prot · G10933 · 1977-12-31 00:00:00 — I dagråder som bekant arbetsköparnas diktatur när det gäller forskning. Den partsforskning som det egentligen är fråga om förekommer intemer än i de frågor där arbetsköparen godkänner den. I flera fall vel vi altforskare har blivit avvisade ftån arbetsplatser. har kommit med ell förslag i detta avseende. Menefter att ha studerat förslaget anser vi redan nu att det är ihåligt. Detstipulerar vissa villkor. Endast central facklig organisation skall kunna getillåtelse till forskning, en formulering som gör alt man verkligen funderar päom lagstiftarna vill sälta något förmynderskap över lokala fackligaorganisationer och avdelningar. Är det inte en ren eftergift åt arbetsköparna?Jävsregler finns också. Eftersomforskning är en angelägen partsåtgärd står vårt krav kvar alt det skall finnasen lagstadgad rätt för fackförening atl engagera forskare pä arbetsplatserna.Jag yrkar därför bifall även till motionen 889, yrkande 2. I arbetsmarknadsutskottels betänkande nr 6 behandlas bl. a. motionernanr 228 och 889, som har yrkat bifall lill. De yrkanden somfinns i dessa motioner har till viss del tidigare behandlats i ochinnebär förslag lill ändringar i lagen om facklig förtroendemans ställning. Sedanmotionerna inlämnades har vissa förutsättningar förändrats i och med atl dennya arbelsrältskommillén har överiämnat sill förslag lill regeringen, vilket juinnebär förslag lill en helt ny lag om fackligaförtroendemän. Den nuvarande lagen om fackliga förtroendemän har varit i kraftsedan den 1 juli 1974 och har hafl en stor uppgift att fylla. Dei motion nr 228 aktualiserade kraven på förändringar i förtroendemannalagenhar i viss utsträckning tagits upp av den nya arbelsrältskommillén. föreslagit en utvidgning av förtroendemännens möjligheter attulföra fackligt arbete pä betald arbetstid, rätt till ersättning förövertidsarbete samt reseersättning och traktamente. Dessa förslag ligger, somutskottet ser det, i linje med de synpunkter som framförts i motionen. Närdel gäller frågan om politisk verksamhet är utskottet av den uppfattningen attlagstiftning på det området inte bör komma lill stånd. Det skulle säkerligenmedföra många svårbemästrade avvägningar, och därför pekar utskottei pä demöjligheter som redan finns, nämligen att teckna kollektivavtal. Därmed skulleman vidga den fackliga verksamheten till atl även omfatta politisk verksamhet. Vadbeträffar den tid som den facklige förtroendemannen har rätt att avsätta förfackliga uppdrag finns i lagen angivet att skall stå i rimligproportion till förhållandena pä den egna arbetsplatsen. Är inte den fackligaorganisationen tillfredsställd med , har man ju tolkningsföreträdeintill dess att tvisten slutligen har prövats av arbetsdomstolen. Detsista kravet i motion nr 228 tar upp frågan om skadestånd skall kunna ådömasförtroendemannen eller den fackliga organisationen för eventuell feltolkning avlagen. tyckte att lagen har ett alldeles för snävt innehållhärvidlag, men man får inte glömma bort i sammanhanget att del här endast ärfråga om missbruk, dvs. när en facklig organisation av uppsåt eller grovoaktsamhet har föranlett att lagen fått en felaktig tillämpning. Del är juendast i dessa fall som den fackliga organisationen kan dömas lill skadestånd.Inte i något fall kan den enskilde förtroendemannen bli skadeständsskyldig,såvida han inte har handlat i strid med den egna organisationens beslut. Ibetänkandet behandlas, som jag nämnde inledningsvis, också motion nr 889 avTommy m. fl., som har aktualiserat frågan om rätt till tillträde lillarbetsplatserna för forskare. nämnde har denna fråga också aktualiserats avarbelsrättskommiltén, som i sitt förslag har sagt att man under vissa angivnavillkor skall ha denna rätt. De villkoren är bl. a. alt forskningen stöds av encentral arbetstagarorganisation. Initiativet till denna forskning kansjälvfallet las av den lokala fackklubben. Det betraktar jag inte som någotförmynderskap. Dessutom