prot · G10939 · 1977-12-31 00:00:00 — Lysekilskommun, som drabbas mycket hårt för tillfället, har också uppvaktat regeringen.I har man tappat 150 jobb, och är 400 jobb hotade. förteckning som lämnade finns mängder av angelägna projekt.De här förteckningarna finns alltså i kanslihuset. Vihar rest omkring rätt mycket i - det försöker vi normalt att göra, menvi har intensifierat det nu - och vi har hos kommunalmän och andrastött på en kritik mot regeringen som är ganska hård. Kritiken går framför alltut på detta: Vi får inte besked, och när beskeden kommer kommer de för senteller också innehåller de för litet. Jagskall bara ta ett exempel: kantstenshuggarna. Kantstensföretagen, stödda av defackliga organisationerna, uppvaktade regeringen om ti-digareläggning avbeställningar. Behov finns ju för framtida vägbyggen. Observera att det gälldetidigareläggning, inte bidrag. Jag tog upp frågan i -jag ställde dentill Per men det var Han skullepröva ärendet i positiv anda - det har vi hört - men beskedetdröjde. Det dröjde så länge att sade ifrån: Vi lägger ned underalla förhållanden. Det innebär att de sista bortåt 40 jobben på Malmönförsvinner, . Sedan är det bara servicejobb kvar. För 135år sedan började ' industrin i just på , men nuförsvinner alltså de sista stenhuggarna därifrån. Njugghetmot stenindustrin, skrev när beslutet äntligen kom: I milj. kr. istället förbegärda3 milj. kr. Men Kooperativa Stenindustri kan hankasig fram litet till. Detfinns fler exempel, men jag nöjer mig med detta och riktar i stället enuppmaning till Per : Studera alla de förslag som kommit in tillkanslihuset! Där finns mycket att hämta, mycket som kan göra vårt Bohuslänbättre. Vihar alltid försökt vara konstruktiva i vår kritik, och därför pekar vi påkonkreta förslag. Jag skall nämna ett till apropå byggarbetslösheten iStrömstad. Vivill naturiigtvis ha egen sysselsättning, men ibland måste man gå över gränsen.För s. k. gränsgångare finns konventioner om skatter och sociala avgifter. Detgäller exempelvis förhållandet . I den expansiva Osloregionenefterfrågar man byggnadsarbetare, och byggnadsarbetarna i Strömstadskulle alltså kunna placeras där. Men om en svensk byggnadsarbetare tar ettsådant jobb får han utöver de vanliga avdragen för skatter och sociala avgifterbetala extra i sociala avgifter, och det innebär att han inte kan tajobbet. Ordna det problemet, Per ! Jag vet att det alldeles strax kommerpåtryckningar från flera håll i den här frågan. En lösning på detta problem kanbetyda en del jobb. Föratt anknyta till interpellationssvaret hoppas jag naturligtvis attstatsbidragsgränsen när det gäller beredskapsarbeten höjs från 33 till 50 %.Det kan ge ytterligare jobb, och framför allt blir det - när vill styra kapital så att kommunerna kan klara den egna finansieringen -i varje fall lättare att klara den egna finansieringen med 50-procentsgränsen. Avslutningsvisvill jag ta upp frågan om vattenförsörjningen i . Regeringen och riksdagenhar klassificerat Bohusläns kustområde och skärgård som ett riksintresse förfriluftsliv och naturvård. Det där upprepar vi kanske till leda. Vi sägerriksintresse, men jag tror att det är nödvändigt att komplettera det härbegreppet. Jag skulle vilja tala om tre "r". Man talar ju om de trer:n i annat sammanhang, men jag skulle vilja använda mig av dem även här. Jagvill göra denna koppling: riksintresse, riksansvar, riksgaranti. Reserregeringen och kravet på att ett område av vårt land skall avsättas somriksintresse för exempelvis röriigt friluftsliv och naturvård, bör man ocksåha ett riksansvar. Människorna i området bör få en riksgaranti, så att de harsina arbeten tryggade. Och när det gäller en bygd som har drabbats så hårt bördet Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Nr 39 naturiigtvis helst finnas flera arbeten, P , diskussion med jordbruksministern citerade jag ur 2 flprpmh 1977 Länsprogram-74, och jag tror att det är värdefullt att göra en upprepning, Jagciterar: "anser