prot · G10998 · 1977-12-31 00:00:00 — Försörjningsberedskapenpå teko-området, m. m. Försöijningsbered-skapenpå leko-området, m. m. Om de åtgärderna kommer att baseras på det förslag somskodelegationen under ledning av professor har lagt fram innebär detatl man för all klara försöriningsberedskapen behöver pumpa in ett drygthundratal i skobranschen. I de förslag som jag har sell frånskodelegalionen finns det ingenting om atl man skall ha ett samhällsengagemangeller all man på något sätt skall samordna företagen inom skobranschen. Mendetta kanske handelsministern kan ge besked om. Jagkommer in på förslaget i propositionen 73 om en statlig tekokoncern.Socialdemokraterna har i motionen 1643 slagit fast att vi inte har något atterinra mot etl statligt textil- och konfektionsföretag. De anställda inomAlgots t. ex. har vid ett flertal tillfällen krävt detta, och jag framfördeockså de kraven vid vår förra debatt om tekoindustrins framlid. Men det finnsen del frågor i propositionen som del finns anledning att kritisera. Först ochfrämst har inte industriministern i propositionen angett någon målsättning förtekoindustrin i dess helhet och f ö. inte heller förden statliga tekokoncernen.Men han går ändå med på att mellan 1 500 och 2 000 personer skall avskedasunder en tvåårsperiod inom det statliga bolaget. Risken för atl det blir fierär väldigt stor. Vi har, som i lidigare nämnde, ipressen sell atl 400 anställda vid i skall varslas om uppsägningoch att fabrikerna i och skall läggas ner. Det är Algotsförelagsledning som har lagt fram förslaget. Vi har i morgonekot i radion i daghört all Eiser kommer att varsla vid sina anläggningar i , ochMalmö. Inom Eiser kommer man också atl lägga ner fabrikerna i , om inte väsentliga slalliga bidrag ges. Beklädnadsfackliga representanter i den programgrupp som arbeiar med framtidaorganisation härefter vad vi erfarit inte på något sätt slälll sig bakom deframförda förslagen ulan kommer atl avvisa dem och lägga fram egna förslag. Viställer oss helt bakom den skrivelse som harskickat till industriministern där man säger: "FrånBeklädnads sida utgår vi från atl industriministern inte kommer alt accepteraatt ylteriigare nedskärningar görs i Algotsförelagen, dels innan regeringen fastlagtden framtida produktionsnivån för svensk lekoindustri, dels och absolul inteinnan de arbetsgrupper som arbetar med an finna alternativ sysselsättningför de Algotsanställda nått resultat. De som sägs upp från ska intebehöva lämna företaget innan nya arbeten är ordnade." Jagvill fråga industriministern hur han ser på förslaget och vilka åtgärder hanämnar vidta med anledning av det varsel Eiser har aviserat. Ge besked, ! Jag vet att det sitter flickor på läktaren och väntar på det. Anserherr Åsling att detta är acceptabelt? Jag vill erinra om atl enbart har ca I 200 anställda inom teko varslats om uppsägningoch att mer än hälften av alla inom beklädnadsindustrin berörts avvarsel. Vad en nedläggning av fabrikerna i och skulleinnebära för de anställda kan innefattas i ett enda ord, nämligen katastrof kommer isill anförande att närmare beröra konsekven- serna av en nedläggning avfabrikerna i . Låt mig bara säga attjag anser det vara förunderligtatt man inte inväntar de förslag till alternativa sysselsättningar för Algotsanställda som arbetsgrupper på olika håll arbetar med. Vihar också i vår parlimolion krävt atl inga väsentliga personalnedskärningarför ske inom det statliga bolaget innan statsmakterna fastställt en plan förden svenska tekoindustrins utveckling. När det gäller våra förelag iVästerbotten skulle jag vilja fråga mina borgerliga kolleger på Västerbottensbänkenvar de står när det gäller i . från ,i , och frånSkellefteåområdet: Godtar ni dessa besked som vi fått via pressen omnedläggning av två fabriker? Jag kommer noggrant att följa röstningen ikammaren. Denomslmktureringsperiod som föreslagits i propositionen anser jag vara för kort,speciellt för etl ekonomiskt så nedkört företag som Algois. Det förefallerorimligl att begära