prot · G109155 · 1977-12-31 00:00:00 — Då avkastningen efter skatt på 11 96 enligt Kjell-OlofFeldt kan anses vara för hög tror jag att det, om prisutvecklingen kommer atlfortsätta så som tendensen nu visar, finns anledning för departementet alt seöver den här frågan. Utskottet delar därför ekonomiministerns uppfattning atlen anpassning av förmånerna bör ske om förutsättningarna förändras. Idetta sammanhang behandlar utskottet också ytterligare några motioner. a. motionen 1436 om det indexreglerade sparandel av Torslen Sandbergoch - kommer själv att tala för motionen -och moiionen 1435, där jag slår som första namn. Jag delar naturligtvisutskottets uppfattning alt motionens syfte i huvudsak lillgodosetts av del nuföreslagna lönsparandel. Ulskollellar också upp etl resonemang om huruvida de föreslagna nya sparformernafakliskl kommer atl leda till ell ökat finansiellt sparande i vårt land, ochspecielll då om systemet ger upphov till elt ökat hushållssparande. Någraremissinstanser harju uttryckt elt visst tvivel härvidlag. Man menar au en stordel av sparandet i del föreslagna syslemet kommer alt utgöras av omfördelningfrån andra former av hushållssparande och all andelen nysparande är begränsad.Utskottets mening är all några absolut säkra bedömningar i den här frågan intekan göras. Men ulskollel anser atl de i propositionen föreslagna förmånerna haren så klart sparsiimulerande effekt au hushållssparandets andel kommer all öka.Utskottet tror inte heller aU hushållen utan vidare flyttar över sill nuvarandebanksparande med hög tillgänglighettill en sparform med siarka krav på långsiktig av de sparade medlen.Och skall sparandel ju ske i regelbundna former. Mycket talar därförenligt utskottets mening för atl nysparandel blir en tillräckligt hög andel, såatl de föreslagna sparformerna kommer att ge upphov lill ett positivtneltosparande i samhället. socialdemokratiska motionen föreslås som en alternativ sparstimulans atldel nuvarande sparavdraget omvandlas till skattereduktion. Skatteutskottetansåg i sitt yttrande att frågan bör prövas i samband med ställningstagandettill förslagen års skatleuiredning, och finansutskottet delar denuppfattningen. påpekar utskottet all de i proposilionen föreslagnasparformerna och förmånerna har den fördelen alt de kan utnytOas även avpersoner som redovisar underskott av kapital, något som också talar för att manför ett nysparande genom systemet. Den gruppen av potentiella sparare får intealls någon fördel enligt det socialdemokraliska förslagel. Finansutskottetinstämmer också i de synpunkter som skatteutskottet har fört fram angåendesparslimulansen på andra områden och utgår liksom skatteutskottet från attregeringen lar de initiativ som kan bli nödvändiga om negativa effekteruppkommer på andra sparformer. Utskottet påpekar all ekonomiministern i propositionen förklarat sig beredd alt senare ålerkomma med förslag ommöjligheler till en direkt slussning av en viss del av sparmedlen till denlånga kapitalmarknaden om lönsparandet visar sig få betydande omfattning. Entänkbar väg - det finns flera andra - är atl en del av inlåningen i bankernavid årels slul överförs till exempelvis . Om sparandet iakliesparfonden kommer atl utgöra den större delen av det föreslagnalönsparandet, bortfaller det här problemet i stor utsträckning. Utskottet ansågsig med detta kunna avstyrka del andra yrkandel i den socialdemokratiskamotionen. Detförsta yrkandet i samma motion har bl. a. näringsutskoilet behandlat.Näringsulskottel anser att den föreslagna ordningen med särskilda aktiesparfonderhar förutsättningar för att bli en positiv beståndsdel i det värdesäkralönsparandet. finner också all motionärernas förkastelsedomöver aktiesparfonderna och det fondbolag som skall förvalla dem är heltogmndad. Vidare torde aktiesparfonderna kunna utvecklas till akliva instrumentför inflytande i de börsnoterade företagen för flera grupper av aktiesparare. Finansutskottetsborgerliga majoritet delar dessa uppfattningar och anser sig därmed