prot · G10968 · 1977-12-31 00:00:00 — Fårjag göra det tillägget också atl jag inle är säker på all framgången i debattenär beroende på hur många minuter och hur många talare vederbörande parti kanställa upp med. Och nog är del slöseri med debatliden alt så ofta som OlofPalme gör del utnyttja snävt tilltagna minuter med alt klaga över självadebatlordningen. Denlista jag har gjort över de sex resp. irriterar -jag harförstått det - . Listan redovisar alltså skilda ståndpunkter, såsomde kommit till uttryck genom omröstningar här i kammaren mellansocialdemokratin å ena sidan och regeringen å andra sidan när del gäller uttagav arbetsgivaravgifter av olika slag. När jag får besked om alt socialdemokratinnumera ansluter sig till regeringens uppfattning skall jag göramotsvarande korrigering i min lista och i min addition. Men för varje punkt därsocialdemokralerna säger att de numera gillar regeringens åtgärder minskar juockså den skillnad när del gäller budgetunderskoitet som ni har försökt hävdavara en av fördelarna med er alternativa politik Tillsist: Eftersom egentligen inte tog upp några nya saker i sinsexminutersreplik vill jag beröra ett avsnitt som han tidigare var inne på ochsom är mycket vikligl. Även Per har varit inne på delta. Del gäller:Hur skall vi klara solidariteten människor emellan i ett samhälle därtillväxten ar låg? Detta är naturligtvis ett mycket viktigt område. Fårjag säga: De löften som är utställda till pensionärerna, lill de sjuka, till dehandikappade skall vi naturligtvis stå vid. Men del är å andra sidanproduktionens och produktivitetens utveckling som lägger grunden för vilkentotal konsumtionsnivå vi kan hålla i landet. Det råder stor enighet om att vislår inför uppgiften framöver i liden alt öka sparandel, och det måste till delsske på konsumtionens bekostnad. Det är den uppgiften vi slår inför. Härredovisas olika metoder - en diskussion som är angelägen och som vi flr föramånga gånger. Men om vi nu skall slå vakt om den nödvändiga solidariteten, dåhar vi alla skäl atl inle försöka motverka detla genom all förliga del faktum,att för alt klara utfästelserna till pensionärerna och andra under den närmasleliden måste vi i aktiv ålder räkna med en viss minskning. Deltahar vi från regeringen sagt klart och tydligt i redovisningen inför riksdagenoch inför allmänheten. Vill man slå vakt om solidariteten är det ju min och dinskyldighet som är i aktiv ålder alt göra denna uppoffring för att klara deutställda löftena lill de äldre och de svaga. Motverka inte den finasolidaritet som finns i det svenska samhället genom atl gå ul och påstå alt denuppoffring som krävs är ell uttryck för medveten vilja från regeringen au hållanere standarden för löntagarna! Atl föra ut ett sådant budskap är alt sätta ingrundskoll mol solidariteten i del svenska samhället. har ell nästan obegripligt snabbt fotarbete eller hanär ibland, om vi skall lala kavallerispråk som kanske passar bättre,ovanligt snabb på volten. Ena stunden står nämligen här italarstolen och ironiserar och säger: Regeringen socialiserar mer än någonsin,titta vad ni socialiserar! slår i sammatalarstol och säger all regeringen föriiiar sig hell på de självläkandekrafterna och på en hård kapitalism. Ni kan ju bestämma er för vad ni tycker.Då blir det betydligt lättare för oss alt replikera, och kanske blir det ocksålättare för själv all argumentera med någon logik. Menherr ställde också, såvitt jag förstår, en allvarligt menad fråga tillmig. Sådant händer ju. Hur kommer ni att hanlera dessa väldigabudgetunderskott, frågade och menade atl han inle fått något svar påden frågan. Ni flyr den frågan, påstår han. Nej, vi flyr verkligen inte. Svarethar själv om har de ekonomiska realiteterna klara försig. Vi har ingalunda bestritt atl budgetunderskottet är stort. Tvärtom framgårdel alldeles klart av både finansplanen och budgetpropositionen all vi tyckeratl är inne i en oroande utveckling. Men när man gör en bedömning av destora budgelsaldona, skall man naturligtvis la hänsyn