prot · G10954 · 1977-12-31 00:00:00 — Jag satti jordbruksutskottet och Jag hörde till dem som sade: Detta kommer inte att gå. Ställerman frågan om del är en ny jordbrukspolitik eller om del är den gamla, så blirsvaret naturiiglvis beroende av hur man deflnierar den gamlajordbrukspolitiken. Jag erkänner gärna att jag - när jag varit ute ochdiskuterat förslag och mötts av talet om all detta inleär någonting nytt - fått säga: Ni har rätt i att skillnaden inteär så förfäriigi stor om man jämför förslaget med den situation på detjordbrukspoliliska området som vi har . Men det är klart att man skallgöra jämförelsen med den politik som fastlades 1967 - och då finns detskillnader. Jagkan inle låta bli att peka på några punkter, där vi sade att det då genomfördaförslaget var omöjligt att leva efter. När det gällde mjölk-området sades klartifrån att varje produkt som man gör av mjölken skall betalas efter vad detkostar all producera den. Jag sade redan den gången alt det under deförutsättningarna var fullständigt omöjligt all konstituera ell mjölkpris somdet gick alt producera lill. Modellen var den gången alt man skulle la bort 4öre per liter och då av priset på konsumtionsmjölk i följd. Manskulle vidare ta bort hela del allmänna mjölkpristillägget på per litermed . Till modellen hörde också alt höja smörpriset till 12-14kr. Vi vet nu alla att det var fullständigt orealistiskt. Det gickheller inte all följa. Man sade vidare att kött och mjölk inle skulle få sessammantagna. Man skulle räkna på varje gren för sig. Detsamma gällde också skogoch jord. Delgick inle i utskottet att på mer än en enda punkt få majoriteten att ändra sig.Man sade: Det tjänar ingenting till att diskutera. Det kan vi votera om meddelsamma. Detta är korrekl återgivet och jag kan ange personen som sade det omså önskas. Denenda kompromiss vi då lyckades göra gällde det i propositionen föreslagnabidraget lill dem som ville bygga stora ladugårdar och svin-slallar därpropositionen föreslagit bidrag upp lill . i 1967 årspenningvärde var inle litet. Vidare sade man att den lägsta gränsen förbidraget skulle vara . Detta som man tog bort småbruksslödet.I slutomgången blev den summan justerad ner lill en betydligt lägre nivå; jagtror all del blev , som den lägsta bidragsgränsen sänktes1967. Sedan skall villigterkännas att det undan för undan gjorts förbällringar. Jordbrukspolitiken, m. m. Jordbrukspolitiken,m. och det har skett med densocialdemokratiska regeringens goda minne - jag skall inte påstå annat.Tidigare talare har refererat dem - först gjorde man en förändring när delgällde mjölken och sedan i viss mån också när det gällderationaliseringspolitiken. Omdelta är en ny jordbrukspolitik eller inte är en definitionsfråga. Vilken ärden gamla jordbrukspolitiken? Är del den som gäller eller är det den sombeslutades ? Omman nu vill hårdra detta kan Jag inte finna annat än att vi fattade beslut pådetta område 1947 och 1967. Om man kallat det för en nyjordbrukspolitik eller inte vet jag inle. Jag tror att man hade en annanbenämning. Men det spelar mindre roll. Det finns ingen anledning att riva uppen stor debatt kring rubriceringsfrågan, för det är ju närmast den det gäller. Enannan punkt som förorsakat debatt här är skrivningen att inkomsimålei är ellhuvudsyfte. Det verkar närmast som om del vore ett huvudsyfte att få en debattpå den punkten. Jag skall citera vad som står i propositionen. "Förslageninnebär att ett huvudsyfte för jordbrukspolitiken skall vara att tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket i alla delar av landet en ekonomisk och social standard som är likvärdig med den som jämförbara grupper uppnår. Vidare bör jordbrukspolitiken ha till mål att tillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång till livsmedel av hög kvalitet-- ." Gårman vidare i texten finner man att jordbruksministern inte har hårt preciseratinkomsimålei. Det tycker jag också man skall beakta i sammanhanget. Dehär målsättningarna står rimligen inle i strid med