prot · G109125 · 1977-12-31 00:00:00 — Avsikten är att på grundval av detta och annatsärskilt insamlat bakgrundsmaterial söka göra en preliminär bedömning om skälenför en liknande eller till verkningssättet motsvarande reglering överväger deallvarliga betänkligheter som här onekligen ger sig till känna. Det är såledesfråga om ett kartläggande och förberedande arbete vars resultat det ännu är förtidigt att säga något om. Sammanfattningsvis vill jag dock framhålla att detinle kommer i fråga att införa något generellt förbud mot att bära kniv, dettaav både principiella och praktiska skäl. Men man bör inte redan i förvägutesluta möjligheten att i någon form kunna vidta ålgärder för att möta denoroande ulveckling som jag har talat om. Jag ber att fö tacka justitieministern för svaret på min fråga. situation som råder med hög brottslighet där trenden i vissaavseenden är ökande, t. ex. närdet gäller våldsbrotten och rånbrotten, är detnödvändigt med brottsförebyggande ålgärder på många olika sätt. Det kan gällainformation och upplysning, såsom t. ex. den kampanj mot häleribrott som skalldras i gång . Det kan gälla kontaktverksamhet mellan myndigheter,skolor, organisationer m. m. verkar på olika sätt idet övergripande syftet att skydda människor från att bli utsatta för brott ochskydda människor från att begå brott. Enlagstiftning med förbud att bete sig på vissa sätt eller att inneha föremål somkan vara farliga och användas i brottsligt syfte är naluriigtvis en typ av åtgärder mot brottslighet.Reglerna om vapeninnehav är exempel på det. Justitieministern har i svaretnämnt förbudet mot innehav av vissa stiletter. Men som jag ser det kan man inteförbjuda och författningsreglera i hur hög grad som helst, även om det inom enviss sektor eller bland företrädare för vissa myndigheter kan synas rationelltoch effektivt med en långt gående förbudsreglering. En sådan reglering måstenämligen överensstämma med vad folk i allmänhet finner vettigt och förnuftigt. Närpressuppgifter har cirkulerat om att det i har övervägtsgenerellt förbud atl bära kniv, då menar jag att det är stor risk att man ialltför stort lagstiftningsnit håller på att passera gränsen för vad som ärrimligt och vettigt. Man är då i närheten av det löjligas gräns. Många kanskekan få intrycket att avståndet mellan Mynttorget-och för också - och inte alltid är så stort. Dessbättrereducerar justitieministern problemet i svaret - avsikten är inte att det härskall bli ett generellt förbud. Men rätt många frågetecken kvarstår, tyckerjag, och det nämns också i svaret: gränsdragningsproblemen, kontrollen, kommerman verkligen åt våldsverkarna medelst förbud - kommer de inte att ha knivändå? Detstår i regeringsförklaringen att kampen mot brottslighetenskall intensifieras och den enskildes trygghet till liv och egendom förstärkas.Det är mycket viktigt att så sker. Men det heter också att den enskildesrättsskydd skall förstärkas, byråkratiseringen av vårt samhälle brytas ochkraftfulla insalser göras mot krångel och onödig centralstyrning. Jag tror attett förbud mot att bära kniv i vilken form det än sker måste utformasutomordentligt försiktigt - annars kan det ge intryck av en förbudsmentalitetsom jag tror många människor anser skall vara den nuvarande regeringenfrämmande. Omstatsbidrag lill spårvägar, m. m. Överiäggningenvar härmed slutad. § 10 Omstatsbidrag till spårvägar, m. m. KommunikationsministernBO erhöll ordet för att i ett sammanhang besvara dels (), dels () anmälda frågor, 1977/78:395 resp.397, och anförde: har frågat mig om regeringen är beredd att ändranuvarande bestämmelser så att statsbidrag även skall kunnautnyttjas för spårvägar. UllaTilländer har frågat mig om jag är beredd att ställa resurser till förfogandeså att ett antal kommuner, bl. a. , kan bli försökskommuner för etttrådbussyslem. Jag besvarar frågoma i ettsammanhang. SåsomDaniel Tarschys påpekar i sin fråga föreslog den s. k. KOLT-ulredningen vidgademöjligheter atl ge statsbidrag till fasta anläggningar