till desamhällsekonomiska konsekvenserna. Och måste man se på hela den offentligasektorn. Då kan man konstalera atl vi 1977 faktiskt hade elt överskott på någramiljarder, men del kommer att förbyias i elt underskott på några fler miljarderunder innevarande år. Vidareskall man frånräkna sådana transaktioner, inkomslöverföringar ochinvesteringar, som innebär atl man så alt säga för över finansiellt sparandefrån den statliga sektorn lill företagssektorn. Räknar man bort de transaktionerna,kommer man ned på betydligt hyggligare nivåer. Men även de är höga. Del ärnaturiiglvis ingen tröst för oss här i atl peka på atl andra länder hardet ännu värre. , , och har betydligt slörrebudgetunderskott än . Men vårt läge beror Judelvis på den automatik som byggts in i det svenska utgiftssystemet,vidare på den kris som vi nu är överens om existerar. Utgifterna ochbudgetunderskoitet grundar sig också i stor utsträckning på della. Orsaken ärframför allt, och det är det som jag bedömer vara det allvariigaste, alttillväxten i den svenska ekonomin ligger under noll. och minns väl våra debatter här i kammaren, när vi från vår sida strök undertillväxtens betydelse för samhällsekonomi och statsfinanser. Ni var inle alltidmed i svängen när vi påpekade della. är del kanske bättre ställt i delavseendet. Mennär nu frågar hur vi skall hanlera detla, som vi självfallet harhuvudansvaret för, kunde jag kanske tillåta mig nöjet all returnera frågan: Hurvill ni hantera detta? Jag har inle fått någol konstruktivt recept från er. Menjag skall inte ställa den frågan. Jag upprepar alt vi har huvudansvaret. Med tankepå atl så intensivt går lill angrepp kunde del vara bra om herrPalme själv hade något alt ta fram ur sin ryggsäck. Vi kunde då ocksåkonstatera att den budgetförstärkning ni säger er åstdkomma i stor utsträckningär elt sken. HerrPalme missförstod mig på en annan punkt, men del kan ju hända all jag uttrycktemig vårdslöst. Jag har naturiiglvis aldrig någonsin menat all man suger påprisstegringar som på en söt karamell. De är en besk karamell. Vad jag däremothar sagl är all socialdemokralerna utnyttjar den omständigheten allprisstegringarna 1977 blev 13 96 mot de i runt tal 6 96, som vi förutspådde,för atl hoppa på oss politiskt. Man använder detla politiska lillhygge som ensöt karamell, och det var det jag menade - ingenting annat. Jagskall också gå in i debatten om de socialdemokratiska förslagen lillavgiftshöjningar för landels näringsliv. Man kan naturiiglvis räkna lilelolika, men jag skall vara så välvillig som jag kan mot socialdemokraterna. Dåblir min fråga: Om socialdemokraterna hade haft regeringsmakten, skulle ni dåinte från den ha höjt arbelsgivaragiflerna med 1,5 procentenheter- del lade ni ju fram förslag om - för att finansiera skatteomläggningen? Ochskulle ni inle den ha höjt arbetsgivaravgifterna med ytteriigare0,för atl finansiera den nya skatteomläggningen? På de punklernakan ni väl i all rimlighels namn inle ha ändrat er. Och skulle ni verkligen, omni hade suttit i regeringsställning, ha sänkt den allmänna arbetsgivaravgiftenmed 2 %1 Jagmenar, , all inte någon troraU ni skulle ha gjort detla. Räknarman bara ihop dessa poster, kommer man med en myckel välvillig kalkyl - Jag tarinte hänsyn till en del andra avgiftshöjningar som ni har föreslagit - upp till4 %. Lägger man sedan till de i del inre stödområdet, blir detåtminstone där 6 96. Försmå och medelstora företag skulle ha tillkommit en barntillsynsavgift föregenföretagare om 1,3 96 och elt minskat grundavdrag vid beräkning av den allmännaarbetsgivaravgiften för egenföretagare - . i stället för 30 000 kr.Man hade vidare behållit den för mest kvinnor ofta djupt diskriminerande s. k.iredjedelsregeln vid beskattningen av makar i familjeföretag. Vidare skullekapitalbeskattningen inte ha lindrats för de familjefö- retagsom spelar så stor roll för näringslivet i våra glesbygder och förförnyelseverksamhelen och tillväxten i vår ekonomi. Detta hade varil summan avkardemumman enligl en för