det inte vara rimligt att berörda kom- Om åtgärder för att muner.av vilka de flesta dessutom har låg skattekraft, skall stå för kost-tryggasysselsätt- nåder som förorsakas av turism och friluftsliv, som angetts vara avna-ningen i , tionellt intresse i området," m. m. När vi socialdemokrater nu driver den här frågan rör det sig inte om något nytänkande efterregeringsskiftet. Över partigränserna drevs den här linjen i redan påden gamla regeringens tid. Det gäller alltså Länsprogram-74 som kom fram 1975. Vihar också stöd av alla de intresseorganisationer som sammanslutit sig iBohusläns skärgårdsråd. Kuststämman på uttalade sitt enhälligastöd för högre statsbidrag till med anledning av avloppsreningsverketoch till för vattenförsörjningsprojektet. Vi kan alltså inte anse detrimligt att den bofasta befolkningen skall svara för de kostnader som enflerdubblad befolkning medför. Här blir det fråga om just riksintresse,riksansvar och riksgaranti. Det är därför med en viss besvikelse jag noterarsvaret. hoppas vi, som sagt, på det 50-procentiga statsbidraget förberedskapsarbeten. Jag kan inte förstå annat än att man på olika sätt fårförsöka koppla ihop olika typer av statsbidrag för att lösa de här problemen. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. LENNARTNILSSON (s): Den här diskussionen och det svar som har fått avPer är något av en spegelbild av det svar som jag fick för snart niomånader sedan, nämligen . Då pekade Per på deninternationella lågkonjunkturen som varande en bidragande orsak till en stordel av bekymren, och det är naturiigtvis riktigt. , , pekarPer också på de internationella bekymren. sade Per Ahlmarkatt vi naturiigtvis skall pröva alla seriösa förslag positivt. Den 2 decembersade Per att seriösa förslag skall prövas i en positiv anda. Manfunderar ibland, nu när snart har gått - och det gällernaturligtvis också i andra sammanhang - om det räcker att vara positivtinställd till någonting. Man kan fråga sig vad det innebär att en visslandsända skall ägnas särskild uppmärksamhet. På vilket sätt ägnar t. ex.regeringen särskild uppmärksamhet åt ? Jag ställer denna fråga medtanke på de konkreta förslag till åtgärder som harredovisat och som flera kommuner i också har vidarebefordrat tillregeringen. Viär överens om att samhället har ett speciellt ansvar i de landsändar 52 där det finns konflikter mellan näringsliv, miljöoch andra intresseom- Vi är naturiigtvisockså överens om det berättigade i den önskelista som en rad företag lämnadeför i samband med diskussionen om den fysiskariksplaneringen. Det gällde önskemål om utbyggd petrokemisk industri,aluminiumverk, stålverk osv., som emellertid inte blev tillgodosedda. Vihar också upplevt en ryckighet i sysselsättningen. Den visade en uppgång isamband med uppbyggnaden av raffinaderiet vid , som Per Ahlmarkmycket väl känner till. Vi hade också en förbättring i Strömstadstrakten isamband med byggandet av den första och enda oljeborrplattformen i vårt land.Det är naturiigtvis inte bra med en sådan ryckighet, och man måste planera påett helt annat sätt för framtiden. Isitt svar på min interpellation om sysselsättningsmöjligheterna iBohuslän nämnde Per tre frågor av intresse i detta sammanhang. a. varvsfrågan, där han framhöll att man skulle pröva analysgruppensrapport och lägga fram ett förslag till utformning av den framtidavarvspolitiken. För någon vecka sedan lämnade i kammaren besked omatt minst ett varv ytteriigare måste läggas ned. Detta ger naturiigtvis intryckav uppgivenhet. I stället för att fundera över vilken annan verksamhet dessavarv då skulle kunna ägna sig åt säger man att varven måste läggas ned. Närman funderar över på vilket sätt den framtida politiken på detta område kan inriktasmåste man naturligtvis lyssna på de fackliga organisationer som säger att viinte skall lägga ned några ytterligare varv. En del av deras produktion måsteinriktas på andra saker. Ocksåtekoindustrin hörde till de frågor som Per berörde i sitt