prot · G109106 · 1977-12-31 00:00:00 — Det lär vara så an det finns ungefär 40 000 människor i det här landetsom verkligen skulle få en hjälp i sitt liv och leverne och i sin verksamhet omman övergick till att finansiera en större andel av den kommunala verksamhetenmed statsbidrag. Det är 40 000 aktiva kommunalpolitiker. Deras bekymmer lättasotvivelaktigt något när det gäller att få budgeten atl gå ihop, om man påinkomstsidan kan föra upp nya och större belopp under rubriken statsbidrag. Mendet här är ju inte ett problem för kommunalpolitiker eller för dem som skallutkräva de pengar som behövs, utan det är en problem för dem som skall beialapengarna. För alla oss som måsle beiala är det på litet egentligenhjärtligt likgiltigt om man gör eller inte gör de här bokföringsoperationerna.Egentligen vel vi alla all svårigheten att klara utbyggnaden avlångtidssjukvården liksom alla andra projekt är att hitta former för denavvägning, den prioritering inom en större samhällsekonomisk ram som det tillslut måste handla om. Pengarna måste tas ur våra gemensamma tillgångar. Påvilket konto vi tar dem är inte särskilt intressant. frågade hur del skall gå till alt betala. Han räknade upp några sätt.Man kan höja momsen. Vi vel att han varit en stor vän av att höjaarbetsgivaravgifterna. Man kan naturligtvis höja den statliga skatten. Man kanhöja kommunalskatten och landstingsskatten. Visst kan man göra detta - del är ibetydande utsträckning tekniska frågor vilket man väljer, för dem som skallbetala gör det i stort sett detsamma. vet väl lika bra somjag och alla andra att inte heller staten har några som helst andra pengar atlbygga långtidssjukhus för än skattepengar, som betalas av samma människor sombetalar landstingsskatt. Dessutom har det blivit värre nu än det har varitförr. Man harju alltid kunnat säga, med viss rätt, att ju mer av kommunernasinkl. landstingens utgifter vi finansierar med statliga pengar desto rättvisareblir systemet ur fördelningssynpunkt, därför alt statlig inkomstskatt betalastill större del av dem som hardet bättre ställt än vad som är fallet medlandstingsskatten, som ju är proportionell. Vivet att gäller inte detta längre. Vi kan inte och har inie på längekunnat finansiera några nya samhällsutgifter, oavsett vem som är huvudman,genom höjda statliga inkomstskatter. Del har tvärtom även där rått enighet ihuvudsak, , om att de statliga inkomstskatterna måste sänkas. Ochvi har sänkt dem år . Den nuvarande regeringen har gjort det vid varjeårsskifte sedan den tillträdde. Den föregående regeringen gjorde del faktisktockså. Det kallas i debatten - för en gångs skull, höll jag på all säga - medelt korrekt ord för skatteomläggningar, och del är vad det är. Man måsle sänkaden skatten. Hälso-och sjukvård, m. m. Hälso-och sjukvård, m. m. Skall man vara äriig, , så får manerkänna alt när det gäller ytterligare stora belopp som staten måste hämta infinns del bara en källa som verkligen kan ge dessa pengar, och det är momsen.Det är naturiigtvis tekniskt möjligt atl höja momsen - det är svaret på GöranKarissons fråga. Momsen är ganska lätthanterlig, och den är effektiv. Mennu är det ju så alt människor med vanliga inkomster betalar mervärdeskatt påungeför hälften av sin inkomst. Den andra hälften brukar gå till skatt och hyra- del är ingen moms på de utgifterna. Låtoss säga att man tjänar ! Då kan vi också säga att det kostar ungeför2 % moms an subventionera bort . Det aren aning för myckettilltagel, men vi måste alltid göra så eftersom vi behöver pengar för attkompensera själva momshöjningen också. Det är faktiskt enkel matematik att 1 96på 50 000 och 2 96 på 25 000 är exakt lika mycket, så för skattebetalarnabetyder det inte någonting alls, om man gör den operationen atl man flyttaröver en utgift till den statliga sidan och finansierar den med moms -det är lika illa. Vikan bli tvungna att göra så i alla fall. Och vi blir tvungna de närmaste årenatt skrapa ihop statliga pengar för att hjälpa kommunerna ur en omöjligsituation. Men