prot · G10985 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:85 §1 Föredrogs och hänvisades 1977/78:95 till försvarsutskottet 1977/78:115 lillskatteutskottet §2 Föredrogs och hänvisades 1977/78:1756 lilltrafikutskottet 1977/78:15med anledning av i propositionen 1977/78:100 framlagda finansplan och budgetförslagjämte motioner samt 1977/78:24med anledning av motioner om den allmänna arbetsgivaravgiften och 1977/78:25med anledning av motion om familjebeskatlningen av egen-förelagare m. m. Finansutskottetsbelänkande nr 15 samt skalteutskoiteis betänkanden nr 24 och 25 debatteras ielt sammanhang, och yrkanden beträffande samtliga dessa betänkanden fårframställas under den gemensamma överläggningen. Ipropositionen 100, bilaga I (ekonomidepariementet) hade regeringen efterföredragning av ekonomiministern föreslagit alt godkännade allmänna riktlinjer förden ekonomiska politiken som förordals ipropositionen. I delta sammanhang hadebehandlats delsföljande motioner rörande riktlinjerna för den ekonomiska politiken: 1977/78:316av (apk) och (apk), vari hemställts att riksdagenbeslutade atl avslå regeringens finansplan och godkänna de i motionen anfördariktlinjerna för den ekonomiska politiken, 1977/78:654av m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga hemställts att godkändede allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken.som förordats i motionen, 1977/78:867 av m. fl. (vpk), vari såvitt nu var i fråga hemställts attriksdagen beslutade atl godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiskapolitiken som förordats i motionen och avslå regeringens förslag i denna del. dels följande motioner: 1977/78:231av m. fl. (vpk), vari hemställts atl hos regeringenskulle anhålla alt ett allmänt prisstopp infördes, 1977/78:284av (apk) och (apk), vari hemställts att riksdagenbeslutade att hos regeringen anhålla om införande av ett effektivt, allmänt ochtotalt prisstopp, 1977/78:310av (apk) och (apk), vari hemställts att riksdagenbeslutade att uttala sig mot en statlig styrning av lönepolitiken i form av s.k. "samhällskontrakt" eller liknande, 1977/78:317av m.fl. (vpk), vari hemställts att skulleantaett nationelltprogram för kamp mot kris och arbetslöshet som-på sätt som utföriigareredovisats i motionen -bestod av följande programpunkter: 1. förbud mot avskedanden och permitleringar samtstopp för kapitalflykt och industriutflytlning, 2. utbyggnad av statliga basindustrier med sikte atlhöja förädlingsgraden i ekonomin, 3. elt program för förnyelse och utbyggnad av detkollekliva transportväsendet, 4. program för atl bekämpa de sociala och miljömässigabristerna i samhället. 5. förkortning av arbetsdagen , medsikte på sextim-marsdag, gällande alla arbetande och ulan lönereducering, 6. nationalisering av privata storbanker ochkreditinstitut samt upprättande av samhällsfonder under de arbetandessjälvständiga förvaltning, genom avsättningar från det privata aktiekapitalet, 7. genomgripande demokratisering inom alla nuvarandeoch nya statsföretag, 1977/78:898 av . (s), vari hemställts 1. att som sin mening gav regeringen tillkänna att ytterligare åtgärder borde vidtas för atl säkrabostadsbyggandets kreditförsörjning, 2. att som sin mening gav regeringen tillkänna att en översyn borde göras avreglerna om särskild placeringsplikt i lagen om kreditpolitiska medel, 1977/78:927av (apk) och (apk), vari hemsiäilts att iprincip skulle uttala sig för att borde återgå lill lågräntepolitikenoch i konsekvens härmed i skrivelse till föreslå en sänkning avdiskontot till , 1977/78:928 av IngemarHallenius (c) och (), 1977/78:932av m. fl. (s), vari hemställts atl som sin mening gavregeringen lill känna vad i motionen anförts om prisstopp på dagligvaror, 1977/78:935 avHans Wachtmeister m. fl. (m) och 1977/78:1433 avKari-Anders (). 