svar vid detföregående tillfället. Oron på detta område kvarstår, som har pekat på. Det måste vara något fel när produktionen inom tekobranschenpressas på det sätt som sker. Man kan t. ex. se att en kostym, som säljs för200 kr,, sedan i en av de stora affärskedjorna i vårt land utbjuds för 675 kr.Det måste vara något fel när en sådan prissättning kan förekomma. Naturiigtvismåste det övervägas på vilket sätt den tekoindustri som finns kvar skall kunnabehållas. Man känner oro för de rester av den som fortfarande finns i endel landsändar. Det blir inte bättre av att företrädare för Investeringsbankensäger att denna industri inte har någon framtid. Låt mig bara peka på att Tigerhar en export på omkring 12 milj. kr. till , en marknad som man f n. hållerpå att utveckla. Det är olyckligt med sådana här uttalanden, som spriderytteriigare oro bland de anställda. Viledamöter förses i vår verksamhet med en hel del papper, och man kan där bl. a.läsa vad andra ledamöter säger i olika sammanhang. Vid vår föregående debattyttrade bl. "Dethär med har jag personligen upplevt som en utomordentligt viktigsak. Om man steg för steg försämrar servicen på , försämrar man ocksåsteg för steg möjligheterna att få industri till de här delarna avBohuslän." Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Jagskall inte föregripa den debatt jag skall föra med kommunikationsministern den12 december om , men jag vill be Per att ta med sig litet avde synpunkter han framförde i debatten . Han pekade då på bl. "SJville skära ner styckegodstrafiken i , , ochHällevadsholm. Regeringen sade nej till det kravet. SJville skära ner vagnslasttrafiken i och . Regeringen sade nej. SJville helt upphöra med persontrafiken på Varp och Orrekläpp. Regeringen sadenej." Somvi som kommer från de här delarna av landet känner till pågår just nu enintensiv diskussion inom SJ om just styckegodshanteringen. Om de förslag somföreligger går igenom och om man inte skaffar sig en riktig trafikpolitik,kommer det att leda till att inte har någon ;5törre framtid. Jagvill därför uppmana Per att ta upp en diskussion medkommunikationsministern, så att vi kan få ett positivt beskedom de här frågorna. Detfinns en hel del annat att fundera över i detta sammanhang, fick vi t,ex, höra att budgetministern prioriterade krediter för bostadsbyggandet. Menför sedan kunde man läsa i den lokala pressen att ettträhusföretag kanske skulle bli tvunget att skära ner sin personal och attinföra korttidsvecka. Vad berodde då detta på? Jo, det berodde inte på attföretaget inte kunde sälja sina hus - det gick bra - utan problemet var att dekunder som ville köpa småhusen hade svårt att få krediter. Det var såledesbesväriigt med kreditiven. Detkan ju inte vara rimligt att de anställda i , då vi vill åstadkomma ettökat bostadsbyggande, drabbas genom att samhället inte ser till att skaffa framkrediter för de här ändamålen. Socialdemokraterna har lagt fram konkretaförslag till lösningar på dessa frågor, och vi får hoppas att dessa förslagvinner gehör när de skall behandlas här i . Någotsom man ibland också funderar över är att det krävs åtgärder i två led för attklara utvecklingen. Först och främst behövs det naturiigtvis åtgärder på kortsikt. Per har på den punkten redovisat en del åtgärder som skall vidtasnär det gäller arbetsmarknadspolitiken, och om dem är vi helt eniga. Mensjälvfallet krävs det dessutom en långsiktig planering. Jag är inte alldelesövertygad om att problemen i kommer att lösas när vi får enhögkonjunktur. Jag tror inte det, utan jag tror att det behövs en verkligtlångsiktig planering. Jag vill helt enkelt uppmana arbetsmarknadsministern atti det syftet bilda en arbetsgrupp som får till uppgift att diskutera de olikakonflikter som finns: konflikter mellan olika arbeten, konflikter när detgäller miljö-och fritidsintressen, konflikter som uppstår när människor intekan få den service som de med rätta kan kräva, konflikter i fråga om kommunikationerosv. Jag vill