prot · G109120 · 1977-12-31 00:00:00 — LRF:sordförande och andra företrädare för jordbrukskooperaiionen har i olikasammanhang uttryckt sina livliga förhoppningar om att jordbruket inte ånyoskall komma in som slagträ i de partipolitiska trätorna. Jag kan instämma i dennaförhoppning. Detta är också en inställning som har speglat densocialdemokratiska jordbrukspolitiken. Men skall della krav kunna uppfyllasförutsätter det en ömsesidig respekt mellan producenter och konsumenter och enförståelse för de båda grupperingarnas arbetsförutsättningar. är denborgeriiga politiken del största hotet mot en sådan gemensam syn. Därförförutsätter ett uppfyllande av LRF-synpunkterna att de borgerliga partiernaavstår från de partipolitiska turerna ute i buskarna och att man respekterarmödosamt framarbetade kompromisser. På dessa områden barden borgerligamajoriteten inte uppfyllt förutsättningarna utan blåst till strid. LRF:sordförande bör väl därför lämpligen ta ett samtal med de borgerliga partiernasrepresentanter. Som den kloke karl han är bör han vara väl medveten om att densom sår vind ofta kan få skörda storm. Jag ber att få yrka bifall till den socialdemokratiska reservationenvid jordbruksutskottets betänkande nr 13. Eftersom LRF:s ordförande inte har lillfälle att uttala sig här ikammaren ber jag alt få instämma i alla de kloka ord som haruttalat beträffande hans förträfflighet och hans sätt att uttrycka sig. Det kanjag helt instämma i. Jagvill också instämma i vad säger om värdet av hänsyn och överhuvud tagel viljan till kompromiss och samförstånd mellan olika grupper isamhället. Däremot villjag inte hålla med när han pastarättdelta endast skulle kunna komma till stånd genom att man ger den enaförhandlingsparten en starkare ställning än den andra. Läget är att delankommer på regeringen att ta ställning till sammansättningen av och storlekenpå jordbruksnämnden, dess styrelse, konsumentdelegation osv. överläggningar som mer och mer börjar likna förhandlingar har man nu ettläge där de båda parterna är likvärdiga i styrka och där jordbruksnämndensgeneraldirektör har uislagsröst. Det har fungerat tillfredsställande, och dekompromisser man har kommit fram till har säkert varil mycket lyckliga -detgäller inte minsl den senaste avtalsomgången. Jag är därför litet förvånad överatt man gör så stor affär av detta krav att ena förhandlingspartens situationabsolut skall stärkas. Jaghar tittat litet på konsumentdelegationens sammansättning, och jag har funnitatt det finns en god förankring av möjligheter till inflytande från LO, TCO,ekonomidepartementet och rättsvårdande myndighet. Delegationen leds avlandshövding och ledamot är också . Jagtycker att det är att ge delegationen ett allför hårt underbetyg, om man påståratt den inte skulle kunna hävda allmänintresset. Det framstår också som litetunderligt, när man här målar ut den lilla grupp - mindre än 4 96 avbefolkningen - som jordbrukarna utgör som så enormt stark. Jagtror att och hans partikamrater överdriver den här frågan, ochjag vägrar att se den som något tungt stridsämne. Skulle del här systemetverkligen inte fungera -vilket inga tecken har tytt på -eller skulleLO och TCO inte orka plocka fram det utredningsmaterial somkonsumentdelegationen behöver, då är det kanske rimligt att regeringen bedömersituationen och gör de förändringar som kan behövas. Vår bestämmelse innebäratt det ankommer på regeringen att göra dessa överväganden. Utskottetsmajoritet har emellertid inte, sedan vi tog ställning så sent som i december1977, funnit några starka skäl för aU ändra siu ställningstagande. Meddelta, herr talman, ber jag att få yrka bifall lill utskottets hemställan. lyckas i viss utsträckning blanda ihop de två olikadelarna av samma organ. är ju det organ som slutligtskall lägga fram förslaget till regeringen om jordbruksförhandlingarna, efterdet att överläggningar har förts mellan producentdelegationen ochkonsumentdelegationen. Vadvi