpligt all det förslag som framförts från bankofullmäktige genomförs så snartsom möjligt. Jag vill peka på, herr talman, att ban-kofullmäkiige slår enigabakom den skrivelse till i vilken det hemställes attförslagen skall träda i kraft . Bankofullmäktigeanser att enskilda personer skall ha samma sekretesskydd i valutaärenden somjuridiska personer. Vi har från moderat håll funnit del lämpligt att man såsnart som möjligt verkligen genomför en sådan förändring, och vi tycker alt delär litet märkligt alt konsli-tulionsutskottet inle har velat följa vad ettenhälligt bankofullmäktige har föreslagit i det här avseendet. Vi hoppas vidtar åtgärder på området i enlighet med vad fullmäktigehar föreslagit och . Jag har inle avsett att sparka på någon. Jag ville bara konstatera vadsom har hänt. Efter de käcka uttalandena kunde man kanske ha väntat signågonting annat. Men jag kritiserar inte regeringen. Tvärtom ärjag beredd att stå upp och försvara all den inte har hunnit längre. Och vad jaggratulerar till är den växande realismen på den här punkten. Vadsedan gäller inlägg kanske jag får göra på del sättet att jaghänvisar till mitt förra anförande, som visar att vi inle har tagit ställning isak. Vi får återkomma när vi har läst departementspromemorian, remissvaren påden och den proposition som promemorian kan utlösa. Jag skall inte söka sak med i den här frågan. Låt migbara uttrycka förhoppningen att ställningstagandet blir positivt när det välkommer. Faktum kvarstår emellertid, herr talman, all del till dess är ettotillfredsställande läge. Sekretessen för juridiska personer och för enskildapersoner är olikartad, vilket icke är bra. Överläggningenvar härmed slutad. Föredrogs betänkande1977/78:20 med anledning av propositionen 1977/78:62 om följdlagstiftning till1976 års reform beträffande tryckfriheten jämte motion. I propositionen 1977/78:62 hade regeringen() föreslagit att anta följande lagförslag: 1. förslag lill lag med vissabestämmelser på tryckfrihetsförordningens område, 2. förslag till lagom ändring ilagen (1949:164) med vissa bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål, 3. förslag till lag om ändring iradioansvarighetslagen (1966:756), 4. förslag till lag om ändring ilagen (1949:165) angående beslag å vissa skrifter, 5. förslag till lag om ändring irättegångsbalken, 6. förslag till lag om ändring ilagen (1977:729) om patentbesvärsrätlen, 7. förslag till lag om ändring ilagen (1949:166) angående skyldighet all avlämna för bibliotek avsedda exemplarav tryckt skrift. Beträffande propositionenshuvudsakliga innehåll anfördes följande: "Riksdagenantog vissa ändringar i tryckfrihetsförordningen (TF). Reformenträder i kraft . I propositionen föreslås erforderligföljdlagstiftning. Enligtde nya reglerna i TF skall tillsynen över tryckfriheten överflyttas frånjustitieministern till juslitiekanslern. Regeringen skall emellertidfortfarande ha ett visst inflytande i åtalsfrågor. a. finns möjlighet att ilag göra allmänt åtal för vissa tryckfrihetsbrott beroende av medgivande frånregeringen. I propositionen föreslås en särskild lag med föreskrifter sominnebär alt denna möjlighet har utnyttjats. I lagen finns också andrabestämmelser som har samband med reformen. a. införs en ordning som innebärall utlänningar under vissa villkor får vara ägare och utgivare av periodiskaskrifter. Ändringarnai TF innebär i övrigt bl. a. att åtal mot den som lämnar meddelande elleranskaffar uppgift för publicering i tryckt skrift skall prövas itryckfrihetsmål, dvs. i princip av jury, i stället för som i vanligbrottmålsprocess. Med anledning härav föreslås i propositionen ändringar i denlag som innehåller bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål. TF:s