att företaget på så skall bli ekonomiskt lönsamt.Man har i propositionen inte på något sätt tagit in samhällsekonomiska ellerregionalpoliliska bedömningar - något som var myckel väsentligt videtableringen av i - utan regeringen förlitar sig helt påförelagens sociala ansvar. Hur det fungerar har vi sett i många andrasammanhang, och vi har fått ylteriigare bevis genom de föreslagna åtgärdernainom . Socialdemokraterna har i reservationen 7 följt upp de krav manställt angående sysselsättningen och instämmer i vad minoriteten iarbetsmarknadsutskottet anfört i sitt yttrande till näringsutskottet, nämligenall produklionen bör hållas på nuvarande nivå i avvaktan på en samlad plan förtekoindustrins framlida ulveckling och alt personalinskränkningar i de statligaföretagen inte bör förekomma. Man bör också sträva efter att undvikanedläggningar och personalinskränkningar i de privata företagen. Såtill sist, herr talman, några ord om medelstillskotiet till Statsföretag. Vimotsätter oss inte att för ett medelstillskoll på 190 milj.kr., men vi tvivlar slarkt på att de pengarna kommer atl räcka. De är vad vikan förstå i stort sett redan intecknade, och del kan innebära att nedläggningarinom den statliga koncernen kommeratt ske i snabb takt. Det har vi redan föttbelägg för. Vitog upp våra farhågor i utskottet och försökle fö de borgeriiga ledamöterna attgå med på en skrivning som innebar att man skulle kunna ompröva finansieringenom våra farhågor visade sig vara riktiga. Men inte ens en så stillsam begärankunde man gå med på. Vi har alltså framfört våra krav i en reservation, som jaghärmed yrkar bifall till. Vi kan i näringsutskottets belänkande konstatera att vi haft framgångmed vissa av våra krav dels genom bifallsyrkanden, dels genom positivaskrivningar. Det är bara all beklaga atl den borgeriiga utskollsmajorileteninte har följt våra motionskrav helt. Förhoppningsvis kommer delta atl ändrashär i kammaren . Jag är nämligen övertygad om att det kommer alt visa sigall de förslag som vi har ställt och de vägar som vi har angett för att lösatekoindustrins problem måsle till om vi skall klara Försöijningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. Nr 98 tekoindustrins framtida ulveckling. Jag ber återigen atl fö yrka bifall tillde socialdemokratiska reservationersom är fogade till näringsutskoiteis belänkande nr 41. Försörininssbered- Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av skapen påteko- kammarens förhandlingar. området,m. (vpk): Regeringen och näringsulskott vill alt etl kortsiktigtvinstlänkande skall styra politiken inom tekoområdet. Tekobranschen har sedan1965 minskat antalet sysselsatta med hälften. skall minskningen fortsätta,fastän i statlig regi. Nedläggningspolitikenvid det snart beslutade statliga tekoförelaget skall komma att omfatta inemot 2000 arbetstillfällen. 2 000 människor skall mista sina jobb. Jag undrar: Kanutskottels talesmän se dessa 2 000 i ögonen och säga atl man har gjort allt föratl rädda dessa människors rält till arbete? Möt dem och säg att de blirarbetslösa men att de ju för bli arbetslösa . Sedem i ögonen och säg att förelagen ju skall ge vinst. Tala sedan till dem omföretagens sociala ansvar. Bereder dock på atl dessa människor inte kommer atl tro er. För dem skallarbetslösheten bli verklighet. De skall mol sin vilja ställas utanför produktionslivet.Deras förmåga atl arbeta skall inte komma till användning. Det de kan, denyrkeskunskap som de har skaffat sig, skall nu bli värdelös. De kamratband ochden arbetsgemenskap som de har skapat trots etl slitigt och lågavlönat arbeteskall lösas upp. Det är deras arbete del gäller. För är deras arbetebara en fråga bland många. För dem gäller del livsvillkoren. Dettaborde kammarens ledamöter ha i åtanke, när vi nu snart går till beslut. Det ärlätt att fatta beslutet om att "de statliga insatserna bör ta sikte på attden nya tekokoncernen skall bli lönsam. Detla mål kan medföraatt personalstyrkan i koncernen kommeratt minska." Det är lält förriksdagsmajoriieten