prot · G109144 · 1977-12-31 00:00:00 — (fp, c, m, s), vari hemställts att riksdagenbeslutade ge regeringen till känna vad i motionen anförts om en särskildutredning angående föriäggning av de nya länsrätterna i tillSjuhäradsbygden samt atl motsvarande prövning skedde även för andra län, därremissinstanser framhållit all regionalpolitiska skäl borde beaktas vid beslutom den nya länsrättens föriäggning, och 1977/78:1900av m. fl. (c), vari hemställts atl gav regeringentill känna vad i motionen anförts beträffande föriäggnings-orter förlänsrätterna. 1. godkännade i propositionen 1977/78:170 angivna riktlinjerna för en ny länsdomslolsorganisalion, 2. förklara motionerna a) 1977/78:1878, b) 1977/78:1887, c) 1977/78:1900 besvarade med vadutskottet anfört om lokalisering av länsrätterna. Reservation hade avgivils av ,, , , , och (samtliga s) som ansett att utskottet borthemställa 1. avslå propositionen 1977/78:170, 2. avslå motionerna a) 1977/78:1878, b) 1977/78:1887, c) 1977/78:1900. Vi socialdemokrater i konstituiionsulskoltet har yrkat avslag på denproposition som behandlas. Egentligen skulle vi ha velat yrka påbordläggning i avvaktan på de utredningar vilkas resultat enligt vår meningbehövs ställningstagande. Eftersom dessa utredningar tar sin tid skulleärendet ligga så länge på bordet att det reellt sett inte är möjligt med en sådanbordläggning. I den situationen nödgas vi yrka avslag på propositionen. Vår kritik gäller sålundaalt frågan om länsdomsiolarna har brutits ul ur sitt Man raserar1971 års organisation ulan att veta hur den organisation skall se ut i sinhelhet som skall uppstå. Självfalletdelar vi den uppfattningen att rättssäkerhetskraven skall tillgodoses. Detfinns skäl som lalar för en sammanläggning av länsdomstolarna lill en domstol.Del är också möjligt all en självständig domslolsorga-nisaiion är att föredraframför den nuvarande, men det vet vi inte ännu med någon större säkerhet.Framför allt bör denna fråga inte lösas separat. Detpågår som bekant en rad utredningar om länsförvaltningen. Två utredningar är avsärskild betydelse i detta sammanhang, länsdemokratiut-redningenochOPAL-utredningen. kommer att lämnasitt första betänkande. Det avser endast länsplaneringen. Det mesta återståroch ingen vet vad della arbele kommer att leda lill för resultat, men kammareninbjuds att la ställning i fråga om en detalj utan all man på någol sättvet varthän länsdemokratiutredningen kommer alt styra och vilka beslutriksdagen slutligt kommer alt fatta. Delbehövs ell samlai grepp på del här områdel. Vi försökte la delta i ensocialdemokralisk partimotion och för atl vinna tid hänvisar jag närdet gäller de principiella synpunkterna lill denna motion. Utredningenom länsrätterna har endast lagt fram ett principförslag. Det finns en raddetaljer som inte berörs av detta. Flera remissinstanser har anmärkt på det. Dehar ansett alt man inte kan ta ställning innan man får också dessa detaljerutredda, och de menar alt inte heller kan fatta beslut innan manfåren redovisning av hur organisationen mer i detalj skall se ut. Länsstyrelsernai de tre slörsla länen hör till de kritiska. Länsstyrelserna i ochMalmö har yrkat ett direkt avslag i sina remissyttranden. iGöteborg ställer sig principiellt på samma linje som utredningen men anser inte kan ta definitiv slällning förrän vissa komplelterande utredningar harutförts. Närman går igenom yttrandet från med landshövding i spetsen finner man att på en rad detaljpunkter harefterlyst närmare undersökningar, trots att den starkt sluter upp kring självaden princip som ligger till grund för länsdomstolsuired-ningens förslag. Låtmig bara som exempel peka på alt i ifrågasätter om manverkligen kan inrätta en länsrätt i varje län. Den tvivlar på att delta skallvara möjligt i de minsta länen. Det finns, menar den, knappast underiag för självständigalänsdomstolar i dessa. Denna osäkerhet ökar med den Iveksamhei som finns om denframtida ulvecklingen av anlalel mål. Deltaär en ganska väsentlig synpunkt ur