prot · G109117 · 1977-12-31 00:00:00 — Frågan om stöd lill idrotten har legat länge på kammarens bord. Jagskulle så gärna ha velat säga till idrottens många intressenter alt den somväntar på något gott väntar aldrig för . Tyvärr finns det stor risk förandel beslut som kammaren kommer att fatta blir ett riktigt dåligt beslut föridrottens del. I så fall har den långa väntan inte varit till någon gagn. Jagtvingas konstatera att vi har fött politisk strid om anslaget tillidrotten och dess organisationer. Det är första gången . Mankan naluriigtvis fråga sig om det beror på att oppositionen har hängettsig åt något slags överbudspolitik. Svaret på den frågan måste bli ett bestämtnej. Skälet till socialdemokraternas förslag om ytterligare 5 miljoner tillorganisationsstöd och ett i förhållande till regeringens förslag förhöjtanslag med 3 miljoner till anläggningsstöd är eu helt annal. Saken är nämligenden att regenngens förslag om en total ökning med ca 11 miljoner innebärenhöjning med knappt 8 96 i förhållande till innevarande budgetår. Det svarardåligt mot den inflationstakt vi har haft. Regeringens förslag innebär alltsåen kraftig real försämring av anslaget till idrotten. Vihar från socialdemokratisk sida inte kunnat acceptera detta. I vår motion harvi närmare utvecklat våra motiv, och jag skall kortfattat rekapitulera deväsentligaste. Utskottsmajoritetens betänkande är i sig så knapphändigt att detknappast ger anledning till några som helst kommenterar. Låtmig säga att det finns skäl att påpeka och slå fast, att när 1970 påförslag av den dåvarande socialdemokratiska regeringen antog riktlinjerna förden nya idrotispolitiken rådde stor politisk enighet om nödvändigheten av attkraftigt förbättra idrottens villkor. fick också idrottsrörelsendet statsstöd man begärde. Socialdemokratinssatsning på idrotten har inneburit att idrottsrörelsen fött möjlighet att byggaut sin betydelsefulla verksamhet kraftigt. Inte minst har detta möjliggjort enomfattande verksamhet bland de unga, som är av stor betydelse i dagenssamhälle. Många ideellt arbetande ledare gör här utomordentliga insatser, somknappast låter sig taxeras i pengar. De är dessutom värdesäkrade, vilket vi börfästa särskild vikt vid i dessa ohämmade inflationstider. Idrottensvärde som en del i den förebyggande hälsovården underströks särskilt vidriksdagsbeslutet om idrottspolitiken 1970. har den delen avidrottsrörelsens verksamhetsfält fött en alltmer ökande betydelse, ettförhållande som medfört att stora och tidigare inaktiva grupper av människorengagerats i en regelbunden motionsverksamhet. Här gör inte minstKorporationsidrottsförbundet en stor insats. Delär beklagligt att de borgerliga partierna med sitt ställningstagande i fråganom stödet till idrotten ånyo dokumenterarsin tidigare intagna negativa attitydtill folkrörelserna. Jag hade skäl att göra etl liknande påpekande vid kammarens behandling avanslagen till allmänna kulturändamål . Medan man frånborgeriigt håll kompenserar institutioner av olika slag förkostnadsstegringarna, låter man folkrörelseorganisationernas anslagurholkas av inflalionen. Detta förhållande är lika klart och påtagligt som detär i högsta grad beklagligt. Låtmig, herr talman, fö göra ett speciellt påpekande. ägnar sigbetydligt fler män än kvinnor åt idrott och motion. Idrottsrörelsen måsteaktivt och målmedvetet bryta ner existerande barriärer mellan män och kvinnor,om den skall kunna förverkliga målsättningen idrott åt alla. Man har frånRiksidrotlsförbundets sida i årets anslagsframställning begärt medel för attkunna inleda realiserandet av sitt antagna handlingsprogram för denkvinnliga idrotten. Med det klart markerade intresse för jämställdhetsfrågornasom finns på alla håll är det högst märkligt att de borgeriiga inte villmedverka till att ge idrotten nödvändiga resurser i sammanhanget. Klartär att om beslutar i enlighet med regeringens ochutskottsmajoritetens förslag, så kan inte idrottsrörelsen vare sig fullföljaden planerade satsningen på