prot · G109100 · 1977-12-31 00:00:00 — När man representerar ett Stortpolitiskt parti skall man inte glömma att del kan anläggas också andrasynpunkter på en fråga än de som man själv för fram, men det är samhälletsuppgift alt hävda de övergripande samhälleliga trygghetsaspekterna. BeträffandeForsmark 3 gör man gällande atl regeringens underlåtenhet alt fatta beslutinnebär slöseri med resurser. Men vad innebär beslutet om ? Vadbygger det egenlligen på för förutsättningar? Jo, det bygger påhandlingsfriheten. Och det bygger på alt vi å ena sidan inte skall ta ettbeslut som innebär stora merkostnader, om vi kommer fram lill att Forsmark3 skall byggas. Och å andra sidan atl vi inte skall lägga ned oerhört myckelpengar på som blir bortkastade om vi här i kommerfram till beslutet att icke skall byggas. Jagfrågar: Hur är det med logiken, , när ni attackerar oss fördetta? Å ena sidan klagar över alt vi bygger anläggningar sominte används. Det innebär att vi kastar bort pengar, säger han. Å andra sidanklagar över att vi inte bygger vidare - trots an beslut skallfattas först senare om huruvida vi skall ha anläggningarna eller inte. Sedanfrågade om jag kunde ge milt hedersord på att regeringen kommermed elt ja- eller nej-beslut före ställningstagande. Jag trodde atlIngvar visste - i annat fall skall jag här upplysa honom om det - attremisstiden går ut och att det också pågår vissintemalionell granskning av handlingarna rörande för att vi skall haelt ordentligt underlag för vårt beslut. Och det beslutet kommer alt fattas säfort sommöjligt! Men jag tror inte alt vi kan göra del före . Sombekant harju strålskyddsinsiilulel dessutom framfört vissa synpunkter som ännuinte är fulll klara ulan kräver ytterligare analyser. Så även om den gamlaregeringen hade suttit kvar hade den inte kunnat fatta beslut inom den tid somurspmngligen var planerad. Först någraord om den formella sidan. Delär obestridligen så att den borgerliga regeringens representanter viddebatterna i kammaren inte är närvarande i den utsträckning som den gamlaregeringens representanter var. Vi såg etl exempel på del närdetgällde justitieministern, och samma kritik har lidigare riktats mot statsministern.Jag tycker del är beklagligt, eftersom det visar en nonchalans motparlamentarismen som inte är bra. Minandra anmärkning är atl när man försöker ta upp en debatt om desamhällsekonomiska konsekvenserna - som jag har gjort i del här fallet - såvägrar statsråden att ta upp de aspekterna. Inte bara när jag framställt eninterpellation eller en fråga utan även i allmänpolitiska debatt harman uppriktigt sagl saboterat socialdemokraternas möjligheter att gå in idiskussion med partiledarna. Jag kunde själv från denna talarstol notera hurherrar , och försvann ut bakom kammarens draperier närjag gick upp i debatten. Det tyckerjag faktiskt var litet fegt. HerrBohman försöker , typiskt nog, klara sig ifrån alla frågorjag ställt och dendiskussion som jag försökt la upp genom atl inte gå in i den ekonomiskadebatten utan bara hänvisa till säkerheten och åberopa villkorslagen. Han sadeinte ett ord om atl vi under lång lid har haft en atomenergilag som skalltillgodose säkerheten. Inte etl ord från sida om all majoriteten , av vilken han har en av ledamöterna sittande i bänkenbredvid sig, har sagl atl kärnkraftens säkerhetsfrågor motiverar att vi har11-13 aggregat. Uppriktigt sagt tyckte jag atl det var ganska ömkligt altmoderatledaren på delta sätt försökle all smila ifrån en allvarlig debatt omkärnkraften. Jagmåsle fråga om han inte hade tänkt igenom säkerhetsaspekterna, närhan i denna kammare 1975 röstade för 13 aggregat och dessutom argumenterade föratt vi egenlligen borde ha 14. Detärju utomordentligt allvariigt atl en regeringsledamot uppenbarligen har suttitoch röstat för 13 aggregat och säger atl han anser att kärnkraften iverkligheten är så farlig atl del är osäkert, om aggregaten 7-12 skall fåbyggas ul. Med den inställningen borde , precis som ,helt och hållel stoppa utbyggnaden av