synvinkel. Om det skulle visa sigatt antalet mål inte räcker till, så leder väl det till att man får skapastörre enheter. Då får man länsdomstolar som omfattar större områden än denuvarande länen. Man får då alliså längre avstånd mellan medborgarna i dessaområden och domstolen. Inieheller finns det någon fullständig redovisning av de koslnader som uppkommer. Idessa tider då del ofta från kammarens talarstol talas om atl manmåsle hålla igen med siatens utgifter blir även del någol mycket väsentligt. Vivet inte vad denna reform kommer alt kosta. Att den kommer alt leda lill ökadekoslnader för staten är uppenbart - hur stora de blir är däremot inteklargjort. Manhar inte heller undersökt processordningen i detalj. Man vel inte om denna nyadomstol skall tjänstgöra som en första instans på samma sätt somlänsskatlerällerna. Del finns en del mål som går lill länsskallerätterna somförsta instans. Skall de gå direkt till dessa domstolar, eller hur skall detske? -Delta nämnt endast som några exempel. Detkan också vara intressant atl se hur en länsstyrelse i ett mindre län har settpå del här. Jag antar att kommunministern med samma intresse som jag har lästyttrandet från i eftersom landshövdingen där, BengtLyberg, är ordförande i , denna utredning som arbetar medlänsslyrelseorganisaiionen. Länsstyrelseni finner det f n. inte möjligt att tillstyrka kommitténs förslagom en utbrytning av länsdomstolarna. Till detta finns två reservanter - båda ärtjänstemän i - men bakom landshövdingens uppfattning sluterförtroendeledamölerna i upp. Bland de synpunkter dennalänsstyrelse anför vill jag bara visa på en. Länsstyrelsenskriver: "Länsdomsiolskommilténs principiella resonemang - som inte godtasav - borde få som följd alt alla besvärsärenden som handläggsav och andra regionala förvaltningsmyndigheter överflyttas lillden nya länsdomslolen." Delär också en väsentlig synpunkt som inte närmare har ulrelts. Skall man stannavid det som länsrätterna nu gör och skall andra befogenheter ligga kvar inomlänsstyrelserna? Eller vad skall ske på della område? Del ingick såvitt jag kanförstå inte i länsdomstolsutredningens uppdrag att utreda det. Men förriksdagen är det väsenlligl att man får klarhet på denna punkt. Utifråndetta perspektiv utvecklar Bengl Lyberg och i ocksåden synpunkten all denna reform kan leda lill en utarmning av juridisktpräglade arbetsuppgifter inom . Härav drar man i Västerbottenslutsatsen: "Den rättsliga övervakningen av länsslyrelsearbelet i övrigtskulle då kunna bli mindre effektiv vilket måsle innebära risker förrättssäkerheten." Härmöter vi alltså en synpunkt som står i rak motsättning till det vägledandemotivet för reformen, nämligen atl man skall öka rättssäkerheten. Finnsdet då några bärande skäl för elt beslut , när storautredningar inte är färdiga och när del är så myckel som är ovissl på det härområdet? Jag har inte kunnat finna alt några sådana bärande motiv läggs fram ivare sig propositionen eller ulskollsbelänkandel. Del är egenlligen tresynpunkter .somjag har funnit där. Denförsta är att man vill förstärka rättssäkerheten. Del är ett motiv som ärlovvärt. Men ingen har kunnat visa att den nuvarande ordningen innebär någotåsidosättande av rättssäkerheten. Motivet lycks närmast vara psykologiskt; manskall markera länsdomstolarnas självständiga slällning. redan en självständigslällning, och därför stämmer den nuvarande ordningen med grundlagen. Med allrätt skriver också konsiitulionsutskot-lei: "Dethar som framhålls i propositionen inte visals annal än atl länsdomsiolarna isin dömande verksamhet intar den självständiga ställning som enligtregeringsformen gäller för domstolarna." Jag vill gärna instämma i della. Sedanutvecklar ulskollel att man vill markera självständigheten och integriteten.Men jag frågar mig: Finns det anledning att göra detta innanutredningar är genomförda på en rad närliggande områden? Finns del något skälsom gör att man just behöver markera denna självsländighel, närvi alla är överens om att länsdomstolarna har