nyaföreskrifter om meddelar- och anonymitetsskydd skall enligt propositionen fåmotsvarigheter i radioansvarigheislagen, som efter mönster av TF regleraryttrandefriheten i radio- och TV-program." Idetta sammanhang hade behandlats den under allmänna motionstiden vid 1976/77års väckta motionen 1976/77:590 av m. fl. (vpk), vari yrkatsatt hos regeringen begärde förslag till ändringar itryckfrihetsförordningen syftande lill att 1. upprätthålla ensamansvaret ochofficinernas frihet genom att från slrafföarhel för uppgift i tryck enligt TF 7kap. 3 § undanta medlem av redaktion eller nyhetsbyrå, 2. sänka åtalsliden för ickeperiodisk skrift från 12 , 3. återinföra det politiskaansvarighetssystemet via justitieministern och särskilda ombud i fråga omtryckfrihetsförordningens övervakning, 4. medge överrätt möjlighet all iiryckfrihelssak döma mildare än underrätt, 5. införa en bestämmelse om altbrytande av tystnadsplikt ej skulle medföra ansvar i fall där tystnadspliktenanvänts för att dölja felaktighet från myndighet eller tjänsteman. 1. anta de i propositionen 1977/78:62 framlagda lagförslagen, 2. med anledning av utskottetsinitiativ anta det av utskottet framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1975:1057) med instruktion för justitieombudsmännen, 3. avslå motionen 1976/77:590. Nr 48 Den genom utskottets initiativ föreslagna lagändringen innebar bl. T'sdagpn den "ombudsmans befogenhet alt väcka åtal i tryckfrihetsmål inle skulle 13december 1977 avse tryckfrihetsbrott. (vpk): Vpk väckte under allmänna motionstiden en motion, som avsåg att hävdavissa klassiska principer i tryckfrihetslagstiftningen - principer som harövergivits eller undergrävts i den rättsutveckling som skett. Encentral princip i klassisk tryck frihetsrätt är ensamansvarel och officinernasfrihet. För tryckfrihetsbrott finns endast en ansvarig. Denne svarar för allatryckfrihetsbrott som begås av arbelskolleklivet på redaktion ellernyhetsbyrå. Annan medlem av kollektivet kan enligt denna princip aldrig åtalasi Iryckfrihelssammanhang. Frågan om att införa även ett andrahandsansvar-ellsubsidiärt ansvar-har aktualiserats men alltid avvisats. Dennya tryckfrihetslagstiftningen i har bakvägen infört ett sådantsubsidiärt ansvar. Det har skett på ett mycket finurligt sätt, så finurligt altdel inte kan anses vara en tillfällighet. Enligt klassiska bestämmelser ärmeddelare till redaktion anonym. Detta anonymitetsskydd genombryts endast vidvissa svårare brott av typen spioneri, högförräderi osv. Den nyatryckfrihetslagstiftningen blandar medvetet ihop begreppet meddelare ochbegreppet redaktionsmedlem. Den betraktar redaktionsmedlem som tillhörandemeddelarnas krets. Därmed kan redaktionsmedlems skydd genombrytas i de nämndafallen. Detta strider dock helt mot ensamansvarels princip. Ensamansvaretmåste givetvis gälla även de fall där meddelarskyddet genombryts. Ensamansvaretär inte till för att skydda den yttre kretsen av meddelare. Del är till för attskydda redaklionskollektivet och upprätthålla officinernas frihet. Den nyatryckfrihetslagstiftningen förstörde ensamansvarets princip genom att imisstolkningen av begreppet meddelare införa ett subsidiärt ansvar inomredaktionen - dvs. göra det som förut alllid avvisats här i landet. Det ärdetta nya subsidiära ansvar som vpk vill ha bort. Vi kräver återinförande avden rena principen om ensamansvar och lidningsofficinernas frihet. Vikräver också återinförande av del särskilda övervaknings- och åtalssyslemel.Detta var - i enlighet med klassiska principer - frikopplat från byråkratin.Det utövades politiskt och justitieministern värden politiskt ansvarige. Deltasyslem avskaffades i den nya tryckfrihetslagstiftningen, något som var ettstärkande av