för lokalkollektivtrafik i tätorter, bl. a. till bussgator och spårvägar. Omstatsbidrag till spårvägar, m. m. till trådbussanläggningarfår också övervägas i samband med arbetet med den trafikpolitiska propositionsom jag kommer att förelägga . Allmäntvill jag understryka angelägenheten av att goda förutsättningar skapas förkollektivtrafiken. Då det gäller att finna energisnålare, tystare och renarekommunikationsmedel är trådbussen enligt min mening ett alternativ. Jag anseratt det är angeläget atl trådbusstrafikens ekonomi samt övriga för- ochnackdelar närmare utreds. Därför tog jag kontakt medStockholms läns landsting, SL, i uppdrag att lämna förslag till utformning avförsök med trådbusstrafik. Detta arbete pågår, och räknar med att iår kunna lägga fram ett sådanl förslag. Frågan om eventuell statlig medverkan iprojektet får regeringen ta ställning till då. Omett försök kommer till stånd i blir de resultat som där kommerfram vägledande för framtida eventuella satsningar på trådbusstrafik. kommer rätt snart alt ta ställning tillLidingöbanans framtid. Att bevara banan - som en överväldigande majoritet avLidingös invånare vill - ställer sig något dyrare än att gå över tillbusstrafik. Det skiljer på någon miljon priser, drygt 10 miljonerför banalternativet mot 9 miljoner för bussalternativet. Mendet här är en sned kalkyl redan från början, eftersom den inte ger en helträttvisande bild av kostnaderna för de vägar som bussama skall gå på. Och delär härsom staten kommer in. De nuvarande statliga vägpengarna kan användas tillvägar och tunnelbanor, men däremot inte till spårvägar som har korsningar isamma plan. Kollektivtrafikutredningenföreslog att vägpengarna skulle kunna användas även till spårvägar av typLidingöbanan, och del har också många remissinstanser instämt i. Det var motden bakgrunden som jag frågade statsrådet om regeringen är beredd attfölja utredningen på den här punkten och medge att vägpengar används också tillspårvägar. Jagber att fö tacka för statsrådets inlägg här i kammaren men jag lyckadesfaktiskt inte, trots alt jag ordentligt spetsade öronen, uppfatta något svar påmin fråga. Kommunikationsministern säger egentligen ingenting annat än attregeringen fortfarande funderar på saken. Det vore naturligtvis tacknämligt omjag kunde få ett litet förtydligande. Jag kanske då kan passa på att lägga tilltvå följdfrågor. Fördelförsta: För oss på slår den nuvarande anslagspolitiken så att det kanutgå statsbidrag till att bygga en stor ny huvudled för motortrafikenmenintel()ren upprustningav spårvägen. Ärdet rimligt atl man på delta sätt åena sidan försvårar för kollektivtrafiken och å andra sidan gynnar busstrafikenframför spårvägstrafiken? Fördel andra: Kommunikationsministern har i svaret till gjort ettklart ställningstagande till förmån för trådbussar som ett miljövänligttrafikmedel. Skulle han inte kunna göra ett lika klart ställningstagande tillförmån för den sorts trådbussar som går på räls, dvs. Jag tackar statsrådet för svaret på min fråga. Jag noterar medtacksamhet de positiva inslagen, och jag tror att de verkligen är något att tafasta på . Vadjag särskilt tänker på i statsrådets svar är hänvisningen tillKOLT-utredningen, som på många ställen nämner att användningen av eldrivnabussar bör stimuleras, hänvisningen till propositionen saml på det uppdrag somStockholms Lokaltrafik har fått att lämna förslag till utformning av försök medtrådbusstrafik. I detta sammanhang kan man också nämna det positiva intressesom gav uttryck för redan vid /76. Trafikutskottetframhöll då i sitt yttrande över en moiion om statsbidrag lill trådbussar attden frågan var angelägen. Delfinns många andra tecken som tyder på att intresset kommer på bred front. Jagtänker då på en ökad medvetenhet hos allmänheten om vådorna av både buller- ochluftföroreningar. Bådebuller och luftföroreningar överskrider i storstädernas centrala delar dethälsovådligas gräns. Dessutom betyder nya trådbusstyper med modernare teknikatt intresset stiger. Det