prot · G10915 · 1977-12-31 00:00:00 — Vitvingas ställa om oss till en situation, där vi mer och mer använderförnyelsebara energikällor, som vi har tillgång till inom landet. Det blir enomställning som går via ambitiösa hushållningsåtgärder och målmedvetensatsning på att få fram alternativ. Omställningsperioden erbjuder godamöjligheter till både teknisk förnyelse och nya produkler, i själva verkei enulmaning för svensk teknologi och svenskl näringsliv. Tillsammansskapar dessa förhållanden andra förutsättningar för näringspolitisk planeringän vad som rådde . Vi måste i större utsträckning lita lilloss själva och våra egna resurser och möjligheter. En kraftigkonjunkturuppgång ulomlands kan göra del lältare 'för oss men förändrar inte igrunden våra förutsältningar. Jaganser inte att del är ett uttryck för pessimism att konstalera attnäringspolitiken måste ulgå från dämpad ekonomisk tillväxt ochmindre expansiv ekonomi än vad vi varit vana vid . Sverigesförulsällningar är dock i grunden goda, och det finns därför all anledning atlse optimistiskt . Konjunkturväxlingar kommer och går. Så kommerdet atl vara även , men vi bör vara observanta på långsiktiga drag iulvecklingen, som inte har med konjunkturer att göra, och bereda oss förde problem som de för med sig. 7 protokoll 1977/78:15-16 Viskall nalurliglvis också vara öppna för de möjligheler som ulvecklingenerbjuder och la vara på dem. Vi har möjligheler att i näringspolitiken läggain andra målsättningar, som ställer starka krav på samhället. Detgäller sådant som regional balans, god fysisk miljö, frihet från gifter,hygglig arbetsmiljö, ökat inflytande och annal som tyvärr alltför ofta i daguppfattas som hinder för lönsamhel enligt vedertagna begrepp. Jaganser mig vara lillräckligl realistisk för att inse att det är en lång väg attgå, innan dessa och andra liknande faktorer fullt ut kan beaklas inäringspolitiken, i synnerhet i en situation där många företag kämpar för atlhålla näsan över vattenytan. Del hindrar dock inte alt frågorna måste finnas medi diskussionen, när vi mol bakgrund av bl. a. de förulsällningar som jag härhar diskuterat tar itu med arbeiei atl forma och för lägga fram elllångsiktigt näringspolitiskt handlingsprogram. JÖRNSVENSSON (vpk) kort genmäle: I mitl anförande gjorde jag ett desperat försök atldiskuiera den slora ulslagningsproblemaiiken i samhällel, vad den ekonomiskakrisen gör med människorna och vad den beiyder för folk i arbeiarklassen somdrabbas av hela dess tyngd. Jag försökte tala om hur den bryter ned människoroch sprider omkring sig mer alkoholism saml flera psykiska störningar ochfysiska sjukdomar. Inte med ell ord har någon annan talare - i synnerhel inleindustriministern - berört denna effekl av krisen, en effekl som dock bordehöra hemma i en vidare industripolilisk syn. Industriministern talade i siällei om "den nyaekonomiska världsordning" som vi kommer alt bli tvungna all acceplera. Dåvill jag fråga honom; Är det hans uppfattning all denna nya ordning, som han nuförutspår, tvingar oss atl acceplera att utslagningen, förtidspensioneringen,den våldsamt ökande sociala misären och de ökande missbruksproblemen -föreleelser som drabbar människorna i de breda skikten av samhällel i alllmerökad uislräckning - skall forisälla och vara en del av den nya världsordningen?Skall vi stillatigande och snällt finna oss i att del råder en nyvärldsordning, som innebär atl vi måste acceptera denna grova försämring avmänniskornas villkor? Är del, ," de svagaste, de sämst slälldaoch de redan ulslagna som skall betala nya ordning? Det verkar så,eftersom de ulslagna över huvud taget inte får etl ord och inle en rad iindustriminisierns långa anförande och inte heller en rad i någolannal statsråds anförande i denna allmänpolitiska debatt. () kortgenmäle: I milt anförande berörde jag sysselsättningen mycket kortfattat motbakgrund av att jag har för avsikt att återkomma till detta ämne vid ett annattillfälle. Jag nolerar ändå och är glad över alt in- duslriministern