kan självfallet forskaren själv ta initiativ. Menockså då skall den centrala arbetstagarorganisationen ställa sig bakomprojektet. Arbetsrätlskommitlénsförslag är nu ute på remiss och regeringsförslag kommer alltså till riksdagenför behandling. Utskottsmajoriteten anser det därför inte finnas någonanledning för alt i dagens läge Fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. Fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. ta initiativ i denna frågaoch inte heller när del gäller de krav som framförts i motionen 228. Med del anförda yrkar jag bifall till arbetsmarknadsut-skollelsbetänkande nr 6 i dess helhet. LARS-OVEHAGBERG (vpk): Bara någrakorta kommentarer. Vadför:5t angår frågan om huruvida politisk verksamhet skall få förekomma i denfackliga organisationen eller inte sä var det förtroendemannalagen somstipulerade alt man inte skulle få ägna sig åt politisk verksamhet, när manutnyttjade förtroendemannalagens bestämmelser. Då är det helt felaktigt allsäga atl vi behöver lagstifta om att ha politisk verksamhet i den fackligaorganisationen. I stället är del ju då fråga om all ta bort ett förbud somredan finns. Då blir ju politiska frågor inblandade i den fackligaorganisationens verksamhet. Del är svårt atl skilja på facklig och politiskverksamhet, och det förbud som finns skall förhindra atl skadeståndsregelnblir aktuell i vissa fall. Arbetsköparen kan trycka på den fackligaorganisationen och säga t. ex. att den fråga som ni här har aktualiserat ärsannerligen inte något som direkt berörts mellan oss tvä parter. Där har alltsåfaktiskt lagstiftningen bestämt all den politiska verksamheten skall hållasutanför. Vadsedan gäller forskningen på arbetsplatserna är jag också litet fundersam, närman så helhjärtat säger att det är den centrala fackliga organisationen somgodkänner vilken forskning som skall bedrivas. Jag tycker att det skall vara engrundläggande demokratisk rättighet all kunna forska om förhållandena på våraarbetsplatser. Det måste vara utgångspunkten. Men här vill tydligen encenterpartist centralisera den fackliga verksamheten ännu mer, i stället föratl uppmuntra lill en decentraliserad verksamhet på alla håll så all man kanbestämma om sina egna projekt. Då kan det ju bli ett alldeles speciellt problemvad man kan eller inte kan få godkänt av den centrala fackliga organisationen.Det är en infallsvinkel som vi anser vara helt felaktig. Del finns liksominget behov av att förhindra forskningen där genom all säga all en centralfacklig organisation skall lämna sitt godkännande. Därför anser vi all detförslag som den nya arbelsrättskommillén har lagt inte är lill fyllest. (): Herrtalman! Beträffande frågan om forskningen på arbetsplatserna är jag övertygadom atl, om del framförs berättigade krav frän de lokala fackliga klubbarna, såkommer också de centrala arbetstagarorganisationerna all ställa sig bakom dekraven. Och om enskilda forskare anser det nödvändigt atl forska på en vissarbetsplats, så är jag övertygad om att man även dä kommer alt få gehör för ellsådant krav och att den centrala arbetstagarorganisationen ställer sig bakomdel kravet. Jag kan inle uppfatta detta som något förmynderskap, om man tänkersig den ordningen. Men, som sagt, de här frågorna skall remissbehandlas och de återkommer så småningompå ett eller annat sätt lill för behandling. Närdel gäller frågan om politisk verksamhet på arbetsplatserna har den tidigarebehandlats i samband med all fattade beslut om medbestämmandelagen.