prot · G109143 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagskall presentera en framtagen redovisning av utvecklingen avsysselsättningen i Nonrland inom jord- och skogsbruket, gruv- och tillverkningsindustrin,byggnadsindustrin, handels- och reslaurangnäring m. m. 1977 - områden därcentern bara för ell par år sedan ullovade 400 000 nya jobb. INorrbotten minskade antalet sysselsatta i gruv- och tillverknings industrin med 1 500, därav 1 000 i verkstadsindustrin. 104 I minskade antalet sysselsatta i jord-och skogsbruket med 900, i byggnadsindustrinmed 500 och i verkstadsindustrin med 300. IVästernorrland minskade antalet sysselsatta i jord- och skogsbruket med 1 200och i gruv- och tillverkningsindustrin med 600, därav 200 i verkstadsindustrin. Jämtlandkom lindrigast undan men förlorade 100 jobb inom jord- och skogsbruket och 100inom handeln och restaurangnäringen. Gävleborgslutligen tappade I 300 jobb inom gruv- och tillverkningsindustrin, 600 inombyggnadsindustrin, 500 inom handels- och reslaurangnäring och 100 inom jord-och skogsbruket. Dennaförändring upplevde vi under borgerlighetens första regeringsår, 1977, i de femNorriandslänen. Denna utveckling har inneburit att arbetslösheten i Norrlandökal krafligl, ungdomsarbeislöshelens höjd är djupt oroande ochnedläggningshoten är många. Låtmig som exempel få nämna en del om utvecklingen i milt egel hemlänVästerbotten! Där har gruvorna i lagts ned, ulan ersättningsjobb. FrånVilhelmina har företaget flyttal tillverkningen och jobben tillSmåland. har friställt arbetskraft i omgångar och nusålts lill ell utländskt privat företag. Vi har levt med friställningar vidKockums i och vid i och med hot om nedläggningarav i och av Mo och skogsförvaltning i länet,planerar inskriinkningar osv. Tusentalsjobb har försvunnit eller hotar atl gå förlorade. De allvarligaste hoten liggeröver fabriker i , och , där många hundra,främst kvinnor, ser sina jobb i fara. Genom märkliga turer avenergimisshushållningsminister hotas hundratals vatlenrallare iJuklan av friställningar, och det tycks råda svårigheier atl få besked omframtiden för NCB:s fabrik i , med flera hundra anställda, och frånregeringen om hur del blir med omlokaliseringen av statens bakteriologiskalaboratoriums produktionsavdelning till , även den med flera hundra jobb.Allt detta har skapat en stor oro bland människorna. Hotet om en nyavfolkningsperiod i står för dörren. Denhär utvecklingen har vi behandlat i motionen 1350 från de fem socialdemokratiskariksdagsmännen i . Vi harockså pekat på en rad åtgärder somaktualiserats av den fackliga och politiska arbetarrörelsen i vårt län,åtgärder som kunde få utvecklingen att vända. Denpolilik som förs av industridepartementet har skapat särskilt sioraproblem i inland, och på detta ges många exempel i motionen 607 medGeorg som huvudmotionär. På åtgärdssidan i den motionen finns bl. a.kravet på förverkligande av det särskilda program för insats i Vindelådalen,vilket uttalade sig . Sedan den borgerliga regeringenstillträde har en rad av dess statsråd vid intervjuer i borgerliga tidningar iVästerbotten försäkrat att ett förslag kommer, men det är också allt som harhänt. Nuutlovas i betänkandet en särskild proposition i vår. Den hinner inie behandlasförrän i slutet på della år. Ännu måste Vindelådalens folk vänia påålgärder, men har tålamodet där nått kokpunkten. Jagvet inte om industriminister . Åsling även avfärdar sådana härredovisningar som uttryck för "socialdemokratisk missnöjespolitik",vilket han gjorde . Gör det, då villjag föreslåatt han läser de slutsatser om framtidsutsikter som arbetsmarknadsutskotlethar kommit fram till i del betänkande vi nu behandlar. Utskottet skriver där omNorrland att man ser tecken på atl den positiva befolkningsutveckling somkunde åstadkommas under 1970-talels första hälft nu bryts. Utskottet noterarvidare en förestående direkt befolkningsminskning i skogslänen. Hurhar då skogslänens riksdagsmän reagerat i den här allvarliga situationen? Närman studerar