prot · G10946 · 1977-12-31 00:00:00 — Direktivenför samarbelsgruppen behöver klarläggas. Har gruppen påbörjat sitt arbete? Hur fungerar kontrollen från statensstrålskyddsinstitut? Finns det tillräckliga resurser för en effektivinspektion? Gäller denna inspektion också de små enheterna ute i ? Vad menar med en förarbetsuppgifterna adekvat utbildning? Man kan avse väldigt olika saker med detoch därför vill jag gärna att statsrådet utvecklar meningen med uttrycketadekvat utbildning. Det är förvisso ett utomordentligt stort och viktigt ämne som MargotHåkansson lar upp. Jag beklagar emellertid att jag måste göra . Jag har inte sagt att jag har för avsikt att utfärda kompetensregler.Del ankommer nämligen inte på regeringen alt utfärda sädana utan päsocialstyrelsen. Jagnämnde i mitt interpellationssvar all ochsocialstyrelsen har bildat en samarbetsgrupp för patienlslrålskydd. Det äralltså inte regeringen som har utfärdat några direktiv för del här arbetet,ulan del är de två verken på området som gemensamt har bildat samarbetsgruppen.Denna grupp kommer däremot att behandla just de frågor som tarupp, nämligen utbildnings- och kompetensfrågorna. Man kommer också attundersöka i vilken omfattning som utfärdade rekommendationer beträffande lokalaröntgenkommittéer m. m. verkligen har beaktats i det praktiska arbetet. Somjag framhållit i mitt interpellationssvar är del självfallet önskvärt att alltradiologiskt arbete kan utföras av personal med särskild utbildning förändamålet, dvs. läkare, radiofysiker, röntgenassistenter och radioterapiassistenter.Att ställa detta som elt absolut krav skulle emellertid sannolikt i dagens lägemedföra svårigheter i det dagliga arbetet. Det är därför enligt min meningdesto viktigare att delegering av arbetsuppgifter inte sker till andra än demsom genom intern utbildning har fått sådana kunskaper att de kan utföra arbetetpå ett tekniskt riktigt satt och med betryggande säkerhet för patienterna. Detankommer i första hand pä chefen för röntgenavdelningen eller denradioterapeutiska avdelningen att ansvara för detta, och jag är helt ense medMargot om att målet måste vara att all personal i radiologiskt arbeteskall ha en kvalificerad formell grundutbildning inom området. Det ärsjälvfallet också viktigt att personalen får den vidareutbildning som behövsmed hänsyn till den tekniska och medicinska utvecklingen inom radiologin. Enligtvad jag har inhämtat avser också vissa personalsammanslutningar inom det aktuellaområdet att bilda en tvärfacklig och vetenskaplig arbetsgrupp som skallbehandla kompetens- och behörighetsfrågor för medicinsk-tekniskassistentpersonal i radiologisk verksamhet. Avsikten är att den arbetsgruppenskall la fram ett material som kan ligga lill grund för åtgärder avsjukvårdshuvudmännen och de berörda myndigheterna. Tillsist några ord om röntgenundersökningar av kvinnor i fertil ålder. Den fråganhar berörts i skrift om patientsäkerheten vid röntgenundersökningar ochi den av strälskyddsinstitutet publicerade översättningen av deninternationella om patientstrålskydd vidröntgenundersökningar. Frågan om ytterligare åtgärder behandlas nu av densamarbetsgrupp för patienlslrålskydd som och statensstrålskyddsinstitut har bildat. MARGOTHÅKANSSON (fp): Jag tackar statsrådet för del kompletterande svaret, men delsaknas tyvärr en hel del svar på det jag frågade om i slutet av mitt förraanförande, och del vill jag gärna ta upp igen. Jagvet att statsrådet inte utfärdar kompetensregler ulan alt gördet, men har väl ställt sig ganska kallsinnig i det här fallet.Jag hoppas att det händer litet grand . Detslår på s. 2 i svaret att det är önskvärt med utbildning. Det var ordetönskvärt jag gärna ville att statsrådet skulle byta ut, eftersom det är oerhörtviktigt med en adekvat utbildning. Det går inte att internutbilda personal f)åen eller . Jag har relaterat ganska många exempel, bl. a. frän ensjukstuga i , som visar att man ofta inte heller på läkarhåll ärmedveten om riskerna med den joniserande