Även vid det tillfället fanns del delade meningar i , och de kvarstårfortfarande. De fackliga organisationerna har onekligen genom medbestämmandelagenmöjligheter atl teckna kollektivavtal som berättigar till politisk verksamhet.I de förhandlingar som f. n. pågår mellan arbetsmarknadens parter kan tänkasatl även den politiska verksamheten är med. Jag tror att del finnsförutsättningar för att lösa även den här biten. Jag håller med Lars-OveHagberg om att det i många fall kan vara svårt all göra gränsdragning mellanfacklig och politisk verksamhet, men genom en sådan här lösning är jag övertygadom atl man kommer till rätta med de problemen. Fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen, m. m. (vpk): Frågan om vad som är berättigade forskningsobjekt pä arbetsplatsen harju den nya arbetsrättskommittén överlämnat för avgörande till den centralafackliga organisationen. Del skall inle råda några delade meningar mellan lokaloch central organisation i del här fallet. Men om del gör del har faktisktlagförslaget lagt ansvaret på den centrala organisationen. Jag tyckeratt detaren begränsning i utbudet att få forska på arbetsplatserna och det är väldigtolyckligt. Överläggningenvar härmed slutad. Propositionergavs på bifall lill dels utskottets hemställan, dels motionen nr 889 av TommyFranzén m. fl. i motsvarande del, och förklarades den förra propositionen varamed övervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästesoch godkändes följande voteringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller arbetsmarknadsulskollets hemställan i betänkandet nr 6 mom. 1röstar ja, den del ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 889 av m. fl. i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då Lars-OveHagberg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja - 279 Nej - 12 Anställningsskydd, m. m. Propositionergavs på bifall till dels utskottels hemställan, dels motionen nr 228 av LarsWerner m. fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Densom vill atl kammaren bifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandet nr 6 mom. 2röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammarenbifallit motionen nr 228 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då Lars-OveHagberg begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ja- 279 Nej - 12 §16 Anställningsskydd, m. m. Föredrogs arbetsmarknadsutskoltets belänkande1977/78:8 med anledning av motioner om anställningsskydd, m. m. Idetta belänkande behandlades motionerna beträffande uppsägning och avskedandem. 1976/77:891 av m. fl. (vpk), vari yrkats 1. atlriksdagen uttalade a. atldeltagande i arbetskonflikt oavsett sådan var lag- eller avtals- stridig aldrig kunde utgöra saklig grund för uppsägning eller avsked, b. attsamarbetssvårigheter med arbetsgivaren eller med arbetskam rater, olovlig bortovaro, ordervägran, olärnpligt uppträdande etc. endast i utomordenligt sällsynta fall kunde läggas till grund för uppsägning, 2. atl beslutadehemställa hos regeringen alt framlägga förslag om ändring islatstjänstemannalagen enligl det i motionen framförda ändringsförslaget, 3. att med bifall till motionen beslutade omändringar i lagen om anställningsskydd (1974:12) 1, 3, 5, 10, 11, 13, 20, 21,32, 38 och 39 §§ enligt motionärernas förslag, innebärande beträffande 21 § altlön skulle utgå för hela permitteringstiden, beträffande anställningsskyddför långtidssjuka, m. m. 1976/77:226av m. fl. (s), vari bl. a. yrkats all skulle anta avmotionärerna föreslagna ändringar i 33 § lagen om anställningsskydd, innebärandealt däri angiven åldersgräns sänktes till , 1976/77:543av m. fl. (s), vari såvitt nu var i fråga (yrkandet) 16) hemställtsatl begärde alt regeringen lade fram förslag lill förbättratanställningsskydd för långtidssjuka. Anställningsskydd, m. m. beträffandeanställningsskydd för ålderspensionärer m. m. 1976/77:224av Per (), vari yrkats att hos regeringen begärde förslagtill lag som tillförsäkrade alla fullt anställningsskydd och rätt alt kvarståi arbetet till fyllda , 1976/77:164 av JoakimOllen (m), 1976/77:542 av GunnarOskarson m. fl. (m) och beträffandeförhandsbesked i uppsägningsärenden /77:886 av m. fl. (c,m). 