här hargjort utfästelser om all regeringen med alla tillgängliga medel skall sökauppehålla sysselsättningen. Vi skall här i kammaren ta ställningtill en del förslag: småföretagar-pakelel, elt program om strukturförändringarosv. Vi kommer självfallet från fackföreningsrörelsens sida och från partielssida all myckel noggrant pröva de förslag som då kommer att framläggas. Indusiriminisiernunderkänner den s. k. slruklurfonden - vad den nu innehöll för någonling, somhan ullryckie sig - och jag förslår mycket väl all den icke överensstämmer medindustriminisierns uppfattning. Men vad som är viktigt i detta sammanhang är juatt man skapar medel som gör att samhället har den beredskap som erfordras närstrukturproblem dyker upp. Jagnoterade industriminisierns artighet beträffande det näringspolitiska programsom LO presenterade 1961 och som enligt industriministern blev ettregeringsprogram . Industriministern menade emellertidatl delta program nu delvis är överspelat, och lill del kan jag bara säga attom industriministern har varit uppmärksam så vel han att Landsorganisationenockså efter hand har reviderat de uppfattningar som gällde 1961, någol somnaturligtvis är betingat av all samhällel och näringslivet har genomgått en radförändringar. Menvad som är viktigt med program och som är allmänt accepterat -också i den nya regeringens sätt alt ta sig an de näringspoliliska frågorna -är ju samhällets roll i det sammanhanget. förde LO ochden dåvarande regeringen en deball om just detta, men då fanns det ingenresonans på annat håll. Man trodde atl andra krafter kunde ställa allting tillrätta. kan vi höra - och det gläder oss att våra idéer harfått denna genomslagskraft - att del är endasi genom atl ge samhällel resursersom man kan klara näringslivels strukturproblem. Lål mig försl säga till att han måste ha lyssnal väldigiförslröll lill mill anförande, vars tema ju var all sysselsättningen är delprimära i del arbete vi har att bedriva i regeringen och här i kammaren. Närsysselsällningen är hotad går del ul över de svaga i samhällel. Den målsäliningvi har alt inle spara någon möda för alt säkra sysselsällningen är ju framföralll tillkommen i omsorgen om de svaga. Det lycker jag all måsleerkänna. Närdel sedan gäller konsekvenserna av den nya ekonomiska världsordning som jaganser nu växer fram, med eller moi vår vilja, är del ju så all det inte är baravårt land som bestämmer de villkor som råder på den internationella marknaden.Vi är i hög grad ett offer för vad som händer omkring oss. Vår politik fårdärför inriktas på att bevara vår ekonomiska integritet och självständighet sålångt möjligt, och då måste resurserna styras över till att säkrasysselsättningen för människorna i vårt land. TillGunnar vill jag säga atl jag vitsordar vår åsiklsöverens-stämmelse närdel gäller att alll skall göras för atl upprätthålla sysselsättningen. När jagkritiserar den socialdemokraliska strukturfonden, så sker del därför all den pånågol sätt utgör en låsning av resursdispo-neringen för de strukturellainsatserna. Man började med att tala om 600 miljoner, och man har sedan talatom 4 miljarder. Jag är inte beredd atl acceptera alt man på detla sätt fixerarett tak för vad samhället kan få disponera för all säkra sysselsättningen. Jagtror inte att del är tillräckligt Jag tror att det är för låg ambitionsnivå.Man får vara beredd att la i anspråk de resurser som man kan mobilisera inomramen för budgeten. Socialdemokratin har överraskande nog gått ut med enväldigt låg ambitionsnivå i delta sammanhang, och vi länker inle acceplera den. Närdel gäller synen på strukturfrågorna kan jag notera all vi i stort sett harsamma uppfattning; alt det behövs en aktiv samhällsinsats. Näringspolitikenmåste också förutsättningslöst kunna arbeta med samhällets hela register avinstrument för atl bli effektiv. Jagskulle alltså vilja säga att även när det gäller samhällets roll är GunnarNilsson och jag i princip eniga om att det häi skedet kräver en maximal insaisav staten och av den