strålningen. Man tror att man självkan utbilda sjukvårdsbiträden under en eller tvä veckor. Likadant är det imånga andra län. Detär oerhört viktigt att vi ser över det här problemet. Det handlar om stora ochsvära skador för befolkningen. Också för dem som arbetar med röntgendiagnostikoch radioterapi innebär det en stor otrygghet att inte vara utbildad för dettaviktiga och farliga arbete. Jagvill alltså gärna ha svar på hur samarbetsgruppen har arbetat. Har den överhuvud taget sammanträtt? Det fick jag inget svar på. Jag vill gärna också hasvar på om den har fält någon tidsbestämning, eller om den kan hälla pä att draut på arbetet , medan det inte händer någonting på detta viktigaområde. Svenskahälso- och sjukvårdens tjänslemannaförbund har i är haft en konferens tillvilken man hade kallat också en representant för strålskyddsinstitutet, somdock inte kunde ställa upp med någon företrädare. Representanten försocialstyrelsen sade där i princip detsamma som statsrådet har sagthär : Man kan inte utfärda kompetensreglerna därför att dä är man illaute. Man klarar inte av sjukvården. Jagtycker det är viktigt att konstalera att man inom många områden i sjukvärdenslår sig till ro med detta. Man säger att man inte kan klara arbetet om maninte tar in okvalificerad personal. Man utsätter då utan vidare patienter ochpersonal för de stora risker som strålningen innebär. Men verkningarna visarsig inte enbart inom detta område. Vi får en sänkt vårdkvalitet och enförsämrad värd. Vi fär en dålig sjukvård om vi inte ser till att vi har välutbildad personal. Jagvill också gärna ha svar om samarbetsgruppen och om vad statsrådet med en adekvat utbildning. Vi kan inte nöja oss med en intern utbildning på entill , som aviseras frän en hel del landsting. 1några landsting finns det utbildad personal som går arbetslös eller som intehar arbete på röntgenavdelningar. Där finns alltså en kvot att la till. Närdet gäller strålskyddsinspektionens inspektioner ute på de små enheterna skullejag också gärna vilja ha ett klarläggande, om statsrådet kan svara här i daghur ofta de enheterna inspekteras. jag är helt överens om målet, nämligen att alltradiologiskt arbete skall utföras av personal med särskild utbildning förändamålet, såsom läkare, radiofysiker, röntgenassistenier ellerradiolerapiassistenter. Men detta är elt mål på någon sikt. I avvaktan påutbildning för att nä detta mål är det viktigt, att om personal som inte hardenna utbildning skall syssla med begränsade uppgifter inom delta område, såskall den få god intern utbildning för det ändamålet. Det kravet måste ställas. Närdet gäller samarbetsgruppen mellan ochsocialstyrelsen är det som jag sade icke regeringen som har utfärdat direktivför arbetsgruppen. Vi hardärför inte heller utfärdat några tidsregler. Jagkommer dock att följa detta arbete och kommer alt ta kontakt med socialstyrelsenför att efterhöra om de själva har något tidsprogram och i vilken utsträckningdet har följts. Jag kommer att på olika sätt försöka följa delta mycket viktigaoch angelägna arbete. Såmycket vet jag i alla fall att denna arbetsgrupp redan har arbetat med attsammanställa en hel del material på detta område, bl. a. material som skallmöjliggöra en förbättrad rapportering av verksamheten. Jag vill slutligen än en gång försäkra MargotHåkansson att jag kommer att vidta de åtgärder som ankommer på mig närresultatet av detta utredningsarbete föreligger. Det är en del saker som jag har svårt att förstå. Att det saknaspersonal är inget motiv för att inte utfärda kompetensregler. Tvärtom är detviktigt att komptensregler utfärdas och att landstingen sedan får söka dispens.Nuvarande förhållanden får inte fortgå . Del har varit tätauppvaktningar från Svenska hälso- och sjukvårdens tjänstemannaförbund lillsocialstyrelsen under en lång följd av år. Man har slagit larm om denna sak,men man har noterat mycket litet intresse. Därför är det viktigt att det görsnågonting snabbt . Jag tycker inte man kan acceptera att den arbetsgrupp