det är inte en lösning pä alt hälla på med dessabokföringstrick, utan det är som vi också i enighet brukar säga elt sätt attåstadkomma en bromssträcka, för omprioriteringar. För att få ordning påekonomin kan man behöva göra sådana insatser, men i längden är det inte någonlösning av vare sig långtidssjukvårdens problem eller några andra långiidsproblem.Vad det handlar om är helt enkelt att bereda utrymme i den totalasamhällsekonomin för det som vi bedömer viktigast. Och, , vadbråkar vi då om? Vi är överens och har varit det rätt länge om vilka områdensom måste prioriteras. Vi brukar tala om tre. Det är långtidssjukvården ilandstingen, det är äldrevården och barnomsorgen i kommunerna. Det råder totalpolitisk enighet, mig veterligen, om denna prioritering. Det är dessa treområden som vi i allra första hand måste satsa på. Då är vårt problem allfördela samhällets totala resurser så att de här prioriterade områdena fårsitt. Sådant kan ta litet tid, men det blir inte i längden en enda vårdplatsmer därför att man håller på och laborerar med betalningssättet, när sammapersoner, samma skattkällor ändå måste betala. Jaghar ingenting emot diskussionen, som jag betraktar som en teknisk diskussion,om hur man skall skaffa fram pengarna, framför allt på kort sikt, men man skallinte, , försöka göra gällande att den diskussionen handlar omhuruvida vi skall eller inte skall ha en fungerande och tillräckliglångtidssjukvård i landet- fördel gör den inte. Den handlar om hur man medminsta skadeverkningar på ekonomin i dess helhet skall skapa ett visst belopplill ett visst ändamål. Det gäller diskussionen, men den gäller inte frågan hurmånga platser vi skall ha i långtidssjukvården. Därom är vi överens: vi skallsatsa så mycket vi någonsin orkar, och det är landstingen också överens med ossom. Jag har baravelat ge några nya exempel på det som har varit vår uppgift ,att påvisa hur dessa krampaktiga försök från 106 ochandra alt skapa en bild av oenighet på fel föll fortsätter och är Fredagenden lika meningslösa som . alt vi harolika uppfattningar-del harvi i] - om hur vi skall lösafinansieringsfrågan är viktigt. Det skall vi fortsätta att diskuteraochdelkan vislåss om. Men vi skall inte försöka göra gällande att vi Hälso- ochsiuk-med den debatten egentligen diskuterar frågor om människors vårdbehov rd m m och hur de skalltillgodoses, för del gör vi inte. Det är en helt annan diskussion. Omni vill ge konstruktiva bidrag till den debatten, peka då i stället på frånvilket samhällsområde vi skall ta de reala resurserna, inte kronorna och örenautan de verkliga resurserna, prestationerna, inte minst de mänskliga, sombehövs! Det aren viktig fråga och vi är ju engagerade i den. Och den som harläst socialutskottets betänkande, propositionen och de"hotfulla"beiänkandena från alla utredningar som redan är på gång kan inte sväva iokunnighet om att det görs oändligt mycket för att vi skall komma till rättamed del problemet. Men att då skjuta det ifrån sig och i stället tala om påvilken rad på skattsedeln en viss utgift bör föras upp är för mig enmeningslöshet. Jag ber atl på alla punkter fö yrka bifall lill socialutskottetshemställan. GÖRANKARLSSON (s) kort genmäle: har ansträngt sig över hövan för alt sprida en dimridåöver vad diskussionen gäller. Det är inte jag eller någon annan socialdemokratsom har tagit upp den ekonomiska diskussionen, utan det är somhar gjort det i snart sagt varje tal hon har hållit. Där har hon påtalat attvåra förslag skulle vara mycket oförmånliga för landstingen och kommunerna. Detär där, , som diskussionens kärna ligger. Det är hon som harbörjat den debatten. Att vi nu för den är helt naturiigt, eftersom det inte harskett någonting på det här området. Del är inte frågan om atl bara säga att manvill någonting, ulan man måste också åstadkomma konstruktiva resultat. Det ärdet jag efterlyser från sjukvårdsministern. Sedankan man naturiigtvis. som , föra ett ekonomiskt resonemang. Mendet resonemang han förde är minsann inte