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken alt med avslag på motionerna1977/78:316,1977/78:654 yrkande 1 och 1977/78:867 yrkande 1 skulle godkänna vadsom förordats i propositionen 1977/78:100 bilaga 1 och som sin mening geregeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande en statligt reglerad inkomstpolitik attriksdagen skulle avslå motionen 1977/78:310, 3. beträffande program för kamp mot kris ocharbetslöshet alt skulle avslå motionen 1977/78:317, 4. beträffande återgång till lågräntepolitiken attriksdagen skulle avslå motionen 1977/78:927, 5. beträffande bostadsbyggandets kreditförsörjning attriksdagen skulle avslå motionen 1977/78:898, 6. beträffande lantbrukets kreditförsörining attriksdagen skulle avslå motionerna 1977/78:928, 1977/78:935 och 1977/78:1433, 7. beträffande prispolitiska åtgärder att riksdagenskulle a. avslå motionen1977/78:231, b. avslå motionen1977/78:284, c. avslåmotionen 1977/78:932. 1)beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken av Kjell-OlofFeldt, , , , Torslen Karisson, KarinFlodström och Per (samtliga s) som ansett att utskottet under 1,5 och 7 c bort hemställa 1.beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken atl riksdagenmed avslag på regeringens förslag i propositionen 1977/78:100 bilaga 1 samtmotionerna 1977/78:316 och 1977/78:867 yrkande 1 och med bifall till motionen1977/78:654 yrkande 1 som sin mening gav regeringen lill känna vadreservanterna anfört, 5.beträffande bostadsbyggandets kreditförsörining att med biföll tillmotionen 1977/78:898 skulle a. som sin mening geregeringen till känna vad reservanterna anfört rörande ytteriigareåtgärder för alt säkra bostadsbyggandets kreditförsörjning, b. somsin mening ge regeringen lill känna vad reservanterna anfört beträffande en översyn av reglerna om särskild placeringsplikt i lagen om kreditpoliliska medel, 7. beträffandeprispolitiska åtgärder att skulle c. medbifall till motionen 1977/78:932 som sin mening ge regeringen lill känna vad reservanterna anfört om prisstopp på dagligvaror. Ipropositionen 100, bilaga 2 (budgeldepartementei) hade regeringen efterföredragning av budgetminislern såvitt nu var i frågaföreslagit atl 1. godkänna de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som förordats ipropositionen, (3) bemyndiga regeringen atl från och med /79 beslutaom rält för affärsverk och myndigheter atl placera medel räntebärande i riksgäldskontoreli enlighet med vad i propositionen förordals och (5) bemyndiga regeringen alt i riksgäldskontorel disponera en från . ökad röriig kredit att på sätt som regeringenbestämde ställas till förfogande för myndigheter som bedrev uppdragsverksamhet. Idelta sammanhang hade behandlats dels följande motionerrörande riktlinjerna för budgetregleringen: 1977/78:654av m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga hemställts atl riksdagengodkände de allmänna riktlinjer för budgetregleringen som hade förordats imotionen, 1977/78:867 av m, fl. (vpk), vari såvitt nu var i fråga hemställts atlriksdagen beslutade atl godkänna de allmänna riktlinjer för budgetpolitikensom förordats i motionen och avslå regeringens förslag i denna del, dels motionen1977/78:404 av Per () och (). delsföljande motioner, vilka hänvisats till näringsutskottei och sedermeraöveriämnats lill finansutskottet: 1977/78:869 av m. fi. (vpk), vari såvitt nu var i fråga hemställts attriksdagen beslutade att uttala sig för upprättande av samhällsfonder underlönarbetarnas kontroll som förordats i motionen 1977/78:867, och 1977/78:1640avOlof m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga hemställts att riksdagenskulle (12)beslutainrättaenstrukturfond fr. o. m.den Ijuli 1978 i enlighet med i motionen angivnariktlinjer, (13)till Strukturfonden för /79 under femtonde huvudtiteln anvisa eltinvesteringsanslag av 2 . 