somtillsatts inte på kallar in de experter man nu knutit till sig i enpanel. Jag undrar hur den arbetsgruppen arbetar. Jag ser med glädje fram emotall statsrådet vill ta lag i denna fråga och se till att någontinghänder. Omarbete med joniserande strålning Jaganser alltså att man skall utfärda kompetensregler och att man skall sökadispens i de landsting som inte kan få fram personal som har en adekvatutbildning. Det är alldeles för riskfyllda och farliga moment i arbetet, iförsta hand för patienterna men också för personalen, och jag litar inte på deninterna utbildningen, som mänga gånger ute i de små sjukstugorna och på de småcentralerna skall ges av personal som kanske inte själv har någon insikt ieller medvetenhet om farorna, inte själv har någon utbildning för det härarbetet. Tillsist vill jag säga, att för hälso- och sjukvårdens framåtskridande är detnödvändigt att inte skapa för många kryphål. Jag är helt medveten om attsjukvårdshuvudmännen är självständiga och skall besluta ute i sina landsting.Men vissa normer måste ändå följas och följas upp likadant i hela landet. Delär oerhört viktigt, och jag hoppas att statsrådet vill vara ossbehjälplig i arbetet att se till att kompetensreglerutfärdas av för arbete med röntgendiagnostik och radioterapi. Del är som jag sade tidigare, att den här samarbetsgruppen mellanstatens strålskyddsinstitui och skall ta upp utbildnings- ochkompetensfrågor, och jag tycker del är angeläget att man avvaktarsamarbetsgruppens arbete. Men jag vill ändå , herr talman, varmtinstämma med i att det här är stora och väsentliga frågor ochalt det är utomordentligt viktigt att arbetsgruppen arbetar så snabbi som detöver huvud tagel är möjligt. Jag kommer alltså att försöka följa gruppensarbete. Med risk för att verka något tjatig tycker jag del finns all anledningatt upprepa att jag är väldigt besviken på som först låtit detgå från det man konstaterat de stora brister som föreligger tills man utfärdatanvisningar. Sedan tillsätter man en arbetsgrupp som tydligen har fungeratgenom att inte kalla in dem man har knutit lill sig i form av experter. I allafall har inga från Svenska hälso- och sjukvärdens tjänstemannaförbund, som ärtillsatta i en panel eller expertgrupp och knutna till samarbetsgruppen, varitinkallade till något sammanträde. Jagtycker att del är en väldigt dålig funktion om man låter det gå är efter är,när man tar så väldigt stora risker för människor. På det sättet kommer ju resultatetatt fördröjas ytteriigare, och jag tror inte att statsrådet , som ändåär ytterst ansvarig också för det här, kan slå sig till ro och låtaarbetsgruppen hålla på hur länge som helst, ulan om det går så långsamt får manförsöka gå in och sätta till en utredning, där regeringen kan utfärda direktiv,så att man fär fram ett resultat. Jagskall noga följa det här arbetet, och om ingenting händer mycket snabbt kommerjag att ta upp saken i kammaren igen och fråga vad som skall ske. Då hoppas jagatt regeringen tillsätter en arbetsgrupp som kommer att fungera. Jaghar ställt ett par frågor till. Statsrådet kanske inte kan svara pådem , men jag kan måhända få svar . Hur fungerarstrålskyddsinspektionen egentligen? Är det någon inspektion? Det har sagts migatt det är väldigt dåligt med inspektionen ute på de små enheterna och att deldröjer , innan man tittar på dem. Det sägs också att man där ofta haren dålig apparatur som i sig själv innebär en risk. Omen stabiliserad prisutveckling på Jordbruksfastigheter Överiäggningenvar härmed slutad. § 20 Om enstabiliserad prisutveckling på jordbruksfastigheter JordbruksministernANDERS erhöll ordet för alt besvara () den 23november anmälda interpellation, 1911/1:18, och anförde: har frågat om jag är beredd att ge min syn pä hurlantbruksnämnderna bör medverka till en stabiliserad prisutveckling påjordbruksfastigheter. Enav lantbruksnämndernas huvuduppgifter är att medverka i jordbrukets ochskogsbrukets yttre rationalisering för att därigenom underlätta bildandet avlämpliga brukningsenheter. I