förordar är en ökning av allmänintresset i jordbruksnämndens styrelse.Skälen är de som jag anförde, nämligen livsmedelssubvenlionernas allt störrebetydelse, sett urslatsfinansiell synpunkt, de ökade miljökrav som ställs påutformningen av jordbruksproduktionen och de koslnadskonse-kvenser som dettakan komma alt fö. Vi tycker att del är rimligt att man ger etl slörreinflytande för det allmänna, så att allmänna representanter, som inte i förstahand företräder olika partsintressen, för vara med och diskutera och lägga framförslag när det gäller jordbmksnämndens styrelse. Konsumentdelegationenär det organ som för överläggningarna med producentdelegationen. Det fanns ettförslag om dess sammansättning från jordbruksutredningen, som var ute på remissoch tillstyrktes av de intressentgrupper som i första hand företräderkonsumentintresset . De har alltså förordat att man skulle göra den häröversynen. Men, som sade, regeringen har icke funnit skäl attbiträda de här synpunkterna, vare sig från den enhälliga utredningen eller frånremissinstanserna. Vi tycker att det är fel. Enligt vår mening skall man göraden här översynen och se i vilken utsträckning det är möjligt att ytterligareförstärka konsumentintresset när det gäller förhandlingar och, kanske inleminst, när det gäller frågan om informationomkring den mycket komplicerade verklighet som jordbruksförhandlingarna utgör. Jagkan inte riktigt förstå varför del skall behöva bli en slor strid om detta; påden punkten kan jag hålla med . Del borde kunna gå att nå enighetom alt verkställa den här utredningen, så att man får se i vilken omfattningdet finns realistiska förutsättningar att fö en bättre handläggning, som blirännu effektivare än vad den är i dag-detta sagt utan att jag på något sätt villkritisera det sätt som konsumentdelegationen har fungerat på, vare sig tidigareeller i de senaste förhandlingarna. Jag tror ändå att det finns anledning attundersöka om det inte kan bli ännu bättre på det här området. EINARLARSSON (c): Det är riktigt, , att ingenting är så bra att det intekan göras ännu bättre. Men jag måste ändå säga att de starka krav påförändringar av organisationen som man gång på gång framför frånsocialdemokraternas sida skulle ju vara intressanta och berättigade, om manhade kunnat visa på allvarliga brister i handläggningen och i funktionen hosden organisation som finns. Vi har försökt inhämta uppgifter om detta, ochalla sådana uppgifter pekar på att det här fungerar på ett tillfredsställandesätt. Då har vi alltså inte tillräckligt starka skäl att från sidagå in och diktera en annortunda organisation, eftersom detta - som jag tidigaresagt - enligt praxis redan har lagts som ett ansvar på regeringen. ÅKEWICTORSSON (s): Herrlalman!Delta är märkligt, . Vem är det som skall avgöra huruvida mananser att konsumentintresset är företrätt påett riktigt sätt- den borgerligaregeringen eller de olika grupper som i konsumentdelegationen företräderkonsumentintresset? Dessa senare grupper har alltså hävdat att man vill ha denhär översynen och tillstyrkt den. Men den borgerliga regeringen säger att detinte skall bli någon översyn. Ettförhållande som karakteriserarden nuvarande konsumentdelegationen är ju denfaktiska situationen att den beslår av dels rena konsumentrepresentanter, delsrepresentanter för förbrukarsidan eller för livsmedelsindustrin. Vi kan intese att det här är en rimlig konstruktion, och det kunde f ö. inte heller enenhällig jordbruksutredning göra. Detär detta förhållande vi diskuterar , . Den borgerliga regeringen har inte funnit anledning att ändra på allt ifråga om rådande praxis som den fick ta över, och i det här fallet har man inlefunnit tillräckliga skäl att ge sig in på en förändring. Delta har inte allsatt göra med vem som råkar ha regeringsansvaret. Del fungerade bra tidigare,och den förutvarande regeringen accepterade dep organisation som fortfarandegäller. Vi har som sagt ännu inle funnit