socialdemokraterna myckel välvillig tolkning. Jag skall glädja med att inte säga ett enda polemiskt ord omoppositionen ulan bara redovisa några saker, som jag tror alt vi är helt överensom. Får jag bara först citera två meningar, som är helt korrekta, ur densocialdemokratiska sysselsättningsmoiionen. De har följande lydelse: "Vidutgången av var av arbetskraften arbetslösa. Vid enjämförelse med flertalet västerländska industrinationer framstår detta som ellmyckel lågt tal." Jagkan hell instämma i vad som sägs i den socialdemokratiska partimolionen på denpunkten. Elt skäl lill den verkligheten är naturiiglvis denarbetsmarknadspolitik som vi har och som vi i de allra flesta stycken äröverens om. Den har salts på så hårda prov som under dennalånga och djupa lågkonjunktur. har så många människor för sintrygghet varit beroende av arbelsmarknadspolitiska insatser. Det är inte braall det skall behöva vara så, men del är elt faktum. Arbetslösheten hade inlekunnat hållas tillbaka på den inlernalionelll sett så låga nivå som vi har utanmyckel slora insalser för arbetsmarknadspolitiken. Vi har icke tvekat all sältasysselsättningen främst i vår politik. Jag kan försäkra att dessaansträngningar inle kommer alt mattas. Viser fortfarande bara mycket svaga tecken på en uppgång i ekonomin. Först molslutet av året kan vi i bästa fall räkna med att en ekonomisk uppgång kommerall sätta spår på arbetsmarknaden. Vi räknar därför med och planerar för att dearbelsmarknadspolitiska insatserna måste vara av stor omfattning under hela1978. Mestbekymmersamt är naturligtvis läget på byggarbeismarknaden. Regeringen har vidflera tillfällen lagit beslut som ökat aktiviteten i byggandet. Statliga byggenhar tidigarelagls, statsbidragen till kommunala beredskapsarbeten har höjts,igångsättningen av bostadsbyggandet har drivits på. Senast togregeringen beslut om igångsättningen av byggprojekt som ännu inte i sin helhethar fltt genomslag på sysselsättningen. Nuhar vi från arbetsmarknadsverket fltt en ny bedömning av lägel påbyggarbeismarknaden. Lägel är myckel besvärligt. AMS räknar därför med ocharbetar med att undersöka möjlighelerna att tidigarelägga statligabyggprojekt av olika slag. Vi räknar med atl fl resultatet endera dagen. led i regeringens beredning av vad som behöver göras ytterligare kommerbyggsysselsällningsdelegalionen atl sammanträda . Delegationen är sombekant regeringens organ för samråd med parterna på byggarbetsmarknaden. Ocksåför arbetsmarknaden i övrigt är beredskapen för ytteriigare insatser hög.Utöver de kända problemen för nylillträdande ungdomar på arbetsmark- nådenflnns en ökad risk för att redan anslällda varslas om uppsägning ellerpermitlering. Därför har redovisat vilka behov avförstärkningar som styrelsen finner nödvändiga. Volymenav beredskapsarbeten behöver sannolikt höjas. 40 000 personer har sinsysselsättning ordnad genom beredskapsarbete. AMS gör bedömningen altytteriigare 10 000 beredskapsarbeten kan behövas. Drygt hälften av dem som nuhar beredskapsarbete är . Det har alltså varil en effektiv väg allskapa jobb åt ungdomar. Kapaciteteni den reguljära arbetsmarknadsutbildningen är i stort sett utnyttjad.Utbildningen kan emellertid öka genom all ännu mer av den förläggs lillarbetsplatsen och genom all staten köper upp den utbildningskapacitet somfinns i företagen. Vi kan nu konstatera atl ulan förelagsul-bildning hadearbetslösheten varit långt stöue. Utbildningen i förelag har berört omkring 50 000 människor. denna möjlighet hadede för längre eller varit arbetslösa. Förelagsom inle har sysselsättning för alla anslällda kan fl 75 96 bidrag för denövertaliga arbetsstyrkan om man anvisar arbele vid sidan om ordinarieproduktion. För stålföretagen finns denna hjälp . Enannan väg atl tillfälligt hålla sysselsättningen i företagen uppe är atttidigarelägga statliga och kommunala industribeslällningar. Det är ell verksamtmedel som regeringen har använt . gör nubedömningen att nya sådana beslut är nödvändiga. Arbeteti departementet pågår för