kunnaavstyrka del första yrkandet i den socialdemokraliska moiionen. Moiionen1437 av BöOe berör det nya lönsparandet. I moiionen begärsaltmöjligheten till förbättrade sparstimulanser inom ramen fördel nya lönsparandetskall prövas. Därigenom skulle man kunna motverka överflyttning av sparandefrån den sparformen lill del nu föreslagna syslemet. Ekonomiministern har ipropositionen anmält att han får anledning att senare ta upp den frågan, ochden prövning som motionären begär kommer alltså atl ske.Utskottet delar också ekonomiministerns uppfattning att det nuvarandelönspararsyslemet bör bibehållas. Del har också en hell annan konstruktion ändet nya förslaget om värdesäkert lönsparande och vänder sig delvis lill andragrupper. DavidWirmark och har i två molioner begärt analyser avsparbeteendet. I den ena moiionen begär man atl en expertgrupp skyndsamttillsätts med uppgift atl följa och analysera effekterna av del nu föreslagnasystemet. Utskottet anser att det bör ankomma på regeringen att beslula omformerna för del uppföljnings- och analysarbete som tas upp i moiionen ochpåpekar också att del senare kan behöva övervägas vilka ålgärder som behövervidtas för all få sparmedlen för de olika spararen all kvarslå även efter resp.bindningsperiods uigång. 1den andra moiionen av och begärs en ulredningsom har till uppgift alt kartlägga hushållens sparande för all belysa degrundläggande orsakerna lill hushållens sparbeleende. Utskottet finner detnaluriigtvis angeläget att kunskaperna på det här området ökar, men menar alldelta i första hand är en forskningsuppgift. Både i och i en lång radandra länder finns ell ganska stort anlal studier av hushållens sparande.Vidare behandlas sparandel i vidare mening i kapiialmarknadsul-redningensbetänkande. Mol den bakgrunden avstyrker ulskollel motionen 936. Invändningarriktas mol del värdesäkra lönsparandel från tekniska och administrativautgångspunkter. gäller dessa invändningar i huvudsak detaljfrågor och är avsådan karaktär alt de kan lösas med hjälp av tillämpningsföreskrifter. Skullesärskilda lagstiftningsåtgärder erfordras, kan dessa vidtas i ett senare skede,när resultatet av det förberedelsearbete som påböOats ligger klart. mening bör systemet för huvuddelen av sparandet kommaatt fungerautan några som helst komplikationer och hardärvid klara fördelarjämföri medsparstimulanser i andra former. a. genom kopplingen lill skaltesyslemetblir sparformerna emellertid relativt komplicerade från teknisk ochadministrativ synpunkl och kan ge upphov till vissa tillämpningsproblem ienskilda fall. Utskottet vill i det sammanhangel understryka uttalandet iproposilionen all reglerna bör vara så enkla och lätthanterliga som möjligt.Jag tar därför inte upp alla detaljerna här, ulan hänvisar till deldetaljarbete som pågår och som ulskollel berör i sin skrivning. Ulskoitelinstämmer också i departementschefens uppfattning att man i nuvarande läge intebör införa alltför detaljerade föreskrifter. Ulskoitel har heller ingainvändningar att göra mot de regler som föreslås gälla för de båda sparformernai fråga om del högsta och del lägsta sparbeloppet, utan man finner dem rimligaoch väl avvägda. Utskottetfinner del också riktigt atl man kräver ett regelbundet sparande, och utskottetdelar föredragandens uppfattning alt förmånerna bör ges i form av skattelättnadpå del sätt som föreslagits i propositionen. I likhet med skaUeutskottet finneräven finansutskottet att dessa skattelättnader är väl avvägda med hänsyn lillnuvarande förhållanden. Utskottet vill dock erinra omatl justering av procentsatsen för skattereduktionen kan bli nödvändig omutvecklingen så påkallar. Vidare finner utskottet atl föreslagna sanktioner molförtida uttag är väl avvägda. Med det anförda yrkar jag bifall till finansulskotlets belänkande nr 37på samlliga punkter. KJELL-OLOFFELDT (s) kort genmäle: framhärdar i alt kalla detla ett värdesaken lönsparande. Delenda han kan säga om huruvida beteckningen "lönsparande" verkligenär motiverad är att ulskoitel