1. beträffande omedelbaraändringar i lagen om anställningsskydd atl skulle avslå motionen1976/77:891, 2. beträffande anställningsskyddför sjukbidragsberättigade all motionerna 1976/77:226, i motsvarande del, och1976/77:543, yrkandet 16, inte föranledde någon åtgärd, 3. beträffande anställningsskyddetför ålderspensionärer all skulle dels avslå motionen 1976/77:226 idenna del, dels med anledning av motionen 1976/77:224 som sin mening geregeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beträffande effekterna avanställningsskyddslagen för nytillträdande på arbetsmarknaden m. m. attmotionerna 1976/77:164 och 1976/77:542 inte föranledde någon åtgärd, 5. beträffande statlig iuppsägningsärenden att skulle avslå motionen 1976/77:886. Reservationhade beträffande anställningstryggheten för nytillträdande på arbetsmarknadenoch långtidssjuka avgivits av , , iSimrishamn, , , och Anna-GretaLeijon (samtliga s), som ansett att utskottet under 2 och 4 bort hemställa 2.beträffande anställningsskydd för sjukbidragsberättigade att medanledning av motionerna 1976/77:226, i motsvarande del, och 1976/77:543,yrkandet 16, som sin mening gav regeringen till kärina vad reservanternaanfört, 4.beträffande effekterna av anställningsskyddslagen för nytillträdande påarbetsmarknaden m. m. att med avslag på motionerna Anställningsskydd, m. m. 1976/77:164 och1976/77:542 som sin mening gav regeringen till känna vad reservanterna anfört. ANNA-GRETALEIJON (s): Vi hade här i kammaren eninlerpellationsdebalt med arbetsmarknadsministern om hans direktiv lillutredningen om anställningsskyddslagsliftningen. Jag poängterade då - och jagvill gärna göra det nu också - alt vi socialdemokrater i och för sig inle äremot att man noga följer de här lagarna och gör en översyn av dem. Tvärtom är detju så att vi själva har bedrivit ell sådant översynsarbete och även gjortförändringar i de här lagarna. Men del vi vänder oss emot är den del avutredningen som öppnar möjligheter för en förändring av lagens regler om avtalom anställning och om avtalens tillämpning. Låt mig erinra om debestämmelser som gäller. Enligllagen kan avtal om anställning , viss säsong eller visst arbeteträffas om det är nödvändigt med hänsyn till arbetsuppgifternas speciella art.Dessutom får avtal om anställning för viss lid träffas om del gällerpraktikarbete eller vikariat. Självalagtexten innehåller ingenting om provanställning. Däremot kan parterna påarbetsmarknaden själva avtala om provanställning. Vi vet också all avtal omprakiikarbete och provanställning har träffals för en slor del avarbetsmarknaden. MenGunnar och andra moderater är inte nöjda med detta. Vad är det då somde egentligen vill med sin motion 1976/77:542? Vad som sägs i motionen äregentligen ingenting annat än att man vill luckra upp de anställdas skydd motgodtyckliga uppsägningar. Det är enligt lagen helt klart att uppsägningar fårske om del finns saklig grund för dem. Menmoderatmotionen föreslår att alla som är och människor som oavsettålder har deltagit i arbetsmarknadsutbildning skall ha, som del så vackertheter, möjlighet lill prakiikarbete. Det betyder all t. ex. en människa, som har jobbat iell fysiskt hårt arbete och som har blivit utsliten där sä att ryggen kanskeinle håller för del jobbet längre och som har fåll chans tillarbetsmarknadsutbildning för att få ett fysiskt lättare arbete, trots långerfarenhet av yrkeslivet skall tvingas lill en praktiktid pä ulan alt hanågon trygghet mot oskälig uppsägning. Del betyder vidare att kvinnan, somlänge har arbetat inom tekoindustrin men som fält lämna det jobbet av skäl somvi alla känner till och som omskolats till ell annat yrke, under ytterligare enlång tid skall förmenas rätten till anställningstrygghet. Det finns mångasådana kvinnor i . Vad de behöver är framför allt trygghet ianställningen. De vel mer än många andra vad den ständiga oron för all mistajobbet betyder. Demänniskor som är skall enligt moderatmotionen varje gång de villbyta arbete börja med praktiktid. Jag vill fråga RolfWirtén, som representerar den borgerliga utskotts- majoriteten, om det ärdetta utskottet menar när ulskotlet säger i sitt betänkande att vi skall ha enröriighet på arbetsmarknaden