1. beträffandede allmänna riktlinjerna för budgelregleringen att med avslag på motionerna 1977/78:654 yrkande 2 och 1977/78:867 yrkande 2 skulle godkänna vad som förordats i propositionen 1977/78:100 bilaga 2 moment 1 och som sin mening ge regeringen till känna vad utskottet anfört, 2. beträffande samhällsfonder atl skulle avslå motionen 1977/78:869 yrkande 2, 3. beträffande strukturfond atl skulle avslå motionen 1977/78:1640 yrkandena 12 och 13, 4. beträffande placering av vissa överskottsmedel att bemyndigaderegeringen att från och med /79 besluta om rätt för affärsverkoch myndigheter att placera medel räntebärande i riksgäldskontorel i enlighetmed vad som förordats i propositionen 1977/78:100 bilaga 2, 5. beträffande röriig kredit alt bemyndigade regeringen atl iriksgäldskontorel disponera en från . ökadröriig kredit alt på sätt som regeringen bestämde ställas till förfogande förmyndigheter som bedrev uppdragsverksamhet, 6. beträffande redovisningen av viss administrationsavgift att riksdagenskulle avslå motionen 1977/78:404. 2)beträffande de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen av ,, , , , (samtliga s) som ansett att utskottet under 1 och 3 borthemställa I.beträffande de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen au med avslagpå regeringens förslag i propositionen 1977/78:100 bilaga 2 moment 1 ochmotionen 1977/78:867 yrkande 2 samt med bifall till motionen 1977/78:654yrkande 2 som sin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört, 3.beträffande strukturfond atl med bifall till motionen 1977/ 78:1640yrkandena 12 och 13 skulle a. godkännade i motionen angivna riktlinjerna för inrättande av en strukturfond fr. o. m. den , b. lillStrukturfonden för /79 under femtonde huvudtiteln anvisa ett invesleringsanslag av , c. hemställaatt regeringen framlade förslag om närmare bestämmelser för fondens verksamhet och om vissa bemyndiganden i enlighet med vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats elt särskilt yttrandebeträffande redovisningen av viss administrationsavgift av Per (). 1 delta betänkandebehandlades motionerna 1977/78:640av m. fl. (vpk), vari hemställts att beslutade alt hosregeringen begära förslag om befrielse för kommuner och landsting frånskyldighet att erlägga allmän arbetsgivaravgift i enlighet med vad som anförtsi motionen 1977/78:638, 1977/78:941 av GöstaAndersson (c) och () och 1977/78:1455av m. fl. (s) vari under punkten 1 hemställts alt riksdagenbeslutade alt det avgiftsfria belopp på vilket egen förelagarens allmänhaarbetsgivaravgift beräknades skulle sänkas till . all gälla fr. o. m.den 1 april 1978. 1. beträffande avgiftsbefrielse för kommuner och landsting att riksdagenskulle avslå motionen 1977/78:640, 2. beträffande avgiftsbefrielse vid nyanställning att skulleavslå motionen 1977/78:941, 3. beträffande sänkning av det avgiftsfria beloppet för egenföretagareatt skulle avslå motionen 1977/78:1455, yrkandet 1. Reservation hade avgivits beträffande sänkning avdet avgiftsfria beloppet för egenföretagare av , , , i , och (samtliga s)som ansett all utskottet under 3 bort hemställa attriksdagen med bifall lill motionen 1977/78:1455 yrkandet 1 skulle anta avreservanterna framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1968:419) om allmänarbetsgivaravgift. Idetta betänkande behandlades motionen 1977/78:1455 av m. fl. (s),vari såvitt nu var i fråga (punkterna 2 och 4) hemställts 2.att spärreglerna i fråga om uppdelning av inkomsterna mellan makar i gemensamtföretag och lön till barn från föräldrars företag i princip fick den lydelse dehade före beslut och att de nu föreslagnareglerna skulle tillämpas fr. o. m. , 4. atlreglerna för beskattning av bilförmån för fåmansbolagsdelägare fick den lydelse de hade före beslut . 1. beträffande familjebeskattningen för egenföretagare m. m. altriksdagen skulle avslå motionen 1977/78:1455 yrkandet 2, 2. beträffande bilförmån atl riksdagenskulle avslå motionen 1977/78:1455 yrkandet 4. Följande två reservationer hade avgivits av , , , i , och (samtligas): 1.beträffande familjebeskattningen av egenföretagare m. m., vari reservanternaansett att utskollel under I bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1977/78:1455 yrkandet 2 skulle anta avreservanterna framlagt förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370), 2. beträffande bilförmån, vari reservanterna ansettatl