prot · G10919 · 1977-12-31 00:00:00 — Deballen har handlat om skäligheten i atl skogsbruket förorsakasbortfall av inkomster som en följd av all den fysiska riksplaneringenaktualiserar inskränkningar i areal och restriktioner i skogsbruket till förmånför rekreation och rörligt friluftsliv. Denvid skogshögskolan utarbetade rapporten ulgår från förutsättningen att inskränkningari virkesproduktionen leder till inle bara förelagsekonomiska ulan ävensamhällsekonomiska förluster av beiydande storleksordning och för ettteoretiskt resonemang om all delta bör ersättas av dem som söker rekreationgenom uttagande av avgifter. Rapporten redovisar däremot inte de vinster somsamhällel får genom rekreation, friluftsliv och en friskvård i vid mening.Därför är rapportens slutsatser beträffande de samhällsekonomiska effekternasnarare ett företagsekonomiskt resonemang från skogsnäringens utgångspunkter. Rapportenhar dock kommit atl uppfattas som etl försök från skogsbrukets sida atl fåersättning frän samhället för de förmenta föriuster som rekreationslivetmedför. I debatten har detta resonemang fält stöd av fiera företrädare förskogsbruket. Detborde stå klart för alla all människors möjligheler all få lillgång lillnalur och rekrealionsliv är ell grundläggande behov för hela samhällel. Ochdetla behov finns oavsett vi är verksladsarbelare, kontorister eller skogsägare.De ekologiska sambanden i livsmiljön medför att rubbningar på ell område fårkonsekvenser för hela del mänskliga samhällel. I lidigare samhällsulvecklinghar vi skapai syslem som reglerar andra former som hoial vårt landskap och vårmiljö, exempelvis i byggnads- och hälsovårds-, miljö- ochnalurvårdslagsliftningarna. Här har vi accepterat inskränkningar i den enskildaäganderätten och profitjakten för alt tillgodose allmänna intressen utan attgodta ersättningsanspråk från dem som drabbas av dessa inskränkningar. Jord-och skogsbruk har in i sen tid bedrivits, för alt använda industrins språkbruk,med hantverksmässiga metoder. möter vi alllmer all produktionsmetodernaförändras, industrialiseras och övergår till stordrift, alllsä samma utvecklingsom industrin lidigare genomgick. När del gällde induslrins utveckling fann viatl den inte kunde försiggå ohejdat och ohämmat Här fordrades ochfordras en omfattande reglering både vad gäller inre och yttre miljö,ålerverkningar på landskap och natur. På samma sätl måsle samhällel påverkaoch slyra den induslriella ulvecklingen av jord- och skogsbruk - och della ulanall berörda intressenter skall få aktualisera ersättningsanspråk. 1 självaverket har vi redan med slöd av beiydande opinioner hos både allmänhel ochbeslutsfattare inlett denna ulveckling när det gäller exempelvis restriktionermot användning av kemiska medel och sioravverkningar och krav på hänsyn lillnalur och miljö. Delhar varit en självklar uppgift för socialdemokralin atl la ilu medindustrisamhällets avigsidor när de induslriella processerna förekommil isärskilda byggnader. På samma säll är del en självklar uppgift all gripailu med problemen när indusirialiseringen har sprängl fabriksväggarna ochflyllals ut i åker och skog. Detla kräver de i verksamheterna sysselsattamänniskorna, della kräver hänsynen lill värt landskap, delta kräver hänsynentill flora och fauna, della kräver hänsynen lill hela vår livsmiljö. Ocheftersom vår framlid är beroende av dessa villkor gäller delta ocksåmöjligheierna atl bedriva jord- och skogsbruk i framtidens samhälle. Alla kravpä au speciella grupper i samhällel skall ha ersälining frän andra grupper ochdärmed sältas i en speciellt privilegierad situation för all denna utvecklingskall garanieras måsle på del bestämdaste avvisas. Likahorribelt är