invändnings-fritt. Vad har landstingenför möjligheter all klara sin ekonomi? De har icke några andra möjligheter änatt höja landstingsskatterna. Staten däremot har möjlighet att, som herrCarishamre påpekade, la ut höjd moms, höja arbetsgivaravgifterna ellerstrukiurfondsavgifterna eller de direkta skatterna - men dessa utvägar haravvisats av er. Det är närmast ni som har ansvaret som får välja vilken väg ni vill gå, om ni nu är beredda att göra någonting positivt när det gäller långvården. Det är den frågan det gäller. HerrCarishamre använde en del av sin lid till att tala om social nedrustning. Jag föreställer mig att ingen i kammaren förstod varför han förde det resonemanget. Vem har påsiåit att del pågår någon social nedrustning? Det har i varje fall inte jag gjort. Men den politik som den borgeriiga regeringen för, inte minst den ekonomiska politiken, innebär på 17 2 protokoll 1977/78:106-108 Hälso-och sjukvård, m. IV. sikten fördelning av inkomsterna som är ojämlik. Det är någonting som vi haranledning att diskutera mycket allvarligt. HerrCarishamre sade att del inte spelar någon roll på vilket konto man för uppkostnaderna. De enda som skulle kunna vara lill freds om man skulle åstadkommaen slaisbidragshöjning vore kommunalmännen. Ja, , frågakommunalmännen landet runt hur de har det och kommeratl få ellklart besked: De behöver stöd från staten föran klara de uppgifter som de harförelagts. av de frågor som behandlas i socialutskottels belänkande berördes redanunder den allmänpolitiska debatten. Andra frågor har utskottets talesman, herrCarishamre, redan tagit upp i kammaren. Jag tänkte begränsa mig tillnågra få kommentarer. EvaHjelmström tog upp önskemålet om en bättre läkemedelskontroll,en bätlrebiverkningsrapportering. Den utredning som har tillsatts omläkeme-delskonirollen förväntas komma med sitt betänkande redan i sommar.Avsikten är att det belänkandet sedan skall remissbehandlas ochatt proposition skall kunna framläggas . EvaHjelmström varnade också, om jag förstod henne rätt, för en onyansered rädslaför vissa läkemedel. Det hör till de frågor som behandlas i en annan utredning,läkemedelsinformationsutredningen, som också den kommer att bli klar undersommarens lopp. gillade inte de många utredningar som har tillsatts påsocialpolitikens område. Anledningen lill dessa utredningar är bl. a. attfastän väldigt myckel ar bra i svensk sjukvård, är en hel del mindre bra, ochpå åtskilliga områden skulle förbättringar kunna göras. Det är angelägel atldessa förbättringar snabbi kommer till stånd. I stället för att tillsätta eneller två mycket stora utredningar med myckel omfattande uppdrag, utredningarsom skulle ta mycket lång lid atl slutföra, harjag valt arbetsgången atttillsätta utredningar som har förhållandevis starkt avgränsade direktiv men somi stället har i uppdrag att arbeta så skyndsamt som möjligt. Enav dessa utredningar är redan klar - det är utredningen om hälso- och sjukvårdför de äldre, en utredning som jag med glädje har märkt atl ocksåsocialdemokraterna ställer upp helhjärtat bakom. Den har klarlagt mycket avbehoven och situationen pä långvårdens område. Andra utredningar, t. ex.lobakskommittén, behandlar frågor som socialutskottet upprepade gånger medriksdagens bifall har önskat få utredda men där den gamla regeringen intevillfor deras önskemål. uppehöll sig i sill anförande främst vid äldresjukvården och del medrätta. Det är ett område där oerhört mycket behöver göras men där det ocksåfinns mycket stora möjligheter att ge de gamla som behöver vård en i bästabemärkelse effektiv och mänsklig vård. Möjligheten för dessa äldre altåtervända till sina hem har avsevärt förbättrats i lakt medrehabiliteringens framsteg och möjligheten till förbättrade vårdinsatser vidsjukhusen, vid sjukhemmen och i den öppna vården. Men skall det bli möjligt att verkligen fåen så god sjukvård som möjligt för de äldre måste vi Nr 106 också ha en väl fungerande värdkedja, där dagsjukvård och hemsjukvård är den betydelsefulla