aggregaten. I stället bygger man vidare. men låtsas som omkärnkraften inte skulle utnyttjas för att producera elektrisk kraft. Uppriktigtsagt trodde jag inte om att göra elt inlägg av del slag som han nupresterade. Anledningenlill alt jag åberopade tidningsinsändare varju bara attjag ville illustrera altden kritik som jag har framfört inte enbart kommer från socialdemokratiskthåll. Den kommer i hög grad, och jag vågar påstå i växande grad, från herrBohmans egna anhängare. Regeringen måste vara isolerad inte bara från riksdagenutan också från den slora allmänheten, om den inte känner alt kritiken växer.Vi har en regering som sitter och grälar inbördes, för det ärju det som det iverkligheten gäller, om vi skall ha tio eller elva aggregat i stället för altta itu med landets ekonomiska problem. Som ansvarig för samhällsekonomin har herrBohman här ett ansvar, när han deltar i detla taktiska spel inom regeringen,och del är därför jag har rikiai interpellalionen till just honom. Denborgerliga regeringen förstörde ju med sina oändliga takliska manövrer delförtroendekapital som en regering inte kan vara utan, och vi vet att det finnsen majoritet i regeringen och i för ett fullföljande av 1975 årsbeslut , då en avstämning mycket rikligt skall göras. Men delärju detta regeringen och den borgeriiga riksdagsmajoriieten inte gör, ulanföre avslämningen 1978 har man börjat avskaffa energipolitiken och införa ensorls handlings förlamning, så all anslällda, förelag och myndigheter icke haren aning om vad regeringen vill, världen syftar och vari det skall bära hän. Detär ju delta, , som är del allvarliga. Hur många hänvisningar ni ängör till villkorslagen vet alla vid det här laget alt den ingenting annal varankejsarens nya kläder. Det våren kompromiss för all ni skulle kunna skjutaenergifrågan framför er. Men villkorslagen har blivit en råttfälla i vilken nihamnat. Enligt denna lagar ni skyldiga atl svara ja el ler nej på en ansökanfrån . Nusäger ekonomiministern att han inte kan ge ett löfte att innan den åtsk i Is får ett löfte om huruvida regeringen tänker svaraja eller nej. Detlainnebär uppenbarligen, herr lalman, alt regeringen tänker skjuta hela frågan omladdningen av lill och på så sätt ge efter förcentern. Därmed slår man i realiteten ul avtalet från 1970-lalel, och man får,herr lalman, börja hela processen med en ansökan om på nytt.Härigenom har i realiteten regeringen gått emot sin egen villkorslag, vilketjag, herr lalman, finner ulomordenlligt anmärkningsvärt och beklagligt. Delökar inte rättssäkerheten. Det minskar, , respekten för lag ochordning i , och det trodde jag inte att var beredd attmedverka lill. Ekonomiministern försökte med säkerhetsfrågorna som utgångspunkt skjutain en kil mellan å ena sidan våra representanter i och åandra sidan och evenluellt även andra socialdemokrater. Jagvill därför ta upp de frågorna och klart deklarera all någon sådan skillnadsjälvfallel inie existerar. Hur skulle jag kunna företräda mitt parti , om jag inte hade en uppfaltning som i allt väsentligtöverensstämmer med vårt partis politik? Visseriigendröjer del ytteriigare innan belänkande bliroffentligt, men jag iror inte att jag avslöjar några hemligheter om jag slårfast vissa principer som väglett majoriteten, bestående av bl. a.folkpartister, moderater och socialdemokrater, i dess ställningstagande. Dettahar först och främst skett med utgångspunkt i en bedömning avsäkerhetsfrågorna. Vi har därvid kommit fram till att det vid en jämförelsemellan olika alternativ och energikällor inte av hälso-, miljö- och säkerhetsskälfinns anledning atl avstå från någon av de energikällor som vi använderoch all man bedömer atl avfallshanleringsfrågorna kommer att kunna lösas. Därefterhar vi på grundval härav gjorl en bedömning av de samhällsekonomiskaeffekterna av olika alternativ. Vi har sagt all effekterna på samhällsekonominpå kort och på lång sikt av energipolitik, av en avveckling avkärnkraften, blir så allvarliga att vi måste avvisa avvecklingsplan.Del blir