del alt, som någon debattör hävdat, hänsynen lill nalur ochrekreation leder lill limmersiöld för ofödda generationer. Tar vi inle dessahänsyn kanske del inte kommer att finnas några kommande generationer att föda,och dä blir del eventuella timret av föga iniresse och värde. Självklartskall vi, sedan samhällel fastlagt dessa övergripande ramar för hur deindustriella processerna i skogsbruk får bedrivas, ha ett rationellt ochvälutvecklat skogsbruk. är av avgörande belydelse för hela vårt landsulveckling och välstånd. Molbakgrunden av vad som här redovisats bör del slås fasl, all derekreationsområden som fasllägges i den fysiska riksplaneringen, där en skäligavvägning sker mellan rekreationsbehov och behov av en rationellskogsproduktion, skall respekteras av skogsbruket ulan krav på ekonomiskkompensalion. Tillfredsslälles inle dessa krav bör en skärpning ske inaturvårdslagstiftningen. Under hänvisning till detanförda vill jag fråga bostadsministern: Delar bostadsminislernuppfallningen alt skogsbruket måste tåla en sådan anpassning tillrekrealionsiniressei som följer av den fysiska riksplaneringen? Instämmer bostadsministern isynpunkten att åtgärder måsle vidtagas lagstiftningsvägen om inlerekrealionssynpunklerna beaklas av skogsbruket? 1977/78:59 av ÅkeWictorsson (s) lill jordbruksminisiern om skyddel för allemansrätten: Allemansrätten är en sedvaneräii som gerallmänhelen tillträde och möjligheler lill rekreation och avkoppling i skog ochmark. Rätten bygger på principen atl det som inle är förbjudel i lag ärlillålet Allemansrällen innebär räll all färdas över annans mark och auuppehålla sig där, all på denna mark plocka vilda blommor, bär, svamp, kollar,lorrl ris och grenar. Efter ändringar inalurvårdslagen 1974 lyder dess 1 ij: Nalurenulgör en nalionell lillgång som skall skyddas och värdas. Den är tillgängligför alla enligt allemansrätlen. skall visa hänsyn och varsamhet i sittumgänge med naturen. Kan vid arbelsförelag eller eljest skada å naluren ejundvikas skola de åtgärder vidtagas som behövs för att begränsa eller molverkaskadan. Isamband med all della tillägg infördes i nalurvårdslagen tillfördes ocksåskogsvårdslagen ell tillägg, 1 ;:;, vari föreskrevs all "hänsyn skalllagas lill naturvärdens krav". I samband härmed framhöll den dåvarandesocialdemokraliska jordbruksminisiern nödvändigheten av all våra skogar även iframtiden kan utnyttjas både för skogsbruk och för friluftsliv. kräveretl ömsesidigt hänsynstagande. Del är nödvändigl alt i skogsbruket la hänsynlill naiurvårdens krav. Av dessa skäl borde del fastslås en allmän skyldighetför skogsbruket all la hänsyn lill naturvårdens iniressen. I anslulning lillskogsvärdslagen har skogssiyrelsen ulfärdai anvisningar om hur hänsynen lillnaiurvården skall ske. Allemansrällenhar sina rötter i etl samhälle grundat på naturahushållning, där jord och skogbrukades med hand och djur. Ändrad bosättning och ändrade brukningsmetoder harliksom den lekniska samhällsutvecklingen radikall förändrat förulsällningarnaförallemansräiiens ulövande. För arbelarrörelsen har del varil en angelägenuppgift att vid dessa snabba förändringar slå vakt om allemansräilens innebörd.Della har känis så myckel vikligare som allemansrätlen i' allt väsentligt harskapat ökad frihel åt de människor som inle ägl fasiigheler och kapital, deobesuttna. har inle skell utan strid. Ävenom allemansrällen inle regleras i lag har dess innebörd och förulsällningarindirekt förstärkts och utbyggts genom lagsiiftning på en rad områden somgäller byggande, hälso- och miljövård, naturvård och senasl den fysiskariksplaneringen. Karaklerisliski för ulvecklingen har varil all dellasocialdemokraiins arbele för alt ål