motionerna i det ämne vi nu behandlar frågar man sig om oron intealls berört de s. k. skogslänens borgerliga riksdagsledamöter. Av deföreliggande motionerna kan man hänföra 20 till skogslänsproblematiken i ämnetRegional utveckling. En enda av dessa 20 motioner har väckts av en borgerligriksdagsman på Gävleborgsbänken, 15 av dem är socialdemokratiska och 4 kommerfrån vpk. Jag frågar: Har inte de borgerliga riksdagsledamöterna i skogslänenupptäckt den utveckling som jag här har redovisat eller anser de alt den inieangår dem? Vadjag avslutningsvis vill beklaga är att arbetsmarknadsutskottets ledamöter intemed större skärpa har framfört kraven på ålgärder från regeringens sida för allpå nytl driva regionalpolilik i del här landet. Jag vågar påstå atl utskottetmed de åtgärder det föreslår alls inte kan lugna den oro som finns iNorrlandslänen. 1 motionerna 607, 615 och 1350 finns förslag på många ålgärdersom kunde medverka lill atl öka sysselsättningen i . Vimåste få tillbaka de regional politiska insatserna förden norra delen av värtland! Vi måste avvärja de hotsom föreligger mot den politiken ! Vimåste än en gång klargöra att del råder en mycket slor regional obalans-trotsden positiva utvecklingen i början på 1970-talel - mellan och Göta-och ! Denpiissiviiet och de rent negativa ålgärder som präglade politiken 1977 måsteförhindras 1978 och framgent! Norriandhar naturtillgångar, har arbetskraft och har miljötillgångarsom kan bli av betydelse för vårt land . Vadsom behövs är en aktiv regionalpolilik på nytt! Men för en sådan polilik krävssocialdemokraierna tillbaka i regeringsställning ! 1delta anförande instämde , och (samtliga s). PER (); Låt mig först notera mitt instämmande i socialdemokraternas särskildayttrande vid arbetsmarknadsulskoltets betänkande. Jagtycker att utskottsmajoriteten på ett liiei slarvigt och nonchalant sätt harglidit förbi de socialdemokratiska Skånemolionerna. tydligen redan intagna,och att nu argumentera, dvs. repelera med Skånestoff vad talare från andraregioner redan uttalat eller för den delen anknyta lill vad talare frän Skånesom sagt, verkar inte meningsfullt. Utskottethar inte velat dra andra slutsatser av sina införskaffade kunskaper omproblemen i än att med kortaste möjliga motivering, för alt inte sägautan motivering, avstyrka motionerna. Frågornaär många, och de kvarstår. Men svångremmen skall tydligen dras åt. Vi har junyligen fått regeringens ord på atl vi skall skapa jämvikt i vår regionalaobalans genom atl flytta. Regionens centerpartister - var slår de i den frågan?De hittar kanske fram lill verkligheten , den verklighet som förvissointe är överhettad och sladd i tillväxt. Vad tycker övriga borgerligaSkånepolitiker om arbetsmarknadsutskottets sätt atl tackla problemen i ?Svarel på del får vi tydligen inte , för kammaren är i stort sett tom, ochpå talarlistan finns dessa politiker ju inte. Effektenav att yrka bifall till t. ex. motionerna 818 och 819 kan jag förutse. Men dethindrar inte att jag anser de vara motioner värda ett bättre öde än avslag. Odetär nu att vi har en borgeriig regering och en borgerlig majoritet i rik.sdagen,som på olika grunder avslår våra förslag. Del får vi acceptera, men viaccepterar inte au borgeriighelen genom sitt handlande fördärvar landet ochdärmed regionen . Vi socialdemokrater har lovat varandra, och det kan f ö.läsas litet överallt: Vi kommer tillbaka. Det får bli beskedet tillarbetsmarknadsutskottet med anledning av behandlingen av våra motioner. (vpk): Jag har i två motioner begärt att statliga sysselsäliningsplaner skallutarbetas för och . Bakgrunden är att sysselsättningslägetför dessa båda län börjar bli alltmer alarmerande. Jagtar upp dessa båda län för all visa alt problemen med sysselsättningen nubreder ut sig över hela landet. och var som bekant under1960-talel mer eller mindre expanderande län. Här fanns inte de problem somvissa andra regioner brottades med. Jagvill som en parentes också säga alt kraven i mina båda motioner väl stäm meröverens med