som är önskvärd från samhällets sida. Jag ställdefrågan till arbetsmarknadsministern. Men jag fick inget svar. Jag kanske kan fäett svar , för det här är en mycket viktig fråga. Vi löser inle ungdomarnas problem genom atl minskaanställningstryggheten. Vad som behövs är i stället all vi, som föresläs i densocialdemokratiska reservationen, sätter oss ned och gör ett konstruktivtarbete, tittar på alla de praktiska, konkreta förslag som har lagts fram underdenna höst från SSU, och sysselsättningsutredningenoch vid det rådslag som socialdemokraterna hade . Det är enmängd konkreta förslag som skulle kunna bidra lill att hjälpa de ungdomar som är arbetslösa, och de är många - 40 000. De blir inle hjälpta av de förslagsom har förts fram i mo-deratmolionen. EnliglPer utredningsdirektiv skall frågan om lagens möjligheter lill avtalom anställning och avtalens tillämpning utredas skyndsamt. Ochvisst kan detta gå myckel fort. Avskriv tanken på en uppluckring avden trygghet som lagen nu geri Utskottsmajoritetenkunde ha bidragit till detta - men jag kan medge att det kanske var svårt förde borgeriiga ledamöterna i utskottet efter den fadäs somarbetsmarknadsministern har begått när han i sina direktiv hänvisat till dennaoch en annan moderatmotion innan de ens blivit behandlade i utskottet och avriksdagens kammare. De borgerliga ledamöterna blev här ställda inför ett failaccompli av sin egen regering! Jag vill också säga några ord om de långtidssjukas anställningsskydd.Ärendet har varit uppe i , det har behandlats av utskotteioch frågor har ställts i . då jag var med i regeringenlovade jag att vi skulle vidta åtgärder för att försöka lösa dessa problem. Härbehövs det inget långt utredningsarbete, men här har Per i sinadirektiv inte talat om någon skyndsamhel. I utskottet säger man alt den härfrågan i och för sig kan utredas snabbt, om del är lämpligt med hänsyn lillutredningens övriga arbete. Vi däremot tycker del är självklart att detäntligen blir en lösning, och vi kräver i reservationen all förslag läggs framunder . , och kommer attvidareutveckla de här synpunkterna - synpunkter på utskottets skrivning och påvår reservation. Jagvill, herr lalman, lill sist bara yrka bifall till den socialdemokratiskareservationen lill utskottels betänkande. Anställningsskydd, m. m. (vpk): Vid sin behandling av vpk-motionen 891 konstaterar arbetsmarknadsutskottetatt de krav som förs fram i motionen har ställts av vpk med hänvisningtill tidigare riksdagsbehandling av frågor där dessa krav blivit bortrostade.Med utgångspunkt i detta föreslår 5 protokoll 1977/78:33 Anställningsskydd, m. m. utskottei att samtligavpk-krav på förbättringar i lagen om anställningsskydd även nu bör avslås. Jagskall bara i korthet redogöra för de yrkanden på förbättringar i lagen omanställningsskydd som förs fram i motionen. Del är nämligen en myckel knapp ochtill stora delar också ofullständig redovisning som utskottet presenterar isitt utlåtande. 7 i belänkandet sägs under rubriken om lagen om anställningsskyddbl. "Lagenssyfte är att förbättra skyddet för bestående anställningar för i princip allakategorier arbetstagare." Vadskall då inrymmas i denna inriktning? Och vad menas med bestående anställningar?Vpk reste från början krav på atl lagen åtminstone skulle omsluta alla som är iarbete med de undantag som anges i de tre första punkterna i 1 >;. Jag måsteställa frågan till utskottets företrädare: arkivarbelare som tjänstgjort i15 är på samma ställe alt betrakta som arbetare med bestående anställning,eller är arbetare som gått på beredskapsarbete i följd att betraktasom arbetare med bestående anställning? De som har hänvisats till skyddadeverkstäder på grund av handikapp och annan ulslagning från den öppna marknadenkan inte påräkna någon annan anställning. Det finns också anläggningsarbetaresom automatiskt faller utanför lagen genom all de hänvisas lill arbeten somutförs i AMS regi. Vi har ju ett exempel på detta i vår