att uttala detla, men det är värre för dem som skall bliövertaliga. Delär lält för alt säga: "Hur delta skall genomföras bör primärtankomma på företaget och de anställda." Men för dem som snart inte äranställda blir det desto värre att genomleva. Och de utskott som har behandlatärendena och den riksdagsmajoritel som snart röstar igenom utskottens ochregeringens åsikter skall inte på detta sätt fö skjuta frågan ifrån sig. På förslagav regeringen kommer riksdagsmajoriteten snart att fatta beslut som ökararbetslösheten. Finnsdet då alternativ? Ja, sådana måste finnas och de finns. Men de passar kanskeinte de höga herrar som styr och ställer. Och de passar inte Algotsledningen ochregeringen, som redan har beslutat att avskeda 700 anställda inom Algois, somju skall ingå i det statliga tekoförelaget. Såhar vi dessutom det lidigare åberopade beskedet från Eiser i 44 , och med troliga konsekvenserför företagel i Dessa beslutkommer alltså innan har sagt sitt. Så säkra är de altnedläggningspoliliken skall fö stöd här. Reaktionenmol det här sättet att handskas med frågan mötte jag direkt bland anställda iAlgots Nord i den dag när radion hadeförmedlat beskedet. Just det här var man upprörd över, medan man f ö.konstaterade att man nu änlligen vei hur del ligger lill och kan ageradärefter. Managerar också, för del finns alternativ. Förelagen behöver inte drivas baraefter företagsekonomiska linjer. Produklionen kan upprätthållas av samhälleligaoch mänskliga hänsyn. Den grundprincipen skulle kunna läggas i botten, ochutifrån den skulle vi sedan kunna använda de utredningsresurser och deexperter som finns för atl planera en produktion som försvararsysselsättningen. Viskulle kunna la ett krafttag för atl rädda jobben, och skulle vi efterordentliga satsningar ändå finna nedskärningar oundvikliga, så skulle vi intenöja oss med det som kallas omstruktureringsperioder utan i stället se till attingen behövde lämna sitt jobb förrän det fanns elt nytt arbete. Det här går attplanera, men då måste de arbetande människorna sättas främst och inte kapitalistiskavinstprinciper. Vänsterpartietkommunisterna har i sina motioner i del ärende vi behandlar visat denenda möjliga vägen, om man är intresserad av all rädda jobben och ta till varaden yrkesskicklighet som finns och den produkttradition som har utvecklats. Visäger: Tekobranschen måsle planeras. Den statliga delen bör ges inriktningenatt med basplagg och s. k. basserier av slitstarka material skapa ettalternativ till modehetsen. Imporiandelen bör nedbringas med tio procentenheterunder en treårsperiod - importen är dikterad av kapitalintressen och baseras ihög grad på skandalösa förhållanden för anställda, exempelvis i Sydkoreastextilindustri. Dessutom bör det övervägas atl särskilt förbjuda kapitalfiyktför tekobranschen. Vidare måsle ett program snabbt utarbetas för atl brytaSjuhäradsbygdens ensidiga tekoberoende genom att statliga industrier inom andraområden lokaliseras dit. Riksdagenkan besluta sig för att bryta nedläggningspolitiken. Men då bör den pressa framen politik i enlighet med de riktlinjer vi anfört, inte fortsätta med det somRune karakteriserade som tuvhoppning. Jag yrkarbifall till vpk:s motioner 1977/78:48 och 1314. Försöijningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. Tekobranschens utveckling har kännetecknats av enfortgående minskning i fråga om både produktion och sysselsättning.Näringsutskottet påpekar i det betänkande som kammaren nu behandlar att underde har branschens läge - trots alt en lång rad av stödåtgärdersatts in från samhällets sida - försämrats myckel snabbi. Det är uppenbart -somjag tidigare framhållit då vi här i kammaren debatterat dessa frågor - attstatliga stödåtgärder inte är enda vägen lill ökad sysselsättning.Tekobranschens problem sammanhänger främst med kost- Försöijningsbered-skapenpå teko-området, m. m. nadsutvecklingen, vilketingen av de föregående talarna har berört. Den kraftigt ökadeimportkonkurrensen talar sill lydliga språk. 