människorna ge lillgång lill rekreation ochavkoppling i en fri nalur, som lid efler annan lett lill våldsamma sirider,kommil atl omfattas av allt fler grupper i samhällel. Detta har varil en siyrkaför det svenska samhällel och gett allemansrätten ett starkare skydd än vadenbart en lagsiiftning kan ge. Eflervalet och den borgerliga regeringens tillkomst synes dock en märkbarförskjutning i attityder och inställningar ha inträn, inte direkl som en följdav ålgärder vidlagna av den borgerliga regeringen, ulan mera av förvänlningar hosgrupper i samhällel som vill värna ägandet på bekostnad av de mångamänniskornas frihet. Sådana tendenser framkommer i handläggningen av enskildaärenden ute i kommunerna och i förskjutningar i yttranden över olikautredningsförslag i myndigheler och verk. Den gångna sommarens deball omallemansrällen och allmänhetens rekrealionsmöjligheler visar all uppfallningennu är en annan. Allemansrällenhindrar inte all skogsägare besprutar sina skogar på sådani sätt atlallmänhelen inle längre kan plocka svamp och bär som är obesprulade, eftersomdella inle förbjuds i någon lagstiftning. Detta innebär all den som haftekonomisk av allemansrätten genom att plocka bär inte kan få någonersättning för att denna möjlighel försvunnil genom ålgärder från markägaren. Ävenom del i vissa avseenden kan råda oklarhel om allemansräilens innebörd lorde sågoll som alla uppleva den som en räll au plocka bär och svamp. I själva verkeilorde de flesia anse all della är någol av det viktigaste i innehållel iallemansrätlen. Inte därför all bärplockningen i första hand ger ekonomiskavinsier, ulan mera därför all bärplockning är en del av allmänheiens rekrealionslivoch ger möjligheler lill akliviieier i skog och mark som passar de flesta.Självklart ger skogsbären dessutom ett viktigt tillskott till kosten, samtidigtsom de ulgör en naturtillgång som bör komma lill användning. Moldenna bakgrund är del begripligl och försläeligl all folkvreden vaknar närsåväl förändrad leknik i skogsbrukel som bespruiningarnaomöjliggör all bären används. Även om de akluella arealerna är små och delokala opinionerna av denna orsak splittrade, finns del anledning all värna omrällen lill bärplockning som en del av allemansrällen. I första hand bör dellalämpligen ske genom att de anvisningar som reglerar skogsbrukel skall tahänsyn till skogsvårdslagens bestämmelser om aktsamhel i naluren och ulökas medkrav på att allmänhetens rätt till bärplockning i mesta möjliga mån skyddas.Särskilt angelägel är della i anslulning lill befinllig bostadsbebyggelse och inärhelen av vägar. Enortsbefolknings möjligheler till inkomster av bärplockning kan inle garanierasav allemansrällen. Dessa inkomstmöjligheter används som regel i typiskaglesbygdsområden, där andra utkomstmöjligheter saknas eller är myckel få. Genomsamhällets ålgärder lämnas ell omfattande stöd lill dessa områden för alt vidär skall kunna behålla bebyggelse och befolkning, vilket är nödvändigl inleminst för au skogsbruket skall kunna fungera nu och i framliden. Del bordedärför vara en självklar uppgift för skogsbrukels intressenter och ägare allmedverka lill all denna verksamhel kan fortgå. Under hänvisning lill delanförda vill jag fråga jordbruksminisiern: Ärjordbruksminisiern beredd au la inilialiv lill sådana komplelleringar avanvisningarna om aklsamhel med naluren i samband med skogsbrukel allallemansrätlen beiräffande bärplockning skyddas bätlre? 