är en buss som av tekniska utrymmesskäl kan byggaslägre över markplanet och bekvämare för de resande. Det är viktigt inte minstmed tanke på äldre och handikappade. Deltaär några av skälen till att elektriskt drivna bussar har diskuterats i mångakommuner i ,t. ex. i , , , ,, och . Detär faktiskt ganska angeläget att det görs något snart och att kommunerna fårresurser, eftersom nedsmutsningen från trafiken ökar, sommedvetenheten om den också ökar. Det hinder som föreligger är den ekonomiskaflaskhals som själva anläggningskostnaderna utgör. Jagskulle slutligen vilja fråga statsrådet om inte en utvidgning avförsöksverksamheten i till att omfatta också vore värd sittpris. Det ärju fråga om en försöksverksamhet, och det måste ha sin betydelseatt den bedrivs i kommuner med olika strukturer. Omstatsbidrag till spårvägar, m. m. Jag nämnde atijag uppmanat att på försök inrättaen linje för trådbussar, så att vi får erfarenhet av framför allt det nyasystemet med trådbussar, de s. k. duobussarna, som kan gå både med ström frånluftledning och på batterier. När man från statens sida är intresserad av attfå en sådan erfarenhet, ligger det nära till hands att staten är villig att ståför de merkostnader som kan uppkomma. När försöksverksamheten har kommit igång - om den nu gör det - och vi fått de erfarenheter den ger, för vianledning att ta ställning till hur man skall förfara i fortsättningen. Huruvidaförsöksverksamheten kan utvidgas till att även äga rum i någon annan svenskkommun kan jag f n. inte yUra mig om, men om det finns intresse från någonsådan kommun finns det anledning för kommunledningen att la kontakt medkommunikationsdepartementet, som kommer att 2 protokoll 1977/78:125-126 Omreglerna för bemanning av .fartyg Atijagför några månader sedan tog upp frågan om försöksverksamhet med trådbussarinnebär alls inte att jag är negativ till spårvagnar. Tvärtom tycker jag att deär ett alldeles utmärkt kommunikationsmedel där de passar. Vi kommer attöverväga KOLT:s förslag rörande ändrade regler för statsbidrag, men för dagenär jag tyvärr förhindrad att säga någonting om resultatet av dessaöverväganden. DANIELTARSCHYS (fp): Det var mycket bra att vi fick veta atl statsrådet är en lika varm vänav spårvagnar som han är av trådbussar. Då får jag bara uttala denförhoppningen att denna starka sympati också skall leda till en generös ochpositiv behandling av KOLT:s förslag. Detta förslag spelar stor roll förkollektivtrafiken här i länet och för , där det kommer att ha betydelseför avvägningen mellan bussalternativet och banalternativet, som inom korlskall avgöras i . Vianser att det är rimligt att staten inte genom en snedvridning av anslagengynnar det ena av två alternativ, utan att man får någoriunda likvärdigaekonomiska forutsättningar för de båda alternativen. ULLATILLÄNDER (c): Jag för tacka statsrådet också för det tillägg som han gjordetill svaret. Jag är mycket glad för att statsrådet kommer att lyssna på och tahänsyn till framställningar från kommuner när det gäller trådbussar. I denkommun som jag själv representerar pågår f n. en mycket ambitiös och, kan mansäga, i ordets bästa mening radikal omläggning av trafiken i de ceniraladelarna. I samband med den omläggningen upplever nog många att enförsöksverksamhet med en ny typ av bussar skulle ge ett mycket gott resultat. Övertäggningenvar härmed slutad. § 11 Om reglernaför bemanning av fartyg KommunikationsministernBO erhöll ordet för att besvara () anmäldafråga, 1977/78:396, och anförde; har frågat mig dels vad som är orsaken till attregeringen beslutat överlämna befälsbemanningsutredningens betänkande till densjöfartspolitiska utredningen, dels när regeringen avser att med utgångspunkt ibefälsbemanningsutredningens förslag förelägga förslag ibemanningsfrågorna. Ijuni 1969 tillkallades efter bemyndigande av Kungl. Maj:t en sakkunnig för attse över behörighetskraven för sjöbefäl och därmed sammanhängande frågor.Utredningen antog namnet befälsbemanningsutredningen. Utredningen