byråkratins maktställning. Utskottet hävdar nu all det politiskaansvaret finns i kraft av en särskild lagstiftning, som kräverregeringsmedgivande för vissa tryckfrihetsåtal. Men poängen är att dettapolitiska ansvar icke är grundlagsfäst. Vi menar all del skall vara det. Vpkförkastar den förlängda åtalstiden för icke-periodiska skrifter. Det ärorimligt att en åklagare skall få ha på sig att bestämma om åtal eller ej. Del kanmedföra att åtal godtyckligt kan beslutas, om t. ex. den politiska atmosfärenändras efter den berörda skriftens utgivning. En sådan rörelsefrihet skall manaldrig medge byråkratin. Vi kräver alt man går tillbaka till sex månadersåtalslid. Del är mer än tillräckligt. Vpkkräver också att en överrätt skall kunna döma mildare, dvs. även döma eftermildare lagrum än underrätt i tryckfrihetssak. Slutligenkräver vpk att den som bryter tystnadsplikt skall kunna gå fri eller eventuelltdömas mildare, om tystnadsplikten innebar missbruk eller tjänade att döljasådant förhållande som borde uppenbaras. En underordnad tjänsteman skall t.ex. enligt vår mening inle av rädsla för sina överordnade tvingas hålla entystnadsplikt, som dessa överordnade använder för att dölja sina egnaoegentligheter. Tystnadsplikt kan ju f ö. missbrukas av byråkratins högre skiktäven för att dölja saker för regering och riksdag. Säpos registeraffärer ochförsvarsstabens säkerhetsavdelnings agerande i registreringsfallet vid FFAutgör exempel på hur statliga organ hemlighåller otillåtna åtgärder förregeringen. Där tystnadsplikten slår i uppenbar konflikt med annaträitsintresse bör ett brytande icke bedömas på samma sätt som vid ett vanligtröjande av se-kretessbelagda uppgifter. Man bör uppmuntra, icke avskräckamedborgares och underordnade tjänstemäns civilkurage gentemot högre ämbetsmän.Den högre ämbetsmannakåren gör sig nämligen skyldig till ett så oftaförekommande och påtagligt missbruk av sin makt här i landet, all man inte börtillåta den att gömma sig bakom tystnadsplikten. Vpkredovisar med dessa yrkanden sin önskan att slå vakt om klassiskarättsprinciper. Vi gör detta utifrån ett klart medvetande. Det skryts ofta ochmycket om svensk tryckfrihet. Transportförbudet mot den kommunistiska pressenunder nazismens storhetstid lärde vårt parti hur skamlöst svenska politikerbryter mot grundlag och tryckfrihet och hur mjuka i ryggen de är mot godtyckeoch makt i givna situationer. Föregående JO-debati lärde oss också hurkonstitutionsutskottet i tysthet kan godkänna grova lagbrott. Vi litar inte påpolitikers och utskotts välvilliga tolkningar och klingande deklarationer. Vikänner oss säkra bara om grundlagen är klar, stark och omöjlig att kringgå. Jag yrkar bifall lill vpk:s motion och avslag på den föreliggandepropositionen. De ändringar i tryckfrihetsförordningen som antog hösten 1976träder i kraft . Dessa ändringar förutsatte en vissföljdlagstiftning, och det är förslag till sådan följdlagstiftning sombehandlas i betänkande 1977/78:20. Ändringarnai tryckfrihetsförordningen syftar till att på olika sätt stärka tryckfriheten,bl. a. genom all utsträcka tillämpningen av tryckfrihetsförordningen lillslencilerade och fotokopierade skrifter och genom att omge meddelarfriheten,anonymiletsrälten och friheten att anskaffa upp- gift med ett bättre skydd.Dessa positiva förändringar i tryckfrihetsförordningen byggde på förslag frånmassmedieuiredningen, förslag som tillstyrktes av pressens organisationer ochsom godtogs av ett enigt konstitutionsutskott båda gångerna ärendet var föremålför beredning. Den följdlagstiftning som behandlas har också resulterat iett enhälligt utskottsbetänkande. Denur iryckfrihetsrättslig synpunkt intressantaste frågan i det lagpaket som nuläggs fram är