offentliga sektorn. (vpk) kortgenmäle; Industriministern är i efterhand en smula generad över all deutslagnas svära problemalik inte har berörts av någon enda borgerligminister i deballen, och han försöker dra sig ur diskussionen genom en litenmanöver. Industriministern säger: Jag har ju talal om sysselsättningspolitik,och sysselsättningspolitiken är lill för de utslagna - vi vill öka sysselsällningenför deras skull. Det är ju vänligt av industriministern, men då kunde han hatalat litet mera om de utslagnas situation och villkor. Nuär denna manöver inle korrekt - del är en eflerhandsmanöver. Del är genani förindusiriminisiern all erkänna au ulslagningsproblemaiiken inle har spelalnågon roll i diskussionen här . Dessuiom är del inle sanl alt ni arbeiarför all öka sysselsättningen. Ni säger visserligen au ni gör det - ni kannaturligtvis inle säga öppet till svenska folket som del är, att ni arbetar föratt minska sysselsättningen. Men mätt i antal heltidsarbeten - om man räknar omdel kraftigt ökade antalet deltidsarbeten i heltidsarbeten och lägger dem lillde befintliga heltidsarbetena - har ju sysselsällningen minskat under denborgerliga regeringens tid, medan arbetslösheten och de utslagnas anlalkraftigt ökats och deras problematik blivit allvarligare och mera förstärkt Vidareär det så, som alla vet, all när en borgeriig indusiriminisler säger att denborgerliga regeringen skall öka sysselsättningen, då menar han med del iprincip all sialen skall ge mera pengar ål bolagen för all dessa skall, kortuttryckt, bli litet snällare och anställa mera folk för alt man på det sättetskall hålla sysselsättningen uppe. De skall få subventioner på skattebetalarnasbekostnad, de skall få gåvor, de skall få fördelaktigafinansiella villkor. Jagskulle vilja ställa en fråga till industriminister . Det går i dagmiljarder av skattebetalarnas pengar till gåvor och subventioner ål bolagenulan alt sysselsättningen för den skull ökar. Skulle det inte ha varil bätlreom hade haft lika myckel pengar över all ge ål de unga arbelslösakvinnorna, ål barnen på de överbefolkade daghemmen, ål alla deförtidspensionerade som upplever en drastisk sänkning av sinlevnadsstandard, åt alla alkoholproblematikerna, åt de 24 000 tvångsinlagna påpsyksjukhusen osv. - kort sagl: ål alla dessa kategorier ulslagna som växer ochvilkas behov blir alll allvarligare? Varför är del bolagen som skall hapengarna och inte de utslagna, ? Är del inle elt exempel på denskoningslösa samhällsideologi som ni har och som gör att ni accepterarutslagningen lill den grad att ni under så många limmars allmänpolitisk debattinte nämner den med etl enda ord? Det är fascinerande all diskutera med . Det sätt på vilkethan använder den marxistiska dialektiken är i och för sig unikt i den härkammaren. Det visar också svagheten i resonemang, för på någolsätt blir det mera dialektik än realiteter i hans inlägg. NärJörn säger att jag inte hartalat om de ulslagna i samhället, så är detfullständigt felaktigt, för hela vår politik inriktas ju på atl förhindrautslagningen i arbetslivet, som är en katastrof för den enskilda människan ochelt ovärdigt inslag i ett modernt industrisamhälle. Vi satsar mer ännågonsin lidigare på arbelsmarknadspoliiiska åtgärder, utbildningsinsatser ochindusiripoliliska ålgärder för all hindra denna ulslagning som är så tragiskför den enskilde. Detta måsle väl vara medvelen om. NärJörn lalar om atl vi nöjer oss med all subventionera förelagen, gegåvor lill förelagen av skattebetalarnas surt förvärvade medel, rör del sigfakliskt om en grov förenkling av de reella förhållandena. Del är ändåföretagen som är samhällets instrument när del gäller all säkrasysselsättningen, och de stöd som ges lill företagen ges självfallet för skall kunna säkra sysselsättningen. Man skulle, säger , istället ge dessa pengar till de unga arbelslösa kvinnorna etc. Men visar delsig inle, att om man går ut och lalar med de unga kvinnorna, är del framföralll chansen till elt ordnat arbete som de vill