antar att majoriteten av spararna kommer attutgöras av löntagare i de vanliga inkomsllägena - ett antagande för vilketmajoriteten inte har någol slöd. I vaOe fall är det uppenbart atl sparformenstår öppen för rena kapitalöverföringar, för överföring av alla slag avinkomster. Det finns inget förbehållet begreppen "lön" och"löntagare". Jagundrar om verkligen lycker att man åstadkommit någol rimligl, närman gjort det möjligt alt uppnå en skattelättnad på . per årutan att göra någol annal än att flytta över pengarna från ett bankkonto tilletl annat. Det är en operation för vilken man inte ens behöver besökabanklokalen; det ordnar banken. För den mycket begränsade insatsen skall alltsåskattebetalarna slå för en utgift, som antagligen rör sig om hundratalsmiljoner kronor. Vidaresäger att utskottsmajoritelen inser att man måste finna former försparandel, så alt pengarna slussas till de behövande sektorerna. Det är uppenbartall den sektor som skall la emot pengarna icke är den behövande. Alla vetatt de svenska bankerna f n. flödar över av pengar. Likviditeten i banksystemetväntas öka - ell skådat rekord. Därför är delytterst märkligt alt frågan nu bara skjuts över lill , för delframgår redan nu tydligt att del inte är bankerna som behöver pengarna, ulandel är staten i första hand och kommunerna, möjligen också andra låntagare påkapitalmarknaden. Medanledning av nuvarande silualion borde frågan besvaras: Hur skall dessa pengarslussas över lill obligationsmarknaden och kapitalmarknaden? har iolika sammanhang, också inför finansutskoitet, uttryckt sina stora bekymmerinför den situation man hamnat i. Närdel slutligen gäller de administrativa och tekniska komplikationerna vill jagsäga atl är en man som inte sysslar med detaljer; det får ochdepartementet göra. Jag förstår honom. De detaljer han hänför till är sådanasom faktiskt kommer att avgöra om systemet skall fungera eller inte. Riksdagenskall alltså falla elt beslut om ett system, om vilket man inte vel om delfungerar eller ej. Delta skall lösas genom diskussioner i någon form mellanbankerna, riksgäldskontorel och, antar jag, ekonomidepartementei. Men det ärotillständigt atl göra på det sättet. RUNERYDÉN (m) kort genmäle: säger alt del inte är ett värdesäkert lönsparande.Vilken grund har för detla påstående? Man kan ju få enavkastning på 11 96 i dagens läge efter skatt, vilket ligger klart över deninflationsutveckling vi f n. har. Undernuvarande omständigheter är det i allra högsta grad ett värdesäkertlönsparande. Däremoi, och det har jag sagl i mill tidigare anförande, kaninflationsutvecklingen bli sådan, att del finns anledning atl ompröva denuvarande förmånerna med sysiemel, beroende på om inflationsutvecklingen blirhögre eller lägre än vi f n. räknar med. Detla står också klart uttalat både ipropositionen och i finansutskottets betänkande. Kjell-OlofFeldt upprepade ett annat påstående som är felakligt. Han sade atl det här inteär elt sparsystem för vanliga löntagare, del utgör en ren kapitalöverföringfrån välbeställda människor lill nya konton i banksystemet. Vad har Kjell-OlofFeldt för gntnd fördetia påslående? Det harju alltid visat sig att de somanvänder detta bankspararsystem är jusl våra vanliga löntagare, och del härsysiemel är skräddarsytt för dessa människor. Avsikten med det nuvarandeförslaget är att slimulera lill en ökning av banksparandel och avaktiesparandet bland våra vanliga löntagare. Del är därför man har satt de härmaximi- och minimigränserna. Man harockså bestämt sig fören periodiciiel, sominnebär all man skall göra minsl sex inbetalningar , för alt man inteskall behöva uppleva det som fruktar, och som jag definitivtinte tror kommer alt iniräffa, nämligen överföring från ett kapitalkonto tillett annat. Dessutomfårdehärförmånerna, , tillämpas endasl vid A-inkomst och intevid andra typer av inkomst. Debehövande sektorerna kommer inte att få del av detta sparande, säger . Jag menar alt de kommer att få del. Naluriiglvis går banksparandet tillföretag och