i vilken utsträckning regeringens medgivande skall krävas förallmänt åtal för tryckfrihetsbrott. Denna fråga diskuterades också i sambandmed förändringarna i tryckfrihetsförordningen. Ändringarnapå denna punkt innebar bl. a. att systemet med iryck-frihetsombud avskaffadesoch att tillsynen över tryckfrihetsförordningens efterlevnad överfördes frånjustitieministern lill juslitiekanslern. Denne skall också liksom varaåklagare i tryckfrihetsmål och i andra mål som avser brott mottryckfrihetsförordningen. Kritiker har menat att genom överflyttandet av tillsynenfrån justitiemininstern till juslitiekanslern skulle möjlighet till politiskkontroll och politiskt ansvars-utkrävande för tillämpningen avtryckfrihetsförordningen bortfalla. Detta har med hänsyn till den centrala rollsom tryckfriheten spelar i en demokrati ansetts olyckligt. Närförändringarna av tryckfrihetsförordningen genomfördes förutsattes detemellertid, som utskottet erinrar om i det nu aktuella betänkandet, attregeringen som skall ha inflytande på dessa områden. Del har kommittill uttryck i Iryckfrihelsförordningen i dess nya version genom stadgandet i 9kap. 2 § att regeringen äger att anmäla skrift till åtal för tryckfrihetsbrotthos juslitiekanslern samt att kan stifta lag som föreskriver allallmänt åial för tryckfrihetsbrott får väckas endast efter medgivande avregeringen. En sådan lag har förelagts och tillstyrkts avkonstitutionsutskottet. Den innefattar just tryckfrihetsbrott med politiskkaraktär. För åtal för sådana brott krävs det således regeringens tillstånd.Det innebär enligt propositionen och utskottet att nuvarande praxis beträffandeförhållandet mellan chefen för och juslitiekanslern kantillämpas i allt väsentligt. Någonföljdmotion har inte väckts i anledning av den proposition som bildade underiagför utskottets betänkande, men som underströk har utskotteti samband med propositionen behandlat en motion som vänsterpartietkommunisterna väckte under den allmänna motionstiden . Från striktformell synpunkt är motionen litet märklig, eftersom den bl. a. kräverändringar i de förändringar av tryckfrihetsförordningen som ännu inte trätt ikraft. Men jag bortser från detta. Eftersom talat för motionenoch utskottet avstyrkt den, skall jag något beröra motionsyrkandena. Imotionen finns fyra punkikrav på förändringar. Det första punktkravet, omupprätthållandet av ensamansvaret och officinens frihet, som nysstalade om, bygger på ett påstående i motionen om att den nya lydelsen av 7 kap.3 § innebär att begreppet "meddelare" ändrar innebörd och attdärmed redaktionsmedlem med den nya lydelsen av iryckfrihelsförordningen, tillskillnad från vad som gällt tidigare, i vissa fall skulle kunna ställas tillansvar som meddelare. Delfördes en lång diskussion om denna fråga i kammaren , den 10november, när vi antog grundlagsförslaget , och jag skall inleupprepa den debatten. Jag vill bara påpeka - i polemik med motionens påståendenoch med vad ytterligare har sagt i kammaren - all den nyalydelsen inle innebär någon saklig ändring i vad som stadgas i gällande regler.Även enligt dessa kan en journalist, om han genom uppgift i en tidningsartikelbegått vissa grova brott, t. ex. mot rikels säkerhet, straffas. Men det nya itryckfrihetsförordningen är alt vi får den ändringen att åtal i sådana fallskall prövas i tryckfrihetsmål med det särskilda skydd som detta innebär.Tvärtemot vad påstod om en försämring innebär förslaget på dennapunkt alltså en förbättring. andra punkten i vpk-motionen krävs att åtalsliden för icke periodiskskrift sänks från . Det är all märka att preskriptionstidernaför allmänt åtal i alla mål om tryckfrihetsbrott är korta och skall vara del.All preskriptionstiden för åtal mot ickeperiodisk