komponenter för alt öka de gamlas möjligheter alt stannakvar 3] mm-s 1978 i sina hem eller återvända dit . Jaghar tidigare med glädje noterat atl också socialdemokraterna ställer upp Hälso- och sjuk-bakom kravet på av en kvalitativ och kvantitativ förstärkningav hemsjuk- rd m m värden. I det avseendet gjorde inlägg mig bekymrad. Jag fick ett intryck av att man från socialdemokratiskt hällnu var beredd atl backa från denna önskvärda utveckling. uppehöll sig också vid en historieskildring av hur starkeftersläpningen av utbyggnaden av långvården hade varit under 1970-laletshittillsvarande år, alltså då socialdemokraterna till huvudsakligdel bär ansvaret för utvecklingen. Vad gjorde socialdemokraterna ? Eftersläpningen kunde man ju ganska snabbi lägga märke till. Analyserarman den ekonomiska situationen för landstingen under alla åren under 1970-taletskall man finna atl de ständigt ökade arbetsgivaravgifterna var en väsentligorsak till landstingens svårigheter när del gäller ekonomin. Beträffandehemsjukvården och dagsjukvården finns del anledning atl understryka att det ärangelägel att inte bara titta på ersättningen i den mån anhöriga är villig attmedverka - det blir också allt angelägnare att titta på de anhörigasmöjligheter atl ställa upp med hänsyn till de regler som gäller påarbetsmarknaden. Närdet gäller utbyggnaden av sjukhemmen vill jag understryka vad jag harframhållit här i kammaren, alt det är utomordentligt viktigt all göra detmöjligt för landstingen att fullfölja sina planer på en utbyggnad med ungefär 2300 platser . Regeringen har också aktivt sökt underlätta utbyggnaden aväldresjukvården. En hel del har redan genomförts, och jag skall nämna någrasådana åtgärder. Denallmänna arbetsgivaravgiften, löneskallen, har från den sänktsmed 2 96 trots socialdemokraternas protester. Det innebär en ärlig lättnad fr.o. m. på ungeför 750 milj. kr. för landstingen och kommunerna. Vidare harersättningen från sjukförsäkringen till landstingen höjts med ungefär43 96,dvs.nära . Hemsjukvård och dagsjukvård har därvid fått en kraftigförstärkning. Vidarefår landstingen och kommunerna vardera 360 milj. kr. i extra statligabidrag. I gengäld har de förbundit sig att vara ytterst restriktiva med andraåtaganden än de prioriterade, nämligen barnomsorg, äldrevård och äldresjukvård.Samtidigt förbereds inom en rad åtgärder för alt bl. a.förbättra kvaliteten på äldresjukvärden samt för atl öka trivseln för deanställda och på det sättet underlätta rekryteringen, som är ett stortproblem. Principbeslut har också tagits om att allmänläkarutbildningen skallförlängas med sex månaders utbildning i långvårdsmedicin och rehabilitering föratl förbättra möjligheterna förde gamla att fä en bättre sjukvård både i denöppna vården och i de lokalt belägna sjukhemmen. Vidare pågår förhandlingarmellan regeringen samt I Nr 106 och om utvecklingen . den begärhär besked om vad della kommer atl leda lill och hur mycket det blir i kronoroch ören för landstingen. Jag tror nog atl allvarligt undervärderarkammarens ledamöter om han iror att de förväntar sig att man Hälso- och sjuk- under pågående förhandlingar skulle gå ut och tala om vad förhandlingarna vård m m kommeratl utmynna i. Så mycket kan jag säga som attstor enighet redan nu föreliggerom atl landstingoch kommunermåsie iaktta yttersta restriktivitei i fråga om andra områden än deprioriterade. Enighet råder också om alt restriktivitei måste iakttagas avregering och riksdag när det gäller atl ge landsting och kommuner nyaåligganden. Jag tror också att del råder stor enighet om alt ytterstarestriktivitei måste tillämpas när det gäller att lägga på landsting ochkommuner nya pålagor såsom nya arbetsgivaravgifter, i synnerhet sådana som inteär socialförsäkringsmässigt motiverade. I de volymberäkningar som har gjortsfrån såväl kommunförbundens som regeringens sida har man räknat med enutbyggnad av sjukhemmen med 2 300 vårdplatser . tycker inte om alt jag här i kammaren diskuterar de ekonomiskakonsekvenserna för landstingen av olika förslag. Del förstår jag faktiskt inte.Vad del gäller människovården, sjukvården, socialvården, är helhetssyn etthonnörsord, och del med rätta. Nog borde begreppet helhetssyn också vara etthonnörsord när del gäller de ekonomiska konsekvenserna för landsting ochkommuner av de olika förslag som läggs fram här i kammaren. Socialdemokraternaföreslår, som har nämnt. 