varandra. Den ena går altförena med den andra. Det här liknar tvisten om vem som kom först - hönan ellerägget. Utan all göra del lill någon prestigesak för mig skulle jag dock viljapåstå all om man inte kan tillförsäkra de människor som arbetar i jordbruket eninkomst som ligger i nivå med andra gruppers, kommer det inte heller all gå alltillförsäkra medborgarna i det här landet tillräckligt med livsmedel tillrimliga priser. Från den utgångspimkten förstår Jag inte attjordbruksministerns skrivning kan vara så upprörande. Jagär den förste att erkänna-så mycket har jag sysslat med hithörande frågor-atthuvudsyftet är alt tillförsäkra jordbrukarna rimliga inkomster. Detla kommeraldrig att gå om inte konsumenterna här i landet har en god köpkraft. Tilsyvende og sidst är detta alltså det avgörande i sammanhanget. Jaghar svårt att förstå varför man vill göra jordbrukspolitiken till enpartsdiskussion i så stor utsträckning som man gör. Socialdemokraternaresonerar som om de vore det enda parti som representerar konsumenterna. Detär lika orimligt som när de säger att de är de enda som representerarlöntagarna - vilket de påstår också när de har obetydligt över 40 96 avväljarunderiaget. Jag blir faktiskt irriterad över den debatten, för delfinns inget underlag för den. Alla är vi i någon mån producenter och alla är viockså konsumenter. Delta gäller inte bara livsmedelsområdet, egentligenbetjänar vi ju varandra på olika sätt och vi köper tjänster av varandra. Vidiskuterar i detta sammanhang inkomsterna för 4 ä 5 96 av människorna i dettaland. Som var inne på finns det ändå inget annat område i dettaland där konsumenterna så direkl sitter med i förhandlingar där det avgörs hurmyckel man skall betala för tjänsterna. Del tycker jag är värt alt hålla iminnet. Vi hjälps alla åt att betala alla de andra människorna också, enderagenom alt köpa deras tjänster eller via skattsedeln. Manfår en dimension på detta också om man betänker att de livsmedel som vi totaltförbrukar i våra hushåll kostar i runt tal över disk. Delivsmedel som är direkt Jordbruksbaserade kostar i runt tal 30 miljarder kronoröver disk. Den summa som Jordbrukarna får exkl. subventionerna - och det ärriktigt att räkna så i delta sammanhang - är . Detär ganska märkvärdigt att man, trots det inflytande man har frånkonsumentsidan, ändå menar all det inte är tillräckligt med inflytande. Varförbegär man inte att få inflytande ? Varför begär maninle inflytande upp lill 50 miljarder? Och varför går man inte ännu längre? Jaghar velat säga detta för att ge den rätta dimensionen åt frågan omlivsmedelsprisernas inverkan på hushållsbudgeten, Jaghar snuddat litet vid konsumenlinflytandet, och därmed kommer jag in på fråganom konsumentdelegationen och sammansättning. Jag är självledamot av jordbruksnämnden, och jag kan inte underlåta att säga att Jag tyckeratt jordbruksministerns inställning i fråga om jordbruksnämndens sammansättningär riktig. Jag betraktar inte hans besked i propositionen som en partsinlaga -det är en rent praktisk syn på frågan. Det innebär kort sagt att man inte skallgöra nämnden lill en större apparat än att den är hanterlig. Del är en viktigförutsättning för att den skall kunna fungera. Det är också självklart all deti detta organ måste råda balans mellan företrädarna för dem som producerar ochdem som konsumerar livsmedel. Den sammansättning som nämnden har med tvårepresentanter för jordbruket, en representant för KF, en för LO och en förden privata handeln samt en generaldirektör, som väl kan sägas representerasamhällsintresset, tycker jag är bra. Om vi därutöver satte in vad man kallarför samhällsrepre-senianter - vad som menas med det - skulle detta organ blialldeles för stort. Konsumentdelegationenskall jag inte säga så mycket om. Till konsumentdelegationens förfogande slårJordbruksnämndens hela kansli och expertis. Delegationens eget kansli är juockså förstärkt med en alldeles utomordentlig personlig kraft. Jag tror alltsåatt vi i delta avseende har förhållanden