en självständig ställning? Ettannat skäl som man lar upp är att det finns en balans vid länsdomstolarna. Låtmig ulan omsvep säga att den existerar, och den behöver bringas ned. För all fåbon den krävs emellertid inte en reform av del slag som har föreslagils.RS-reformen bör minska tillströmningen av mål lill länsdomsiolarna -eljest vore ju denna reform ganska meningslös. Delär möjligt atl man behöver förstärka länsdomstolarna personellt. Men detbetyder inte atl man nödvändigtvis behöver bryta ut dem. Denna försiärkning kangenomföras med nuvarande organisation. Jag kan nämligen inte dela uppfattningenalt man får flera tjänster om man flyttar ärendena från kommundepariemenlellill . Jag tror inte heller att kommunministern har denuppfattningen. Han bör ha möjligheler all få fram dessa tjänster lika väl somjustitieministern. Ettiredje skäl som man åberopar är att man vill ha en karriärväg -länsdomslolar,kammarrätt, regeringsrätt. Det ärett skäl somjag förstår. Men har det verkligensådan tyngd all man bör fatta ett beslut utan all avvakta deutredningar som pågår på området? För min del harjag svarat nej när jag vägtdessa synpunkter mol varandra. Jagkan sålunda inte finna atl del finns någon ko på isen här utan all man mycketväl kan avvakta kommande utredningar innan beslut fattas. Det är möjligt atlman då skall falla ett beslut i överensstämmelse med länsdomstolsutredningensförslag, men man bör se det i dess stora sammanhang innan man kommer fram tillbeslut. Med dettayrkar jag bifall till reservationen. Del reformförslag som kammaren nu behandlar är förvisso inget nytt ämneför . Frågan om fristående regionala förvaltningsdomstolar övervägdesredan när länsskatterätterna och länsrätterna tillskapades. I det sammanhangetuttalade både staisulskotiet och civilulskottel alt principiella skäl kundeanföras för fristående länsdomstolar. Delanses ju allmänt i vårt land vara av grundläggande betydelse förrällssäkerhelen all domstolarna har en självständig ställning. Här vill jaggärna hålla med om alt det inte heller är någon som på allvarpåstår att länsdomstolarna inte skulle vara självständiga i förhållande tilllänsstyrelserna i sin dömande verksamhet. Del lycker jag är angelägel allpåpeka. Men jag iror man skall begrunda förvaliningsmyndigheternas dubblauppgift. Samlidigl som de skall företräda del allmännas intressen mot deenskilda, så skall de avgöra.frågor om de enskildas räit mot det allmänna. Enfrån länsstyrelserna helt frislående domslolsorganisalion är givetvis ägnad allbättre och klarare markera domstolarnas självständighet och integritet. Dennauppfattning delas också av del stora fiertalet remissinstanser som har yttratsig över länsdomsiolskommilténs förslag. har refererat till något kritiskt yttrande, och jag vill bara hänvisatill den stora mängden av instanser, som -endera inte har någon erinran moleller också hell instämmer i del principiella förslaget. Jag skall inte tröttakammaren med atl räkna upp dem, men jag vill hänvisa till propositionensremissförteckning. Ävenfrån andra utgångspunkter har del varit nödvändigt att se överlänsdomstolsorganisationen. Antalet mål lill främst länsskatlerällerna harständigt ökal. Målbalanserna har en storlek som knappast kan ansesförsvarlig ur rältssäkerhetssynpunkt. Del finns små möjligheter att klara uppsituationen utan resursförstärkning på personalsidan. Med den föreslagnareformen skall länsdomstolarna samordnas med de andra förvaltningsdomstolarna- regeringsrätten och kammarrätten - med som centralförvaltningsmyndighet. Härmed skapar man enligt min mening förutsättningar fören bättre och mera samordnad organisation i fråga om personalplanering ochpersonalpolitik. Den föreslagna gemensamma domarkarriären inomförvallningsdomslolsorganisationen är också ägnad att åstadkomma en störreflexibililel i sysiemel. Samlidigl kan man räkna med alt den gemensammadomarkarriären ger en förbälirad förvallningsdomar-ulbildning. Demolioner som har väckis i anledning av propositionen lar samtliga sikte