nämligen så att en avveckling enligt modell lar i anspråkalll del ekonomiska utrymme som kommer att finnas, även vid myckel slorauppoffringar av medborgarna i samhället, för att över huvud taget klara Sverigeur den ekonomiska krisen och för alt klara angelägna sociala reformer. Centernspolitik är icke förenlig med omsorgen om sysselsättningen, barnomsorgen,åldringsvården och pensionärernas rält till en hygglig ekonomisk standard. bedömningen har vi varil eniga, och jag vill framhålla att det också är enhälsofråga alt människorna slipper gå arbetslösa, atl pensionärerna får denstandard och omvårdnad de behöver och all vi klarar barnomsorgen. Vadsom har hänt i ärju i själva verket atl den politik som vistod och som vi slår för nu har fått en bred uppslutning. Med hänsyntill de stora värden som här står på spel för det svenska samhället när detgäller ekonomin, när det gäller människornas trygghet och välfärd, borde detvara en självklar ambition för den majoritet i regeringen, som faktiskt står för en förnuftig linje, att se till att en sådan politikså snabbt som möjligt genomförs i praktiken. Någonting annnat är ju inteförenligt med ansvar för nationens och enskilda människors bästa. Jagfinner del då ytleriigt uppseendeväckande att och kantillåta atl en enda dag lill får fortsätta alt spela hasard medvillkorslagen på del sätt som bl. a. har skett och som harillustrerats av atl mest respekterade forskare på detta område,, sagl all han inte längre vill delta i arbetet medgranskningen av KBS-projeklet. Ni har etl väldigt ansvar för atl se lill, medtanke på människors rätt an kräva atl säkerhetsfrågorna blir behandlade på ettanständigt sätt, alt detta ofantliga schabbel inte längre får fortsätta. Jag vill avslutningsvis säga alt del inte är hos oss socialdemokratersom det finns någon skillnad mellan handlandet i ochhandlandet i och på andra platser. Däremot ärdet så atl om inte ni inomfolkpartiet och i regeringsställning ser till att ni Nr 100 snabbt fullföljer den politik som ni har biträtt i kanman Fredaeen den verkligen anklaga er för att vara kluvna i denna fråga. t-, ,3- 1970 EkonomiministernGÖSTA : q energipoliliken Jag tycker alt IngvarCarisson skall vara litet försiktig med att klagaöver närvarofrekvensen här i kammaren, sedan hans partigrupp fick ett brev fråntalmannen, som inte var riktat till regeringen. Jaghar strukit under i mitt svar och jag har strukit under i mitt inlägg attfrågan om utformningen av och innehållet i vårt energiprogram har tvåhuvudsakliga aspekter. Den ena är den ekonorhiska, den andra gäller säkerheten. Jaguttalade kritik, som jag tycker att inte lyckades klara av,därför att han i sitt första långa inlägg lyckades helt utesluta begreppetsäkerhet - den väsentliga beståndsdelen i detta ämne som har gjort atl vi över huvudtaget diskuterar kärnenergi i . Hela ena halvan av problemet lyckadesIngvar gå förbi. Han hänvisade i sitt anförande bara tillatt vi har en atomenergilag och alt vi har haft en Aka-utredning. Och vi har enmajoritet, säger , i som menar attsäkerhetsfrågorna kan lösas och är lösta. Energikommissionensrekommendationer och yttranden är såvitt jag vel ännu inte offentliga, men dethar skvallrats åtskilligt i tidningarna. Jag vet inte vad de slutligauttalandena i olika hänseenden och de slutliga rekommendationerna på olikaområden kommer atl innehålla. Men vad jag vet är alt atomenergilagen inte gavtillräckligt handlingsutrymme då det gäller all bevaka de säkerhetspolitiskaaspekterna och att resultat i många hänseenden föranlettdebatt, kritik och åtskilliga frågetecken. Istället för att la upp en debatt om ena halvan av detta stora problem använderIngvar den gamla vanliga metoden atl säga all "smiter"ifrån debatten. Jag belyser båda aspekterna.IngvarCarisson talar bara om den ena,den rent ekonomiska, eller den enligtsocialdemokratiskt språkbmk kommersiella aspekten, medan jag däremot vill laupp hela problemet till diskussion. Jaghar fakliskl i mitt svar lämnat de siffror som går alt lämna