detta syfte skall nämnderna bedriva en aktivinköpsverksamhet. Den inköpta marken skall användas för att förstärkanäraliggande brukningsenheter eller för bytesändamål. förvärvar lantbruksnämnderna ca åkeroch skog. Lika storaarealer säljs . En förutsättning för att nämnderna skall kunna bedrivaen så omfattande verksamhet är all de tillämpar en prisnivå som är avpassad försåväl inköps- som försäljningssituationen. Lantbruksnämnderna skall i dennaverksamhet inte sträva efter att försäljningen skall ge vinst. Å andra sidanbör nämnderna inte sälja sina fastigheter under etl försiktigt beräknatsaluvärde. Detta måste enligt min mening gälla även för sådana fastigheter somav en eller annan anledning innehafts och ökali värde. Äveni andra sammanhang skall lantbruksnämnderna motverka en onormal prisutvecklingpå jordbruksfastigheter. Jag tänker bl. a. pä lantbruksnämndernas prövning avansökningar enligt jordförvärvslagen. Enligt direktiven tilljordförvärvsutredningen bör jordförvärvslagen medverka till att dämpaprisutvecklingen på jordbruksfastigheter. De principer för värdering m. m. somi det sammanhanget kan bli aktuella kommer att bli vägledande förlantbruksnämndernas medverkan till en stabiliserad prisutveckling på marknadenför jordbruksfastigheter. Omen stabiliserad prisutveckling på jordbruksfastigheter vid nämndernas köp ochförsäljningar av jordbruksfastigheter som vid deras tillämpning avjordförvärvslagen. ANTONFÅGELSBO (c): Jag skall be att få tacka jordbruksministern för att jag fält mininterpellation besvarad. Detkan tyckas att den fråga jag har tagit upp är kontroversiell. Å ena sidan sägerju jordbruksministern att lantbruksnämnderna bör medverka till all stabiliseraprisutvecklingen då det gäller jordbruksfastigheter. Å andra sidan har jag imin interpellation åberopat elt exempel där en lantbruksnämnd begärt ett myckethögt pris för en fastighet som skulle försäljas, och jag vet alt detta inte ärdet enda fall där så har skett, även om det är extremt. Samma förhållande råderi fiera län. Jagtror dock att jordbruksministern och jag har samma uppfattning i denna frågaoch all vi är överens om att utvecklingen är oroande när del gällerprissättningen på jordbruksfastigheter och att någonting måste göras för attkomma till rätta med problemet. I det sammanhanget säger jordbruksministern isvaret att han kan skönja en ljusglimt på detta område i och med attjordförvärvslagen enligt tilläggsdirektiven till jord-förvärvsulredningenkommer att kunna medverka till att dämpa den prisutveckling på jordbruksfastighetersom nu äger rum. Dettalas också i svaret om de principer för värdering m. m. som i det sammanhangetkan bli aktuella, men vilka dessa principer blir känner jag ännu inte lilleftersom de inte är offentliggjorda. Principer i alla ära, men del ärresultatet som är det viktiga, och i det här fallet gäller det attprissättningen på jordbruksfastigheter blir sådan att det verkligen går attförränta dem . Så är nämligen inte fallet med många av dejordbruksfastigheter som f n. säljs. Jag vet också att det finns många ungamänniskor som skulle vilja satsa på jordbruket , men de frågar sigom de över huvud taget har någon möjlighet att förvärva en gärd med denprisutveckling för fastigheter som äger rum. Jaghar fått svar på min interpellation, och jag vill säga jordbruksministern attjag i stort sett är nöjd med det. Jag konstaterar att vi får inväntajordförvärvsutredningens förslag, och sedan fär vi se om det den vägen blirmöjligt all komma lill rätta med detta problem. Överläggningen var härmedslutad. På förslag av talmannen beslöts att kammarensförhandlingar skulle fort-sältas . §21 Talmannen meddelade att på föredragningslistan för morgondagens sammanträdeskulle bland tvä gånger bordlagda ärenden utbildningsutskottets betänkande nr12 och arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 16 uppföras främst samtcivilutskottets betänkande nr 7 och socialutskottets be- tänkande nr 18 i nuangiven ordning sättas närmast efter