som vi i fortsättningen kan leva med.Mitt intryck är att denna konsumentdelegation, som vi möter vidjordbruksförhandlingarna. Jordbrukspolitiken,m. Jordbrukspolitiken,m. har mycket god inblick ioch ett dokumenterat stort kunnande i dessa frågor. Mycketkort några ord om inflalionsregeln, som också varit uppe till debatt. Det ärväl alldeles klart all man ulan en sådan regel inte kan träffa någralångsiktiga jordbruksavtal. Och det måste Ju ändå vara en fördel om man kan fåsådana till stånd. Frågan är bara hur denna regel skall utformas. Den modellsom här har föreslagits - jag tycker därtill att jordbruksministerns skrivningpå den punkten är nyanserad - är sådan att den, eventuellt med någramodifieringar, mycket väl kan vara användbar för tid framöver. Del har liksom skiftats en del hugg omjordbrukspolitiken. Det är väl kanske i och för sig inle märkvärdigt att såsker. Vi fastlägger här i princip vad som skall gälla för lid framöver. Som jagser det är dock skillnaderna den här gången inle större än att del skall varamöjligt att leva efter detta beslut, även om vi inte kan uppnå fullständigenighet. Principerna är naturligtvis viktiga, men ännu viktigare är denpraktiska handläggningen och utformningen av politiken under de år som dessaprinciper skall gälla. Jagvill, herr talman, sluta med att uttala den förhoppningen alt det skall varamöjligt också all i gott samförstånd mellan de berördaparterna handlägga jordbrukspolitiken. Andrevice talmannen, som under detta anförande överlog ledningen av kammarensförhandlingar, tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättandekl. () kortgenmäle: Axel förklarade att socialdemokraterna haft en vissdelaktighet i den utveckling som vi noterat . Uppenbarligen ärdet på det sättet, eftersom vi hade regeringsansvaret under de ;>ex förstaåren . Jag fattade det så att Axel ansåg attutvecklingen hade varit gynnsam ur jordbruksnäringens synvinkel. Sedanförsökte sig Axel på en ny variant av den följetong som vi i daghar diskuterat, nämligen detta med huvudsyftet. Axel siiger attdet står ett huvudsyfte och då kanske det är meningen att det skall finnasandra huvudsyften. Men del står inte talat om några andra huvudsyften ipropositionen. Det var på den punkten vi tyckte det fanns anledning att skapaklarhet om vad propositionen egentligen menade. Nuhar Axel varit med i utredningen och varit ense med de övrigaledamöterna i jordbruksutredningen om att de målen han nu har diskuterat skullebedömas likvärdiga i förhållande lill varandra. Därför vill jag ställa denraka frågan till honom: Hade del ändå inle varii klokt och rimligt all man iskrivningen i propositionen lagit fasta på den enighet som rådde ijordbruksulredningen på den här punkten? del inte varit klokt, närman inle gjorde del så klart i propositionen, att i utskottet försöka vidhålladet som har gällt och del som utredningen uttalade sig för, nämligenatt de olika faktorerna borde ha varit likställda i förhållande till varandra?Tycker inte t. o. m. Axel att det var tämligen onödigt alt viskulle vara tvungna alt reservera oss i utskottet för att över huvud tagel fågehör för den ståndpunkt som Axel , och andra intog iutredningen? Jordbrukspolitiken, m. m. ÅKEWICTORSSON (s) kort genmäle: Axel ställde frågan: Varför kräver ni inte inflytandeutöver det som gäller livsmedel som inte omfattas av jordbruksprisregleringen?Varför kräver ni inte inflytande för de 30 och de 50 miljarderna? Detär exakt del vi håller på att göra, i hela den debatt som pågår om hur vi skallkunna utveckla den ekonomiska demokratin i det här landet. Där handlar justdiskussionen om hur man skall utveckla konsumenternas, löntagarnas, inflytandepå alla dessa områden - där de områdena självfallet ingår som en integreraddel. Sedankonstaterar alt debalien om konsumentin-flylande är något aven parisdiskussion. Jag vill påstå att det också gäller för det konstaterandeAxel gör, att det är bra med balansen i jordbruksnämndensstyrelse. Axel representerar ju ett av förhandlingsintressena