ungdomen, ledarutbildningen, bredd- ochmotions-idrotten eller insatserna för au fö fler kvinnor aktiva. Nej,verksamheten måste i stället skäras ner. Är det verkligen en framsynt och klokpolitik? Jag frågar talesmannen för utskottet. Somjag ser det finns stora risker för en fortsau och tilltagande kommersialiseringav idrotten, ett förhållande som vi socialdemokrater inte kan acceptera. Viframhåller detta i vår motion. Det finns tyvärr alltför många oroande ochallvarliga inslag i dagens idrottsutövning, där man kan spåra den ökandekommersialiseringen som en bakomliggande faktor. Viär medvetna om det besvärliga budgetläget, men vi anser frågan om att geidrottsrörelsen möjlighet att fullfölja den verksamhet den byggt upp samt attgenomföra den planerade satsningen på kvinnoidrotten så viktig, att vi föreslåratt anslaget Stöd till idrotten: Organisationsstöd m. m. höjs med 5 milj. kr.utöver regeringens och utskottets förslag. Det tillgodoser inteidrottsrörelsens välgrundade äskanden men innebär en anslagsmässigt någoriundabevarad realstandard, vilket måste vara ett minimikrav. Enligtregeringens och utskoltels förslag minskas anläggningsstödel med 970 000 kr.Observera att detta sker som genom olika beslut lagt ökadearbetsuppgifter på , som skall finansieras med medel ur dettaanslag. Det gäller särskilt beslutet om att till överföravård och förvaltning av vandringslederna. möjligheter att påett rimligt sätt klara skötseln och förvaltningen av fjällederna ärnaluriigtvis utomordentligt begränsade, om det föreliggande förslagetgenomförs. Behoven av en upprustning av befintliga leder och utveckling avanläggningarna är väldokumenterade. Jag har svårt aU förstå den borgerliga majoritetensställningstagande i sammanhanget. Men vi för kanske även den frågan belyst avutskottets företrädare. Naturvårdsverketredovisar vidare i sin anslagsframställning att behovet av ytterligare pengartill anläggningar av olika slag är stort, för att inte säga myckel stort.Naturvårdsverket understryker särskilt att köerna för bidrag till de mindre idrottsanläggningarsom uppförs och ägs av idrottsföreningarna blir allt längre. F. n. ärväntetiden . I många fall innebär det att idrottsföreningar tvingasuppta banklån till dryga räntekostnader för alt klara finansieringen fram tilldess bidragen betalas ut. Om kammaren biträder utskottsförslaget kommer dessaförhållanden alt ytteriigare förvärras. Jagmåste tyvärr än en gång notera den folkrörelsenegativa attityd somkulturutskottets borgeriiga majoritet intar. Jag vill särskilt peka på att 1977års starkt framhöll betydelsen av ett ökat anläggningsstöd.Speciellt betonades angelägenheten av ökat stöd till de mindre anläggningarna.Del föreliggande förslaget innebär att anslaget till mindre anläggningar skärsner under /79. Därmed intar de borgerliga en rakt motsattinställning i förhållande till den samlade idrottsrörelsen. Låtmig avslutningsvis peka på en passus - närmast en fråga - i densocialdemokratiska motionen. Vi ställer oss frågan om det är planerna i och de kostnader det arrangemanget beräknasmedföra som har påverkat regeringens syn på idrotlsstödet för kommandebudgetår. Vi har fött regeringens proposition om olympiaden. Där finns enmening, som säger att olympiadens kostnader inte skall påverka stödet tillidrottsrörelsen. Det är bra det, men när man så påtagligt märker attden borgerliga regeringen drar in och skär ner på det reguljära årliga anslagettill idrottsrörelsen ärdetju svårt alt komma ifrån den fråga som vi ställde ivår gruppmotion. Vi kanske kan fö också den frågan något belyst av utskottetsföreträdare. Jagvill, herr talman, med det anförda yrka bifall til! (vpk): Elitidrott skall befrämja och stimulera till idrott, tävlingslekar ochmotion för de breda folklagren. Så långt kan nog alla vara överens. Menidrotten är en del av vår kultur, och den formas av de förhållanden som samhälleterbjuder. Den massrörelse som idrotten är står på klassamhälletsgrundval. Vi skall inte glömma bort all en del människor i bättre