påförläggningen av länsdomstolarna. Utgångspunkten skall enligt regeringsförslagetvara att domstolarna skall ha sitt säte i residensstäderna. I flertalet fall ärdelta givelvis också den lämpligaste lösningen för att inte onödigtvis försvåradet nödvändiga samarbetet med framför allt länsstyrelsernas taxeringsenheter.Man kan emellertid självfallet påstå att del också finns län därregionalpolitiska eller sysselsättningspoliliska skäl väger över. Utskottet hardärför förutsatt alt regeringen vid sin prövning undersöker om sådana skäl ivissa fall kan motivera atl länsrätten föriäggs till annan ort änresidensstaden. Slutligen,herr lalman, några ord om den formella bakgrunden till propositionen och dåockså den socialdemokratiska reservationen. Till grund för propositionensförslag ligger ett delbetänkande av länsdomstolskommit-tén. Kommittén föreslogenhälligt - alltså också de socialdemokratiska ledamöterna - att länsdomstolarnaskulle brytas ut från länsstyrelserna. Det övervägande anlalet remissinstanserställde sig positiva till förslaget. Propositionen föranledde inte någonmoiion i denna principfråga från socialdemokratiskt håll men däremot ett kravpå avslag på propositionen från de socialdemokraliskaledamöterna i utskottet vid utskottsbehandlingen. Reservanternaåberopar och tycker att man bör avvakta en detaljutformninginnan man tar slällning i principfrågan. Men det måste väl ändå vara rimligtatl man lar principen först och sedan bearbetar detaljerna. Dessutom har jukommittén under arbelel som ligger till grund för betänkandet om länsdomstolarhaft samråd med bl. a. och alltså haft möjlighel all både fåoch ge informalion. Regeringenhar alltså nu begärt godkännande av riktlinjerna för reformen,därefter skall den närmare delaljutformningen av organisationen utredas ochsenare skall ta slällning lill erforderliga lagändringar. sådanlförfarande från regeringens sida är enligi min mening i hög grad ägnal alltillgodose krav på väl underbyggda reformer. Med detanförda yrkar jag bifall lill ulskottels hemställan. De högre domstolarna i vårl land har vuxit fram ur den slalliga förvaltningen.Hovrätterna, högsta domstolen och regeringsrätten har under olika skedenbrutits ul ur vad som är . Kammarrätten frigjordes påsamma säll ur kammarkollegiet. År1971 inleddes en motsvarande utbrytning av de rent rätlsskipande funkiionernapå länsplanel i och med lillkomslen av länsrätten, länsskatterätten ochfastighelslaxeringsrälien. går vi ell steg vidare och ger de här domstolarnaen hell fristående ställning. samordnas de nya länsrätterna bättremed regeringsrätten och kammarrätten. Det är en logisk utveckling, som stårhell i överensstämmelse med de strävanden vi länge haft alt skilja mellandomstolar och förvaltningsmyndigheter. Det innebären klar markering avrättsskipningens självständighet. Detär beklagligt att socialdemokraterna har velat ställa sig vid sidan om den härreformen. De lycks ha inlett en allmän blockad mot reformer på länsplanet iavvaktan på vad kallade elt samlat grepp, dock ulan atlavslöja vad det samlade greppet skall innebära. Det mesta som sägs frånoppositionen lyder på all man i första hand vill slå vakt om det bestående. Detär i och för sig en hedervärd konservaliv ståndpunkt, men den slår inte precisi överensstämmelse med den gamla socialdemokratiska tanken att vi steg för stegskall förändra samhället. Ivanlig ordning är del med hänvisning lill pågående utredningar som man villavvakta och ta det lugnt. Del kanske bör noteras att den länsdemokraliskautredningen, som skall avvaktas, är precis samma utredning som reservanternaför ville lägga ned. Det går snabbt i svängarna. För oss är den principiella huvudfrågan alldeles klar: Det är bra attvi får fristående länsdomslolar. har räll i alt det finns endel kvarstående problem att lösa, men de kan lösas efter principbeslutet. Viutgår ifrån atl bearbetningen fortsätter, atl man lar stor hänsyn till denberörda personalen och atl man vid behov samordnar verkställigheten med deåtgärder som