prot · G109137 · 1977-12-31 00:00:00 — Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prosthut lönen,m. grundligt, med direkthörande av över 100 personer, med väldiga massor av material, och det kom ettslutresultat. Vad fann man efter atl detta slora arbete var slutfört? Jo, attryktena i stort sett var grundlösa. Det vidtogs minutiösa åtgärder för att viddomstol anhängiggöra åtal mot människor som hade gjort sig sky Idiga lill någonförseelse, men det var icke de som hade blivit utpekade i ryktesspridningen. Jagvill alltså uppmana dem som tror alt en medborgarkommission skulle lösa heladenna fråga att studera vad den senaste medborgarkommissionen kom till förresultat. Det är en övertro på kommissioner att tro att man därmed lar död påryktesspridning. Vill inte svenska folkel läsa JO:s utredning och har de inteförtroende för de människor som har framträtt och som man, efter derasmångåriga politiska arbeie, borde ha förtroende för, t. ex. ,och andra som länge stått i spetsen för politiska partier? Oavsettpolitiska åsikter har de gjort sig kända för all man kan lita på alt de stårbakom de uttalanden de gör. Därför trorjag inle alt man skall inbilla sig i och med tillsättandet av en medborgarkommission skall kunna lösa problemen.Del är andra saker som gäller i del fallet. Det är, som jag sade inledningsvis,svenska folkets goda omdöme man vädjar till. Ser människorna saken som denverkligen är, kommer de också att förstå alt man skall vara ytterst kritisktill en ryktesspridning. PERGAHRTON (fp): Jag skall inte föriänga debatten, men jag vill bara konstalera att detsenaste inlägget här av var en lysande pläderingyö/-enmedborgarkommission. Han påpekar att vi har haft en sådan - del finns alltsåprejudikat. I liknande eller snariika fall har man tillsalt en medborgarkommission.Han påpekar att den lyckligtvis kom fram lill alt de då spridda ryktena vargrundlösa. Del är verkligen min förhoppning att det också skall bli fallet denhär gången. Jag vill gärna här tillfoga att jag för min del litar fullt ochfasl på i hans personliga fall, och del trorjag att ocksåalla andra gör, men det finns ju så myckel annal involverat här. konstaterade också atl denmedborgarkommission vi en gång hade kom fram till andra saker som man fannanledning alt ingripa emot. Jag finner alltså att inlägg varen alldeles utmärkt plädering fiir att det även borde ha tillsatts någonform av kommission för en opartisk utredning av förhållandena -jag är övertygadom att vi inte har lyckats lägga locket pä. För ordningensskull vill jag än en gång understryka alt jag från första början log avslåndifrån tanken pä en medborgarkommission. Det hade just sett någonting ut, om vien vecka före valet hade tillsall en medborgarkommission med anledning avryktesspridning beträffande oppositionsledaren. Men alldeles bortsett frän detlafanns del ingen saklig grund för att tillsäUa en sådan, och finns det ingen somhelst saklig grund, dä skall man låta bli. ThorbjörnFälldin försökte övertyga Per om atl det inle behövdes någon utredning.Men Per kommer ju alltid att finna orsaker lill nya utredningar, hankommer alltid att hitta någon ny brist i vårt rättssystem. Vad han talade omvar en samhällsmoralisk upprustning, men vi har ju genomlidit en sådan rörelse,som sysslade just med frågan om huruvida politiker rantade på bordeller.Företrädarna för den rörelsen lät sig aldrig övertygas, och då kommer maningenstans. Vaddet här ytterst är fråga om, det är förtroende. Jag ärju inte beskylld förnågonting här - tvärtom är det mina politiska motståndare som i hög grad ärbeskyllda, och jag har inte alls några band med dem i det här fallet - men jagvill ändå säga att jag tycker oerhört illa om dem som använder ryktesspridningoch misstänkliggöranden som politiskt vapen. Dem kommer jag alltid att bekämpa,vare sig de finns bland motståndare eller om de skulle dyka upp i mitt egetparti. Det är för mig en oerhört viktig moralfråga, mycket viktigare än demoralfrågor som Per snurrar omkring. Närjag sade att herrarna har ärendet, så glömde jag bort att rikspolischefen hardragit tillbaka sin promemoria.. Detta speciella ärende finns icke mer - det ärkorrekt. Men jag är, med min kännedom om den mänskliga naturen, övertygad omatt det kommer att dyka upp nya sliddrare, nya skvallerbyltor och nyaryktesspridare. Det kommer att spridas rykten om än den ene, än den andre. Dågäller det att hålla huvudet kallt, att granska vad som sagts i sak och attkunna säga ifrån om det handlar om illvilja och skamliga rykten och inte omfakta. Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. Förste vice talmannen (): Per drar en fullständigt felaktig slutsats av vad jag sade omKejnekommissionen. Han gör en mycket snäv bedömning av hela frågan. Vad jagsade var att det förekom en hetsig ryktesspridning och atl undersökningenvisade att denna i stort sett saknade grund. SomOlof myckel rikligt sade kommer det alt uppslå ryktesspridningar vidolika tillfällen, och om Per menar att var och en av dessa skulleföranleda en medborgarkommission, dä kommer vi alt fl en rad av sädanakommissioner som gång efter annan skulle utreda sådana här frågor. Slutsatsen när det gäller var attden egentligen inte var befogad. Det fanns inget skäl till att göra detta storaarbete, utan det gällde hell enkelt en ryktesspridning som man borde ha tagitmycket kallare. Man borde ha förstått att man inte skulle fästa någon vikt vidden. Det är nämligen på den vägen man kommer till rätta med ryktesspridning -inte på det sätt Per tänker sig. PER (): Jag skall bara kommentera någol som sade. Han antydde attjag skulle vara anhängare av rörelsen Moralisk upprustning. Det är verkligeninte på det sättet. Det gäller egentligen inte moralfrågan för oss politiker.Egentligen handlar det i ganska liten utsträckning om den typ av 5 protokoll 1977/78:136-137 Omutredningsskyldigheten i mål om sexuellt utnyttjande av minderårig moral som här har stått pådagordningen. Jagvill bara påminna kammarens ledamöter om att jag hade en motion som gickut på att vi politiker borde tillåta insyn i vår privata ekonomi på ell heltannat säll än . Då skulle de som tror att vi myglar och skor oss på andrasbekostnad kunna få insyn. Vi skulle offentliggöra t. ex. vårasjälvdeklarationer i deras helhet, inte bara den del som är offentlig föralla. Delär alltså sådana saker och mycket annat det handlar om för att vi skall kunnaskapa förtroende bland folket. Och det förtroendet, jag upprepar det förfemiioelfte gången, kan vi inte skapa bara genom brösttoner i ett demokratisktsamhälle. Det kan vi skapa bara genom sådana former som tillåter alt folket fårinsyn, så alt det självt kan bli övertygat om att det inte förekommer någraoegeniligheler. JÖRNSVENSSON (vpk): Del finns i debatten en tendens att koncentrera det hela tillstatsministerns person, och det lyckerjag är felaktigt. Det är knappast vad dethandlar om, även om det fören vissjournalistik är detta nyfikenheten gäller.Såvitt jag vel finns det inga uppgifter med någon verklig evidens som gör kan saga att det finns grund bakom ryktena om statsministerns person. Detär min bedömning. Mendet handlar här om två sorters uppgifter. Å ena sidan rör det sig om direkt ochöppet befängda ting, uppenbart sanningslösa påståenden som fiyter omkring ochsom är konstruktioner eller skvaller från icke trovärdiga eller lögnaktigapersoner. Å andra sidan finns också sådant som har spritts genom läckage inompolismakten. Där handlar det ju om uppgifter av en annan dimension. Här måsteman se saken pä ett annat sätt, eftersom dessa uppgifter kan varasanningsenliga eller ha något korn av sanning i sig. Och måsle man gåvidare. Eller också är uppgiftema lögnaktiga, och då måste man fråga sig:Liicker polisen ut lögnaktiga uppgifter till massmedia och, i sä fall, i vilketsyfte? Då måsle också frägan ställas om polismaktens sätt att uppfatta sinroll. Här lyckerjag verkligen man borde inse nödvändigheten av atl skapaklarhet. Överläggningenvar härmed slutad. § 