milt part is polilik när det gäller regional ut veckling ochmöjligheter för människor att få ett arbete. båda motionerna har jag redovisat statistik över den rådande situationen ide båda länen,jag behöver därför inte än en gång rada upp dessa siffror. Låtmig bara konstalera alt några större förändringar till del bättre inte harskett. Enliten förändring har ägt rum när det gäller arbetslösheten blandbyggnadsarbetarna i . Denna har minskat med ett par procent, menfortfarande är den . Detär intressant och avslöjande alt läsa utskottets behandling av och kommentarerlill de båda motionernas krav. Med utskottet menar jag Nr 143 naturligtvis inte bara de borgerliga ulan också de socialdemokratiska 17 mai 1978 Pörslkonstaterar utskottet alt sysselsättningsläget i de båda länen är bekymmersamt. Man säger om altbefolkningen under de senaste Regional utvecklins ' "" °''' ' totalt 2400 personer och att kommuner som , och uppvisarvikande befolkningssiffror. I har invånarantalet gått ner med . Utskottet konstaterar vidare att arbetsmarknadsläget ilänet f n. är mycket ansträngt. Blekingelän, säger utskottet, har haft en svagarebefolkningsutveckling än riksgenomsnittet. Utflyttningen av ungdomar ärrelativt stor. Länsstyrelserna räknar med en minskning av invånarantalet underperioden . Utskottetbekräftar alltså att situationen i de båda länen är allt annal än bra. Så långtsträcker sig utskottels bekymmer. sedan skall ta ställning lill konkreta åtgärder, bl. a. de somjagföreslär i motionerna, så avfördas det hela med atl man inte delar den grundsynsom återspeglas i motionerna. Och så överlåter man hela ansvaret pålänsplaneringen. Vadär det då för grundsyn som jag redovisar och som de socialdemokratiskaledamöterna lillsammans med de borgerliga i utskonel fnyser ål? Jo,jag konsiaierar alt det är två storfinansfamiljer som behärskar ,Watlenberg och Klingspor-Sienbäck. Jag konstaterar att dessa två finansfamiljerinte har något som helst socialt ansvar, vilket ju utvecklingen i Gävleborgbekräftar. För produklion och sysselsätining finns för storfinansen endast enavgörande faktor, och del är vinstmoiivei ur snäva kapitalistiska värderingar. Specielltbesvärande blir dessutom situationen för genom att n'äringslivet därär ensidigt inriktat på filialer och underleverantörer lill siora svenskamultinationella förelag som LM Erics.son och . Utmärkandeför båda länen är att man är beroende av stora svenska multinationella förelag.Vi vet alt dessa i rasande fart alltmer etablerar sig utanför vårt landsgränser. Vi vet också all dessa förelag i slor utsträckning söker sig lillutpräglade dikiaturländer, bl. Del är den sanning som jaganfört i båda motionerna. Socialdemokrater och borgare delar inte denna mening.Vad jag förstår av deras kommentarer anser de tydligen att kapitalexport ochkapitalistiska strukturrationaliseringar skulle vara till gagn för Gävleborgsoch när det gäller sysselsättningen. Sålåter det inte när socialdemokratiska riksdagsmän far land och rike runt ochlalar om kapitalismens härjningar och vanstyre. Men det är tydligen en sak, enannan är att sitta i arbetsmarknadsutskott och tillsammans med de borgerligaavslå berättigade krav, fnysa ål simningar och vifta bort det hela somointressant. 1den socialdemokratiska reservationen 1 går man t. o. m. så långt att man 108 lalar om atl del i råder enförhållandevis god sysselsättning. Hur kan man påslå dettanär man i arbetsmarknadsutskottets betänkande på s. 57 redovisar att antaletkvarstående arbetssökande per kvarstående ledig plats vid februari månadsutgång där var dubbelt så stort som riksgenomsnittet? Dehtr desocialdemokratiska länsriksdagsmännen reservationens påstående om attsysselsättningsläget i är förhållandevis gott? Jagvill påminna om atl 10 000 söderhamnsbor demonstrerade i december förra åretför att få ha jobben kvar samt för atl få nya arbetstillfällen till kommunen.De hade naturligtvis inte gjort della om lägel varit sådant som det påslås ireservationen 1 av socialdemokraterna. Jagvill