150 milj. kr. lill långvården för nästabudgetår för alt underlälla den önskvärda ulbygg-naden av sjukhemmen. Men jagkan inie underlåta all stryka under del som ocksånämnde, att man från socialdemokratiskt håll samtidigl föreslår en nyarbetsgivaravgift, en sirukturavgift på 2 96, som skall införas från år. Den skulle för nästa budgetår kosta landslingen 350 milj. kr. Hur man änvrider och vänder på delta förhållande, , blir ändånettoresultatet, om man anlägger en helhetssyn, en urholkning av landstingensekonomi med 200 milj. kr. i förhållande lill regeringens förslag. Man ger medden ena handen, men med den andra handen lar man tillbaka hela bidraget ochbetydligt mer än så i form av en ny löneskatt. Jagifrågasätter inte socialdemokraternas ambitioner och goda vilja på della område, men socialdemokraterna måsle ändå göra klart för sig atl ell förslag som i sin helhel innebär en urholkning av landslingens ekonomi med 200 milj. kr. inie underlättar den önskvärda utbyggnaden - tvärtom. framgick också klart i den socialdemokratiska reservationen lill finansulskol- lets betänkande nr 15 som behandlar finansplanen. Där sades del uttryckli gen: "Slrukluravgiften kommer också alt få betalas av kommunerna. Redan av den anledningen bör man någol revidera ner den kommunala tionens tillväxt 1978 i förhållande lill finansplanens kalkyler." 1 klartexl betyder "revidera ner" all socialdemokraternas politik ger mindreutrymme för konsumlionslillväxt än regeringen vågar räkna med. 20 Jag har än en gång uppehållit kammaren med de hiirberäkningarna, men socialdemokraterna måsleen gång för alla försöka lära sig all ständigt höjda Nr 106 löneskatter är förödande inte bara för förelagen ulan också förlandslingens den och kommunernas möjligheter att bygga ut äldresjukvård och barnom- 31 p-mrs1978 sorg. Låtmig lill sist, herr talman, något la upp reservationen 4, som ochsjuk-Karlsson inte tog upp i sitt anförande. Reservationen gäller nej tillmedel lör vård. m m. omvandling av tjänst vid frånbiträdande överiakare lill överläkare. Del är fråga om ell belopp på 15 000 ä20 . Anledningen lill reservationen ar en socialdemokratiskmoiion med som första namn, en motion som har föranlett rubrikerav typen "Politiskt mygel" och "Vänskapskorruption blandmoderaterna" i socialdemokratiska tidningar. Motionen var så passanmärkningsvärd alt Akademiska .sjukhusets direktör såg sig föranlåten attlämna en rad sakuppgifter i en skrivelse till utskottet. Molionenhar uppenbarligen tillkommit på grund av en ren missuppfattning av huromvandlingar av läkartjänster går till. Del kan vara lätt gjort och det ärursäktligt. Men i stället för all erkänna alt man varit ute i ogjort väderframhåller m. fl. sina insinuationer i reservationen, som går utpå att omvandlingen skulle ha föreslagits därför alt den var avsedd förden somsakkunnig biträder mig i departementet. Jag skall därför här för kammaren ochlill kammarens protokoll så kortfattat som möjligt redogöra för frågan. Förslageti budgetpropositionen,som också bilräds av ulskollsmajorilelen, innebar all enbiträdande överläkarijänst vid lungkliniken vid Akademiska sjukhusel skallomvandlas till överiäkarijänsl. Direktionen har begärt detta sedan1971, det år då möjligheten infördes alt ha mer än en överiäkarijänsl vid enoch samma klinik. Det är f ö. del enda förslag lill omvandling av tjänst somhar varit med ända men som ännu inte har bifallils. Ingen annanomvandling har heller förts fram så konsekvent och ihärdigt från sjukhuset somdenna. har också med undanlag lör denna senaste gång lillsiyrklvarje år, och anledningen lill detta är inte svår att se. Den storalungkliniken vid Akademiska sjukhusel har nämligen endaslen överiäkarijänsl.