isammanhanget och har naturiiglvis tagit ställning från den utgångspunkten - ettställningstagande som man f ö. också har gjort i de diskussioner vi hade iutredningen på den här punkten. Jag ställde en konkret fråga till Axel Kristianssonsom jag inle har fått ett konkret besked på: Slår ni kvar vid detställningstagande som vi gjorde i utredningen om konsumentdelegationensframlida sammansättning och betydelse, förstärkning av kansliresurser ochannat? Eller skall jag tolka ert inlägg som all ni nu har frångått detställningstagandet? AXEL () kortgenmäle: frågade mig om jag förmenade att det var klokt attgöra den här avvikelsen från en enig utredning till propositionens innehåll,vidare om del var klokt av utskottet all inte bli ense på den punkten. Jag villpå den första frågan svara, vilket jag försökte säga i talarstolen, att jagförmenar alt avsteget inte är större än att jag kan acceptera det, även från deutgångspunkter vi diskuterade i jordbruksutredningen. Vadsedan gäller hur det har gått lill i utskottet kan jag inle uttala mig - Jaghar ju inle varit närvarande där. Det är möjligt att del inte hade behövtsnågra reservationer. Jag vill inte uttala mig om del. Jag hade gärna sett attdet inle hade varil några reservalioner. Del är vad Jag vill säga på den punkten. säger att "det är just vad vi håller på med, att skaffa ossinflytande över de 30 och de 50 miljarderna", och Jag har naturligtvis Jordbrukspolitiken,m. ingenting att invändadäremot. Jag tror emellertid att det kan komma att bli ganska svårt att få detinflytandet. Vad jag ville säga tidigare var alt ni inte har något sådantinflytande - inte någonstans har konsumenterna ett sådant inflytande som deenligt förslaget får över jordbrukets 10 miljarder. Vadsedan gäller frågan om en utredning beträffande konsumentdelegationens framlidoch hur den skall utformas vill jag framhålla alt det ju redan har skett enförstärkning av konsumentdelegationen sedan vi diskuterade densamma ijordbruksutredningen. Den förstärkningen borde kunna vara till fyllest i varjefall under ett övergångsskede så myckel mer som det inte är så länge sedanjordbruksnämnden och konsumentdelegationen var föremål för en utredning. () kortgenmäle: Jag vill fråga Axel om han vidhåller sin tolkning av delsom står i utskottets utlåtande sedan han fått klart för sig att avsikten medutlåtandet är att markera en annan inställning än den man gav ullryck för iutredningen. Det är det som här är det intressanta. ÅKEWICTORSSON (s) kort genmäle: Jag konstaterar att Axel gått ifrån det krav vi hade ijordbruksutredningen och att han nöjer sig med den förstärkning avkonsumentdelegationens kansliresurser som har skett. Del är således ellställningstagande som avviker från det han gjorde i jordbruksutredningen. Sedanvill jag också slå fast all orsakerna till att konsumenterna har dettainflytande över jordbrukspolitiken i första hand är all vi varit överens omatt vi skall ge jordbrukarna ett stöd. Del måste vi om vi skall kunna klaralivsmedelsförsörjningen här i landet, och del är detta som är utgångspunkten.Om det har ju konsumenter, producenter, socialdemokrater, bondeförbundare,centerpartister och många andra varit ense. Enigheten om delta harursprungligen skapat detta inflytande. AXELKRISTIANSSON (c) kort genmäle: Vad gäller fråga vill Jag först och främst hänvisatill vad Jag sade om hur jag ser på dessa målsättningar och om huruvida den enaeller den andra av dem är möjlig att infria utan att man tillgodoser båda. Jagtycker att mitt resonemang på den punkten håller. På frågan om jag slår för mintolkning av utskottsutlåtandet vill jag svara att jag i det här avseendetutgår från jordbruksutredningen. Där har visserligen sagts att dessamålsättningar skall vara likvärdiga, men de kan myckel väl betraktas så ocksåmed denna skrivning, I utredningen sades ingenting om inkomstmålsättningen,och det är det väsentliga i sammanhanget. (m): Jag konstaterar all bland del mest positiva i denna proposition vi nuhar alt ta