har avgetttvå delbetänkanden, . avlämnade i januari1978 slutbetänkandel Bemanning av fartyg. Ijuni 1977 tillkallades efter bemyndigande av regeringen en särskild utredaremed uppdrag alt företa en sjöfartspolilisk utredning. Utredningen antog namnetsjöfartspoliliska utredningen. I direktiven förutsätts bl. a. att samråd skallske med befälsbemanningsutredningen. fickbefälsbemanningsutredningen tilläggsdirektiv av motsvarande innehåll i fråga omsamråd. Vidavlämnande av befölsbemanningsutredningens slutbetänkande anfördes i skrivelsebl. a. att sjöfartspolitiska utredningen i en särskild lillbefälsbemanningsutredningen ställd skrivelse uttalat behov delsav komplettering av befälsbemanningsutredningens resonemang om de ekonomiskakonsekvenserna, dels av översyn av vissa avsnitt i utkastet till betänkande,betingad av kollektivavtalsuppgörelser som träffats . Dettaär bakgrunden till det av regeringen fattade beslutet att övertämnabefälsbemanningsutredningens betänkande till sjöfartspolitiska utredningen förvissa kompletteringar. Syftet med denna åtgärd är att före remissomgången vägain ytterligare faktorer av betydelse för sjöfartsnäringen, som tillkommit underden . kompletteringsarbete förutsätts enligt regeringsbeslutet bedrivasi sådan takt att en redovisning kan ske till mig senast den 31 maj 1978.Avsikten är att därefter skicka ut befälsbemanningsutredningens betänkande medkompletteringar för sedvanlig remissbehandling. Tidpunktför proposition och riksdagsbehandling av betänkandet blir bl. a. beroende avutfallet av remissomgången. Omreglerna Jör bemanning av .fartyg Jag tackar kommunikationsministern försvaret på mina båda frågor. Dethar varit litet underliga turer i den här frågan, herr kommunikationsminister.Befälsbemanningsutredningen har arbetat med en översyn av reglernaför bemanning av fartyg. har utredningen lämnat ifrån sig ett betänkande,som var enhälligt bortsett från att arbetsgivarsidan. , hade enavvikande mening. Detnaturliga i sådana här sammanhang är atl man ser till alt tryckabetänkandet-det var svårt atl få med på denpunkten. Och sedan hade det varit naturiigt att betänkandet hade skickats ut påremiss. Men då gör kommunikationsministern, sannolikt för att tillgodosearbetsgivarintressena, den märkliga manövern att han skickar över utredningentill sjöfartspolitiska utredningen för överarbetning på vissa punkter. Isamband med sjöfartspolitiska utredningens tillsättande utarbetades tilläggsdirektivtill befälsbemanningsutredningen om att samråd skulle ske med sjöfartspolitiskautredningen och att man också skulle göra ekonomiska beräkningar som skullebehövas för en bedömning av den föreiagseko- Omreglerna för bemanning av fartyg nomiska effekten avutredningens förslag. Ett sådant samråd har ägt rum, ochbefälsbemanningsutredningen har också i sill betänkande tagit ad notam denföretagsekonomiska effekten - som inom parentes sagt är plus minus noll, ävenom nu i efterhand vill göra gällande att så inte är fallet ochhar talat om kostnader som rör sig omkring 100 miljoner. Detär en egendomlig ordning att man efter en lång tids utredningsarbete bildligttalat försöker sopa utredningens betänkande och förslag under mattan och skickaöver det hela till en annan utredning. Det är så mycket mer beklagansvärt som iden enmansutredning som sjöfartspolitiska utredningen utgör de anställdasorganisationer inte har samma möjligheter att göra sig hörda som de hade ibefälsbemanningsutredningen - och det är minst sagt nödvändigt när man somkommunikationsministern i svaret säger att sjöfartspolitiska utredningensöversyn av befälsbemanningsutredningens förslag bl. a. är "betingad avkollektivavtalsuppgörelser som träffats ". Dettaär med föriov sagt förvånansvärt. Här har arbetsmarknadens parter träffat enkollektivuppgörelse, och sedan säger kommunikationsministern att eftersom dehar gjort detta skall betänkandet skickas över till en annan utredning förenutvärdering beträffande de avtal som träffats på arbetsmarknaden. säger att det