8 Omutredningsskyldigheten i mål om sexuellt utnyttjande av minderårig JustitieministernSVEN erhöll ordet för att besvara (vpk) den 3 majanmälda fråga, 1977/78:447, och anförde: Mot bakgrund av uppgifter i bl. a. det TV-program som har omnämnts istatsministerns svar på inlerpellation av har Svenssonfrågat mig, om det är hänsynen till uppsatta personer i det ekonomiska ochstatliga etablissemanget som gör att åklagare inte utreder brottsliga handlingar avkunder till minderåriga prostituerade och om jag ämnar ingripa mot sådantlagstridigt beteende från allmän åklagare. JustitieombudsmannenAnders har ur olika aspekter prövat polisens och åklagarmyndighetenshandläggning av den aktuella kopplerihärvan. Resultatet av prövningen harredovisats i beslut och den 8 november 1977.1 besluten redogörsingående för vad som har framkommit vid JO:s utredning. I det förra beslutetuttalar JO bl. a. att han inte har funnit något som helst belägg för attåklagare eller polis tagit ovidkommande hänsyn, obehörigen skyddat någon kund ibordellverksamheten eller i övrigt brustit i objektivitet. Inte heller gerenligt JO utredningen stöd för misstanke om att åklagaren har varit utsatt förpåtryckningar från något häll eller att han själv har utsatt någonbefattningshavare för påtryckningar. 1 fråga om den del av förundersökningensom avsåg eventuell otukt med barn angav JO att han inte funnit något stöd förmisstanke om att åklagaren skulle ha medverkat till att tysta ner saken ochförhindra rättvisans gång. Frägan om åtal skulle väckas mot någon förotuki medbarn varvid tidpunkten för JO :s beslut ännu föremål för åklagarens prövning. Jagkan tillägga att JO i beslutet uttalade alt han inte funnitnågot belägg för att polisen på grund av obehöriga eller eljest ovidkommandehänsyn skulle ha åsidosatt sin skyldighet att uppdaga och utreda misstankar omsedlighetsbrott. i Slockholm har upplysts att det, i samband med att måletmot den s. k. bordellmamman skulle handläggas i hovrätten, framkom uppgifter omatt den åtalade i sin verksamhet även skulle ha utnyttjat tvä filekor som varunder . Åklagaren lät inleda förundersökning mot tre män som misstänktaför otukt med barn. Förundersökningsprotokollet redovisades till åklagaren. Dennefann att brott inte kunde styrkas och avskrev därför ärendetfrån vidare handläggning. Jagkan inte finna att det har framkommit någon omständighet som skulle tyda på atti det aktuella ärendet något otillböriigt eller eljest lagstridigt beteende harförekommit från åklagarens sida. Någon anledning till ingripande från min sidaföreligger därför inte. Omutredningsskyldigheten i mål om sexuellt utnyttjande av minderårig (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga. Det var dock till sitt innehåll ochlill sin substans ganska magert. Ingenting olagligt har förekommit. Myndigheterna har enligt justitieministern behandlat sakenoklanderligt.JVlen ändå kvarstår det förhållandet att ett par minderårigafiickor-de kan väl sägas vara samhällets mest utslagna inom sin kategori - harblivit utsatta för ett grovt brott, på vilket kan följa upp till åtta årsfängelse. Iunderlagsmaterialet i frågan har figurerat ca 70 namn, omjag är rikligtunderrättad. Justitieministern får dementera uppgiften om jag har fel pä denpunkten. Endast tre av dem har åklagaren tittat närmare på. Varförhar man inte gjort några ulredningsförsök beträffande de övriga? Det ärnaturiigtvis O. K. att man i många av dessa fall kanske inte kan finna Omutredningsskyldigheten i mål om sexuellt utnyttjande av minderårig att brott kan styrkas ochdå inte kan fullfölja åtalet, men man borde väl ha gått litet längre än tillatt bara undersöka tre misstänkta när det fanns så många att välja på i detsammanhanget. Vidaredrog försvarsadvokaten tillbaka sitt överklagande till hovrätten när det blevuppenbart att åklagaren skulle ta upp frågan om de minderåriga. Därför ställersig en utomstående den frågan: Om det fanns ett så klart samband mellan deminderåriga och bordellmamman, borde