motion. Sammanlagtär det tiotusentals arbetare som på grund av undantagen i 1 S punkl 4 ställtsutanför lagen. Denna skara kommer säkeriigen all växa, eftersom vi också ifortsättningen får räkna med ökad omfattning av beredskapsarbete-arkivarbete och allt fler utslagnasom hänvisas till arbete genomarbetsvärden. Vpk-kravelatt punkten 4 i 1 >; skall utgå har större aktualitet än när detrestes första gången . I5 § föreslår vpk en ändring i lagtexten som innebär att avtal om anställningför , viss säsong eller visst arbete endast får träffas om avtaletunderställts för godkännande - detta för alt förhindraatt lagskyddet förhandlas bort. Ett typexempel på sådana avtal däranställningsskyddet har förhandlats bort för betydande arbetarkategorier ärSvenska transportarbelareförbundels avtal beträffande extra sluveriarbetare. uppgörelsen har skrivits in alt "hittillsvarande praxis skallgälla". Det betyder att alla extra sluveriarbetare, även om de har arbetati hamnen , är anställda eller per dag - eller per fartyg omman så vill. För denna arbetarkategori gäller ingen anställningstrygghet.Tryggheten för dem är precis densamma som på 1940-lalet, dvs. finns det jobb itre limmar sä är anställningen , och finns del jobb i så äranställningen . Jag är säker pä all därest ett sådant avtal skulle haunderställts för godkännande, så hade det inte blivitnågot avtal. Vi är övertygade om att möjligheten lill avtal utan övervakningav arbetsmark- nadsmyndighet kommer allmissbrukas av arbetsköpare i vissa branscher. Vi har ansettarbetsmarknadsstyrelsen lämplig som tillsynsmyndighet med rätt atl underkännauppgörelser av del slag som jag här har beskrivit. Beträffandevpk:s förslag till ändringar i 10 och 20 Si:; så innebär del att fackligorganisation alltid skall underrättas om uppsägning resp. avsked för att kunnaingripa . Del förekommer inle sällan alt en arbetare kallas upp och fårmeddelande om avsked eller uppsägning och därvid övertalas alt inle kontaktafackföreningen. Det är inle alla gånger det föreligger saklig grund föråtgärder av det slaget. Arbetsköparen söker då undgå förhandling och eventuellrättslig prövning av ärendet. Del är alltså ett väl underbyggt krav att facketalltid får vetskap om när någon sägs upp eller avskedas. Närdel gäller uppsägningsreglerna i 11 ij anser vpk atl dessa fält en felaktigutformning, som i första hand diskriminerar yngre arbetare. Vi kräver attuppsägningstiden skall vara lika för alla, dvs. , och att avtal intefår träffas om annat än längre uppsägningstid än . Här finns ocksåen hel flora av uppgörelser som omsluter uppsägningstider från tillfjorton dagar, en halvering av den lagstadgade uppsägningstiden, och ävenanställningar där det inte gäller någon uppsägning alls. Det är påintet sätt tillfredsställande. Vianser heller inte atl det skall finnas möjlighet att från uppsägningslönengöra avdrag för förtjänst i annat arbete eller för förtjänst som den uppsagdekunde ha förvärvat i annan anställning som han skäligen bort godta. Stadgarlagen uppsägningslön, så skall sådan enligl vår mening utgå också under dengällande uppsägningstiden. Därför bör 13 § i lagen om anställningsskyddutmönstras helt. Vårtförslag till ändring av 21 ! ; innebär att permilleringslön skall utgåomedelbart till den som blir permitterad, dvs. från första permillerings-dagen.Den bestämmelse som flnns all man skall ha varit permitterad endera 14 dagari en följd eller sammanlagt under samma kalenderår gör del möjligtalt framtvinga införandet av korltidsvecka, exempelvis med fyraarbetsdagar under ett kalenderår. Bestämmelsen ger också möjlighetlill s. k. långhelgspermitteringar utan att arbetsköparna betalar någon del aversättningen under permitteringen. Del blir i stället samhället ochlönarbetarna själva som genom arbetslöshetskassorna får stå för försörjningenvid sådana permitteringar. Ett slopande av dessa regler skulle stoppa mängaokynnespermitteringar. Många varsel om permitteringar skulle säkert utebli.