också påminna om atl situationen i kommer alt ytterligareförsämras, om storfinansen får som den vill. Minskningen av antaletarbetstillfällen kommer att forlsätla i , i , i ochäven i . är beroende av två industribranscher som hållerpå med s. k. strukturrationaliseringar. Det är järn- och stålbranschen samtträ- och pappersmassebranschen. Äveni har sedan motionen skrevs ytterligare sy.sselsätlnings-minskningarskett och signalerats. Tilldelta säger ulskollel andel i slort aren riktig utveckling som äger rum. Detgäller att komma till rätta med det höga kostnadsläget. Det skall ske genom allmed stora statliga miljardbelopp underlätta för storfinansen atl ytterligareslänga ut tusentals arbetare från industrin och att öka kapitalexporten, ellermed andra ord: genom alt med statliga medel fiytta ul en del avindustrisysselsättningen till andra länder, till de s. k. frizonerna. Föratt ylleriigare kompleltera den grundsyn som jag ger till känna i motionernasäger jag- liksom utförligt redogjort för - all pålång sikt måste en planhushållningsekonomi införas. Att de borgerliga inte kanacceptera detta är inget alt förvånas över. De är ju storfinansens partier ochspråkrör. Däremot trodde jag att socialister var överens om detta. Nå,de konkreta kraven i motionerna innebär inte alt man skall avskaffakapitalismen. De är mera kortsiktiga. De utgår ifrån att jobb måste skapas nuoch alt så kan ske endast genom atl riksdag och regering tar det fulla ansvarethärför. av kraven i motionerna är desamma som länsstyrelserna framlagt iLänsplanering 77. Som bekant sitter i länsstyrelserna både borgerliga ochsocialdemokratiska ledamöter. De är också riksdagsmän och tänker tydligen nuavslå de krav som de en gång lidigare har godkänt. Sådana personer kallas förpolitiska kameleonter. Jaghar väldigt svårt att begripa hur utskottet kan anse att det förslag vi förfram i Blekingemotionen om en upprustning av kommunikationerna - bl. a. då avSJ - skulle ha en grundsyn som utskottet inte kan dela. Och jag har väldigtsvårt att förstå varför man inte kan acceptera förslaget om atl satsa påfiskeförädlingsinduslrier i i stället för att importera för hundratalsmiljoner kronor fiskeprodukter , eller förslaget om att bygga ulträdgårdsnäringen i . Nr 143 Jaghar väldigt svårl att förslå varför man inte kan acceptera förslagen att Onsdaeen den utveckla statliga AGV i för produktion avkommunikationsmedel och 17 mai 1978 avancerade transportsystem, att lägga upp ettprogram för kraftig utbyggnad av hälso- och sjukvården, barntillsynen ochbostadsbyggandet. Regional utveckling °" '' ''''S' ' '"'föreslå att man ger statliga bidrag, som möjliggör byggandet av kommunalafritidsbyar och alt statliga och halvkommunalaÖslernäs får dessa uppgifter? Vad ärdet för fel grundsyn i atlföreslå att all producerad pappersmassa i del här landet också skall förädlashär? Jaghar berört några av kraven i motionerna. Vi har fakliskt bemödat oss om allföreslå konkreia och realisliska allernativ för alt ge de många utslagna ocharbelslösa ell arbele. Utskottethar inte behandlat förslagen och lydligen inie ens läsl motionerna. Deltasäger en hel del om utskotisledamöterna och deras flathet inför de problem somtusentals människor befinner sig i och som många riskerar alt hamna i. Jag yrkarbifall till motionerna 1345 och 1346. THUREJADESTIG (s): Dagens debatt präglas av olika regioners oro för framliden. Vi stårinför stora och besvärliga ekonomiska problem. Många av de traditionellaindustrierna knakar i fogarna, 40 000 ungdomar är arbetslösa, många bruksorterhotas kraftigt av nedläggningar. Den sociala tryggheten är i fara för lusentalsmänniskor i vårt land. Situationeni präglas av samma oro som meddebatlörer från andra län gettuttryck för i dagens debatt. Ännu bäringen talare framfört att vi har tilltrotill framtiden - möjligtvis statsrådet . Ettindustrialiserat län som drabbas helt naturligt hån av en sålångvarig internationell lågkonjunktur som den vi har upplevt. Till dettakommer dessutom de svårigheier som