1977/78:60 av () lill ulrikesminislern om elt svenskl FN-initiativ om förstärkt skydd för demänskliga rällighelerna: Nära tre decennier har gått sedan antog den allmänna förklaringen om de mänskligarällighelerna. har flera andra deklaralioner och även konventionerformulerats lill skydd för de mänskliga rällighelerna. Mendessa iniernaiionella överenskommelser kränks i flera länder. Troisgeneralförsamlingens deklaralion mol lorlyr kommer allljämlväldokumenlerade rapporter om syslemalisk och brulal lorlyr av fångar i en långrad siaier. Del är betydelsefullt att respekien för FN-beslulen bevakas ochstärks. En väg atl göra del i vad gäller lorlyr vore alt verka för en juridisktmer bindande konvention. Jag reste del förslaget i en moiion , ochliden borde nu vara mogen all driva della inom . Etl lämpligtFN-organ borde få uppgiften all arbeia fram del första utkastet lill en sådankonvention. Denhär frågan är av så allmänt iniresse all den svenska politiken och de konkrelaförberedelserna inom FN-delegalionen bör redovisas inför . Del gällerockså eveniuella nya initiativ om en resolution för frigivning av poliliskafångar. Överhundra stater har alltjämt dödsstraffet kvar. De inilialiv som tagits i FN moldödsstraffet har inle varit särskill framgångsrika. Men del är av vikt allansträngningarna för elt avskaffande av della primitiva straff fortsätter.Frågan bör hållas vid liv inom FN:s ram. Undernäsla år - efler det all den allmänna förklaringen antogs - kommer FN allägna uppmärksamhel ål ulbildning om de mänskliga rällighelerna. Del är någolbetydelsefullt På sikl kan kränkningarna motverkas om allt fler medborgare iolika länder blir medvetna om vilka rälligheler de egenlligen har enligl bl. a.de internationella överenskommelserna. Därför är del angelägel alt den svenskaregeringen verkligen deltar i denna FN-ansträngning för vad som kallals"Human Righis Edu-calion" - ulbildning om de mänskliga rättigheterna. Medhänvisning till del anförda vill jag ställa följande frågor lill utrikesministern: Planerar regeringen all läggafram förslag inför FN om en inlernaiionell konveniion mol lorlyr och annangrym, omänsklig och förnedrande behandling eller beslraffning? Avser regeringen all lägga framförslag inför FN om en samlad aklion för frigivning av fångar, som berövals sinfrihel pä grund av poliliska åsikter, religion eller hudfärg? Är regeringen beredd all pånytt la upp frågan om dödsslraffel inom FN, så all frågan kan sakbehandlas tex. vid näsla United Nations Con-gress on Preveniion of Crime and Treatmenl ofPrisoners (1980)? Syftar regeringen lill allunder näsla år bidra lill de iniernaiionella ansirängningarna all siödjaundervisning om de mänskliga rällighelerna? § 14 Meddelande omfråga Meddelades all följandefråga framslällls 1977/78:115av () lill budgeiminislern om sammansällningen av visssamrådsgrupp för dalafrågor: Regeringen har lillsall en"samrådsgrupp" för dalafrågor med uppgift all ularbela de rikilinjersom krävs för en medvelen dalapolilik. I direktiven sägs bl. a.: "Det ärväsenlligl alt såväl regering som riksdag fär erforderligt beslutsunderlag närdet gäller frågor om ADB-använd-ningen och dess konsekvenser. Beslutsfattarnahar ofta kommil in seni i beslutsprocessen." Av direktiven i övriglframgår del atl del här rör sig om en central ulredning på det daiapoliliskaområdel. 1denna s. k. samrådsgrupp ålerfinns riksdagsledamöler från samlliga borgerligapartier. Däremoi är opposilionsparlierna i ej före-trädda. Dellasirider mol den praxis av öppenhet genlemol opposilionen som länge varitkännetecknande för när del gäller all ulreda och la fram rikilinjer förpolitiken på olika områden. Mol denna bakgrund villjag ställa följande fråga till budgeiminislern: Ärbudgeiminislern beredd all komplettera den s. k. samrådsgruppen för datafrågormed föreirädare för oppositionspartier eller är avsikien den allendasi riksdagsledamöler från de ire borgerliga partierna skall vararepresenterade?