ställning lill är en ändring av de allmänna villkoren förerhållande av statligt stöd för rationaliseringsändamål. Möjligheterna vidgasnu för kombinationsjordbruken att tillgodoräkna även skogsdelen som underlagför erhållande av statligt stöd. Äntligen har den för många fastigheterbetydelsefulla kombinationen jord-skog fått sin rättmätiga ställning erkänd.Jag tänker då närmast på dessa fastig-helers fördelar ursysselsättningssynpunkt, deras styrka ur ekonomisk och likvidilelsmässigsynpunkt samt inte minst av hänsyn lill trivsel och naturvård. Därmed,herr talman, noteras nu med tillfredsställelse att dessa jordbruks möjligheteratt fortleva och utvecklas förbättras. Detta innebär därför också möjligheterför stora delar av vår landsbygd att överleva. För skogs- och mellanbygderna ärkombinationen ofta en förutsättning för att leva vidare. Jag skall litet beröra kapital frågorna. I kap.22 berörs jordbrukets kapitalfrågor. Utredningen, liksom departementschefen ipropositionen, konstaterar alt nyslarlande och expanderande lantbrukare oftastdrivit sina företag kapitalintensivt samt med hög skuldsättning och relativtlitet eget kapital. Del stora problemet är att anskaffa kapital på sådanavillkor alt inte ålerbeialningsskyldigheten leder till likviditetssvårigheier. Ipropositionen framläggs nya förslag till riktlinjer för jordbrukspolitiken bl.a. avseende statliga insatser för jordbrukets rationalisering och villkor förstatligt stöd i olika former för jordbruksnäringen - förslag som säkerligenkommer att förbättra strukturförhållandena inom jordbruket. Emellertidlöper de framlagda förslagen stor risk all urholkas, och i många fall kanangelägen såväl yttre som inre rationalisering omintetgöras, om inle entillräcklig mängd långfristigt kapital kanaliseras till jordbrukssektorn. Enovillkorlig förutsättning för att de nya riktlinjerna skall kunna förverkligasär sålunda alt jordbrukarna får tillgång till långsiktigt kapital i störreutsträckning än vad som är fallet. I av svårigheter för näringslivetoch ekonomisk oro i samhället är del angeläget att alla krafter samverkar föratt nå ekonomisk stabilitet och sund ekonomisk samhällsutveckling. Emellertidfår inte detla innebära alt lantbrukets rimliga andel av kapitalmarknaden intetillgodoses. Lanlbruksnäringendelar problemet rörande begränsad kapitaltillgång med andra delar avnäringslivet, men en väsentlig skillnad är att lantbruket i högre grad änandra näringar har myckel kapital bundet i fastigheter. Ipropositionen anfördes följande: "Investeringsviljan kan inte upprätthållasom det råder brist på kapital. Uppenbart är att den statliga lånegarantigivningenfungerar som ett stöd bara om kreditinstituten kan bevilja lånen." Dettaär helt säkert riktigt som det för flera Jordbrukspolitiken,m. Jordbrukspolitiken, m. m. lantbrukare är en bisterverklighet och realitet. Obligationsutgivnings-rätlen för landshypoteken harunder senare år varit helt otillräcklig för att finansiera nödvändigainvesteringar. Hypoteksföreningarnas lånekö beräknas f n. till ca 3,7 miljarderkronor, och den genomsnittliga väntetiden för de senast avlämnadelåneansökningarna är . Fastighetsöverlåtelser,som är angelägna från såväl enskild som allmän synpunkt, försvåras av nu rådandeförhållanden liksom att vissa särskilt kapitalkrävande produktionsgrenar inomjordbruket inle bibehålles på en rationell nivå på grund av uteblivna ellerförsenade investeringar. Möjligheter att nå önskade produktivitetsförbättringarpåverkas likaså i negaliv riktning av en knapp tillgång på kapital. Då fråganom vad som är en rimlig andel av den långa kapitalmarknaden för lantbruksnäringenbehandlas bör flera faktorer beaktas. Del gäller exempelvis lånekö, väntetid,efterfrågat och tillgängligt kapital liksom förhållandel att en icke oväsentligdel av lantbrukets kapital genom fastighetsöverlåtelser - såsom arvsskiften ochförsäljningar - lämnar näringen och nyttiggörs inom andra delar avnäringslivet. Otvivelaktigt förhåller det sig så, att en kontinuerligkapitalsiröm