skrift salts till tolvmånader sammanhänger med att skyldigheten alt lämna granskningsexemplar skallupphöra. Det kunde enligt vad massmedieutredningen framhöll därmedbli svårt att fastställa utgångspunkten för preskriptionstiden, dvs. vilkendag skriften utgavs. Och dessa svårigheter gäller i särskilt hög grad omskrifter som inle är periodiska. Detförvånar mig för övrigt att detta punktkrav återkommer från vpk. I en debatt ikammaren accepterade nämligen vpk:s talesman, som även dengången var , den längre preskriptionstiden för icke periodiskskrift. Dentredje punkten i vpk-motionen gäller krav på återinförande av det politiskaansvarssystemet. Den frågan har jag berört redan inledningsvis, och man kanväl säga alt vpk-kravet till stor del är tillgodosett genom den nya lag somriksdagen snart kommer att anta. Delfjärde punktkravet i vpk-motionen måste bygga på något missförstånd. Man begäratt överrätt skall kunna döma mildare än underrätt i tryckfrihetsmål. Dennamöjlighet har nämligen överrätt självfallet redan. I ulskottsbetänkandetåterges kortfattat vad som gäller för rättegång i tryckfrihetsmål. Slutligenkräver vpk en bestämmelse om att brott mot tystnadsplikt inte skall medföraansvar, om tystnadsplikten används för att dölja felaktighet från myndigheteller tjänsteman. Det är oklart vad vpk i detalj syftar på. Någon bestämmelsesom påbjuder tystnadsplikt för att hemlighålla fel eller försummelser fråntjänsteman finns självfallet inte. Men del förefaller mig under allaomständigheter uppenbart alt en generell bestämmelse av del slag som vpkföreslår skulle kunna ge upphov till mycket besväriiga tolkningsproblem.Meningarna kan ju vara delade om huruvida felaktigheter begåtts eller ej. Detbör väl också nämnas att inget av de krav som vpk framför kan genomförasomedelbart. De kräver, oavsett vad man tycker om dem, utredning. Vpk-motionenbegär också förslag från regeringen. är det så, att det sedan några månadertillbaka redan finns en utredning med myckel vidsträckta direktiv, nämligenytlrandefrihetsutredningen. Denna utredning har en omfattande arbetsuppgift.Den skall försöka ta fram ett förslag till yttrandefrihetsgrundlag, dvs. engrundlag som innefattar en lång rad yttrandefriheter utöver dem som reglerasi tryckfrihetsförordningen, men som också kan omfatta förändringar i reglersom gäller tryckfriheten, även om dessa regler redan utgör en mycket värdefullutgångspunkt för de allmänna värderingar som bör prägla en vittomfattandeyttrandefrihetsgrundlag. Jag ber, herr talman, altfå yrka bifall lill utskottets förslag. (vpk) kortgenmäle: Vi har fört de här debatterna tidigare. Jag skall emellertid uppehållamig vid några saker som jag tycker är oroväckande. Låt mig ställa ett parfrågor till . BertilFiskesjö gör gällande all principen om att meddelarskyddet kunde genombrytas ivissa fall, när det gäller vissa grövre brott, skulle ha haft samma innebördtidigare som del nu har fått i den nya tryckfrihetslagstiftningen. Det bordealltså redan tidigare ha varit möjligt, i varje fall enligt grundlagsstiftarensavsikt, att gå innanför redaktionskollektivets krets och betrakta även dem somarbetar där som meddelare. Ja, jag vet att delta har blivit godkänt avkonstiiutionsutskottet, bl. a. i IB-affären - det bestrider jag inte. Ni harunder årens lopp godkänt en hel del i , som jag påtalatoch som jag tycker att ni inte borde ha godkänt. Men frågan är: Hadegrundlagsstiftaren ursprungligen den avsikten att redaktionsmedlem skullebetraktas som likställd med meddelare? Om menar att så varfallet, vilket han gör och vilket vi bestrider, varför skall man då över huvudtagel ha ett särskilt ansvarssysiem med en ansvarig utgivare som kollektivtskall svara för redaktionen?