tillräckligt starka skäl att ge oss inpå detta. Användningenav DDT inom skogsbruket, m. Helt kort: Del var ju på det sättet att den tidigare regeringenföreslog en förändring av jordbruksnämndens styrelse. Denna förändringaccepterades också av den tidigare riksdagsmajorileien men fullföljdes inte avden borgerliga regeringen och den borgerliga riksdagsmajorileien. På denpunklen stämmer alltså inte resonemang. Utskoltelshemställan bifölls med 144 röster mot 127 för reservationen av . Överiäggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill all kammaren bifaller jordbruksutskottets hemställan i betänkandet nr 13 röstarja. den det ej vill rösiarnej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då ÅkeWictorsson begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja- 144 Nej - 127 1977/78:14 med anledning av motion omträdgårdsnäringens ekonomiska situation §11 Användningen av DDT inom skogsbruket, m. m. betänkande 1977/78:15 med anledning av motioner omskogsbruk. I detta belänkandebehandlades motionerna 1977/78:269av m. fl. (c), vari hemställts att beslutade att hosregeringen begära förslag innebärande att flygbesprutning- arna i skogen skulleupphöra och ersättas med röjning, enligt vad som anförts i moiionen, 1977/78:789av i m. fl. (c), vari hemställts att beslutadehos regeringen anhålla om förslag innebärande att besprutning från luften medkemiska preparat avsedda att döda viss vegetation kunde upphöra, och 1977/78:1281av m.fl. (m), vari hemställts aU hos regeringenskulle anhålla alt regeringen skulle införa dispens för användning av DDT inomde delar av skogsbruket vilka drabbats av skadeinsekter i sådan omfattning attföryngring försvårats. Användningenav DDT inom skogsbruket, m. m. 1. lämna motionerna 1977/78:269 och 1977/78:789 utanåtgärd, 2. avslå motionen 1977/78:1281. Reservation hade avgivits av ,och (samtliga m) som ansett att utskottetunder 2 bort hemställa att som sin mening gav regeringen tillkänna vad reservanterna anfört med anledning av moiionen 1977/78:1281. HANS (): betänkande nr 15 är ett betänkande i tiden, euvittnesbörd om aU vi lever i giftåldern. Om man skall betrakta det som ettcivilisationens framsteg att vi efter att ha passerat , brons-, järn-ochdiverse andra åldrar nu har kommit till jusl giftåldern, överiåter jag åtkammarens ledamöter alt själva avgöra. Detre motioner som här behandlas syftar alla till en ökning av användningen avgifter, eller lät oss i stället säga bekämpningsmedel. Detta gäller inte baraden av mig m. fl. avlämnade motionen, som föranlett utskottets moderater attreservera sig, ulan också och i Hållsta.Författarna till de två sistnämnda motionerna undrar väl hur i all sin dar jagkan komma med ett så vansinnigt påstående, tvärtemot motionernas andemening.Men faktiskt är det så, att ett bifall till dem skulle innebära Slörrekvantiteter bekämpningsmedel i markerna. En eftersträvad effekt kan nämligen nåspå två olika sätt: genom besprutning från marken-och den har ingen opponeratsig mot-eller från flygplan. I det sistnämnda fallet gardet åt bara en ringadel av den mängd bekämpningsmedel som krävs för att nå samma mål genommarkbesprutning. Motionärernas önskade förbud mot den utspädda versionen, omuttrycket tillåts, får därför knappast den innebörd de tänkt sig. Frågan,ibland förenad med krav på förbud mot diverse preparat, är en gammal bekant förjordbruksutskottet, som så sent som ställde sig bakom etttotalförbud mot herbicider innehållande dioxinei TCDD. Då var ingrepp motspridning från luften också aktuella men avvisades av . 