var en märklig manöver. Det kan jag intealls hålla med om. När en utredning har pågått en mycket -det är Kun;och jag överens om - i ett samhälle, som utvecklasoch där det ständigt händer nya saker, är det naturiigt att vissa delar kanbehöva ses över med hänsyn till den senaste tidens utveckling. Det är precisvad vi har begärt att sjöfartspolitiska utredningen skall göra. Det vore rätlilla atl skicka ut en utredning på remiss, om den inte är fullt up lo date. Detär inte särskilt populärt bland remissinstanserna att behöva belastas med alltdet arbete som skrivandet av remissyttranden innebär. Då bör man naturtigtvisinte i onödan begära remissvar. Man bör göra utredningar så fullständiga sommöjligt, så att de myndigheter och organisationer från vilka vi begärremissyuranden slipper onödigt dubbelarbete. Det är bakgrunden, tycker inte alls att det är någol märkvärdigt. Föratt det inte skall stå oemotsagt i kammarens protokoll villjag rätta till ettpar uppgifter, som gav. Han påstod att befälsbemanningsutredningensbetänkande var enhälligt bortsett från redarsidan. Det riktiga förhållandet äremellertid att de ombordanställda - såväl Svenska maskin-befälsförbundel somSveriges fartygsbefälsförening-avgav särskilda yttranden. säger vidare att de ombordanställdas organisationer inle ärrepresenterade i sjöfartspolitiska utredningen. Men visst är de det. Alla treorganisationerna är representerade där. KURTHUGOSSON (s): När kommunikationsministern gav tilläggsdirektiv tillbefälsbemanningsutredningen uppmanade kommunikationsministern utredningen attsamråda i olika frågor med sjöfartspoliliska utredningen. Sådant samråd harskett. Men när utredningen sedan är klar, byter man fot och vill på nytt ta uppde kontroversiella frågorna, där arbetsgivarparten har en från samtligaarbetstagarorganisationer avvikande mening. Jagtycker detta är ytterst förvånansvärt. I den skrivelse till befälsbemanningsutredningensom har avlåtits av sjöfartspolitiska utredningens ordförande utan kontakt medde anställdas organisationer, vilka var representerade i befälsbemanningsutredningensåsom experter, återfinner man nämligen formuleringar, som är identiska med deformuleringar som har sin reservation. Detinträffade, att en utredning som har fullgjort ett arbete - mycket gott, såvittjag kan förstå-skal I bli föremål fören annan utrednings värdering, kan föprincipiella konsekvenser. Var hamnar vi, herr kommunikationsminister, om olikautredningsmän under pågående arbete ger underbetyg åt andra utredningar? Detnaturiiga hade varit, herr kommunikationsminister, att den sjöfartspolitiskautredningen fått befälsbemanningsutredningens betänkande på remiss och denvägen givits möjligheter att anföra sina synpunkter på det framlagda förslaget.Genom det nu begagnade förfarandet försöker man sopa befälsbemanningsutredningensbetänkande och förslag under mattan. Under alla omständigheter fördröjer manhandläggningen av befälsbemanningsutredningens förslag. Omreglerna för bemanning av fartyg Jag tror inte alls atl det här är någon särskilt ovanlig företeelse.Det har hänt förr, , att en utredning för titta på andrautredningars förslag och betänkanden. Jag begärde ordet nu senast för alt bestrida denbeskyllning som riktade indirekt mot mig i det första inlägget,nämligen när han ville göra gällande att departementets - och på departementetsförslag regeringens - agerande skulle på något sätt ha samband med en favoriseringav den ena parten. Jag kan försäkra atl vi verkligen haransträngt oss atl ha kontakt med alla berörda parter. Troligen är det förstagången som representanter för redare och de ombordanställdas samtligaorganisationer suttit vid samma bord och under kommunikationsministerns ledningdiskuterat sådana här frågor i en utomordentligt positiv anda. Jag vet att manfrån de ombordanställdas sida har uppskattat detta, eftersom det har givitkonstruktiva resullal. Det skall medges, herr kommunikationsminister, att visst har det häntatt man har lämnat över utredningar till