kan komma att föreslås av andra utredningar om den Jag ber, herr lalman,aU få yrka bifall till utskottets hemslällan. HILDINGJOHANSSON (s) kort genmäle: läl förstå all socialdemokraterna ville lägga nedlänsdemokratiutredningen. Det var en nyhet! Vad vi motionerade om och vad HansGustafsson utvecklade inför kammaren var ju att lägga samman tre utredningar.Detta stämmer med den syn som jag har försökt utveckla här, nämligen all manskall la ell samlat grepp i en stor utredning. I denna moiion - som DanielTarschys angrep då och som han väl alltså bör minnas i någon mån-utveckladesdet socialdemokratiska programmet på det här områdel. Detaljerna kommer attutvecklas allteftersom utredningarna fortsätter, och får då tadel av dem. () kortgenmäle: Den socialdemokraliska planen gick ut på att man skulle lägga ned denlänsdemokraliska utredningen och en del andra utredningar till förmån för denstora utredning som skulle la elt "samlat grepp". Men vi har aldrigfått reda på vad del samlade greppet skulle innebära, utan det är ständigtenbart argument lill försvar för del beslående som har framförts frånsocialdemokralisk sida. Därför är det lilel svårl atl bilda sig en klarföreställning om vad del finns för bärande argument för atl baraavvakta, avvakta och avvakta. Denberömda kon var ute och trampade på isen nu igen. frågade: Vad är det för ko på isen som gör all vi nu måste ta etlbeslut? är en fråga som han ofta har ställt. avvakta del fjärran samlade greppet är det klarl all man kan skjula på allareformer. Men medge atl det är litet väl mycket begärt all vi bara skall vänta,vänta och vänta på en reform som vi inte ens vet vad den innebär! Varför inte istället gå den traditionella reformistiska vägen, nämligen atl sleg för stegförändra della samhälle? HILDINGJOHANSSON (s) kort genmäle: Jag har svårt alt förstå atl man skulle lägga ned en utredning när manföreslår att den skall vidga sitt verksamhetsområde genom all ta uppytterligare två utredningar - men det är möjligt all och jaghar olika språkbruk på den punkten. Närdel sedan gäller frågan om reformismen har ju socialdemokratin aldrig fogatreform till reform ulan att vela vart vi velat komma med dessa reformer. Vi vetdäremot inte vart de borgerliga, som ändå har majoritet här och som sitter iregeringsslällning, vill komma med sina olika reformförslag, som läggs fram etloch etl, det ena då och det andra då. Någon samlad bild av dessa förslag får viinte. Därför vill vi ta ell samlat grepp på det här området. 12 protokoll 1977/78:143-144 DANIELTARSCHYS (fp) kort genmäle: Varje reform som vi genomför visar vart vi vill komma, men vi velfortfarande inte vad det samlade greppet innebär. ärsocialdemokratins argument argument till förmån för del bestående. I och för sig skulle jag kunna ägna hela min anförande ål en dialog medHilding , men jag vill gärna framföra några, som jag hoppas, vikligaprincipiella slulsatser och allmänna refiexioner kring den här frågan. Jagvill emellertid först säga all drar alldeles för långtgåendeslutsatser av några enstaka remissinstansers inställning. Jag är övertygad omatl med den grundlighel som brukar känneteckna skulle han ide här sammanhangen vid en samlad överblick av remissinstanserna kunna finnaatt sällan har en statlig utredning så enhälligt blivit så positivt bemött avde remissinstanser som det här är fråga om, framför allt frän de myndighetersom har en nära kompetensanknytning till länsdomstolarna, som exempelvisriksskatieverket. Måhändaär det också någol märkligt då säger att man inte vet var manhamnar beträffande länsdemokraiin. Jag vill bara erinra om atl så tidigt som1964 rådde slor samstämmighet mel lan socialdemokratin och de nuvaranderegeringspartierna om önskvärdheten av alt arbeta fram ett större mått avlänsdemokrati. Delär vidare, som redan har antytts här, märkligt atl radar uppvad han menar vara skäl för uppskov nu när frågan behandlas in pleno ikammaren. Det fanns möjligheler för och hans parti atlmotionera, och del fanns möjligheter för den