ställning isamhället kan tillgodogöra sig idrott och motion på ett helt annat sätt änflertalet av den svenska befolkningen kan göra. De kan köpa sig klara fördelar. Någongenomarbetad politik och något program för fysisk fostran finns inte i vårtland. Den fysiska fostran ingår inte som en naturlig del i arbetslivet ochfritiden. Det som framför allt kännetecknar idrotten är elitidrotten ochhurtbullarna. De breda lagren är tyvärr satta på undantag. I och med dettafaller även en stor del av motiveringen för elitidrott. Man kan helt enkeltifrågasätta elitidrottens berättigande. Somidrotts- och motionsälskare är det med delade känslor man tar del avarenaidrotterna,därde kommersiella inslagen dominerar, där idrottsmännenexisterar på den kommersiella grunden, där deras villkor inte utgår från en förnationen fastlagd målsättning om elitidrottens roll som stimulans förbreddidrott. Det är med olust man följer spelet i idrotten och om idroltsstjär- Det är som om enrökridå har lagt sig framför elitidrottens mening och syfte. Denkommersiella ideologi som är förhärskande inom idrotten förstärks genomatt företagsledare, statsministrar och massmediajournalister omhuldardennaverksamhet och ställer den i centrum. De bidrar till idol-och karriärskapandet.Ensidigheten i denna framtoning av idrotten gömmer undan del som skall vara denverkliga målsättningen, idrott åt de breda folklagren. Ungdomensmöjlighet att utöva idrott, inte bara med sikte på att bli idroltsstjärnor,kvinnornas rätt att kunna bedriva idrott på lika villkor som männen och dehandikappades rätt till idrott förhindras av den kommersiella ideologin,storfinansintressena samt statsmakternas och massmedias inställning. Den är imånga fall helt obefintlig. Breddidrottens villkor är, sett ur hela samhälletssynpunkt, rent ut sagt dåliga. Riksidrottsförbundethar i sitt anslagsäskande för organisationsstöd till idrotten angivit en mycketblygsam målsättning. Man vill behålla verksamheten i nuvarande omfattning, ochman har mot den bakgrunden begärt 134 milj. kr. Naluriigtvis har regeringenprutat och föreslår . I nominella värden betyder det en vissökning, men i realiteten är det en minskning, om man beaktarinflationsutvecklingen. När det gäller anlägg-ningsslöd är regeringens njugghetom möjligt än mer anmärkningsvärd. Där föreslås en minskning av statsanslagen ilöpande' priser med nära 1 milj. kr. Riksidrottsförbundetsmålsättning är alltför blygsam om det uttalade målet för svensk idrottspolitik,idrott åt alla, skall kunna uppfyllas. Den innebär också att genomförandet avmålet om idrott på lika villkor för kvinnor och män fördröjs. Det blygsammaäskandet återspeglar också etl tyst accepterande av att idrotten ävenfortsättningsvis skall vara underordnad penningstarka privata sponsorer, destorförelag som köper främst elitidrotten för sina syften. Skall idrotten ochidrottsrörelsen få bredd, skall den kvinnliga idrotten få det stöd den behöver,skall de handikappades möjligheter till idroilsutöv-ning förbättras, så måsteockså beroendet av storfinansen brytas. Då måste idrotten fö ett väsentligtökat statligt stöd. äskande är alltför blygsamt, är regeringens förslag ettrent svek mot idrotten. Regeringen gör idrotten än mer beroende av sponsorerna.Dess politik kommer att tvinga många idrottsledare alt lägga ner mer lid på attförsöka få den ekonomiska verksamheten att gå ihop. Man kommer kanske att ägnamer tid åt den saken än åt själva idrotten. Regeringen prisger idrotten åt dekommersiella intressena. Den prisger idrotten åt de krafter som utgör ett hotmot idrottens karaktär av folkrörelse. Regeringen motiverar ju sinaanslagsprutningar med det rådande ekonomiska läget, men den avslöjar samtidigtvilken sida den väljer. Den väljer att ge pengar åt bolagen,och det för då sketill priset av en verksamhet som skulle ge medborgarna ett rikare liv. Utskottetföljer samma linje som regeringen, och i motiveringen till avslag påvpk-motionen står det att anslagsökningarna är a v den omfattningen att de är