1belänkandet redovisar ulskottet all lolala antalet sysselsatta harminskat med mer än hälften och uppgick till ca 44 000, varav 38700 kollektivanställda. Denslora skillnaden i jämförelse med andra länder när del gäller den svenskakostnadsutvecklingen har bl. a. inneburit atl imporiandelen på konfektionssidanär extremt hög - uppskaUningsvis bortåt 80 96! Enligtuppgifter som jag inhämtat visaren prognos att de svenskaarbetskraftskostnaderna inom tekobranschen inkl. arbetsgivaravgifter och övrigasociala kostnader beräknas uppgå till ca . InomSverige är limlönen i jämförelse med andra branscher ändå låg, men trols detlaförhållande är motsvarande kostnad i beräknad till ungefär hälften avdet nämnda beloppet. Skillnaden i förhållande lill är ändå större.Prognosutfallel för 1977-med reservation för kursvariationer-pekar på drygt 23kronors skillnad! Självfallet är skillnaderna ännu större vid en jämförelse medde s. k. lågprisländerna. Man frågar sig därför hur man skall fö de svenskakonsumenterna att betala mellanskillnaden. Priserna baserar sig ju på defaktiska tillverkningskostnaderna. Utskotteterinrar i betänkandet om industriverkets bedömning att produktionsvolymen inomtrikå- och konfektionsindustrin kommer all ligga 30-3596 års nivå. framtagna produktionsindex-till vilket branschens företrädare hänvisade då upplysningar lämnades införutskottet - visar att redan tredje kvartalet 1977 har produktionen iförhållande lill 1976 för beklädnadsindustri utom skor minskat med 33 96.Utvecklingen har alltså och dess värre gått oändligt myckel snabbare än vadindustriverkets utredare förutsåg. Redantre kvartal efter det atl utredningen i krislid lades fram har mankommit ned till en nivå som industriverket bedömde skulle inträffa först ibörjan av . Räknar man med produktionsindex - fortfarande enligtstatistiska centralbyrån - kan konstateras alt produktionen för tredjekvartalet uppgick lill av volym samma kvartal. Situationenkan också belysas av att orderstocken för beklädnadsindustrin med den 1 januari1970 som bas och i löpande priser 1976 och 1977utvecklats enligt följande: Utvecklingenav orderingången för fjolårets tre sista månader jämförda med motsvarande tid1976 lyder således på att iredje kvartalets produktionsnedgång kommer allfortsätta. Eftersom beräkningarna är gjorda i löpande priser betyder delta medhänsyn till inflationen alt utvecklingen är sämre än vad de redovisadesiffrorna antyder. Trots insana stödåtgärderi form av utbildningsstöd och äldrestöd, som förutsätter atl varselicke utfärdas elieratt utfärdade varsel , har antaletkollektivanställda-enligt statistiska centralbyrån- mellan ochoktober 1977 på konfektionssektorn minskat från 21 000 lill 15 100, innebärandeen minskning med 6 000 personer, eller i runl tal med 28 96. Samtidigtsom avvecklingstakten accelererar så ökar importen. Som exempel kan nämnas atltillförseln av kostymer tre kvartal 1977 jämfört med motsvarande tidsperiod1976 minskat från 233 000 lill 171 000 plagg som importen ökat från146 000 till 162 000 plagg. Medan importen har stigit har alltså den svenskaandelen av produktionen blivit allt mindre. a. mot denna bakgrund som man skall bedöma de nu aktuella insatserna förall underlätta strukturomvandlingen inom tekobranschen. Självfallet kommerutomordentligt stora krav atl ställas på företagen i den strukturellaanpassning som måste ske. Det måsle bli fråga om omställningar vad gällerproduktionsinriktning, teknisk uppläggning och arbetsorganisation. Utskottethar i betänkandet behandlat två propositioner. I den första propositionenföreslås åtgärder för atl säkra försörjningsberedskapen på lekoområdel. I densenare propositionen omfattar förslagen åtgärder som innebär elt vidgatstatligt ägarengagemang inom branschen. Kortsiktigtär det fråga om åtgärder för att säkra sysselsättningen med nuvarande strukturoch arbetsorganisation. Långsiktigt måsle det bli fråga om en anpassning tillde förändrade marknadsförutsättningar som råder. Förelagens uppgift i enmarknadsekonomi är att tillgodose den