socialdemokratiske företrädaren iulredningen atl anmäla avvikande mening, men så har alltså inte skett. Dellaär inte bara en teknisk organisationsfråga inom domstolsväsendet ochlänsförvaltningen. Det är för mig och för regeringen en principfråga av myckelstörre räckvidd, och därför måste den, som påpekade, sättasin i ell större perspektiv. Vikan bara snabbieckna bakgrunden. Vi vel alt den offentliga förvaltningen ivårt land liksom i alla välfärdsstater har undergått en myckel kraftigutveckling . Förvaltningsapparatens och författningsregleringensständigt ökande omfattning och svåröverskådlighet gör atl frågor om deenskildas rättssäkerhet inom förvaltningen kommer i förgrunden på ellhell annal sätt än lidigare. Detta konstaterande -del vill jag bestämtframhålla - innebär icke någon som helst misstroendeförklaring av demyndigheter del här är fråga om. Vi måste ständigt ha dessa problem för ögonenoch vidta de åtgärder som är möjliga för atl förbättra medborgarnas förtroendeför myndigheterna och över huvud taget skapa en positiv attityd lill dessa. Mot denna allmännabakgrund var det utan tvivel riktigt att man under 1970-laletsatsade på alt förbättra förvaltningsförfarandet ochförvaltnings-rättsskipningen. De viktiga reformer som genomfördes eftermånga års förberedelser har redan apostroferats. Förvallningsdömandetförbättrades genom reformerna beträffande regeringsrätten och kammarrätterna.Genom länsslyrelsereformen 1971 förstärktes också förvaltningsrättsskipningenpå den regionala nivån. Denuvarande regeringspartierna har biträtt dessa reformer. I den mån del harframkommit kritik har den gåll ul på all reformarbetet gick förlångsamt och i vissa avseenden hade en otillräcklig ambitionsnivå. Detär enligt min mening en mycket angelägen uppgift att fortsätta det reformarbetesom inleddes i början av 1970-lalet, ylleriigare förbättraförvaltningsförfarandel, förstärka förvallningsrättsskipningen och över huvudtaget verka för all stärka allmänhetens förtroende för myndigheterna ochmyndighetsutövningen. Detär här man skall sälla in frågan om fristående länssdomstolar i sitt rällaprincipiella sammanhang. Den är alltså ett viktigt led i regeringens strävandenpå dessa områden. Del innebär alt man på denna centrala punkt fullföljer ochfullbordar förvallningsdomslolsreform. Man gav där regeringsrättensamma ställning som högsta domstolen och kammarrätterna i princip sammaställning som hovrätterna. Men i fråga just om den första instansen stannademan på halva vägen. De nya domstolarna förblev knutna till länsstyrelserna ochgjordes inte fullt ut lill frislående domstolar som tingsrätterna inom denallmänna domstolsorganisationen. Jagminns mycket väl att del från en del håll hävdades alt man borde hatagit stegel fullt ut på denna punkt. Den organisation man stannade för villjag uppfatta som en övergångsföreieelse. Sedan man väl tagit beslutet om attbygga upp en verklig organisation med allmänna förvaltningsdomstolar, måstedel vara ofrånkomligt all förr eller senare ge den en utformning som fullt utsvarar mol del mönster som utformats för våra domstolar i allmänhet. Jagförstår inte annat än att detta är både logiskt och principiellt riktigt, ochdel är del steg som föreslås i den proposition vi behandlar. Jaghar i departemenlschefsanförandet i propositionen anfört alt del är minallmänna grundsyn alt de principer som ligger lill grund för domstolsväsen-delsuppbyggnad i vårl land bör gälla även i fråga om länsdomsiolarna i den mån inte- del vill jag gärna tillägga - avgörande prakliska skäl lalar för avvikelser.Dessa principer har utformats i allmän enighel och med de enskildasrättssäkerhet för ögonen. Del är därför enligt min mening avvikelserna somskall motiveras, och inte tillämpningen av den normala ordningen. Jaghar redan konstaterat atl länsdomstolarnas administrativa anknytning tilllänsstyrelserna avviker från den ordning som gäller för domstolarna i övrigt ivårt land. Jag kan inte finna alt några sakliga skäl kan anföras för dennaavvikelse.