6Riksdagens protokoll 1977/78:120-122 Användningenav DDT inom skogsbruket, m. har ingentinginträffat, och inte heller i motionerna några skäl anförts som föranlett ettändrat ståndpunklstagande. Jagansluter mig därför lill det eniga utskottets avstyrkande i detta fall, men delsker med en känsla av olust, eftersom jag tycker lika illa om flygbesprutningsom motionärerna. Den har sina nackdelar, som jag personligen anser vara såstora, att på de marker som jag förvaltar ingen sådan besprutning fårförekomma. Men metoden är inle ell lusligi påfund från skogsmannahäll-omsländigheterna har tvingat fram den. Om det är de alltför kraftigt stigandeomkostnaderna som varil den direkta orsaken, eller om skogsmännen slagit lillförst för att möta kostnadsökningen, del är bra ofruktbart all diskutera.Sambandet finns där ändå, och vi har alt göra det bästa möjliga av del läge vipressals in i. Moiionärerniisförslag all ersätta flygbesprutning med röjning är tyvärr hellorealistiskt. Inte så alt det inte skulle vara tekniskt möjligt all hålla slyeiborta, för det går, om man bara kommer igen minst en gång . Annarstvingas barrplantorna att slå och mara i halvskuggan , innan dekan hävda sig mot slyet. Men förslagel ärekonomiskl omöjligt. Om än inte denföreslagna nya skogsvårdslagen lar med lönsamhetskravei, måste vi i alla fallla hänsyn lill vad det här kommer att kosta den enskilde skogsägaren i form avutebliven produktion och luckiga bestånd, för alt inle lala om de kostnader somkommer att åvila den slutliga produkten. Skallvi över huvud tagel ha ett ekonomiskt skogsbruk i vårl land, måsle vi leva medkemikalierna här liksom för övrigl också i jordbrukei, där ell totalförbudskulle medföra en världssvält av ofattbara dimensioner. Vi får finna oss i dem,förhoppningsvis under etl övergångsskede medan vi experimenterar fram bättremetoder, trots att följderna åtminstone ur florisiisk synpunkt kan blikatastrofala-dock inle så all alla ivåhjärtbladiga växier skulle dödas, somfelaktigt påstås i moiion - men jämförda med skogsulredningenssiolligheier om conloria på 14 "> av Norriands skogsareal blir dekalamiteterna milda väsianfläkiar. Ävenom man ur de båda motionerna plockar bort felaktigheter och diskutablapåståenden, kvarstår som en värdefull kärna kravet på större hänsyn lill deekologiska faktorerna. Resultatet av skogsutredningens arbete blev i dettaavseende för naturvårdens intressenter närmast en stor besvikelse, och man fårhoppas alt del samlade skogspoliliska program, som skall läggas fram förriksdagen , inte blir så hårt bundet att det inte kan anpassas tillde resultat vartill man kan komma i den särskilda utredning om riktlinjerförden framlida naturresurs-och miljöpolitiken, som jordbruksministerntillsatt och som skall vara färdig före utgången av 1981. Dehär sakerna är i mycket en fråga om proportioner. Det är inte alls givet attallt som är stort är bra. Vi minns väl alla debatten om de överdrivet slorakalhyggena, orsakad av alt ett sedan evärdliga lider godlagei skede i skogensulveckling lillämpades på ell stötande sätt. Och'tyvärr var del väl härskogsmännen som kastade första stenen genom sin tro på de slorabehandlingsytomas välsignelse, men man kunde till slut ändå möuis, och debattenlugnade sig. Låt oss hoppas på en liknande ulveckling i vad avser sly-och lövbekämpningen,där man också förefalleratt ha i någon mån gripits av de stora ytornas psykos. Bristandesinne för proportioner kommer också fram i fråga om DDT, men här är del inletal om stora mängder, tvärtom om så små kvantiteter att de med normala vågarinte ens kan mätas. Följderna av DDT-förbudet däremot är så allvarliga, att vimoderater ansett det nödvändigt att bryta ut frågan för särbehandling och inleinvänta det skogspolitiska program som jag nämnde. Detär här inle fråga om någon schablonmässig behandling av större områden medverkningar som slår blint mot alla insekter, utan det är en arlspecifikbekämpning, som främst riktar sig mot snytbaggar och ett par andra vivlar,dessutom mot några arter svarta bastborrar. Den går till så att man iplantskolorna behandlar plantorna med DDT, innan de skickas ut lill kunderna.Det är här, alltså i plantskolorna, riskerna ur arbetarskyddssynpunkt finns,men del är också här lättast alt undanröja dem. Skogsstyrelsenhar gjort en omsorgsfull utredning om allt som