socialförsäkringsutskoltets betänkande nr12. §22 Anmäldes och bordlades Propositioner 1977/78:71 om kvinnligtronföljd 1977/78:74 med förslag till riktlinjer för ettinformationssystem om arbetsskador, m. m. § 23 Anmäldes ochbordlades 1977/78:17 med anledningav propositionen 1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /78 såvitt avser polishus m. m. 1977/78:9 med anledning av propositionen 1977/78:53med förslag om upphävande av lagen (1931:110) om upplagshus och upplagsbevis,m. 1977/78:6 med anledning avmotion om inrättande av en internationell krigsförbrytardomstol1977/78:7 med anledning av motion om internationellt främjande av de 1977/78:28 med anledningav motion om åtgärder mot märkesdifferentiering 1977/78:30 med anledning av propositionen1977/78:47 om åtgärder för att underlätta strukturomvandlingen inomspecialstålindustrin och stålgjuteriindustrin jämte motioner 1977/78:31 med anledning av propositionen1977/78:17 om samarbete mellan staten och på dataområdet m. m.jämte motioner 1977/78:33 med anledningav motioner om statliga företag 1977/78:17 med anledning av propositionen1977/78:59 med förslag om särskilt sysselsattningspolitiskt stöd inomstålindustrin m. m., jämte motioner 1977/78:18 med anledning av propositionen1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret1977/78, såvitt angår anslaget Lån till , jämte motioner 1977/78:19 med anledning av propositionen1977/78:25 med förslag om tilläggsbudget I för /78, såvittpropositionen hänvisats lill arbetsmarknadsutskottet, jämte motioner § 24 Anmälan avinterpellation Anmäldesoch bordlades följande interpellation som ingivits lill kam- 1977/78:98 av ChristerNilsson (s) till bostadsminisiern om regeringens praxis i förköpsärenden, m.m.: Kommun har i princip förköpsräll enligt 1 ! ;förköpslagen (FL) vid försäljning som omfattar "sådan fast egendom som medhänsyn till den framtida utvecklingen kräves för tätbebyggelse eller därmedsammanhängande anordning". Riksdagenbegärde (CU 1973:18) en översyn av FL som i första hand syftade till ensamordning av medlen för en aktiv markpolitik. Enligt vad somuttalades i belänkandet (s. 5) fick även i fråga om FL kommunens obetingadeförköpsräll lill mark som avses för ny eller förändrad tätbebyggelse las tillutgångspunkt för den fortsatta prövningen. I propositionen 1974:152 föreladesriksdagen förslag till vissa ändringar i FL, varigenom kommun fick förköpsrättäven till sådan egendom som behövde rustas upp. I motiven lill denna ändringav 1 i; FL angavs (prop. s. 29) att kommunerna med de föreslagna ändringarnakommer all kunna göra gällande förköpsrätt i praktiskt taget alla desituationer då ett köp framstår som önskvärt frän mark- och bostadspolitisksynpunkt och att därmed det av uppställda målet nätts, nämligen attFL skall bygga på kommunens obetingade företrädesrätt till mark som avses förny eller förändrad tätbebyggelse. När antog lagförslaget (CU1974:36) hade utskottet i motiven angett att det som anförts i propositionentorde innebära att även tidigare anförda motivuttalanden bakom lagrummetsoförändrade del något förskjutits och anpassats till utvecklingen på detmarkpolitiska området. Utskottet erinrade om dåvarande civilministernsuttalande (prop. s. 28) att den principiella utgångspunkten måste vara den attförköpsrätt skall kunna utövas närhelst det behövs för att en kommun skallkunna genomföra sina markpolitiska intentioner. Enligtexpropriationslagen (ExL) ges kommun möjlighet att expropriera mark som"med hänsyn till den framtida utvecklingen kräves för tätbebyggelse ellerdärmed sammanhängande anordning", således det ändamål som med samma ordanges i FL. När exproprialionsändamålet preciserades uttalade föredragandestatsrådet (prop. 1971:122 s. 158-159) bl. a. att kommunen måste göra antagligtatt marken med hänsyn lill belägenheten och kommunens utveckling behövs för detavsedda ändamålet. Det betonades alt kommunen endast hade att prestera en sannolikhetsbevisningoch att kraven för denna inte får sättas