helt uteslutna. Man kanjämföra den miljardrullning till storfinansen som den borgeriiga regeringengenomfört med den oerhörda njugghet som idrotten visas. Därmed visas ocksånjugghet mot något som skulle kunna förbättra den svenska folkhälsan. situation av tilltagande arbetslöshet och utslagning är regeringspolitikendubbelt märklig. Behovet av idrotts- och fritidsanläggningar är ju långt ifrånuppfyllt. Såväl byggande av sådana anläggningar som deras underhåll ger jumeningsfulla arbeten. Regeringen vill tydligen inte ordna en sådan härsysselsättning. Arbetarna skall tydligen gå arbetslösa för att stå tillförfogande för exportkapitalet, när man behagar använda arbetskraften på nytt. Idrottenmotverkar dessutom social utslagning. I många fall fyller den en viktig socialfunktion. Detta gäller främst breddidrotten, dvs. de många småklubbarna somutgör idrottens bas men som inle stöds av de privata sponsorerna. I ett lägedär denna sociala funktion är viktigare än någonsin krymper regeringens stödtill idrotten. Detta är allvariigl med tanke på tendenserna på arbetsmarknaden,där anställningsstopp och naturlig avgång är ungdomens fiende nr 1,eftersom ungdomen görs sysslolös. Idrottens stora betydelse, som i detta lägeskulle kunna dämpa effekterna av klassamhällets utslagningsmekanismer, kommeralltså inte att utnyttjas. Detär sålunda poliliska beslut som bestämmer idrottens inriktning, eller brist påpolitiska beslut. Idrotten skall utlämnas till kommersiella intressen och få deresurser som dessa intressen behagar ge idrotten. Därmed kommer också de bredafolklagren i skymundan. Detta är ju ett politiskt ställningslagande, menpolitik i samband med idrott är tabu. Så fort ordet politik nämns i samband medidrott säger alltid någon med fasa att det inte hör ihop. Men til syvende ogsidst är det väl ändå så, att de sociala betingelserna och idrotten verkligenhör ihop. vecklade ut banderollen Rädda varven! införmatchen i frågade man sig genast: Är det riktigt med politik i sambandmed idrott? Spelarna fick naturligtvis förklara varför de demonstrerade för atträdda varven. Den utmärkta Landskronaaktionen visar väl egentligen att idrottenoch politiken hör intimt ihop. Menden förhärskande meningen i vårt land äralt när storfinansintressena förutnyttja idrotten är det inte politik. Då ställs inte heller några frågor. Mensådana ställs om det i idrottssammanhang förs fram spörsmål som gällerarbetarklassen. Detsägs ibland att de kommersiella inslagen i idrotten inte spelar så stor roll,att de som betalar reklampengar inte ställer några villkor och inte blandar sigi det sportsliga. Men även om någon formell inblandning inte sker, så sker deten ideologisk inblandning. De kommersiella inslagen främjar ju elittän-kandet. Pengarnagriper också in i det sportsliga. Föreningar som bygger upp lag genom en braungdomsverksamhet och stora ansträngningar kanske för verksamheten till stordel spolierad genom att etablerade klubbar med finansintressen bakom sig köperupp spelare eller andra idrottsungdomar för att själva fö färdiga stjärnor, såatt klubbarna skall kunna hålla sig med attraktiva arenaidrottsmän- och så att de reklamsugna företagen kan Nr 117 tillfredsställas. Därförmåste de kommersiella intressena inom idrotten helt brytas. Detta kräver attstat och kommuner gör betydligt större ekonomiska satsningar än nu.Riksidrottsförbundets äskande har skett under förutsättningen att del skallvaraeu fortsatt stöd från företagen. Äskandet är därför otillräckligt. Men inuvarande läge och med nuvarande inriktning har vi inte krävt något mer än justdet som Riksidrottsförbundel krävt. Däremot bör ett förslagsanslag upprättas istatsbudgeten för bidrag till kommunall stöd åt idrotten, ett anslag som bordevara av storleken 100 milj. kr. Bidraget anser vi attkommunerna skall utnyttja till: 1. stöd till idrottsorganisationer, där manprioriterar breddaktiviteter och kvinnoidroit - den kvinnoidrott som är ställdpå undantag och där diskrimineringen är större än i samhället i