hänger samman med snytbaggen.Jag kan inle ta upp tiden med att i detalj referera den ulan vill bara säga,att DDT är det preparat som ger minst problem ur yrkesmedicinsk synpunkt,närmast följt av lindan - intetdera preparatet registrerat och godkänt avproduktkontrollnämnden. DDThar inte påvisats ha några negativa miljöeffekter på vare sig vattenkvaliteteni den omgivande miljön eller på de ryggradsdjur som ibland äter på ungaplantor. Annat vore knappast heller att vänta, eftersom det gäller en såförsvinnande liten DDT-mängd, per hektar, dvs. perkvadratmeter en gång . Jag kan inte värja mig för intrycket attproduktkontrollnämnden offrat DDT för ovidkommande påtryckningar eller ocksågjort sitt förbud generellt utan tanke på de speciella förhållanden, varunderpreparatet används i skogsbruket. Häromdagenanslog 20 milj. kr. som bidrag till omplantering eftersnytbaggeskador, etl avsevärt belopp, som vi borde kunna använda bältre. Mensätter vi det beloppet i relation till de verkliga skadorna, värderade till 290milj. i utredning, blir det inte lika impKinerande. Ochjämför vi med den förlust av förädlingsvärdet som den uteblivna skogsråvaranvållar industrin, tillkommer ytterligare 576 milj. kr. Mot dessa sammanlagt 866milj. blir våra 20 miljoner en rent symbolisk ersättning, snart sagtbara en droppe i havet. Om den droppen åtminstone gjorde nytta! Men vi kastarden ju bokstavligen i gapet på snytbaggarna. Visstkan vi klara skogsbruket utan DDT, men det blir till priset av den effektivitethos moderna skogsbruksmetoder, som möjliggjort dagens arbetsinkomster ochdagens taxeringsvärden med för den delen. Skär vi lagstiftningsvägen nerproduktiviteten, kräver logiken en justering neråt av fastighetstaxeringenockså, och många av våra ambitioner i samma veva. Jag yrkar inte på den sakennu, men jag har velat fästa uppmärksamheten på hur invecklad den här vävnadenav produktion och bekämpningsmedel faktiskt är. De krav man ställer påbekämpningsmedel är bl. a. att de snabbt skall Användningenav DDT inom skogsbruket, m. m. Användningenav DDT inom skogsbruket, m. m. brytas ner och att de inteanrikas i näringskedjan, krav som f ö. helt uppfylls av fenoxiherbiciderna. DDTdäemot fyller inte något av dessa krav, del måste sägas ifrån. Med sinhalveringstid måste DDT betecknas som stabilt, något som dock fördess speciella användning som planiskydd är en fördel. DDT anrikas också inäringskedjan, men vi anser all riskerna, fortfarande i det här speciellafallet, är så små att de kan negligeras. Detär utmärkt alt de här problemen debatteras. Inte minst bör diskussionen kunnage forskningen goda uppslag, och vi bör givetvis då ställa tillräckligaresurser till dess förfogande. Tänk vad de 20 miljonerna förersättningsplanteringar skulle kunna göra! Men vi får inte lappa sinnet förproportioner, så att vi i vår stränghet låter kon dö medan gräset växer, låterskadornabliorimligamedan vi väntar på det fulländade bekämpningsmedlet. Det ärdärförjag yrkar bifall till reservationen, som jag ber kammaren notera inleavser ett totalt frisläppande av DDT ulan bara dispenser, självfallet efternoggrann prövning i varje särskilt fall. Ochså : Vi får ofta frågan varför vi inte satsar mer på biologiskbekämpning, dvs. utnyttjar naturens arlspecifika parasiter och sjukdomar.Svaret är att den sortens åtgärder är något av ett tveeggat svärd. Skullenämligen något gå snett, är del kanske omöjligt att avbryta aktionen och vridadet hela rätt igen. Man har också talat om att i bekämpningens tjänst tadiverse luktämnen. Forskningen inom området har nätt och jämni börjat men ärnog så intressant. Vad man är ute efter är att renodla och förstärka inte baratalldoft utan även de luktämnen som förekommer i mycket små kvantiteter,feromoner, och som är särskilt attraktiva för det motsatta könet och eventuelltfinns hos snytbaggehonan. Del är som jag ser det alt med nästan sadistisktraffinemang lill insektsbekämpningens område överföra