finns från i lantbruksnäringen bundet kapital till bankinlåning,bostadsfastighelsinköp, obligations- och aktiesparande m. m. F.n. finns en limit om 675 milj. kr. avseende obligationsutgivningsrättför landshypoteken, vilket skall sättas i relation lill del belopp som jagtidigare nämnde, alltså summan av nu inlämnade låneansökningar - ca 3,7miljarder kronor. En avvägning av ökade taxeringsvärden, fortgående infialionoch påtalad avtappning av kapital från lantbruksnäringen bör också göras föratt man skall kunna rätt bedöma vad som kan anses vara en för lantbruket rimligdel av kapitalmarknaden. Bedömningenav dessa förhållanden måste leda till slutsatsen alt kapitalfrågan är en av deallra viktigaste och mest akuta frågorna att lösa på lantbrukets område. Ensund jordbrukspolitik måste även innefatta att kapitaltillskott tillförslandshypoteken genom ökade emissionsrätter. Utskottetliksom jordbruksministern framhåller alt kapital frågorna måste lösas i annatsammanhang. Detta är möjligen riktigt, men jag vill konstatera att om de intesnarast löses kommer de målsättningar vartill propositionen syftar inte attkunna uppnås. Jagtycker mig finna all dagens debatt visar på enighet om målsättningen och om deriktlinjer för den framtida jordbrukspolitiken som propositionen anger. Detta,herr talman, bör utgöra en god grund även för kapitalfrågornas lösning. Jaghar med delta inlägg velat markera den vikt moderata samlingspartiet läggervid dessa frågor. Jag yrkar, herr talman,bifall lill utskottets hemställan. Vi har snart talat jordbrukspolitik, ochjag skall inte gå in på så mycket i vare sig propositionen eller betänkandet,ulan jag skall stanna vid den punkt som jag tycker är en för konsumenternaväldigt viktig fråga. Medanledning av min motion 1977/78:93, som behandlats i jordbruksutskottetsbetänkande, vill jag anföra följande: Syftetmed motionen, säger utskottet, är i princip tillgodosett i propositionen, menjag anser all skrivningen kunde ha varit väsentligt klarare. När det gällerkonkurrensneutralitet på fettvaruområdet, så syftar denna till att medföra attkonsumenterna skall få ett så billigt och bra matfett som möjligt. Förutsättningarnaför nuvarande regleringar på matfettsområdet har ändrats väsentligt sedan detillkom, vilket motiverar en omprövning av regleringarnas utformning. Delföreligger inte längre en klar gränsdragning mellan smör och margarin.Marknads- och konkurrenssituationen har ändrats genom all mejeriindustrin harlanserat egna smörfetlsbaserade margarintyper. har Svenska mejeriernas riksförbunds andel avmargarinmarknaden ökat från 6 96 lill . Delta beror delvis på attmejeriindustrin kunnat utnyttja sin tillgång till smörfett på ett ickekonkurrensneutralt sätt. Smöret har fått en minskad betydelse i mjölkekonominför mejerinäringen, och har smörproduktionen halverats. Avmjölkinvägningens värde på ca 3 100 milj. kr. utgör mjölksubventionerna ca 2100 milj. kr., eller omkring två tredjedelar. Motivenför en omprövning av regleringarna på malfettsområdet är sålunda främst den nyamarknadssituationen, smörets minskade betydelse och de statligasubventionernas stora betydelse för mejerinäringen. Eftersom de statligasubventionerna spelar en så stor roll för mejeriindustrins produkter, finnsdet en särskild anledning att granska de statliga regleringarna ochsubventionernas effekt på konkurrenssituationen på malfettsområdet. Jaganser del orimligt att man med hänvisning lill mjölkproducenternas behov avekonomiskt stöd på ett extremt sätt utnyttjar de möjligheter somregleringssystemet ger till alt favorisera smörfett på bekostnad avvegetabiliskt fett, t. ex. genom att lämna extra smörfellsrabatter lill mejeriindustrinsegna nya smörfetlsbaserade produkter. Etträttvisekrav är att ge margarinindustrin tillgång till mjölkfelt som råvaratill sina matfettsprodukter på samma villkor som gäller för den föreningsägdamejeriindustrin. Ikonsumenternas intresse måste statsmakterna finna rättvisare former föravsättningen av smörberget, dvs.