fullt med alt bereda regeringsbeslut i alla dessafrågor: nya resurser för beredskapsarbeten, fier utbildningsplatser,sysselsättningsslöd och industribeställningar. Ambitionen alt hålla tillbakaarbetslösheten har förvisso inte mattats. Tvärtom, beredskapen är hög och nyainsatser kommer för att hålla sysselsättningen uppe. Förstevice talmannen anmälde att anhållit att lill protokollet fåantecknat alt han inle ägde rätt till ytterligare replik. Atlframgången i debatten inte sammanhänger med antalet minuter, del har deborgeriiga partiledarna visat . Däremot tyckerjag del är ojust närstatsministern och ekonomiministern inle lar upp den beräkning av arbetsgivaravgiften,som redovisade, förrän hans debattid är ute. Jag slår därför nu fastall vårt alternativ begränsar sig till en ökning av 0,7 96 utöver regeringensförslag. Räknar regeringen lika dåligt i andra avseenden som den gör på dennapunkt, förstår Jag all vi har problem med ekonomi. Denborgerliga regeringen är nu inne på sitt andra år, och det är möjligt att flvisst perspektiv på dess verksamhel. Del är mänskligt alt de borgerligaväljarna efter regeringsskiftet hade slora förhoppningar. Jag vet nu hur detkänns efter ett och ell halvt år i opposition - hur skall del då inle varaefter ? Delförsta man kunde vänta sig efter den långa opposilionstiden var alt de borgeriigaskulle ha hunnit förbereda sig väl. Så var emellertid inle fallet. I enskicklig skildring av tiden efter valet visar journalisten altregeringsbildningen var nära all misslyckas. Orsaken var slora sakligamotsättningar, som man inte brytt sig om alt försöka klara ut före valet. Detvar inte bara energifrågan som gjorde det svårt atl skriva ihop ett regeringsprogram. Vifick emellertid en regering , och man presenterade en regeringsdeklaration.Men snart visade det sig all man i stället för alt ha utjämnat motsättningarnaoch funnit lösningar hade skjutit problemen framför sig med hjälp av luddigaformuleringar. Detla blev också i fortsättningen kännetecknande för denborgeriiga regeringens handlande. Regeringen valspråk har blivit: Lösinte ett problem som går atl skjuta ! Vänta hellre än att handla!Eller som statsministern uttryckte det i radiodeballen när han fick frågan hurdet blir med byggandet av : Jag skall lämna ett rakt besked: vi geringet besked. Såfick vi efter regeringsskiftet delegation på delegation inom näringspolitiken,utredning på utredning, uppskov på uppskov med regeringsbeslut.Kärnkraftsutialande följde på kärnkraflsullalande och handläggningen blevalltmer obegriplig. Posterna som generaldirektörer tycks vara svåra alltillsälta; väntar allt olåligare på sin utnämning. Och ikanslihuset drar man bara ner rullgardinen för massmedia när det passar. Varfördemonstrerar man inför öppen ridå denna oförmåga all regera? - för del ärjudetla det handlar om. I början mötte jag från borgerliga vänner elt svar somhade en viss trovärdighet: Ni måste räkna med inkörningssvårigheter i enregering där ingen har erfarenhet av regeringsarbele, sade man. Mengnisslet har inle minskal med antalet borgerliga regeringsmånader. Tvärtomframstår regeringens svårigheter alt med fasthet och konsekvens styra landet iallt klarare dager. Med Jämna mellanrum spekuleras, inte minst i borgeriigpress, om regeringskris och nyval. Och del var väl ändå inte vad man hade tänktsig när man äntligen hade fltt socialdemokraterna ut ur kanslihuset. Nog hademan väntat sig alt åtminstone en valperiod skulle förflyta någoriundasmärtfritt i regeringsställning. Detär inle så märkligt all även borgerliga sympatisörer börjar tröttna. Lål migsom elt exempel härpå citera redaktör , , somom den process jag här skildrat har följande att säga: "Denborgerliga regering som tillträdde 76 gick till sitt svåra värv inle barapersonellt ulan också sakligt illa förberedd. Förevalet avböjde de borgeriiga partierna atl formulera ell gemensamtregeringsprogram. Ej heller värdet tal om atl presentera någon slags borgeriigskuggregering. KaiHammerichs bok om hur koalitionen kom