utskottet under 2 bort hemställa alt med bifall lill motionen 1977/78:1455yrkandet 4 skulle anta av reservanterna framlagt förslag till lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370). Dagens debatt förs i ett myckel allvariigt läge för vår ekonomi. Vi harnu bakom oss etl år då den totala produktionen sjunkit pålagligl, reallönernaminskal, bostadsbyggandet gått tillbaka och investeringarna inom industrinminskat kraftigare än tidigare . Samtidigtskärptes tecknen på allvarlig obalans i ekonomin: inflationen har kraftigt ökatoch underskotten i utrikeshandel och statsbudget har växt till en storiek, somnu inger djup oro. Del är ingen överdrift att påstå att det inte finns någotjämförbart land som haft en tillnärmefsevis så svag ekonomisk utveckling somden genomled . Närvi senast diskuterade den ekonomiska politikens uppläggning här i ibörjan av december i fiol kunde vi göra det mot bakgrunden av etl belänkandefrån finansutskottet, som vittnade om elt ganska betydande mått avsjälvständighet i förhållande till propositionen. Förutom alt utskottet på egenhand hade försökt bilda sig en uppfattning om konjunkturiäget och utvecklingenframöver hade man formulerat vissa egna riktlinjer för den ekonomiskapolitiken. 1 relativt bestämda formuleringar uppmanades regeringen att ta sigsamman och bl. a. inrikta arbetet med nästa års budgetproposition på attavvärja en hotande statsfinansiell kris. Man försökte också bringa en vissklarhet i den oreda på prisövervakningens område som handelsministern och ekonomiministernmed förenade krafter hade åstadkommit. Man gav sig t. o. m. på en avregeringens heliga kor, indexregleringen av skatteskalorna, och bekräftade vadvi hävdat från socialdemokratiskt håll, nämligen atlstabiliseringspoliliken blir långt svårare all föra med en sådanindexreglering. Utskottets majoritet försökte alltså att på väsentliga punktermana regeringen till handling. Avdetta finns emellertid inte ett spår i det nu föreliggande betänkandet frånutskottets borgeriiga majoritet. Trotsatt det av budgetpropositionen klart framgår att läget på väsentliga punkterförvärrats, trots atl den planerade politiken inte kommer att nå elt enda av demål man ställt upp är ulskottsmajoritetens betänkande en visserligen fögaentusiastisk men ändå plikttrogen avskrift av finansplan och budgetförslag.Vingklippt och litet ruggig radar man nu åter upp sig på den anbefallda pinnen.Ordningen är återställd - från finansutskottets majoritet Vadär det då för besked kommer att lämna svenska folket, om den följerregeringens och utskotismajoriietens linje? Jo, att den ekonomiska stagnationenfortsätter, infiationen rullar vidare, budgetunderskottet når nya rekordnivåeroch utlandsupplåningen fortsätter i oförminskad takt. Man kräver fortsattauppoffringar av människorna genom en ny minskning av levnadsstandarden förstora medborgargmpper. Isvåra tider kan en regering ha rätt alt begära uppoffringar av landetsmedborgare. Men då måste uppoffringarna ha etl meningsfullt syfte - attförstärka ekonomin, atl skapa trygghet för jobb och levnadsstandard iframtiden. Men det sker inte . Tvärtom minskar denna trygghet eftersom byggandetför framtiden, investeringarna i industrin, rasar ytteriigare neråt. Däremotökar vår skuldsättning och därmed de bördor svenska folket har att bära iframtiden. Vår utlandsskuld uppgår till över 50 miljarder eller . på varje förvärvsarbetande svensk. Regeringensoch utskoitsmajoriietens enda försvar för att man låter detta ske är attanpassningsprocessen efter devalveringarna måste ta sin lid. Därför sitter mannu och väntar på atl bättre vinster i näringslivet och en internationellhögkonjunktur skall komma och frälsa landet ur plågor, som man i hög grad självhar ansvaret för. Detär inte bara del atl hela detta spel om vår ekonomiska framtid kan visa sigvara en gigantisk felspekulation - högkonjunkturen kan utebli och lönsamhetsförbättringenkan raderas ut av den snabba infialion som regeringen håller i gång. Den härpolitiken kommer under