efterfrågan på varor och tjänster somexisterar i verkligheten. Ansvaretför de strukturella omställningarna i berörda företag åvilar naturliglvisfrämst företagen och de anställda. Parterna för nu - genom statens stöd -störreekonomiska möjligheter all utöva delta ansvar. Det finns därför inte några skälatt staten lar över ansvaret på sätt som har påkallats. Däremotär det viktigt atl staten inser sitt övergripande ansvar för utvecklingen inomtekobranschen och näringslivet i sin helhet. I den nuvarandemarknadssituationen med hårdnande konkurrens - främst från andra länder vadgäller lekosektorn - betyder självfallet stödinsatser insatta punktvis storrisk för att snedvridning av konkurrensen uppstår och atl utslagning av företagkan komma att ske på andra håll än där punktinsatserna har gjorts. Minpersonliga refiexion beträffande tekobranschens siluation är att insatsernabehövs men sannolikt är för små för atl fulll ul lösa alla de problem som dennabransch nu har. Menparadoxall nog kan insalserna medföra atl problemen fiyttas lill andra företaginom samma bransch som kan klara sig utan samhällets stöd. Staten måstedärför-som regeringen är väl medveten om - ta på sig ett ansvar för vad somsker. De förändringar som sker för inte genomföras på ett sådant sätt, att deskapar problem i nu lönsamma och utvecklingsbara företag. Jagpåpekade inledningsvis atl industrins problem främst sammanhänger medkostnadsutvecklingen. De många varslen, som kraftigt ökat,bekräftar delta förhållande. ökade varslen inom tekosek- Försöijningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. Försöijningsbered-skapenpå lekoområdel, m. m. torn - enligt de uppgifterjag inhämtat - med 30 96 i förhållande till 1976. Varslen skulle sannolikt haökat ännu mer om inte ulbildningsstödet med dens. 25-kronan hade salts in.Åtgärden som sådan är ett av många uttryck förden aktiva sysselsättningspolitiksom regeringen bedriver jämsides med den politik som de ärenden vi nu tarställning till är etl uttryck för. Eiser varslar , som lidigare har påpekats i debatten,ytterligare 200 personer på tre orter. I exempelvis mitt eget hemlän harytterligare varsel tillkommit. konfektion i har varslat 12anställda om uppsägning och Timairikå i 14 personer. Del kan, attdöma av det antal personer som del är fråga om, förefalla som omnedläggningarna är av mindre betydelse, men jag måsle starkt markera all på desmå orter det här gäller blir följdverkningarna myckel allvarliga. Sannoliktkan flera liknande exempel från andra län redovisas i nuvarande krissituationför branschen. Vad som sker är symtomatiskt för svagheten i svensk ekonomi. Denviktigaste åtgärden, som kan förbättra situationen för arbetslivet isin helhet, är atl fö fart på aktiviteten i svensk ekonomi med generellt verkandeåtgärder. Vikan nu konstatera att det råder bred enighet om att kraftfulla åtgärder påflera områden är nödvändiga för att stärka tekoindustriernas konkurrenskraft.Detta framgår inte enbart av skrivningarna i propositionerna och iutskottsbetänkandel utan även i de många motionerna. Denna debatt kommer ocksåatl visa det. Vad det däremot råder delade meningar om är omfattningen ochinriktningen av de i propositionerna föreslagna åtgärderna. Reservanternaefteriyser mera av planering och samordning. Det är inte fråga om altpropositionerna skall avslås. Socialdemokraterna visar numera en merarealistisk attityd till de föreslagna åtgärderna än vad som varit fallettidigare, då dessa frågor varit uppe till behandling i kammaren. De menadetidigare att företagen skulle överiämna eller delegera den del av beslutanderättensom berördes av stödåtgärderna-och i föriängningen av resonemanget framskymtadedel atl villkoren skulle förvandlas till krav på regelrätt förstatligande. Detfanns med andra ord inbyggda hot om socialisering. har detla förvandlatstill krav på "övergripande planer för samhällets insatser påtekoområdet", som vi hörde plädera för. Detär inte främst kapitalförsörjningen eller ägarstrukturen ulan den lågalönsamheten