man dä inte ha undersökt närmare om detfanns etl lika klart samband mellan de minderåriga och kunderna? Slutligenvill jag fråga: Har justitieministern sig bekant huruvida man i sammanhangetförhörde och pressade bordellmamman? Har justitieminislern sig bekant huruvidaman konfronterade flickorna med de utpekade kunderna? Hardet nämligen inte skett, utan har man sä att säga mer eller mindre struntat iflickornas uppgifter, då är del allvariigt, för i så fall har man inte gjort deansträngningar man borde ha gjort för att bringa klarhet i denna sak. För ettär tydligt: det är väldigt litet som gjorts för att föra denna sak vidare. Dethandlar dock om ett grovt och socialt sett mycket allvariigt brott. har sagt att svaret var magert - ingenting är gjort. JOhar jyort en synneriigen ingående utredning av frägan och, som jag nämnt förut,kommit fram till att åklagaren inte kan klandras för att ha tagit obehörigahänsyn. Enhelt annan fråga är: Vilka möjligheter finns det att komma fram i en sådan härutredning? Jagkan inte vitsorda uppgift all det nämndes 70 namn. Jag har fattde uppgifterna att det var mycket stora svårigheter att få fram namn. Till slutfick man uppgifter om tre personer, men JO lyckades inte att i utredningen fåfram sådant material att man kunde förvänta en fällande dom. Skall det blifråga om ansvar för den som haft umgänge med minderårig, skall han nämlig;enveta om eller ha skälig anledning anta att fiickan är . Del härfallet gällde förhållanden . Utredningen pågick ,och det är klart att det då är mycket svårt att fl fram att det var så att sägaklart lÖr vederbörande att fiickan var minderårig. Jag tycker inte att man skall, som jag harintrycket att gör, utgå ifrån att det måste vara fel frånpolisens sida. Jag har ingen grund för att tro annat än att polisen ochåklagarna gjort precis sä mycket som de har kunnat göra för att få fast debrottsliga. (vpk): Justitieministern går förbi min fråga. Det må vara att de som hargranskat detta fall inte har funnit att handläggningen har stridit mot vad someljest i sädana här fall brukar förekomma. Men det är inte det saken gäller,utan den gäller: Har myndigheterna förfarit så pass energiskt, lagt ned så pass myckel arbete påden utredning som de hade möjlighet att göra, som man kan förvänta med hänsyntill brottets allvariiga natur och dess speciellt socialt stötande innehåll?Det handlar ju här faktiskt om att unga människor, som redan hamnat påsamhällets skuggsida, har fått sina liv ytterligare förstörda och nedtrampade. Detvar därför jag ställde frägan: Kan justitieministern något förklara hurutredningen har gått till? På vilket sätt har man kommit fram till att det varutsiktslöst att driva den vidare? Förekom det någon personlig konfrontation?Förekom det inte här ett visst antal namn, som var ifrågasatta? Vi vet attsmåflickorna ingick i den s. k. bordellmammans verksamhet, och vi kan väl varaså ärliga mot varandra att vi öppet säger hurdet var Ett par hundra namnfigurerade i den verksamheten, och ett relativt stort antal namn förekom isamband med de minderåriga. Jag ber justitieministern förneka den uppgif ten,om den är oriktig, men det är alltså en uppgift som cirkulerar och .som harsitt ursprung i läckor inom polismakten. Jagskulle vilja fråga: Företogs någon konfrontation, och begagnade man sig då intebara av bordellmammans utan också av flickornas faktiska kunskaper, ochinformerade man sig om vilka de skyldiga var? Om sä inte skedde, lycker jag delär någol säreget. Omutredningsskyldigheten i mål om sexuellt utnyttjande av minderårig Jag vill understryka att det i sådana fall är mycket svårt alt fl framen utredning. Jag kan upplysa om att en av de filekor som det gällde inte allsville medverka i förundersökningen eller nämna några namn. Hon hade tillfälligtprostituerat sig och levde, när saken sedan kom upp, ett skötsamt liv. Man harsåledes haft svårigheter på den punkten. Idet material som JO har gått igenom finns det ingenting som tyder pä att