andra som behöver låna pengar i vårl samhälle. Om det skulle visasig alt staten behöver ytterligare medel på den långa kapitalmarknaden kan, ochdet påpekade jag också i milt lidigare anförande, former för överföring av deltavisa sig nödvändiga. Jag menar alt det här systemet är ett bra system och atldet kommer atl fungera. () kortgenmäle: Det är någonting konstigt i del här. Utskotlsmajoriteten och om alt man nog måste justera skaltesubventionens storlek, om inflationenblir lägre i framliden. Han säger alt 11 96 avkastning efter skatt kanaccepteras när inflationen uppgår lill 10 96. Nuskall det här systemet träda i kraft . Det betyder att del ärprisstegringsiaklen som avgör den reala ränta som uppstår.Regeringen har gjorl en prognos för prisutvecklingen , och enligt dennaprognos blir inflationen ungefär 5 96.1 själva verket är man därtill nödd ochtvungen, eftersom del centrala löneavtalet rivs upp överstiger 5 96. betyder, att skallregeringen hålla fast vid sin inställning beträffande inflationen1979, blir den reala avkastningen efter skatt 6 96. Om man nu tyckeratt det ärför mycket kan man väl genomföra justeringen . Närskall den göras? Syslemetträder i kraft och folk böOar spara. Skall komma iefterhand och säga atl del ni irodde gällde kommer inte alt gälla, ni får intesamma skattefrihet på räntan? Varför över huvud tagel ta upp den härdiskussionen, när ni inte är beredda alt justera skatlesubventionen - ellertror ni på forlsalt inflation med 10 96? Då har olyckan verkligen dragit inöver landel. Detta är den hypotes som det här syslemet skall vila på. Därförmenar jag atl ni redan nu skulle kunna dra åtminstone den enkla konsekvensen avert egel sätt alt se på det här alt skaitesubvenlionerna måsle anses bliorimligt stora, om inflationstakten blir väsenlligl lägre. Sedansade jag inte alt det bara är löntagare som kan utnyuja systemet. Jag sade alldet är möjligl för alla som har pengar på banken, eller tillgångar av någotslag, alt föra över lill dessa konton. För detta skall de belönas avskattebetalarna med . Jag tycker atl en så utomordentligt ringaprestation som att bara låta banken upprätta ett nytl konto och flytta överpengar till detta är orimligt välbetald. Jagnoterar atl - och jag förstår au del i hans fall är högst naturiigt - defördelningspoliliska konsekvenserna av detla inte alls bekymrar . Menjag frågar mig ändå, om inte utskottets centerpartister någon sen afton innande lägger huvudet på kudden borde böOa fundera över vad det är som de lockas ini och som innebär atl man systematiskt fördelar skallebördan åt fel håll. () kortgenmäle: De fördelningspoliliska konsekvenserna bekymrar mig i allra högstagrad, . Det är faktiskt så atl den socialdemokratiskaregeringens inflationspolitik har gjort atl spararna i vårt landförlorat stora förmögenheter. Jag tycker att det nu finns rimlig anledning alträlla till en liten del av detla. Sedankan man naluriigtvis diskutera på vilken nivå skallereduktionen skall läggas. Jagförutsatte inte 10 96 infiation, . Jag sade bara att det meddet system som har skisserats i propositionen finns anledning atl undernuvarande förutsättningar antaga atl nivån är rimlig. Jag sade alt del kanfinnas anledning all i framliden justera detta. En av fördelarna med systemetärju atl skattereduktionen sker i genomsnitt efter det altsparandel har skett. Detla gör alt man har möjlighet atl överblickaulvecklingen. Kjell-OlofFeldt kommer envist lillbaka till sin tro på atl del kommer att bli en avsevärdöverföring från nuvarande bankkonton lill nya bankkonton, inte någon form avnysparande. Jag tror atl haren alldeles felaktig uppfattningpå den punkten. Naturligtvis kommer del i det enskilda fallet att kunna ske enviss överföring, men den stora delen kommer att vara faktiskt nysparande. Genomau man får elt värdesaken nysparande kommer ytterligare fördelningspolitiskaeffekter atl uppstå. Vidare en liten fråga till . Hansade atl banksystemet f när Nr 155 översvämmat av medel. Varför måsle man då, , ha elt