alltför högt. I anslutning därtillhänvisades lill förarbetena lill FL där, om plan enligt byggnadslagen (BL) inteförelåg, som underlag angetts t. ex. befolkningsprognoser,bostadsbyggnadsprogram eller industriutvecklingsplaner. EnligtBL torde det numera vara helt obestritt att planinitiativen skall ligga hoskommunerna och att det är kommunerna som har att göra lämplighetsbdömningarna.Statens roll är begränsad till att övervaka all planeringen sker enligt BL ochatt söka motverka att riksintressen som lagts fast av inom den fysiskariksplaneringens ram träds för nära. Det undantag som finns bekräftar endasthuvudregeln. Detanförda ger uttryck för den av en mycket stark riksdagsmajoritet godtagnautgångspunkten att kommunerna skall ha en obetingad företrädesrätt lill marksom skall bli föremål för åtgärder som innebär tätbebyggelse i BL:s mening,och alt det skall ankomma pä kommunen själv att avgöra om och i vilkenutsträckning kommunen skall vara ägare till den mark som bebyggs. Dettorde vara ostridigt att förköp kan ske också beträffande mark, avsedd attfrämja det rörliga friluftslivet för kommunens medlemmar samt naturvården. Enprincipiellt intressant fråga är vilket krav som ställs på kommunerna vidansökan om tillstånd till förköp. Osäkerhet har uppstått om regeringen har attgöra någon egen sannolikhetsbedömning av om en fastighet behövs för detändamål som kommunen uppger. Det kan hävdas att motiven till 1 § FL inteinnebär mer än ett krav på alt kommunen tydligt skall ha uttryckt sin avsiktalt använda fastigheten för ett visst godtagbart ändamål. Det förutsätts attändamålet inte strider mot riktlinjer för den fysiska riksplaneringen.Emellertid har från vissa håll - mot all förmodan - hävdats att regeringen isådant läge skulle kunna göra en egen bedömning, där man kan komma till attändamålet som sådant kan godkännas men stannar för att detta ändamål bör ansesredan tillräckligt tillgodosett eller kunna tillgodoses på annat håll. Medhänvisning därtill skulle sålunda medgivande kunna vägras. Enligt en motsattmening som också hävdas med skärpa innefattar sådana bedömningar värderingar avsådan art som bör ankomma på kommunen och inte kunna indirekt överprövas genombeslut med anledning av ansökan om tillstånd lill förköp. Detkan möjligen vara olämpligt att begära generella tolkningar av gällande lag.Det är emellertid både lämpligt och av stort intresse för kommunerna att få enredogörelse för regeringens nuvarande praxis i fråga om regeringens befogenhetalt ingå i lämplighetsprövningar i förköpsärenden. Motbakgrunden av det anförda hemställer jag att till bostadsministern få ställaföljande frågor: I. Villbostadsministern lämna en redogörelse för regeringens praxis i ärenden omtillstånd till förköp när det gäller regeringens befogenhet all grundaavgörandet på sin och inte kommunens bedömning av hur etl godtagbart ändamålskall tillgodoses och i vilken omfattning detta bör ske'' Nr 46 2. Med vilka målsättningar i fråga om kommunens planeringsansvar Måndagenden ' pågående arbetet på en ny byggnadslagstiftning? Meddelandeom § 25 Meddelande om frågor Meddelades att följandefrågor framställts 1977/78:212av () till industriministern om åtgärder för att säkerställafortsatt malttillverkning i ; Isamband med tillsättandet av branschutredningen för bryggerinäringen uttaladeindustriministern att han förutsatte att större investeringsbeslut inombranschen skulle uppskjutas till dess utredningen blivit klar. Enligt uppgifthar dock - trots detta uttalande -fredagen den 9 decemberbeslutat om en investering om ca 40 milj. kr. för ett nytt mälteri i Bromma.Detta kan fä allvarliga konsekvenser för mälteriel i . Oron i kommunenoch bland de anställda har kraftigt ökat till följd av detta beslut. Mot dennabakgrund vill jag till industriministern ställa följande fråga: Har statsrådetför avsikt att vidta åtgärder som syftar till att säkerställa fortsattmalttillverkning i ? 1977/78:213av (vpk) till handelsministern om omprövning av Sverigesmedlemskap i ():