alla förhållanden att leda till all ytterligare minstett år går förlorat i arbetet på att förstärka den svenska ekonomin.Resursulnyitjandet forlsätler att försämras och arbetslösheten ökar, trots demånga miljarder som pumpas in i näringslivet via arbetsmarknadspolitiken. Enligtde socialdemokratiska reservanterna i finansutskottet krävs därför en klarkursändring i den ekonomiska politiken. Den måste utformas så atl vi på nyttarbetar oss fram till ett läge då våra ekonomiska resurser blir fulltutnyttjade. Atl inte utnyttja människors vilja till arbete och atl inte användade produktionsresurser som tidigare ansträngningar har skapat är och förblirelt oförlåtligt slöseri. Vi lar avstånd från den uppfattningen att vägen tillekonomisk styrka och stabilitet går över stagnation och arbetslöshet. Vi måstei stället lösgöra de produktiva krafter som finns i vår ekonomi men somregeringen inte förmår utnyttja. Balansbrislernahar emellertid nu blivit så svåra atl det inte framstår som möjligt attåterföra vår ekonomi till en situation med fullt kapacitetsutnyttjande underden allra . Vi måste därför besluta oss för en strategi på denekonomiska politikens område som bara kan genomföras över en följd av år. Omvi får hjälp av en kraftig och ihållande internationell konjunkturuppgångkommer vi all snabbare och med mindre uppoffringar kunna återskapa styrkan iekonomin och förverkliga de uppsatta målen. Men, och det är viktigt altunderstryka, problemen kommer inte att vara över även om vi får en internationell uppgångunder senare delen av detta år och . Många av de långsikligastrukturproblemen kommer att finnas kvar, även om deras yttringar skulle kommaatl mildras under inflytande av en internationell uppgång. Om vi inte ingripermot strukturproblemen och på bred front söker skapa för framtiden varaktigasysselsättningsmöjligheter, så löper vi en risk att nästa gång deninternationella konjunkturen försvagas hamna i problem och svårigheter som kanbli ännu större än dem vi har upplevt . Deviktigaste inslagen i en politik som skall återföra landet till ekonomiskbalans och tillväxt är atl vi måste öka investeringarna och därför också dettotala sparandel, målmedvetet bringa ner det stora underskottet i statsbudgetenoch varaktigt ta ner den alltför höga takten i prisstegringarna. Vi måste påelt offensivt och planmässigt sätt lösa landets problem, så att vi på nyttåterställer tilltron till landels ekonomiska framlid. Deninternationella utvecklingen kräver att vi förstärker vår industriellaproduktionskapacitet och konkurrenskraft. Vi menar att förutsättningarna för ensådan utveckling är klart bättre än vad regeringen och utskollsmajoriletenvill ge intryck av. Vi haren hög grad av kunskap, yrkesskicklighet ochinitiativkraft på alla nivåer i de svenska företagen. Vi kan också räkna på enkonstruktiv inställning till näringslivels ulveckling och tillslruklurföränd-ringar hos de anställda i svenska företag och hos de anställdasorganisationer. Del finns dessutom en beredskap och en vilja hos löntagarna atlbidra till att den för investeringarna nödvändiga kapitalbildningen kommer lillstånd. Därför ligger det enligt vår mening ett stort ansvar på samhället attdet nu skapar sådana betingelser alt alla dessa gynnsamma förutsättningar fören förstärkning av vår industri verkligen tas till vara. Denya krav som vi ställs inför kan bara förverkligas genom en kraftig ökning avinvesteringsverksamheten. Regeringen har tillåtit industriinvesteringarna attsjunka till en oroväckande låg nivå. Detta har skett med attbostadsinvesteringarna har varit kraftigt vikande. För att vi med bibehållenfull sysselsättning skall kunna arbeta oss ur den nuvarande situationen medbrist på balans i vår utrikeshandel måste vi alltså kraftigt ökainvesteringarna. En sådan ökning fyller i dagslägel den dubbla funktionen attpå kort sikt öka efterfrågan och därmed utnyttjandet av våra resurser ochdessutom på något förstärka industrins kapacitet och konkurrenskraft. Föratlkunna finansiera en ökning