ha? Då måsle del vara rikligtalt med samhällets resurser ulveckla arbetslivel och alt i denna besväriigakonjunktursituation framför alll försöka säkra förelagens överlevnad för attdärmed så långt del över huvud laget är möjligt garaniera den enskildamänniskans rätt lill arbete. Del, , är utlryck för den solidaritetsom vi anser att alla människor nu måste visa i denna svåra silualion. Tredjevice talmannen anmälde all anhållit alt till protokollet fåantecknat all han inle ägde räll till yllerligare replik. THAGEPETERSON (s); När frågan om strukturfonden diskuterades här i kammaren sadeherr Åsling all våri förslag var ell hokuspokus. tror inle socialdemokratin,, på några trollerikonster och därför vill socialdemokratin satsa 4miljarder kronor i reda pengar och ge löntagarna majoritet i den här frågan.Vi tror all delta kommer all hjälpa till atl skapa nya jobb och lill att skyddahotade jobb. Men del kan inle ske genom sådana konster som försökersig på för alt trolla bort löftet om 400 000 nya jobb. Huvudfrågorna är naluriigtvis den ekonomiska politiken,sysselsättnings- och näringspolitiken, priserna och skatterna. Dessa frågor hardiskuterats åtskilliga timmar . Men i en allmänpolitisk debatl är delockså oerhört viktigt att de långsiktiga, principiella frågorna tas upp. Jagskall någol beröra frågan om kravet på arbele ål alla och en god arbets- ochnaturmiljö. Sysselsättningenär arbetarrörelsens viktigaste fråga. Ur erfarenheterna kamparmot arbetslöshetens gissel växte inom den fackliga och politiskaarbelarrörelsen fram kravel på arbete åt alla. Arbete ger möjligheter ochpersonlig tillfredsställelse. Arbelslöshel ger ofrihet och mänsklig förnedring.I förslamajlågen och i valuppmarscherna har rätten till arbete varil ettsjälvklart krav, elt krav som bärs upp av alla i hela arbetarrörelsen. Menarbetarrörelsen accepterar inle sysselsättning lill vilket pris som helst.Kraven på arbete måsle paras med krav på arbetets innehåll. Det gäller arbetsmiljön. Det gäller inflytandet över jobbet.Åtskilligt har gjorts för alt ge värde och värdighet åt arbetel. En kortare arbetsdag, 6-limmarsdagen, måsle komma. Med mer lid förföräldrar och barn och ökad jämställdhet mellan män och kvinnor som resultatArbetslivets reformering har endast påbörjats. Den ekonomiska demokratin måstegenomföras. Riskfyllda arbetsmiljöer måste angripas med kraft Viaccepterar inte alt man väjer för problemen, lägger ner fabriker. Men viaccepterar inte heller atl man skall gå lill jobbel och vela atl jobbet innebäruppenbara risker för skador. Vi säger: Ta itu med problemen, molverka farorna,skapa trygga förhållanden, använd vetenskap och teknik! Passivitet ochundergångstro leder till att problemen dröjer sig kvar, blir en del avtillvaron. Aktivitet och vilja atl föra ulvecklingen framåt driver problemen påflykten. Menskall vi lyckas angripa och lösa det som är vrångt och besvärligt, det somoroar människorna, måsle resurser finnas. Del får vi bara genom ett fortsattframåtskridande, en stark ekonomi och en livskraftig indusiri. Därför måste vitro på - och arbeta för - industrisamhällets framtid. Vi behöver industrin omvi skall kunna uppfylla de mål vi sall upp Mensamtidigt måsle vi vara klara över att den industriella utvecklingen också förmed sig risker - för människornas hälsa och för naturen. Rällentill arbete, kraven på jobb för atl rädda hela bygder och regioner och ökadsysselsällning för ungdomar och kvinnor måsle väga myckel lungl i varjeavvägning. Menlikväl: vi måste skydda vår miljö. Miljövärdena måste också väga lungl.Miljövärdena på arbetsplatsen, i bostadsområdet, , är också enväsenilig del av vår levnadsslandard. har unika na-lurvärden som vimåste skydda. Socialdemokratin avvisar alla försök att begränsa allemansrätten.Naturen är en tillgång som vi alla är delakiiga av. Vimåsle också slå vakl om och skydda naturen mol förstörelse och förgiftning. Menför den skull kan vi inle sätta stopp för all verksamhet som innebär ingrepp inaturen. Människan har sedan