övrigt, 2. handikappidrott, 3. ombyggnad av idrottsanläggningar så att bådehandikappade och kvinnor kan använda dem, 4. förbättring av skötsel och underhåll av småidrottsplatser, 5. uppförande av nya anläggningar som skall användasför breddidrott, 6. anställande av idrottsinstruktörer i kommunerna somkan ge allmänheten tränings- och motionsråd och bistå idrottsföreningar medråd och ledning i deras träning, 7. bistånd till mindreföreningar med administrativa uppgifter. Den kommersiella delen av idrotten är elitidrotten. Och den är en viktig del Menden bör tjäna idrotten och idrottsintresset och inte vara annonspelare åtstorfinansen. Formerna för de samhällsinsatser som behövs för att motverka dekommersiella intressena i elitidrotten bör därför bli föremål för utredning ochåtgärder. Idrottsstipendier kan också vara ett alternativ till storföretagarnasstöd till idrottsmän. Stipendierna kan vara etl sätt att göra del tryggare förelitidrottsmän när de slutar med idrotten -de behöver också en trygghetefter sin aktiva period. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall till motionen 1137. Människans kropp är byggd för fysisk aktivitet, men långl ifrån allatillfredsställer kroppens behov av motion och rörelse. En anledning är att vihar fött det bekvämare, vilket i och för sig är bra, men inaktivitet innebär enfara för hälsan. Här har idrotten en viktig funktion alt fylla. Genom idrottkan många bibehålla ett fysiskt och psykiskt välbefinnande långl upp iåldrarna. Idrottsrörelsens alltjämt lika aktuella målsättning. Idrott åt alla,illustrerar viljan alt ge alla människor - oavsett ålder, kön, ambition ochförutsättningar - möjlighet att tillfredsställa sina behov av fysisk aktivitet. majoritet av det svenska folket har en positiv inställning lill idrotten.Många - ca 2,5 miljoner - har upptäckt idrottens möjligheter att ge meningsfullrekreation, motion och kamratlig samvaro och är medlemmar i Andraanser sig inte ha tid eller möjlighet att idrotta, även om man är positiv lillidrotten som sådan. Med riktig stimulans och väl avvägda åtgärder för att föraidrotten närmare människan i vardagslivet kan säkert många fler aktiveras inomidrotten. Skallidrottsrörelsen kunna fortsätta sin offensiv och aktivera allt fler tidigareinaktiva och dessutom kunna ge ungdomen en meningsfull fritid, behövs betydandeinsatser på flera områden. Denorganiserade idrotten är vårt lands största folkrörelse. Dess framtid är heltberoende av människornas vilja att göra ideella insatser. En naturtigrekryteringsbas för ungdomsledare finns i de många föräldrar som gärna ser attbarnen idrottar. Den uppmärksammade kampanj som RF startat under mottot"Idrott tillsammans" har fått ett mycket gott gensvar hos massmedia,föreningar och inte minst bland föräldrarna. Idrottenbehöver inte vara generationsskiljande och familjesplittrande. Idrotten kan ochborde vara något som alla kan samlas kring, och som ledare kan många föräldrarvara med och följa sina barns utveckling då barnen annars oftakommer i en motsatsställning till föräldrarna. "Idrotttillsammans" syftar inte bara till att rekrytera ledare. Avsikten är ocksåatt stimulera föräldrar till aktivt idrottsutövande. Genom att idrottatillsammans för föräldrarna möjlighet att ta aktiv del i barnens främstafritidsintressen, och därigenom främjas en naturlig gemenskap mellan barn ochföräldrar. Vidare måste kvinnorna ges större möjligheter till aktividrottsutövning och bättre tas till vara som ledare. Traditionelltfinns vissa könsrollsbarriärer inom idrotten. Betydligt fler män än kvinnorägnar sig åt idrott. Redan i skolåldern är pojkarna i mycket högre grad änfilekorna aktiva idrottsutövare. Om"Idrott åt alla" skall bli verklighet krävs att idrottsrörelsenaktivt medverkar till att bryta ner existerande barriärer mellan olika idrotter,mellan unga och gamla och mellan pojkar och flickor. Föratt ge kvinnorna samma möjligheter som männen till nödvändig fysisk aktivitetkrävs en medveten och omfattande satsning på kvinnlig