Måndaeen den tvångssparande i form av löntagarfonder? Talmannenanmälde atl anhållit att till protokollet få aniecknai att haninte ägde räu lill ytteriigare replik. Då jag lyssnade till inlägg och då jag har lästsocialdemokraternas reservationer har del slagit mig, hur betecknande de är föropposilionens sätt atl föra politik generellt sett . För del första sägerman konsekvent och metodiskt nej lill och gnäller över allting som kommer frånregeringshåll. Det har naluriigtvis en opposition rält atl göra, menkonstruktivt är ell sådant systematiskt förfarande sannerligen inte. Fördet andra godtar man sådant som har med spel och vinstchanser atl göra men ärnegativ mot systematiska enskilda insatser för atl bygga upp ett egetvärdesäkert sparande för enskilda människor. Fördel tredje säger man nej lill sådanl som innebär alt en skallereduktion ges sombelöning för sådana samhällsekonomiska insatser som ökal hushållssparandeinnebär, för del ärju del som del är fråga om. Man säger nej lill all enskildamänniskors eget sparande ökar och föredrar all statens sparande i stället växergenom ökande skatter och högre avgifter. FördelQärde för man gentemot nästan vartenda regeringsförslag fram den alllid likafelaktiga anklagelsen, att förslagen syftar till att gynna en samhällsgruppsintressen på andra gruppers bekostnad. 'Vad skulle vi i regeringen ha alt vinnapå sådant? Majoriteten i alla våra partier är irols allt löntagare. Socialdemokraternasträvar här liksom i alla sammanhang efter au skikta upp folket i vårt land ochall ställa grupp mol grupp, även då' del gäller åtgärder som vidtas i allafolkgruppers intresse, alltså för den svenska samhällsekonomins skull. Bakomkritiken ligger nu som annars alltså en strävan efter att splittra och au skapakonfrontation i stället för att försöka förena grupperna. Fördel femte: atl bagatellisera och göra gällande all inflationen är någontingnytl. "Den under senare lid myckel kraftiga inflationen", heter det ide socialdemokratiska reservationerna. Delta är fel, i två hänseenden. Förstoch främst har inflationen faktiskt under senare lid avtagit. Vidare har denhöga inflationstakten drabbat oss alltsedan 1973, och den blev särskilt högtill följd av den i flera hänseenden alllför expansiva ekonomiska poliliken1974, 1975 och 1976. Ända fram lill brottas vi ju med följderna av denpolitiken. Fördet sjätte, slutligen, bygger socialdemokraternas opposition mol förslaget omvärdesäkert sparande på deras grundläggande motvilja mol atl låla enskilda människor,löntagare och pensionärer, genom egna insatser värdesäkra sill sparande ochbygga upp ett egel individuellt ägande i det näringsliv som ytterst garanterarSveriges välstånd. ochdet individuella inflytandet är för socialdemokraterna alltid underlägset,alllid mindre värt än del kollektiva ägandet och det kollektiva inflytandet. Sammanfattningsviskan jag alltså förstå atl socialdemokraterna av de ideologiska motiv ochgrundsatser som ingår i deras politik säger kategoriskt nej till elt förslag omindividuellt värdesaken sparande i bank eller sparande i aktiefonder. Hurregeringen än hade utformat sill förslag, skulle det uppenbariigen ha mötts medmotstånd från socialdemokraternas sida. Delär mot den bakgrunden som debatten om olika praktiska detaljer i förslagelskall bedömas. Debatten blir därmed på sätt och vis en skendebatt. Menlål mig sedan, herr talman, redovisa den samhällsekonomiska bakgrunden till delhär förslaget. Får jag försl slå fast en självklarhet, en truism, nämligen attsparandet utgör själva grunden för kapitalbildningen i samhällel. Sparandelutgör alltså förutsättningen för tillväxt och välfärd. Sparandet innebär begränsar dagens konsumtion för atl få pengar lill de investeringar som geren tryggad konsumtion . Föratt vi i den svenska ekonomin på sikl skall kunna uppnå den jämvikt ibytesbalansen, som vi alla säger oss sträva efter, och få fulltresursutnyujande och en rimlig ekonomisk tillväxt kommer stora krav atl ställaspå sparande och