beträffandekostnaderna. Tiden är ännu inte mogen för att göra en fullständig analys.Alltför mycket osäkerhet föreligger. Men vi kommer, när vi lägger fram vårtförslag för , alt kunna göra den nödvändiga samhällsekonomiskabedömningen eller i varje fall att kunna göra en så säker nödvändigsamhällsekonomisk bedömning som möjligt. Det kommer alltid alt vara en vissosäkerhet vid långsiktiga ekonomiska bedömningar. Det borde socialdemokraternaha lärt sig efter diskussionen om den svenska ekonomiska politiken . Sålångt det går har jag givit de siffror som vi har lillgängligai dag, men dem är inte nöjd med. Han är road av alt tala omnågot annat. 14 protokoll 1977/78:98-100 Hurskall vi över huvud taget kunna få en debatt om detla utomordentligt viktigaavsnitt av svensk politik, om man nonchalerar säkerhetsaspekten, om man köröver alla de människor runt om i vårt land - hur många de är vet jag inte, mende är åtskilliga - som är rädda och som det är vår uppgift alt övertyga omfakta genom alt ta fram så myckel vederhäftigt och objektivt material sommöjligt och presentera det för dem, presentera det här på bord, såall vi får ett fullständigt underlag för del beslut som skall fallas här ihöst? IngvarCarissonfrågade: HurkundeGösta ,om han härden syn på kärnkraften som hanredovisat , röstat för 13 aggregat och t. o. m. ha hållit dörrenöppen för ytterligare etl? Delvar inte svårt all göra det, , eftersom vi hela liden hade klartför oss att hela energipoliliken skulle analyseras på nytt 1978. Det är alltsåi år vi skall göra den fullständiga nya analysen, byggd på myckel, mycket meratillförlitligt och mycket, mycket mera fullständigt material än vad vi hade1975. Mankan naturliglvis kritisera mig för atl jag ändå medverkade i del besluiel, ochi så fall drabbar den kriliken även de andra ledamöterna av riksdag,inkl. den dåvarande regeringen, som fattade sitt beslut. Men det harjuhänt en hel del . Är helt omedveten om debatten runlom i världen, i land efter land, där man lidigare hade samma, lilet meraoptimistiska syn på kärnkraftsproblematiken som vi hade? Är om diskussionerna i , , , och påmånga andra håll, som göralt kravei på elt fullständigare underlag för beslutär ännu myckel mera motiverat nu än vad fallet var lidigare? Vadsom dessutom har hänt är alt behovet av energi inte är lika överhängande somdel var 1975 bl. a. på grund av att ekonomin nu går på spariåga och på grund aven energisnålare produklion. Till följd av besparingsåtgärder är inte behovetav elt förverkligande av det antal reaktorer, som vi utgickfrån skulle bli nödvändigl, lika starkt som det var då. Det har alltsåhänt åtskilligt, och i avvaktan på det beslut som skall fattas skall vi hahandlingsfrihet. Vi skall icke låsa oss, vare sig ekonomiskt eller på annalsätt. Altvillkorslagen kommit lill - den som kallade för "kejsarensnya kläder" - beror ju på all vi ansett oss behöva ställa helt nya ochandra villkor än man gjorde tidigare. Behovet av en klarare markering ärnödvändigl, och rättssäkerheten kräver alt en lagstiftning skall tillämpas eftersina förutsättningar. Därför fattade majoritet beslutet om atl byggaut lagstiftningen och gjorde del i form av en villkorslag. 'Dessutom är olikaslags reaktorer inne i programmet. Aiomenergilagen har inte några klaraersättningsregler - det vet väl också, hoppas jag, . Detfinns en majoritet, säger , som är för att helt fullfölja1975 års energi program, dvs. alt vi skall bygga 13 aggregat. Menfinns det en sådan majoritet? Det är mig obekant. Finns det, , en majoritet för all vi skall fatta beslut om atl fullföljaprogrammet med 13 aggregat? Jag tvivlar på del. Jag tror atl man har en meranyanserad bedömning nu än vad man hade tidigare. Sedan:Vad är del förutom den långsammare byggnadstakten för F 3:an -syftande lill attspara pengar och att upprätthålla handlingsfrihet - som i praktiken skiljer dennuvarande regeringens handlande från vad regeringen skulle ha fullföljtom den hade suttit kvar? Skulle regeringen , om den hade suttit kvar, hastartat