urminnes tider format sin omgivning. harodlats, skog avverkats, vattendrag dämts upp och mineraler brutits. Det äringrepp som gell människorna möjlighet att leva vidare, gett arbetstillfällen,skapat ulveckling och framsteg. Del är ur naturtillgångarnas rikedom och medtekniken som hjälp som det moderna samhället vuxit fram. Socialdemokralin haraccepterat dessa ingrepp för att ge de många människorna bäitre materiellavillkor, kortare arbetstid och ökad trygghet och för all få utjämning mellanfattiga och rika. Försocialdemokratin är det därför ett övergripande mål all främja människanslivsmiljö. Däri ingår arbetsmiljön. Där finns naturmiljön. Miljöfrågorna är enuppfordran lill målmedvetna och kraftfulla insatser. Vi ser från socialdemokratinssida miljövärdena som en väsenilig del av vår totala levnadsstandard. Hänsynoch omianke om miljön och människors hälsa måste ständigt finnas med. Därförkan vi inte acceptera all ulvecklingen får fortgå fritt. Den måste styras. Inleav enskilda kapitalistiska vinstintressen ulan av samhället. Av de gemensammaintressena. Planering och samverkan under samhällets ledning är den endagaranten för en ulveckling som ger ökad och tryggad levnadsstandard åt de mångamänniskorna. Det är bara genom atl ge samhällel medel och möjligheler au slyraulvecklingen som dess positiva sidor kan tas lill vara och miljövärdenasäkerställas. Det är endasi på sådani sätl som ulvecklingen kan användas föratt lösa utvecklingens problem. Underden socialdemokratiska regeringens tid vidtogs en rad ålgärder för att skyddaorörda naturområden. I konkreta frågor mötte vi ofta motstånd från del partisom representerar ägarintressen inom skogsbruket, från det parti som brukarutge sig för att vara den främste värnaren om naturen - nämligen ! Reformarbeteti arbetslivet har oftast måst ske under hårt motstånd från de borgerligapartierna. och olika småföre-lagarorganisationer. Viläser nu alll oftare i tidningarna om olika slags gifter. Människor oroar sigmed rätta för den ökade giflanvändningen och för giftutsläpp från fabriker ochavloppsledningar. I Teckomalorp grävde en oansvarig företagsledning ned helatunnor med gift i hemlighet. Tusentalslon bekämpningsmedel sprids över de svenska åkrarna . Ännu siörremängder konstgödsel används inom jordbruket Miljö och hälsa påverkas.Koncentrationen av nitrater, som misstänks vara cancerframkallande, ökar.Giftiga tungmetaller sprids. Bilarna i storstädernasprider ut bly och kväveoxider. Förbränningav olja och kol orsakar försurning och förstörelse av sjöar och påverkarmänniskors hälsa. Iarbetsmiljön har människor utsatts för de största koncentrationerna av gifter. Läkemedelsom skrivits ut av läkare och använts av många människor visar sig haallvarliga bieffekter. Enterovioform är elt exempel. Det var, herr talman, idenna oro som den socialdemokraliska partikongressen tog etl beslut om eltökat statligt engagemang i läkemedelsindustrin - etl beslul som inle minstfolkpartiledaren bespottade och förlöjligade ivrigt och intensivt. Etlsamhälle där människorna får gå omkring och vara rädda alt bli förgiftade avluften, maten och läkemedlen eller i arbetel är inte ett välfärdssamhälle.Tiotusentals löntagare arbeiar under hälsofarliga förhållanden.Människor oroas av atl skadas, invalidiseras eller dödas i jobbet. För alladessa människor är dagens samhälle heller inget välfärdssamhälle. Olikasjukdomar kan bero på att skadliga ämnen i miljön omkring oss ökar. fårvar fjärde människa cancer. Del är dubbell så många som . Mångaforskare menar alt 60-90 96 av cancersjukdomsfallen beror på miljöfaktorer. Delär en allvariig fråga, som vi i socialdemokratiska motioner velal få tillslånd ålgärder emol. Nuhar del gjorts myckel för alt minska riskerna för giftutsläpp och skador påmänniskors hälsa. a. har en särskild lag om hälso- och miljöfarligaprodukler införts. Menvi har lärt oss en sak: först när samhället griper in händer något. De företagsom använder och producerar ämnena och som bäst känner farorna gör föga på egenhand. De styrs av vinstbegäret. Människors väl och ve, omsorgen om miljön,kommer oftast i andra hand. Del är därför vi aldrig klarar detta om intesamhället ges siyrka och möjligheter att gripa in. Den styrkan är vi bereddaatt ge samhällel. Där duckar de borgerliga, ly de är rädda för samhället. Entro på de välståndsbildande krafterna driver de borgerliga in på en linje sominte klarar miljön. Lålmig peka på några områden där vi anser all reformarbetet måste drivas vidare. 