de metoder som alltsedanhedenhös tillämpats inom människosläktet, numera under namn som Givenchy, Soirde eller nr 5. Sådant ärfarligt vid . (vpk): Nackdelarna med det moderna skogsbrukets användning avbekämpningsmedel, särskilt flygbesprutning, har blivit en fråga som väcker alltstörre uppmärksamhet. Allteftersom dessa nackdelar blir mer och mer uppenbara,inte bara för de människor som är direkt berörda, ulan också för forskare inomolika områden, ökar proteslerna mot dessa ingrepp. Del är ingen slump alt vijusl nu här i kan se en teaterpjäs som vill visa hur utsatta deenskilda medborgarna är i de områden där de stora skogsägarintressena härskar.Men de låter sig inte bara utsättas: de protesterar också. De proteslerna harvi all anledning alt ta på allvar. Somvanligt framhålls det från de intressegrupper som har pengar att tjäna på denhär verksamheten att den är ofarlig och absolut nödvändig för att hållanäringslivet och därmed sysselsättningen uppe. Det framfördesju här alldelesnyss av , men det är ju ingenting att förvåna sig över alt delkommer sådana argument från del hållet! De argumenten har vi hört till leda. Delvar olyckligt alt lagen om förbud mot spridning av bekämpningsmedel från luftenupphävdes 1975. hänvisar man, även i det här aktuella ulskottsutlåtandet,lill lagstiftningen om hälso- och miljöfarliga varor. Men vi vet hur denfungerar: den lägger inte bevisbördan på tillverkaren eller den som användervaran. De behöver inte visa att preparatet eller vad del nu är frågan om ärofariigt innan de använder del. Men om någon blir utsatt för verkningarna, dåmåste den personen bevisa att det verkligen förhåller sig så, att .skadorna haruppstått av medlet i fråga och att delta alltså är fartigl. Vi har, herrtalman, i miljödebatten haft många exempel på den saken, både närdet gäller denyttre miljön, som del här handlar om, och den inre miljön när det gällerskyddslagstiftning på arbetsplatserna. Idet här aktuella fallet finns det en övertygande bevisning för attbesprutningen av lövskog medför skadeverkningar av många olika slag. Det harpåvisats i de två motioner om besprutning som behandlas här. Det skulle ocksåmedföra positiva verkningar för sysselsättningen om man övergick lill manuellröjning, vilket också framhålls i motionerna. Det är inte heller säkert att delpå lång sikt är ekonomiskt, ens för skogsbolagen eller de stora skogsägarna,alt ensidigt utrota lövskogen. Det är också symtomatiskt att när HansWachtmeister här lalar om lönsamhel med slor emfas är del lönsamheten för denenskilde skogsägaren som han är rädd om; del är inte lönsamheten lör samhälleteller för de enskilda medborgarna eller för berörda kommuner han tänker på. Somvanligt när är i farten är det det enskilda kapitalet som skallskyddas! Deförslag som framförs i motionerna överensstämmer väl med den uppfallning somvänsterpartiet kommunisterna har i dessa frågor och som vi också vid mångatillfällen har framfört. Jag vill därför, herr talman, yrka bifall tillmotionerna 269 och'789. Användningenav DDT inom skogsbruket, m. m. Vi har i motionen 269 föreslagit alt den kemiska behandlingen av lövskogenskall upphöra och ersättas med röjning. Detta innefattar ocksåflygbesprutning. Skälen till denna önskvärda förändring är flera och finnsåtergivna i motionen. Fråganhar också en annan dimension än ett visst preparats akula giflighel och liggeralltså utanför produktkontrollnämndens beslutsbefogenhet. Det gäller all minskakemikalieanvändningen i vårt samhälle och utveckla alternativabrukningsmetoder, som inte förutsätter sådana tillsatser. Beträffande detspeciella område som motionen behandlar finns det redan en välutvecklad ochbeprövad metod att ombesörja skogsvården utan att använda gifter, nämligen allröja manuellt. Den metoden har dessutom värdefulla fördelar ur ekologisksynpunkt. Den ger dessutom arbete åt människor i glesbygder och möjligheter atttillvarata röjningsvirke för energiproduktion.