av industriinvesteringarna föreslår vi att ensärskild strukturfond skall inrättas som ges en utlåningskapacitet på 4miljarder kronor. Fonden finansieras genom att en särskild avgift införs påföretagens lönesumma fr. o. m. . Avgiften bör sättas till 2 96,vilket innebär att den höjer företagens arbetskraftskostnader . Strukturfonden bör tillföras 2 miljarder av dessa avgiftsinkomsterunder , men den bör dessutom ges möjligheter att låna upp elt lika stortkapital. Närvi förordar den här konstruktionen är det därför atl vi menar atl del nu ärviktigt att resurserna koncentreras till den konkurrensutsatta delen av vår ekonomi, dvs. framför alltindustrin, och att både den offentliga sektorn och löntagarna måste engageras iden nödvändiga ökningen av vårt sparande. Vi har helt enkelt inte råd atl, somregeringen gör, sprida pengarna i småportioner över hela det svenskanäringslivet. Vi måste nu inrikta oss på atl förstärka i första hand denutlandskonkurrerande industrins ställning. Vi kan inte heller föriita oss påalt en lönsamhelsförbättring skall lösa alla de problem som vi ställs inför.Även om vi kan ha förståelse för att lönsamheten måste förbättras inäringslivet skulle det innebära atl vi försalt värdefull tid, om vi passivtsitter och väntar på att denna lönsamhelsförbättring skall skapa de ökadeinvesteringar som är nödvändiga. Det är ju nu som investeringarna skallgöras - nu när vi har kapacitet och har ledig arbetskraft. Väntar vi in på1980-talet, så har utvecklingen redan passerat förbi oss, och våra möjligheteratt reparera balansbristerna har allvarligt försämrats. Finansutskottetsborgerliga majoritet avstyrker förslaget om en strukturfond liksom våra övrigaförslag för all höja invesleringarna och få i gång den ekonomiska aktiviteten.Majorilelens argument för det ställningstagandet förtjänar faktiskt altgranskas. Detgenerella argumentet för att avvisa vårt alternativ är att vissa av deinkomstförstärkningar som vi föreslår skulle höja kostnaderna för företagen ochförsämra deras lönsamhet. Jag kan emellertid inte finna annat än alt detargumentet är utomordentligt illa underbyggt. Av våra förslag är det bara enpost, införandel av slrukturavgiften, som kan betraklas som en kostnadsfaktori produktionen. I övrigt handlar det om att återta de sänkningar av personligainkomstskatter som den borgerliga regeringen beviljat egenföre-lagarna. Meninnan man beskriver slrukluravgiftens tillkomst som närmast ödeläggande förföretagens lönsamhetsvillkor bör den sättas in i det sammanhang där den hörhemma, nämligen i en politik som minskar statsupplåningen och därmed behovet aven ytterligare skärpt kreditpolitik, som av samma skäl minskar inflationsriskenoch som aktiverar industrins investeringar och produklion. Industrin har redanfått känna av kreditpoli-likens kostnadsökande effekt via höjdakapiialmarknadsräntor. Och del torde stå utom allt tvivel att del svårastekostnadsproblemet ute i näringslivet just nu är det faktum atlindustriproduktionen faller för Qärde året i följd. Om betingelserna förföretagen ändrades i de här avseendena borde en kostnadsökning på mer änväl uppvägas av övriga kostnadsdämpande konsekvenser av en mera aktiv,resursskapande politik. Menäven om det nu är så, att de borgerliga partierna känner sig bundna av sinaheliga löften att sänka arbetsgivaravgiften, kunde man kanske ha väntat sig ettvisst intresse från utskoitsmajoriietens sida för våra förslag om ökadestatliga insatser för atl främja investeringsverksamheten. Man accepterar juulan att blinka atl miljard efter miljard skyfflas in i föriustbringandeverksamheter. En insats för alt åstadkomma mera offensiva satsningar inäringslivet borde väl då välkomnas, tycker man. Menockså här säger utskollsmajorileten nej. Skälet är helt enkelt att det somsaknas inte är kapital utan lönsamma projekt, förklarar utskotts- Därför kaningenting göras för att få förelagen all investera och utveckla sin produktion. Allmängiltighetenav det kategoriska uttalandet kan verkligen betvivlas.