strukturproblemen i gruv- ochjärnhanteringen skapar, vilka medför verklig otrygghet för bruksorterna. Vidiskuterar den regional politiska situationen. Anden är så besvärligberor i hög grad på regeringens bristande handlingskraft just när del gälleratl forma mer målinriktade insatser för atl klara våra basnäringars aktuellaproblem. Egentligenkan man inte begära alt regionalpoliliken skall fungera när vi saknar en fasinäringspolilik i vårt land. Följden blir den som lättast kan beskrivas med attindustriministern hoppar från tuva till tuva i avsaknad av en bättrenäringspolitisk helheisyn. Dessutomkommer andra statsråds tal in i bilden och underlättar inte en framförhållningför en tryggare sysselsättning. Tillåt mig att citera en underledare i vårtläns liberala dagstidning av , där del heterföljande: "Asea-Alomskall ändra produktionsinriktning, förkunnar energiminister 110 i en intervju i . Hansäger sig också ha talat med andra parten, dvs.Asea. Men Asea-Atoms verkställande direktör vet ingenting. Och de 1 400anställda för nöja sig med tidningsbesked. Detär nu inte första gången som energiministern missköter sill fögderi, men detursäktar inie alt han försummar direktkontakterna och serverar sinaföretagsbesked genom massmedia. Även en tekniskt obegåvad energiminister måsteväl inse värdet av kontakter." - Därmed slut på citatet, som var från enborgeriigl orienterad länstidning. Dagendärpå besökte denne energiminister vårt län och inför en grupp centerpartisterförklarade han atl han hade haft direkta "interna" kontakter medAseas koncernchef tillika främste företrädare. Detsynes vara en kontaktyta som är tillräcklig. Undra på att man i etlindustrialiserat län som känner oro för sin framtida sysselsättningsnivå. Asea-Alomhar däremot genom företagsledning och fackliga företrädare uppvaktatnäringsulskottel och där dokumenterat vad det betyder för landet att manstimulerar en industrigren .som den Asea-Alom representerar. Meden annan energipolitik och en mer målinriktad näringspolilik skulle denregionala balansen för vårt läns vidkommande ha varit betydligt bättre. I dagär den besvärande. Sedan1975 har 2 500 jobb försvunnit inom den västmanländska industrin. Del beräknasalt 1 500 anställda är "övertaliga" eller arbetar vidnedlägg-ningshotade förelag. Utvecklingen med allt färre jobb inom industrin-främst stålbranschen - väntas fortsätta i länet, och f n. görs ingenting. Dettaframgår av Rapport 78 - den årliga översynen av länsplaneringen. Informationeni det följande har jag hämtat dels från Rapport 78, dels frånlänsarbetsnämndens månadsrapporier. Möjligheternaatt få en gynnsammare utveckling inom länets näringsliv utansysselsällningsskapande ålgärder bedöms vara myckel små. Utvecklingenleder därför till stora risker för fortsalt utflyttning från länet, om inte enbetydligt långsammare ökning av kvinnornas yrkesverksamhet accepteras eller manaccepterar en hög arbelslöshei bland männen. Bådadessa krav slriderdock klarl mot de regionalpolitiska målen om allas rätt tillarbete och en ökad jämlikhet mellan män och kvinnor. Samtidigtsom jobben inom industrin blir färre ökar den offentliga sektorn. Från 1975lill 1985 väntas drygt 6 000 personer ylleriigare få arbete i offentlig tjänst.Det är främst kommunernas barn- och äldreomsorg och sjukvård somväxer. Fråganär om det hos och kommunerna finns ekonomiskt utrymme att genomförade planerade verksamhetsförändringarna. Debefolkningsramar som gällt - med ett invånarantal i på270 000 personer 1985-skall gälla också i fortsättningen. Del betyder att II800 nya jobb måste skapas till 1985. Utvecklingenpå sikt måste bedöm;is som ytterst oroande för länet som helhet. I så gott somvarje kommun finns krisförelag eller krisbranscher. Nr 143 vilket kan leda till ytterligare sysselsätlningsminskningar. Onsrlappn rlpn Utgångspunktenför de regionalpolitiska insatserna och planeringen för 17 mai 1978 måsle därför vara atl trygga sysselsättningen. kraftfullainsatser för atl åstadkomma en gynnsam utveckling för vår nn I )prkl'np '"ustri. I förstahand bör insatserna riktas mot länets stålörter: Hallslaham-mar. ,, och . Utvecklingenhittills i kommun är också oroande, och där bör speciellalokaliseringsinsatser övervägas, anser i sin redovisning. Ellav de krav som förs fram i redovisningen äran Fagerstaregionen skall få sammalokaliseringsstöd som det inre stödområdet. Istället för alt lägga ned olönsamma delar av stålbranschen vill länsstyrelsenalt alternativa utvägar övervägs för att åstadkomma en lönsam produktion. 