t. ex. , trots atl sirålskyddsin-stitutei ännu inte givitklartecken och trots alt sirålskyddsinstiiutel begärt ytterligare utredningsmaterial,som inte kommer all kunna redovisas och granskas ellerkanske ? Eller hurskulle ni ha handlat? Fårjagså ställa etl par frågor till jag ju vet atldet är jagsom i sådana här sammanhang skall svara på frågor och inte . Menför att man skall förstå bakgrunden till frågande kan det ändåvara betydelsefullt attjag sammanfattningsvis ställer och får svar på tvåfrågor. Denförsta frågan, somjag inte har fått något svar på tidigare, lyder: Menar IngvarCarlsson att vid en avvägning mellan ekonomiska faktorer å ena sidan - del somni brukar kalla för kommersiella intressen - och å andra sidan hänsyn tillmiljö, människors trygghet, liv och hälsa skall ekonomin vara avgörande? Denandra frågan är: När 1975 beslöt att en omprövning av energipolitikenskulle ske med hänsyn till bl. a. nya rön i fråga om säkerheten, menademan då på socialdemokratiskt håll ingenting alls med den här reservalionen? Vardel bara en tom gest för att lugna oroliga? Eller menade man atl man verkligenvar beredd atl ompröva, dvs. ställa nya krav, göra ekonomiska uppoffringar, omdetta skulle visa sig vara påkallat av säkerhetsskäl? Baraom kan svara nej på dessa frågor förslår jag hans aggressioneroch hans upprördhet, . 'ag tyckeratt det på energipolitikens svåra område bordefinnas plats för betydligt mera nyansering än vad ger uttryckför. Jag kan inte förslå annal än alt motiven för dessa aggressioner inte kanvara sakligt betingade. De kan inte ha resonans bland folket, ulan de syftarlill alt komma åt regeringen. Delären i och försig fulll befogad strävan. Menowman moraliserar, som IngvarCarisson har gjorl, då ligger där bakom enkvalificerad dubbelmoral. Jag skall inte lägga mig i diskussionen mellan och . Jag vill bara mycket kort kommentera något av vad sade- inte för atl i sak anföra så mycket invändningar men för atl kanskefullständiga bilden. Förstvill jag säga atl även jag beklagar beslut att avgå ur dengrupp som skall ha hand om den internalionella remissbehandlingen. Jag harlärt känna som en seriös och obunden forskare, som ständigtsträvar efter objektivitet. Detta villjag gärna säga. är en mycket fin person,och han har gjort elt väldigt fint arbete i kommissionen. Jagvill också hålla med om att alla de som jobbar inom energisektorn naturligtvisupplever den här perioden av förnyad analys som en period av osäkerhet. Men detligger så att säga i sakens natur. Jag vill påminna om tillsattes. Det varju inte bara del faktum all del blev enny regering, och , och alt partierna hade olikaståndpunkter. Vikunde alla märka att vi inom våra partier hade olika meningar, att nationen påmånga sätt var splittrad iden här mycket svåra frågan. Detta ärju inte någolunikl för . En omprövning i så måtto atl man studerar och analyserarproblemen om igen görs ju i , och , föratt ta några exempel.Jag menar att i stort sett har ändå den här pausen varil nyttig. Delärenväldig förenkling att påstå att del som kommissionen presenterar om en drygvecka skulle vara en direkt konfirmering och ett fullföljande av 1975 årsbeslut; del är inte rikligl. Tvärtom har verkligen den här studien, även om vihar haft på oss, fördjupat vårt kunnande på en lång rad områden,vilket gör att vi är myckel, mycket bällre skickade atl fatta långsiktigabeslut. Detta är ingen kritik av beslut eller av den regering som ladefram underlaget. Vi varju över huvud laget nybörjare på det här området dåjämfört med vad vi är . Istort sett vill jag hålla med om de punkter angav, men med detlilläggei alt vi i kommissionen också har konstaterat att lika väl som vi mednuvarande beslutsmaterial avvisar en avveckling av kärnkraften - avförsörjningsmässiga skäl, av kostnadsskäl osv. - har vi avvisat tanken atl baratuta och köra vidare i kärnkraftsspårei. Vi har sagt oss atl inte heller enalltför hård låsning till kärnkraften framåt mitten av skulle varaen ansvarsfull politik. I stället skall vi