1.Tillsynen av att gällande lagar följs måste förbättras. ochandra myndigheter måste förses med ökade resurser för detla. Nuvarande möjligheter attkomma ål dåliga arbetsmiljöer räcker inte till. Därför måsle vi vara bereddaatt i betydligt ökad grad lagstifta -med direkta förbud och hårdarestraffpåföljder- för att komma ål farliga maskiner, verktyg och kemikalier.Samhället måsle la på sig ansvarei all hårdare och fränare la upp kampen mot dedåliga arbetsmiljöerna. Vimåste minska användningen av kemikalier i jord- och skogs bruket. Användningen av bekämpningsmedel och konstgödning i jord bruket måste minskas. För alt förbättra växtligheten i skogen propagerar man hårt för all öka användningen av handelsgödsel i skogsbruket Vi vet mycket litet om vilka problem dessa kan medföra för miljön och människan. Därför har vi krävt i en minskad användning av handelsgödsel i jord- och skogsbruket Men del kravet avslog de bor gerliga här i . Förnågra år sedan förbjöds användningen av DDT i skogsbruket Röster höjs nu föratl återinföra DDT. Vi vet all DDT är en fara ur miljösynpunkt Frånsocialdemokratins sida är inslällningen hell klar. Vi säger nej till varje formav användning av DDT på nytt i skogsbruket. Miljöhänsynen får här ta överhand. Föratt förbättra tillväxten i skogen vill en del att skogsarealer skall besprutasmed fenoxisyror. Den flygbesprutningen har vållat oro bland många människor,som har demonstrerat mot den. Vi har sagt på socialdemokratiskt håll: Bekämpakraftigt användningen av dessa kemikalier och sök utveckla andra former föratt åstadkomma det som bekämpningsmedlen gör! Kontrollen av hälso- och miljöfariiga produkler skall enligt gällandelagar inle bara gälla nya produkter utan också dem som redan finns påmarknaden. Regeringen måste se lill att produklkontrollen får erforderligaresurser för alt klara kontrollen på ell anständigt säll. Forskning och sludier av sambandet mellan sjukdomar, t. ex. cancer,och miljöfaktorer måste utökas och påskyndas. Socialdemokratin begärde delta ien riksdagsmotion , och vi hoppas nu atl kommer alt bifalladen motionen. För all på sikl komma bort från gifter och skador på naturen krävs satsningpå teknisk forskning och ulveckling. Nya processer i induslrin måsle utvecklassom inte ger giftiga avfallsprodukler eller gifter i arbetsmiljön. Alltdelta är en utmaning för tekniker och forskare. Men det borde inte varaomöjligt alt åsladkomma. Kan tekniken klara att sätta en man på månen ochtillverka avancerade stridsflygplan, kan den saken också klara att utveckla enmiljövänligare industri. Miljövärdena och utvecklingen av arbetstillfällen och sysselsättningbehöver alls inte stå i motsatsställning till varandra; tvärtom. Räll uinylljadskall utvecklingen vara miljövårdens främste bundsförvant Del gäller såvälarbetsmiljö som naturmiljö. Men då gäller del all utnyttja de resurserutvecklingen ger. Och utvecklingen får då inte styras av kortsiktigavinstintressen, ly det enskilda vinstintresset är inte och blir aldrig någongarant för en god miljö. De många människorna måste in i beslutsprocessen. Enviktig lösning på alla dessa problem - sysselsättning, arbetsmiljö, naturmiljö- ligger i ekonomisk demokraii, i atl fler människor får möjlighel till insynoch medbeslämmande i frågor som rör alla. Del är med stort iniresse som jag har lyssnat lill . Jagkänner inle igen honom riktigt - del anförande han har hållit är ovanligtsnällt och vatienkammat och uppfordrar egentligen inie lill några genmälen. Jaghar dock elt par kommentarer.