lill var för mig en skräckskildring. Desom valls att under en kris leda öden kohand-lade som amerikanskapartibossar i rökfyllda rum. Och på vikliga områden gällde kohandeln inlepolitiken ulan formuleringar i regeringsförklaringen, som skulle döljafrånvaron av program." Om de borgeriiga väljarnasreaktion just nu säger : 5 protokoll 1977/78:68-69 "I dagens kris-Sverige känner sig mångaborgeriiga väljare vilsna efter regeringens devalveringar, skalle- ochavgiftshöjningar, priskonlroller, förstatliganden, miljardsubvenlioner ochfusioneringar. Vill de vara ärliga, måste de medge, atl Palme-Slrängeranalltmer framstår som 'den gamla goda liden'. Intesedan kriget har den svenska ekonomin varit så dålig som efter utnämningen aven särskild ekonomiminister." Menden fråga som ständigt förföljer regeringen är kärnkraftspolitiken.Regeringsledamöterna gör intryck av att förtvivlat jumpa på isflak ulan chansatt nå stranden, där man kan få fast mark under fötterna. Med jämna mellanrumhotar koalilionsparlierna varandra med regeringskris. var en avde första atl förutspå att del skulle gå precis så här. Milt i valrörelsen, denI , skrev i tidningen följande: "Omdel är sant, att politik ytterst är en fråga om moral, så kunde ThorbjörnFälldin inte ha startat valrörelsen sämre. Men tycks somliga tro, atl hanbättrat sig. I ett av radions valextra skildrades han som ensällsynt självständig och rakryggad person, som sa sanningen utan hänsyn lillvad den kostade honom. Bakgrundenär hans förklaring att han aldrig kommer all della i en borgeriig regering omdenna icke går med på all avveckla kärnkraften . Eftersom de tvåövriga borgeriiga partierna anser kärnkraften nödvändig borde därmed tanken påen borgeriig regering vara avskriven. Menså tänker inle . Han förklarar sig tvärtom villig att som statsministerleda en borgerlig regering, vars majoritet skulle bestå av kärnkraftsanhängare.Ell av hans första regeringsärenden blir att bevilja miljardbelopp förkärnkraftens fortsatta utbyggnad. För oss socialdemokraterär detla en fråga om politisk moral." Redaninnan valsegern vunnits och regeringsförhandlingarna inletts såg tilltänkte borgerlige regeringsbildaren försatt sig i en politiskt ochmoraliskt ohållbar situation. har halva mandatperioden gått, och mycketriktigt går regeringen ner sig allt djupare i ett energipolitisktmoras. Även har vi upplevt hur de borgerliga partiledarna går i öppenpolemik med varandra. Följdenhar blivit alt regeringen inte bedriver en långsiktig politik på samhällslivelsviktigaste områden. I en lid med betydande politiska problem saknar Sverigepolitisk ledning. För mig är det naturligt atl la upp de negativa effekterna avregeringens handlande, resp. brist på handlande, för själva energisektorn. Pådetta område är behovet av långsiktiga beslut och besked särskilt stort; attbygga ett kraftverk tar . Också med hänsyn till energipolitikensbetydelse för investeringar på andra sektorer är del nödvändigt all man kännertill utvecklingen på energiområdet. Socialdemokraternasenergipoliliska arbetsgrupp presenterade ett förslag tillprogram. Detta syftar just till att ge besked om vår energipolitik för så långlid framåt att energiförsörjningen kan fungera och all näringsliv,myndigheter och andra får nödvändigt underlag för planeringen av sinverksamhet. Viär för en långsiktig handlingsfrihet, där vi inle minst är intresserade av vadforskning och utveckling av de alternativa energikällorna kan ge. Viär för en hårdare hushållning med energi än vad något annat land vågat sig på.Därmed hoppas vi steg för steg kunna minska vårt stora behov av importeradolja. Mensträvan att på lång sikt hålla olika vägar öppna frilar inte politikerna frånansvaret atl ta beslut för den närmasle tiden. En passivitet och underiåtenhelatt falla beslut kan snabbt leda lill alt våra möjligheter atl själva påverkautvecklingen urholkas och all vi tvingas lill lösningar som står i strid medlångsikliga samhällsmål. Förmår man inte komma fram till ett beslut om antaletkärnkraftsreaklorer