alltså uppmana Per att fundera över om man inte skullekunna bilda en arbetsgrupp som ser över just sådana frågor som samhället harett speciellt ansvar för, mycket beroende på de beslut som vi har fattat här iriksdagen. EVERTSVENSSON (s): Jag tar till orda här närmast såsom bohuslänsk riksdagsman men ocksåsåsom vice ordförande i länsarbetsnämnden, där jag följer frågorna när detgäller sysselsättningen i länet. Jagskall inte upprepa vad som allmänt har sagts om länet. Vi känner alla till denstrukturomvandling som skett och som inneburit att stenindustrin är så gottsom borta ur bilden samt att fisket och jordbruket reducerats kraftigt. Denstrukturomvandling som skett i hela vårt land har självfallet också drabbatBohuslän. Länet är mycket differentierat. Det består av , avmellanregionen och av norra . Det är klart att , därhalva delen av befolkningen i bor, betyder oerhörtmycket som draghjälp åt både länet och omkringliggande bygder. Därhar sysselsättningen som vi vet minskat ganska betydligt, och den kommer attfortsätta att minska. Man beskriver det så här enligt länsplaneringens och kommunernasprognoser: Medan ökade med ca 6 000 arbetstillfällen om åretunder , beräknas det nu ske en minskning med 300-400 jobb per år.Från att ha haft denna väldiga ökning har vi alltså nu fått enminskning i stället. Jagskall läsa upp några statistiksiffror från länsarbetsnämnden om antaletkvarstående arbetslösa i länet och kvarstående lediga platser. Det är klart attdet inte alltid går att "gifta ihop" de båda sakerna men de siffrorjag har säger ändå rätt mycket om läget. Kvarståendearbetslösa i länet var 9 157 mot 6 140 förraåret. Det innebär en ökning av de arbetssökande med ca 50 96. Man finner att delediga platserna minskade i nästan motsvarande grad, från 3 115 i oktober 1976till 1 711 samma månad , vilket innebär en minskning med 1 404 eller ca 4596. Här är det alltså ett gap mellan arbetssökande och lediga platser, vilketgap har ökat från 3 025 till 7 446 . Omman tar samma statistik finner man att det under det året inteinträffade någon ändring alls, trots att vi haft lågkonjunktur . Det är således någonting speciellt som har hänt under det senasteåret, och detta har skett trots att såväl beredskapsarbetena i skyddat ochhalvskyddat arbete som arbetsmarknadsutbildningen ökat väsentligt genom bl. a.åtgärder som arbetsmarknadsministern har vidtagit. har utbildningensålunda i det närmaste fördubblats, och även de andra sektorerna har ökatväsentligt. Man räknar med att dessa åtgärder i länet som helhet bidrar tillsysselsättningen med 3,4 96. Om man lägger till de 2,5 96 som vi har i ökadarbetslöshet, betyder det att vi saknar egentlig sysselsättning på denordinarie marknaden med ungefär 6 96. vet vi ju att en högsysselsättningsgrad inte alltid betyder att man Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. inte skulle behöva sättain åtgärder i alla fall - ofta är de också en god investering - men ändå pekarsiffrorna på att det inte är bra ställt. Vi har alltså en undersysselsättning.Vi vet också att det är särskilt ungdomar, kvinnor och äldre människor som fårsitta emellan, och vi känner till vad ungdomsarbetslösheten betyder ur socialsynpunkt och för unga människors framtid. Jag tycker att det mest nedslåendenär det gäller de här frågorna är ungdomsarbetslösheten, eftersom den som sagtäven får sociala konsekvenser framöver. Länsarbetsnämndenhar för sin del antagit ett åtgärdsprogram för vinterhalvåret. Vi har begärtatt vi skall få allmän platsanmälan, vilket har visat sig vara bra på andrahåll - man har fått fram ytterligare platser på det sättet. Jag vill gärnarikta frågan till arbetsmarknadsministern, om han ämnar bifalla vår ansökan ochom den kommer att återfinnas i budgeten. Viämnar intensifiera bevakningen av lediga platser och försöka bättre föra ihopde sökande och de lediga platserna. Vi vill aktualisera främjandelagen, ochvid vårt senaste sammanträde beslöt vi försöka få ut rätt information