polisoch åklagare inte skulle ha gjort allt vad de kunnat. Om anseratt de inte hargjort det, undrar jag vad han bygger sin uppfattning på. Byggerhan den på lösa påståenden om "läckor från polisen", som han säger,eller vad bygger han den pä? JÖRNSVENSSON (vpk): Jag trodde faktiskt att justitieministern liksom jag skulle reagerainför det uppenbart osannolika i att ingenting gjorts när så många namn harcirkulerat i fallet, ett så stort arbete har lagts ner på denna härvas övrigasidor, så omfattande material och sådana möjligheter finns att utnyttja detstoffet och de uppgifterna till att driva saken vidare. Det förefaller migganska osannolikt att man skulle ha fått ut sä litet av etl sä pass omfattandestoff med de betydande möjligheter som där ändå fanns. Men det är möjligt attdet i detta fall, liksom när det gäller så myckel annat inom polis- ochåklagarväsendet, är fråga om s. k. arbetsprioritering. Överiäggningenvar härmed slutad. Omkostnadsansvaret för åtgärder mot trafikbuller § 9 Om kostnadsansvaretför åtgärder mot trafikbuller Kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara () anmälda fråga, 1977/78:427,och anförde: har frågat mig omjag är beredd att medverka till enlösning av frågan om hur kostnadsansvaret för bullerbegränsande åtgärder skallfördelas. Självfalletärjag beredd att medverka till en lösning av den fråga som hartagit upp. Frågan om fördelningen av kostnadsansvaret för bullerbegränsandeåtgärder kan emellertid inte ses isolerad från övriga frågor som rörkostnadsansvaret för väg- och gatuhållningen. överiämnadetrafikpolitiska utredningen (K 1972:07) till mig betänkandet (SOU 1978:31)Trafikpolitik - kostnadsansvar och avgifter. Där berörs bl. a. den fråga somStina har tagit upp. Betänkandet kommer i sedvanlig ordning attremissbehandlas och därefter beredas inom . Jag ber atl få tacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Den10 fick jag också svar från kommunikationsministern på eninterpellation som jag ställt med anledning av trafikbullerutredningensbetänkande. Jag tillåter mig i det här sammanhanget att citera vadkommunikationsministern då sade: "Slutligenfrågade i när vi kan förvänta etl principielltställningstagande från regeringen, och då hänvisar jag, som jag gjort så mångagånger förut från denna talarstol, till atl del kommer en trafikpolitiskproposition , förhoppningsvis , och där kommer naturligtvisäven denna fråga att behandlas." Vidares.ide kommunikationsministern "atl vi f n. inte kangöra några utfästelser eller uttalanden i avvaktan på ett slutligt avgörandeoch en begäran om anslag frän utan måste ge oss till tåls - och detfår också kommunerna göra - till dess att tar ställning tilldetla". Ja,det äi' ungefär det svaret gavs. I svaret hänvisas tillbetänkandet Trafikpolitik - kostnadsansvar och avgifter. 1 detta betänkandeberörs den problemställning jag tagit upp i min fråga, vilket innebär attkostnadsansvaret stat-kommun synes ha kommit ytteriigare en bit på vägen motsin lösning - och det ärju förhoppningsfullt. avlämnade sitt betänkande avseende vägtrafikenställdes slora förväntningar på förslagen. Detta gällde i all synnerhet blandförorlskommunerna till . Jag är medveten om det ekonomiska läge vibefinner oss i och att åtgärder i bullerbekämpande syfte kostai- storapengar. Men del är ute i kommunerna som människorna kommer med sina klagomålbeträffande bullerfrågorna, och det är där människorna blir utsatta förbullerstörningar. Denfråga som många kommuner ställer sig är: Hur skall man kunna förverkliga debullersanerande åtgärder som behövs? Här ser jag det som angeläget altkommunerna sä snart som möjligt får besked om kostnadsansvaret. Del är inlebara min hemkommun, , som har gjort en miljövårdsplan. Kostnaderna beräknasdär till 4,7 milj. kr. Vi kunde i en förortstidning läsa attDanderyds kommun låtit göra en bullerundersökning. Kostnaderna för att dämpairafikbullrel där är beräknade till 13 milj. kr. Enligt tidningsreferatetskulle detta gälla den nya sträckningen