kan t. ex. följden bli att vi ökar vårt oljeberoende.Socialdemokraterna anser att vi också på denna punkt bör följa program,vilket innebär oförändrat 13 reaktorer. Förlångsiktig handlingsfrihet krävs också att vi bevarar den kunskap, förmåga ochorganisation vi har på energiområdet. Slår vi tvärstopp för utbyggnaden avkärnkraft och vattenkraft slår vi också sönder förelagen på dessa områden.Förutom alt vi redan på kort sikt riskerar att hamna i ransoneringssiluationerförlorar vi ju den långsikliga handlingsfriheten. Vad händer då, om dealternativa energikällorna inte alls ger vad optimisterna hoppas på? Socialdemokraternaanser all vi måste upprätthålla vår industriella kompetens på dessa områden.Annars tar vi faktiskt en risk att del svenska samhället råkar ut för enallvariig kollaps. Allapartier har problem med all även deras egen väljaropinion är splittrad i energifrågan.Centern och vpk har grupper som är för kärnkraft. , ochsocialdemokralerna har grupper som är emot kärnkraft. Men della ger ju intepartierna rätt alt undvika atl la ställning till en svår politisk fråga. a. för att lösa tvister av det här slaget som vi har poliliskapartier. Atl gå förbi problemen är inte lämpligt ens i opposition. Iregeringsställning kan resultatet bli förödande. Socialdemokraternas programmed sikte på 1990 föreligger nu för debatt. Var slår regeringspartierna? förnuftig energipolitik ställer krav på långsiktiga besked har regeringentotalt struntat i. Om den borgeriiga regeringen kan man inte längre säga au denbedriver kvartalspolitik. -ja, dag för dag - låter sigregeringen drivas än hit än dit. Förvirringen är närmast total. Ingen kan gebesked om vilken energipolitik regeringen står för, allra minst regeringensjälv. Ringhals3, som är det sjunde aggregatet, är tillbaka klart för start. Menom det flr starta eller inle vet ingen. kostar det 1,5 milj. kr.varje dag enligl beräkningar. Forsmark3 lär vara föremål för hetsiga diskussioner i regeringen. Men om arbetena skallfortsätta är del ingen som kan svara på. Inte heller har vi fått besked. Den svenskakärnkraftsinduslrin har kunskaper och kompelens som kan mätasig med de största industriländernas. Den skulle kunna ge sysselsättning åtmånga människor och exportkosinader lill förelag och till landet. Men kanskeskall hela branschen skrotas därför att och kommunisterna med sina 2896 av riksdagsmandalen anser del. Vad tänker och på?Finns del ingen gräns för vad man är beredd alt gå med på för all räddaansiktet på ? Asea-Aiomägs lill hälften av vardera staten och det privata näringslivet. Utan attfrågan tagils upp i styrelsen eller med de anställda deklarerar plötsligtjordbruksministern att Asea-Alom bör läggas ner. Instämmande kom frånstatsministern och energiministern. Även industriminister gick pånedläggningslinjen trots att han tidigare, senast vid ,offentligen deklarerat alt han är för export av kärnkraflsreaktorer. Men taladedessa centerslatsråd för hela regeringen? måste man ju ställa denfrågan, sedan inledde raden av s. k. privata uttalanden frånstatsråds sida. Villkorslagenär regeringens viktigaste poliliska handling har statsminister sagt.Den gav kraftföretagen två olika allernaliv att la hand om avfallet. Men nulycker inte om upparbelning längre, och plötsligt är villkorslagen inteså viklig. Frågan är om villkorslagen över huvud laget kommer all tillämpas.Kommer den att ändras? Sågörs statsrådsuUalande på stalsrådsultalande. Uttalandena från olika ledamöterhar bara ett gemensamt: de ökar oklarheten om vad regeringen står för. När jaglyssnade på de borgeriiga partiledarna måste jag tyvärr konstatera alloklarheten inle skingrats. Detborde väl ändå vara möjligt att på några punkter ge besked. I detta syfte skallJag ställa - trots deras frånvaro - tre frågor, en lill vardera partiledare. Fråga1 vill jag- rikta till statsminister . Sedan valet har byggandet avkärnkraftverk fortsatt om än med ryckighet och oklarhet. På detla sätt har manlåst sig för investeringar på ytteriigare 17 000 milj. kr.