1första hand bör man sträva efter samverkan mellan olika företag. Länsstyrelsensrapport ger en god bild av dagslägel och de regionalpoliliska problemen i etlindustrialiserat län som . Men problemen är många och stora. I dagförhandlas det inom och mellan olika förelag om sammanläggningar och framtidastrukturella förändringar. Vad som är anmärkningsvärt i sammanhanget är atlberörda kommuner så atl säga slår uianför och sålunda endasl kan avvaktautgången från parkett. Det är ingen bra utveckling. Detär inte enbart företagsekonomiska aspekter som är väsentliga -centralare är desamhällsekonomiska. Därför är del av vikt atl hänvisa till de reservationer somde socialdemokratiska utskotlsledamöterna avgivit samt till del särskildayttrandet. Idetta anförande instämde (). KARINFLODSTRÖM (s): I arbeismarknadsutskotlels belänkande 23 behandlas bl. a. en moiion somväckts av de socialdemokratiska riksdagsledamöterna från län. I motionenframhåller vi speciellt problemen för etl inlandslän och den kraftigastrukturomvandling som näringslivet genomgått ochsom fött till följd alt andelen industrisysselsalla under perioden 1960-1975minskade , medan andelen industrisysselsalla i riket i övrigt låg påoförändrad nivå. Lägger man därtill atl under 1970-ialets första hälftindustrin i länet minskade , medan den i riket som helhet ökade , förstår man atl della län genomgått stora och smärtsamma förändringar. Inomflera branscher har kraftiga strukturomvandlingar skett. Så t. ex. har gruv-och tillverkningsindustrin förlorat bortåt 6 000 arbetstillfällen . Textil-, läder- och skoindustrin var förr mycketbetydelsefull för länet. Denna sektor har krympt från en sysselsättning påca 6 000 personer till 1 100 . Inom skogs- och jordbruket har hälften av alla arbetstillfällen rationaliserats bort Nr 1431960-1975. Vilkaallvariiga konsekvenser som strukturomvandlingen inom special-stålindustrinkommer atl medföra för län pekar vi på i motionen. Delta gäller särskiltför kommunerna , därsysselsätlningsslrukturen är ensidig och förvärvsfrekvensen låg, specielltbland kvinnorna. Dåspecialslålindustrini länet sysselsälteröver6 000 personer, dvs. nära en femtedel av branschensanställda, kan vi inte tillåta en strukturomvandling som främst styrs avföretagsekonomiska skäl. Ett aktivt statligt agerande är nödvändigt. Del räckerinte med löften och vänliga ord. Fleraav kommunerna i länelär i stor utsträckning beroende av e» företag. I Karlskogaexempelvis är av de förvärvsarbeiande verksamma i Aktiebolaget . IDegerfors dominerar Uddeholmsägda , som reduceratantalet anställda från 2 300 till I 300 personer. Minegen hemkommun, , är den av länets elva kommuner som har den isärklass besväriigasle situationen. 1960 hade kommunen nästan 10 000 invånare.I dag är siffran 7 100. Låtmig här göra en tillbakablick på försvunna arbetstillfällen . 1963:Nedläggning av skofabrik i . 90 personer friställdes, varavhälften kvinnor. 1963:Nedläggning av Yxsjöbergs volframgruva. 90 personer friställdes, huvudsakligenmän. 1966:Nedläggning av , . 50 personer friställdes,huvudsakligen män. 1969:Nedläggning av massafabriken vid bruk. Arbetsstyrkan vid bruketnedtrappades med inemot ett hundratal personer, däribland mångakvinnor. 1972:Nedläggning av Mossgruvan i . 45 personer friställdes, huvudsakligenmän. 1973:Rationalisering av glashanteringen vid bryggeri. Ett tjugotalpersoner friställdes, huvudsakligen kvinnor. 1975:Reducering av tillverkningen vid bryggeri på grund av ekonomiskkris och omorganisation.