av motorvägen genom . Vem somskall betala är en annan fråga. Blir det kommunen eller staten som bygger den nyamotorvägen? Täbykommun har inbjudit till överläggningar om hur man skall kunna kommafram till en lösning beträffande kostnadsansvaret. Lyckas inte det, finnsfunderingar på att pä rättslig väg söka klarhet. Och det lyckerjag inte ärnågot alt sträva efter. Med min fråga har jag än en gång velat aktualisera denna för kommunerna- särskilt här i - viktiga och angelägna fråga. Jag ärnaturiigtvis tacksam för att statsrådet är beredd att medverka lill en lösningav frågan om hur kostnadsansvaret för bullerbegränsande åtgärder skallfördelas. Omåtgärder för att förbättra servicen åt kollektiv-trafikanter Överläggningenvar härmed slutad. §10 Om åtgärder för att förbättra servicen åt kollektivtrafikanter Kommunikationsministern erhöll ordetför att besvara (vpk) anmälda fråga, 1977/78:429,och anförde: Mot bakgrund av att en del av sofforna för väntande på Stockholmscentralstation har tagils bort, har ställt en fråga av följandelydelse till mig: Vilka åtgärder avser kommunikationsministern atl vidta föratt förbättra för kollektivtrafikanlerna och förhindra en ytteriigare försämringav servicen? I fråga om sittplatserna på Stockholmscentralstation beslutar SJ självständigt. Några åtgärder från min ellerregeringens sida är inte aktuella. (vpk): Sofforna på Centralen - vad har de i att göra? har mångafrågat sig. Att sitta i väntan på tågen kan väl ändå inte vara nödvändigt, hardet sagts. Dessutom sitler där ju ändå bara s. k. gubbar. anser uppenbariigen inte heller att detta är en fråga som han skall taitu med. Det är SJ:s sak. Något annat vore ministerstyre. Jagser inte frågan så. Jag anser atl detta bara är ytteriigare ett exempel på hurman försämrar för kollektivresenärerna. Trafikpolitiken splittras upp ismåfrågor, skenbart ulan inbördes sammanhang. Omåtgärder för att förbättra servicen åt kollektiv-trafikanter samlat grepp övertrafikfrågorna från regeringens sida. Ett sådant grepp måste varakommunikationsministerns sak atl utarbeta. Om det inte är kommunikationsministernsuppgift så kan man ju fråga sig vad vi dä har statsråd till i detta land. Jaghar inte krävt att kommunikationsministern själv skall knalla ner på Centralenoch spi ka ihop några nya soffor - jag har begärt ett klarläggande av vad BoTuresson tänker göra för att inte alla äldre, handikappade, barnfamiljer ochandra fortsättningsvis skall få slå, och hur de skall fä en förbättradkollektivtrafik. Med kommunikationsministerns likgiltighet inför frågorna kanman väl snart vänta sig att hela vänthallen försvinner, eller alt SJ avskaffartågen på en gång - det är inte regeringens sak att besluta om. Det voreministerstyre - eller vad, herr kommunikationsminister? Såtill den andra motiveringen som förts fram i debatten om sofforna - på soffornasitter s. k. gubbar som stör ordningen, sägs del. Men inle löser man någrasociala problem genom att förflytta dem. Med det resonemanget borde manasfaltera alla , avskaffa alla sittvänliga trappor vidKonserthuset och här vid , ta bort alla bänkar. Håll Stockholmrent, har ju ledande moderater tidigare utropat här i kammaren. Det tycks ocksåvara kommunikationsministerns rättesnöre - eller göm undan dessa människoråtminstone! Mycket mer cynisk och bakåtslrävande kan man väl knappast bli. Vihar sagt alt man skall erbjuda vettiga alternativ och avskaffa den hänsynslösaekonomiska politik som slår ut människorna - i stället för att ta dem tillintäkt för atl beröva kollektivresenärerna deras sittplatser. Jag anser att sofforna skall tillbaka. Jag tycker atltågresenärer har rätt att kräva en bra väntmiljö. Av de ungefär 200 sittplatser somfanns i hall har ungefär 60 tagits bort i norra delen. Ochdet har giorts för att förbättra ordningen. Ordningen är en trivselfråga förresenärerna. Sittplatserna är också till för resenärerna. Men det är inte mångaresenärer som har fått plats pä dem, därför atl andra kategorier har använtdem.