andra utredningar, men det har iallmänhet varit expertutredningar som lämnats över till parlamentariskautredningar. I det här fallet har ett utredningsresultat, som alla berördaparter Omreglerna för bemanning av .fartyg varitmed om att arbeta fram, lämnats över till en enmansutredare. Det förvånar migatl kommunikationsministern inte med ett ord vill kommentera det som jag tyckerär så uppseendeväckande, nämligen att denne enmansutredare skall utvärdera denkollektivavtalsuppgörelse som träffats mellan de ombordanställdasorganisationer och . Dethär har väckt stor uppmärksamhet bland samtliga ombordanställdasorganisationer, och de har i en skrivelse till kommunikationsministern, dateradden , givit uttryck förden bestörtning som man känner. Och del ärinle bara de anställda som har reagerat, utan vad som hänt har lett lill attgeneraldirektören , som var ordförande i befälsbemanningsutredningenoch som är en myckel kompetent utredningsman på området, har lämnat samtligasina utredningsuppdrag inom . Det är inle fråga om att utvärdera några kollektivavtal, ulan det ärfråga om att bedöma deras inverkan på de beräkningar och förslag som befälsbemanningsutredningenhar lagt fram. KURTHUGOSSON (s): Jag vill då direkt citera vad som sägs i svaret, nämligen attordföranden i sjöfartspoliliska utredningen i en skrivelse "uttalat behovdels av komplettering av befälsbemanningsutredningens resonemang om deekonomiska konsekvenserna, dels av översyn av vissa avsnitt i utkastet tillbetänkande, betingad av kollektivavtalsuppgörelser som träffats under densenaste tiden". Detsom är förvånande är kanske inte atl man gör den här översynen, utan att mangör den utan att de som varit med om att sluta dessa kollektivavtal själva fårvara med vid den översynen. Del är därför de ombordanställda har reagerat, herrkommunikationsminister. citerade några rader i den skrivelse som utredaren i densjöfartspolitiska utredningen har skrivit. Jag tycker nog att det vore merarelevant om tittade på ordalagen i den skrivelse som våren följdav regeringsbeslutet att övertämna befälsbemanningsutredningen tillsjöfartspoliliska utredningen. KURTHUGOSSON (s): Det ärju förvånansvärt atl kommunikalionsministern då tar upp del isvaret på de frågor som jag har ställt. Jag citerade direkt från det svar somjag har fått av kommunikationsministern, och jag kan fortsätta att citera:"Delta är bakgrunden till det av regeringen fattade beslutet attövertämna" etc. Med andra ord, denna skrivelse och dess påpekanden om dekollektivavtal som träffats är ju bakgrunden lill att man försöker sopabefälsbemanningsutredningens betänkande under mattan. Överläggningenvar härmed slutad. § 12 Föredrogs och biföllsInierpellalionsframställning 1977/78:166 Föredrogs konslilutionsutskolleis betänkande1977/78:36 med anledning av propositionen 1977/78:71 om kvinnlig tronföljdjämte motioner. I propositionen 1977/78:71 hade regeringenföreslagit att skulle anta de i propositionen intagna förslagen till 1. lag om ändring i successionsordningen, 2. lag om ändring i regeringsformen. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "Arvsrätt tilltronen tillkommer f. n. bara manliga medlemmar av kungafamiljen. Ipropositionen föreslås att arvsrätten lill tronen utsträcks till att omfattaockså kvinnliga avkomlingar till konung en syskonkrets skallalltid den som är äldst stå närmast till tronen. De särskilda regler som i successionsordningengäller t. ex. när en prins vill ingå äktenskap skall tillämpas för tronarvingaroberoende av kön. Samtycke till tronarvinges äktenskap skall lämnas avregeringen på hemställan av konungen. Det nuvarande förbudet för prins att ingåäktenskap med enskild svensk mans dotter upphävs." Idetta sammanhang hade behandlats motionerna 1977/78:213 av (), 1977/78:215 av (apk) och (apk), vari yrkats att som vilande skulle anta grundlagsändring avinnebörd att I8I0 års successionsordning skulle upphöra alt gälla den 31december 1979, 1977/78:228 av m. fl. (vpk), variföreslagits att beslutade