försöka hålla alla dörrar öppna föratt falla ett mer långsiktigt beslut. Då har viförhoppningsvis underlagsmaterial framtaget, inte bara på kärnkraftsområdetutan på en lång rad av de övriga områden som är relevanta i detla sammanhang. Jagvill också understryka all vi har avslått från att räkna reaktorer, bl. a. medhänsyn lill den slora planeringsmässiga osiikerhei som föreligger. Vi vetytterst litet om t. ex. industriutveckling och ekonomisk aktivitet i vårt egelland och i väriden i övrigt under de kommande tio till tolv åren. Vi kan ju sevad som har hänt med prognos. Studieni - denna paus, om vi får kalla den så - har varit ennödvändig förnyad analys. När vi gick in i kommissionen stod påståendena emotvarandra, och jag tror all människorna var utomordentligt villrådiga. harvi i slor utsträckning sorterat ul påståendena, och vi har kommit varandranärmare. Jag avser därvid alla partier som varit med i kommissionsarbetei. Detär inte så att vi har kvar en djup klyfta av motsättningar, ulan vi har närmatoss varandra i en lång rad väsentliga frågeställningar. Jag menar alt dendiskussionen, den analysen och de slutsatser som vi kommit fram till på ettavgörande sätt skiljer sig från del ganska hårda ochdemagogiska angrepp som IngvarCarisson gav uttryck för. Förståelsen harfaktiskt ökat, inte tvärtom, . INGVARCARLSSON (s): Ekonomiminister måsle känna sig väldigt trängd, när hanför att försvara regeringen gör ett angrepp på och riksdagenssocialdemokratiska grupp, som han påstår skulle ha fått ett brev från talmannenangående närvaron i kammaren. Detta brev har gått till samtliga riksdagsgrupper- alltså även till moderata riksdagsgrupp. Det är märkligt attGösta har så dålig koniakt med sin egen riksdagsgrupp - alltså inte baramed i slörsla allmänhei - alt han inte känner till detla. Dessutom,, har sammanträtt två kvällar i rad.Flertalet riksdagsmän är nu ute i sina valkretsar och sköter kontakten medmänniskorna där. Menherr som regeringsledamot har ett ansvar, liksom övrigaregeringsledamöter, att försvara sina propositioner. Och regeringensledamöter inte ens behagar komma in i kammaren när man går kraftigt emotpropositionerna, när regeringsledamöterna under den slora allmänpolitiskadebatten försvinner ut ur kammaren vid första bästa tillfälle, så är det enallvarlig brist hos regeringen, som vi tar oss friheten att påpeka. Jag tyckteatt del var beklagligt alt försökte slå sig ur den situationen pådet näslan barnsliga sätt som han här använde sig av. agiterar upp sig och påstår attsocialdemokraterna inte är intresserade av säkerheten. Det är så, ,att om jag hade velat diskutera energipolitikens säkerhetsaspekter hade jagslälll frågan till energiministern. Men vill jag diskutera desamhällsekonomiska effekterna. Jag vel inte för vilken gång i ordningen jagupprepar detta. Då är det naturligt att jag både i min fråga och i mina inlägghär tar upp de delarna. har förnekat alt det finns någraallvarliga sådana effekter. Del har han gjorl trots att jag har pekat på ASEA:sårsredovisning, på att Uddcomb, och Asea-Alom har problem och på altfolk avskedas vid byggnadsarbetena i Forsmark. Investeringsbenägenheten isamhället, säger flera industriledare, håller på atl allvarligt sjunka därföratl regeringen inte bedriver någon energipolitik. Det är ju detta som det voreintressant att få en debatt med ekonomiministern om, men han uppträder istället som en dålig kopia av energiminister . Jagmåste med väldig förvåning konstatera, herr talman, att lika gärnahade kunnat lämna svarel vidare till , för det är uppriktigt saglinte någon större skillnad på när uppträder i talarstolen ochnär gör det. Det förvånar mig atl så lill den mildagrad kapitulerar inför erbarmliga energipolitik, som ju icke har medsäkerhet atl göra. Säkerheten främjas ju inte av atl man inte bedriver någonenergipolitik. Säkerheten i blir inte bättre av att man byggerverket i snigelfart - säkerheten holas tvärtom. Säkerheten blir inte bättre avdenna totala förvirring inom hela branschen, där