idrott. Flickorna måstefö bättre möjligheteratt della i träning och tävling. Utbudet avinternationella tävlingar måste öka. Fler kvinnliga ledare behöver rekryterasoch utbildas. Massmedia måste uppmärksamma kvinnlig idrott i störreutsträckning än . Idrott,som når ut till alla, innebär inte att elitidrotten behöver eftersättas.Internationella framgångar för svensk idrott behövs bl. a. som inspiration ochstimulans åt de många bredd- och motionsidrotterna. För ungdomsidrotten ärdenna stimulans extra värdefull. Det är därför angeläget attspecialidrotts-förbunden ges fortsatta möjligheter att utveckla sina resp.idrotter. Att idrottsliga toppinsalser dessutom ger spänning och godunderhållning åt stora delar av det svenska folket förringar inte värdet avelitidrotten. Ensländigt aktuell diskussion förs inom och utom idrottsrörelsen kring begreppetelit och bredd. För de flesta inom idrotten är begreppen inte motsatta utankompletterar varandra. Värdet av elitidrotten somföredöme och stimulans för många breddidrot- lare är svårt att exaktbedöma. Indicier finns som visar att inte minst ungdomen i hög grad stimulerasav svenska elitidroltares prestationer. Dessutom tilldrar sig toppidrotten påbåde nationell och internationell nivå ett stort intresse från allmänheten. Ochelitidrott i verkligheten, i TV eller i radio är oftast spännande underhållningav hög klass. Och som kulturell företeelse ger elitidrotten fascinerandeupplevelser åt betydligt fler människor än exempelvis teater eller opera. Idrottenintar en alltmer framskjuten plats i del internaiionella umgänget, varvid det iallmänhet rör sig om elitidrott. Av flera skäl är del värdefullt au vår idrottoch spelar en aktiv roll i dessa sammanhang. Detär viktigt att utvecklingen av vår idrotts ambitioner inom den internationellatoppidrotten utvecklas inom vår idrottsliga folkrörelse och präglas av dessvärderingar. Möjligheteratt arrangera internationella mästerskap i är också av stor betydelsesom stimulans för den egna verksamheten. Det är därför värdefullt attregeringen har ställt sig bakom en svensk ansökan om att fö arrangera 1984 . En proposition har också avlämnats till . Iårets budgetproposition föreslås en höjning av anslaget till idrotten med ca12,4 milj. kr. Denna höjning, som innebär en uppräkning av anslaget tillidrotten med 12,2 96, har gett upphov till riksdagsmotioner och uttalanden frånolika håll. a. har man rest frågan oni denna relativt blygsamma höjning avanslaget innebär en ändrad inställning från regeringen gentemot idrotten. Manhar också sagt att nu kan inte fullfölja satsningen påkvinnlig idrott osv. Båda dessa påståenden är helt felaktiga.Departementschefen säger bl. a. i propositionen att satsningen på breddidrottenbör fortsättas och att särskilt kvinnors möjligheter att utöva idrottuppmärksammas. Vidare påstås att kommersialismen för ett allt hårdare grepp omidrottsrörelsen. Detta påstående bygger på dålig insikt om idrottsrörelsens styrkaoch medvetenhet i dessa frågor. Kulturutskottetsmajoritet säger i utskottets betänkande nr 19 att utskottet är medvetet om attdet för idrotten skulle vara värdefullt med en ökning av de statliga bidragenutöver vad som föreslagits i propositionen. I nuvarande budgetläge anser sigutskottet dock inte böra föreslå att gå längre än regeringen i frågaom medelsanvisningen. Utskottsminoriteten- socialdemokraterna - har inle heller yrkat på någon avsevärd höjning avanslaget utan nöjt sig med att föreslå några miljoners höjning utöverregeringens förslag. Det hedrar socialdemokraterna att de har agerat måttfullt- hela utskottet är enigt om värdet även stark idrottsrörelse. I anslagsfråganmåste man också beakta den ansenliga höjning som skett av det lokalaaktivitetsstödet. En stor del av denna höjning går direkt till idrotten ochtill de lokala föreningarna. Närdet gäller anslaget till idrotten kan också noteras, att RF med anledning avsitt 75-årsjubileum genom ett regeringsbeslut får tillgång till lotterimedeluppgående till ca 4-5 milj. kr.