som utgör dagens huvudproblem - inte enbart för tekobranschen ulanför näringslivet som helhet. Kostnadssituationen ändras inte genom ändradeägarförhållanden. Vihar tidigare kunnat konstatera atl det av staten hälftenägda Eiser inte harkunnat klara sig bättre än det tidigare enskilt ägda . Inte heller harstatens engagemang i Eiser utgjort någon garanti för alt avtalet mellanföretaget och den dåvarande socialdemokratiska regeringen kunde hållas tillalla delar. har utgått ifrån atl en helhetsbedömning avlekobranschen fortlöpande pågår. Situationen är sådan att åtgärder måste sättasin i såväl kortsiktigt som långsiktigt perspektiv. Ulskottet har därför ställtsig bakom de förslag som redovisas i propositionerna. Därutövermarkerar ulskottet att det utgår från atl man från regeringens sida med hänsynlill försörjningsberedskapen kommer alt vidta kraftfulla åtgärder i god lid föralt bromsa nedgången innan produktionskapaciteten går ned till en kritisk nivå.Enligt handelsministern skall överstyrelsen för ekonomiskt försvar ochindustriverket fö i uppdrag att följa utvecklingen. Detta bör enligt utskottetsmening möjliggöra elt snabbt inskridande från regeringens sida. Med hänsynhärtill samt till den i propositionen 42 förutsatta långsiktiga planen för hurförsörjningsberedskapen skall upprätthållas har utskottet inte funnit skäl attbiträda reservanternas förslag. Påmotsvarande sätt kommer utvecklingen på skoområdet - vilken tagils upp ireservationerna 3 och 5 - alt följas av berörda myndigheter. Utskottet utgårfrån att regeringen vidtar de åtgärder som kan bli aktuella. kommerskodelegalionen atl avge sina förslag, och enligt vad utskottet erfarit övervägsnu åtgärder inom för stöd lill skobranschen. Vadsedan beträffar handelns prissältningsmeioder hänvisar utskottet till pågåendeutredningsarbete av en arbetsgrupp inom prisregleringskommittén. Resultatetväntas föreligga , varför utskottet inte funnit skäl att föreslåriksdagen alt göra en särskild framställning, som motionärerna har begärt. Likasåavstyrker utskottet motionskraven på ändrade medelstillskoll för den statligatekokoncernen. Propositionens förslag grundar sig på särskilda utredningar ifrågan. Avsikten äratt uppnå normal kommersiell finansiering, balanserad medkravet att de statliga företagen inte för sättas i en särskilt gynnad ställningi förhållande till andra företag inom samma bransch. Utskottethar dock i likhet med arbetsmarknadsutskottet framhållit alt medel bör ställastill förfogande i den mån statliga företag för speciellt viktigaregionalpoliliska eller försörjningsberedskapspolitiska uppgifter. Beträffandeursprungsmärkningen, som tagils upp i en motion, kan utskottets skrivningmöjligen uppfattas som långtgående. Men det är inte avsikten atl tvinga framelt omfallande krångel på det här området, om någon nu skulle tro det. Tvärtomär det fråga om riktlinjer för all främja frivilliga överenskommelser mellankonsumentverket och tekobranschen. Tillämpningenmåste självfallet ske med omdöme, och åtgärderna måsle vara enkla ochpraktiska. Även om avsikten enbart är alt förbättra informationen tillkonsumenterna bör det enligt min mening inte bli fråga om att märka varjeenskilt småplagg. I många fall kan del räcka med upplysningen att det är enimportvara. Det för under inga förhållanden bli fråga om åtgärder som kanupplevas som någon ny form av byråkrati! Jagförutsätter atl man noga följer effekterna av föreslagna åtgärder. För egen delvill jag klart markera att om åtgärderna skulle leda till handelspolitiskamotåtgärder från andra länder gentemot vår export, måsle vi vara beredda atlsnabbt ompröva våra åtgärder. Även om jag biträtt förslaget med viss tvekanharjag dock funnit det värdefullt att nu pröva hur en sådan här möjlighet kangagna oss i den situation vi befinner oss i. Fråganom de statliga lekoförelagens möjligheteratt komplettera inhemsk tillverkningmed import eller egen produktion utomlands tas upp i två Försörjningsberedskapenpå teko-området, m. m. 4 protokoll 1977/78:98-100 m. m.