omÅmanlagarna, som misstolkas på så många håll. Jag tycker att det borde vara ettstort riksintresse att få göra det - och vi skall alltså försöka göra det iGöteborgs och län. Jaghar en annan fråga, som gäller det s. k. . Det vore bra omarbetsmarknadsministern kunde ge ett besked på den punkten - att projektetkommer till stånd. Det har ju lämnats besked tidigare, men projektet dröjer ochdet vore värdefullt om det sades något mera bestämt här. Detfinns emellertid åtskilligt ytterligare att göra. Det föreligger planer, somhar sagts här, och vi kan plocka fram mer i länsarbetsnämnden. I går fick vimeddelande om att det kommer 18 milj. kr. extra, som vi kan fördela och på detsättet bevilja de anslag som vi vid förra sammanträdet måste ställa påframtiden. Men det gäller detta budgetår, och väntar vi på nästa budgetår.Jag vill understryka att det behövs ytterligare åtgärder för att vi skallkunna motarbeta den arbetslöshet som finns. Iherr svar finns det också något sagt om oxoprojektet, och jag tackarpå förhand för det svaret, eftersom jag ju har frågat industriministern omdet. Men vi har också sett detta i tidningarna. Det finns kanske anledning attåterkomma till det. Viskulle alltså kunna göra mer för att höja sysselsättningen, och jag tar uppnågra saker. Framför allt borde man naturligtvis kunna öka byggandet; det ärtrots allt en motor i samhällsekonomin. Vi skulle kunna bygga ytterligare vägaroch broar. I onsdagens nummer av pekar chefSven-Göran Olhede på möjligheten att bygga en stålbro över Sunningen. Och hadeinte kommunisterna och de bor-geriiga i sjabblat med hamnprojektet,så hade man där kunnat få ytterligare jobb. skjuts det , vilketalltså skapar svårigheter. Men det finns flera sådana broprojekt i vårt län,och vägarna behöver byggas ut. Jagtycker att detta är saker och ting som man skulle göra under en lågkonjunkturoch därigenom också naturiigtvis skapa för framtiden. Detär en synpunkt som man kan anföra här när det gäller projekteringen av nyasaker. Om man höjde statsbidraget för detta ändamål till exempelvis såskulle man få kommuner och andra att projektera mer och vara mer framme. Detskulle vara betydelsefullt, inte minst därför att vi också har arbetslöshetbland långtidsutbildade. Men i en sådan här lågkonjunktur behöver man haprojekt färdiga, som kan sättas i gång. Bohuslänär ett turistlän. blomstrar det upp. Vårriksplanering har gjort länet till ett bevarandeområde, och inga miljöstörandeindustrier får etableras där, som det sägs. Det är ett beslut som vi här hartagit i stor enighet. Men det kräver, som pekade på och som jagvill understryka, faktiskt också ett riksansvar. Om vi samfällt beslutar att viskall vara särskilt aktsamma om det här området och att vi där inte får släppafram vad som helst, så måste vi också ta ett ansvar för det som helhet. Viskall för turismen kunna bygga vägar, parkeringsplatser, gästhamnar,campingplatser och övrig service. Det är inte rimligt att enskilda kommunerensamma skall bära dessa ekonomiska bördor. Man måste faktiskt också - jagskulle vilja understryka det - känna ansvar för att skapa goda förhållandenmellan dem som kommer till som turister och den fasta befolkningen.Det kan uppstå stor irritation när människor kräver väldigt mycket men intebetalar någon skatt till kommunen. Vivälkomnar de arbetsmarknadspolitiska insatserna, men vad vi framför alltbehöver är näringspolitiska insatser. Låt oss ta de möjligheter somlågkonjunkturen ger oss att sätta människor i arbete för att framför allt skapanågonting för framtiden. Jag tror att man skall använda vae lågkonjunktur tillatt göra sådana insatser. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. När en hel region får sådana utomordentliga svårigheter påarbetsmarknaden som de som drabbar norra blir det svårt för allaarbetstagare, men det blir alltid kvinnorna som drabbas hårdast. Jag villdärför poängtera just den delen i den här debatten om det allvarliga läget ivårt län. Det är viktigt att vi kommer ifrån den traditionella uppdelningen påarbetsmarknaden i "manligt" och "kvinnligt" arbete. Dethar också länsarbetsnämnden pekat på i sitt åtgärdsprogram. är detändå så i realiteten att kvinnorna än så länge har en smal sektor inom vilkende kan söka arbete. Inorra har det varit konservindustrin som tagit emot denkvinnliga arbetskraften. är den nästan helt borta. Så fick vi en litentextilindustri. är också den allvarligt hotad. Såväl konserv- som textilindustriär låglönebranscher, vilket ju heller inte av- Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i , m. m. viker från när detgäller "kvinnoyrken". Det har dock varit arbetstillfällen, och detär ytterst allvarligt att de nu hotar att försvinna. Den ödesmättade fråga viställer är: Vad får vi i stället? Föratt belysa situationen vill jag redovisa några aktuella siffror frånlänsarbetsnämnden. Uppgifterna omfattar en fyraårsperiod, 1974-1977, och angerförhållandena . 1974 var av samtliga 1 993 kvinnligakassamedlemmar 857 arbetslösa. 1975 var av 2 421 kvinnliga kassamedlemmar 951arbetslösa. 1976 var motsvarande siffror 1 873 resp. 982. var viuppe i 3 011 kvinnliga kassamedlemmar, och av dem var 1 319 arbetslösa. Då äratt märka att detta är siffror som anger medeltal för hela länet. Det äremellertid i norra som situationen är svårast. Jag kan lämna någraandra siffror som bevis för just det. Avsamtliga arbetssökande i länet var 50 96 kvinnor,alltså precis hälften. Om vi ser på förhållandena i några kommuner i norralänsdelen finner vi skillnaderna. I var 53 96, i 54 96, iMunkedal 60 96 och i 65 96 av de arbetssökande kvinnor. De här siffrorna talar sitt tydliga språk, och de visar att det finnsfog för det påstående som jag gjorde inledningsvis att det är kvinnorna somdrabbas hårdast. Jag vill trycka starkt på detta inför arbetsmarknadsministern.Det är en del av det stora problemet och en viktig del. Den bör därför beaktassärskilt när regeringen vidtar de åtgärder för sysselsättningen i norraBohuslän som är ytterst nödvändiga och dessutom mycket brådskande. Jag lyssnade med intresse till arbetsmarknadsministerns redogörelse förförhållandena i norra och noterade hans förståelse för de problem somfinns där uppe. Problemen finns emellertid inte längre bara i norra har successivt och accelererande också uppstått söderut. Utslagningenpå fiskerisidan har lett fram till att människor i södra skärgården har fåttröra på sig på arbetsmarknaden. De har kunnat flytta in tillGöteborg, eller bo kvar på öarna och pendla in till , där de har kunnatbygga båtar i varvsindustri eller bygga bilar ute på . slås de ut från varvsnäringen genom den internationellakrisen, och det är naturligtvis inte obekant för Per . börjarutslagningseffekterna att drabba också bilbyggarbranschen och kommermänniskorna att slås ut även därifrån. Det är självklart att detta drabbaröborna i skärgården utanför särskilt starkt, eftersom det inte finnsmycket annat att bjuda dessa människor än de arbeten som möjligen kan finnas påfastlandet. klargjorde ganska tydligt att expansionen i Göteborgsregionenlänge har minskat och att vi haren regress. Det finns goda skäl alt anta altden här landsändan under kanske ett tiotal år - eller i varje fall långtin - kommer att drabbas av strukturomvandlingen. Idet läget har våra vänner ute på bett mig att ta upp en fråga ianslutning till interpellation. Det gäller ett objekt somkanske ser litet ut från arbetsmarknadsministerns utkikspunkt men som betyderväldigt mycket för styrsöborna. De har planerat in och beslutat attförsöka få till stånd ett högstadium där ute. Man hade ett principbeslut om detredan 1959, men projektet sköts upp efter hand. Ett nytt beslut fattades 1965,men man fick inte fram pengar till det med den prioritering som då gjordes.1974 gick upp i . Då fick man ett nytt beslut och enligtplanerna skulle högstadiet ha stått färdigt , 1977. Såkom då krisen med likviditetssvårigheter för . Man tvingades att göraompriorileringar.