Överläkaren är dessutom tillika professor. Trols atl sjukhusel är regionsjukhusoch undervisningssjukhus är kliniken i det avseendet sämre ställd änkringliggande sjukhus. , , , , och Örebrohar t. ex. två överläkare vid sina lungkliniker. och har tre, för all tanågra näraliggande exempel. Påståendeti reservationen att överlakartjänslen skulle vara avsedd för någon viss personfaller på alt tjänsten är sjukvårdsmässigt motiverad, inte personbunden.Överlakartjänslen är att betrakta som en helt ny tjänst och skall därförannonseras ut i bl. Post- och och . Efteransökningstidens utgång skall direktionen överlämna ansöknings handlingarna till , vars medicinska fakultet utser tre till fyra sakkunniga. Med stöd av de sakkunnigas utlåtanden föreslår universi tetet någon lill tjiinslen. Direktionen har därefter i sin lur alt lämna förordlill 21 Nr 106 tjänsten, varefter regeringen tillsätter den. den mandepersonliga hänsynstaganden finns således ingalunda. Bakgrundentill direktionens upprepade begäran om en överiäkarijänsl är atl denöppna vården vid lungkliniken har ökat starkt och alt kliniken svarar Hälso- och siuk- '" sjukvårdsområdets behov av aslmavård och allergiutredningar för vård m in personer i vuxen ålder. Dessutom har tillkommitökade krav på undersök- ningar av yrkesmedicinskalungsjukdomar. Det kan därför förutses att den blivande tjänsteinnehavarenfåren betydande del av sin verksamhet föriagd lill denna del av lungmedicinen,som har hög prioritet inom både sjukvård och forskning. 1andra sammanhang har socialdemokraterna varit lika angelägna som riksdagensövriga partier om att vi skall få en så starkt förbättrad yrkesmedi-cinskverksamhet som möjligt. Jag hoppas alt del vid närmare eftertanke också gällerför denna kliniks vidkommande. EVAHJELMSTRÖM (vpk) kort genmäle: Jag kan konstatera atl varken eller utskottets talesmantog upp våra krav på ökad fortbildning av personal och ökad information lillallmänheten i fråga om preventivmedel. Inte heller svarade någon på min direktafråga som gällde om kommersiell reklam fortsättningsvis skall få förekomma påmödra- och barnavårdscentraler. Det vore bra med elt klargörande på depunkterna. har alldeles rätt i alt jag varnade för onyanserad rädsla förp-pilleroch spiraler. Men jag krävde respekt förde biverkningar somfaktiskt förekommer, och jag krävde att ålgärder skall vidtas för atl förbättrakvinnornas situation. Det finnsju klart konstaterade biverkningar, och delkrävs ökad forskning på det här området. Detta är krav som många kvinnor skullekunna ställa sig bakom. Det för inte vara så, att man i tacksamhet över att detöver huvud taget kommit fram säkrare preventivmetoder förfaller till att slutaställa krav. Del här är uppenbart ett klart försummat område. Sedanvill jag säga några ord i den här andra debatten. Del är bara att konstateraatt socialdemokrater och moderater tycks vara helt överens om att det inteförekommer någon social nedrustning ute i kommunerna. Jag tycker del är ettmyckel märkligt påstående. Vi kan ta några näraliggande exempel. har man genom höjda taxor och avgifter bl. a. förpensionärerna allvariigt försämrat deras sociala service. Man har inombarnomsorgen dels höjt taxorna på barnstugorna, vilket utestängt mängalåginkomsttagare, dels tagit upp en diskussion om alt öka barngruppernasstorlek på barnstugorna, vilket också måsle anses innebära en klar försämringav den sociala servicen, i främsta hand för barnens del. Och i länslandsting är situationen på många sjukhus närmast katastrofal . Inom vpk har vi sagt atlvi inte kan acceptera att man övervältrar kostnaderna på läg- ochmellaninkomstlagarna genom de ökade kommunala Inte heller kan vi acceptera att man 22 t. o. m. trots dessa skallehöjningar ivingas skära ned inom densociala sektorn,vilket främst drabbar de svaga grupperna. Vi har lagi förslag om en progressivslalskommunal skall, som skulle innebära en omfördelning av skattebördan.