investeringar. F. n. föreligger en sparbrisl i vår ekonomi. Ochjust det förhållandel atl vi har haft och har stora bytesbalansbrister - vi harhaft det - utgör ett tecken på att det samlade sparandel ärotillräckligt. Menkonstaterandet av denna sparbrisl innebär inte i och för sig atl Sverigesekonomiska svårigheier beror på eller kan förklaras av det otillräckligasparandel. Del är alltså inte bristen på sparande, bristen på kapital som utgörden grundläggande orsaken lill den alllför låga investeringsaktiviteten, tillurholkningen av förelagens finansiella slällning, till den låga lönsamheten ochtill den betydande outnyujade kapacitet som vi har i mera tunga branscheri . Regeringenhar inriktat sin ekonomiska polilik på alt skapa förutsättningar för enstarkare livskraft och en förnyad expansion i vårt näringsliv. Under senare tidhar fakliskl flera tecken pekat på att en sådan utveckling är på väg. Vadsom förvånar mig är att jag, i vaOe fall , aldrig har hört elt endauttryck av glädje överalt det trots alll har blivit någol bäUre. Man lyckerjualt socialdemokraterna, det största partiet i riksdag, skulle kunna gåut och säga att det här är i alla fall väldigl bra. Man skulle kunna säga attvi är inte säkra på att det kommer atl förbli så - det är derasrätt att göra sådana reservationer. Men borde ni väl ändå kunna gåul och säga alt del är bra atl det har blivit litet bällre, och vi hoppas altdet kommer att fortsätta i den här riktningen, i stället för atl fortsätta altgnälla och skälla, misstänkliggöra och svartmåla. Itakl med atl de här tecknen har gjort sig gällande kommer de svenska företagensinvesteringsbenägenhel åter alt öka, när den överkapacitet som vi nu har ärnedbringad och därest det kommer atl ställas ökade krav på utbud av kapital. Alla analyser av den ekonomiska utvecklingen pålängre sikt visar alltså att de resurser som måsle avsättas för atl klaraökande investeringar och nå jämvikt i bytesbalansen kommeratt ta såstor del av den möjliga produktionstillväxten i anspråk all utrymmet för ökadprivat och offenllig konsumtion kommer atl bli starkt begränsat. Detla är eltskäl till alt det totala sparandet måste öka. Ensådan sparökning kan åstadkommas på flera olika säll och i flera olika sektorerav ekonomin. Vi vet - eller vi hoppas det i vaOe fall - att förelagens egetsparande kommer alt öka i takl med atl lönsamheten blir något bättre; den harjualdrig legat på så låg nivå som den gör . Den sparökning som behövs därutöverkan åstadkommas på två principiellt olika vägar. Antingen kan sparökningenåstadkommas genom alt man generellt och kollektivt ökar uttaget av skatter ochavgifter från hushåll och förelag och på del viset ökar sparandel hos stateneller hos av staten inrättade fonder, eller också kan den nödvändigasparökningen komma till stånd genom individuellt och frivilligt sparande. Delkräver i sin tur atl samhällel är berett atl sälta in stimulansåtgärder avolika slag och vidare att samhället undviker atl vidta ålgärder som får motsatteffekt, exempelvis skattehöjningar. Dehär generella och kollektiva lösningarna kännetecknas av att de ger upphov lillklara snedvridningseffekler. Så t. ex. medför en sparökning inom den offentligasektorn genom atl man höjer de direkta skatterna - uiöver vad jag sade -att marginalskatteproblemen blir ytterligare förvärrade, med ly åtföljandekompensationskrav och bristande arbetslust och arbetsvilja. Höjs i stället deindirekta skatterna, kommer priserna atl påverkas och inflationen stiger.Väljer man atl ålägga företagen nya avgifter, blir effekten all kostnadsnivånpressas upp, vilket också påverkar priserna och i sin lur leder lillkompenserande lönekrav - och sedan är cirkeln i gång. Ialla de här fallen gäller dessutom all kollekliva lösningar i slörre ellermindre grad är förenade med omfördelning av sparande från en sektor lill enannan. Ökas t. ex. uttaget av vinst- eller lönebaserade avgifter frånföretagen, innebär det atl förelagssektorns sparande minskar, medan denmottagande sektorns sparande ökar.