prot · G10922 · 1977-12-31 00:00:00 — Ett annat är den vårdideologiskates som säger att det nuvarande samhällets tvång mot de utstötta måste ersättasmed ett tvång mot de utstötta vilket syftar till förbättring. Den sistnämndatanken draperar sig felaktigt i en marxistisk dräkt. Den bara vänder upp ochned på ett borgerligt samhälles tvång utan att uppfatta frigörelsekampenssjälvständiga och subjektiva sida. Det är inte en annan sorts tvång sombefriar, utan själva frigörelsen från all sorts tvång; detta är marxismens -eller - verkliga tanke. Terapeutiskasamhällen är ingen färdig behandlingsform. De utgör till hela sin karaktär enprocess. Därför beror deras möjligheter på vad de förmår göra av sig själva.Det finns vissa faror , faror som består i att de terapeutiska samhällenastagnerar, att de inte är tillräckligt självkritiska, att de inte utvecklasoch går vidare. Sker nu inte detta, då stärks de tankegångar från den politiskareaktionen som bl. a. har bubblat upp 4 protokoll 1977/78:22-23 här i kammaren . Dåkommer de terapeutiska samhällenas princip att angripas av nykonservativatvångsanhängare och kanske en och annan falsk marxist. De kommer då att utnyttjade terapeutiska samhällenas svagheter och inkonsekvenser. Detfinns problem i de terapeutiska samhällenas utveckling som måste diskuteras ochbearbetas. Låt mig kortfattat nämna några. Svenskpsykoterapi är starkt amerikanskinfluerad. Amerikansk psykoterapi är i sin turi hög grad individorienterad och har mycket litet samband med någonsamhällssyn, framför allt saknas någon anknytning till kritisk samhällsanalys.Det är en brist som måste upphävas. Modernpsykoterapi har i vissa delar också starkt influerats av den s. k.existentialistiska filosofins tankar och begrepp. Detta är positivt så långtsom det gäller betonandet av den utstöttes personliga ansvar ochställningstagande till sin situation. Men det kan lätt leda till en återgång ikonservativa och inåtvända ståndpunkter, om det inte anknyts till en frigörandeoch progressiv samhällsideologi. Det drag av relativism som ligger i denexistentialistiska filosofin medger inte någon politiskt klar definition avvari utstötthet i samhället egentligen består. Typiskt är när enexistentialistiskt påverkad, i övrigt mycket genial psykiater som att definiera psykisk friskhet som det tillstånd som flertalet människoranser att de själva befinner sig i. Deterapeutiska samhällena har heller inte riktigt lyckats bemästra vad man kankalla den latenta maktens problem. Deras frihetsideologi har på något sättgjort halt inför vissa gränser. Detta är särskilt tydligt med t. ex. MaxwellJones verksamhet. Där har insmugit sig drag av beteendeterapi och socialaanpassningsidéer - tydligen i rädsla för de fulla konsekvenserna av detterapeutiska samhällets frihetliga och revolutionerande grundidé. Deterapeutiska samhällena måste bemästra dessa problem. De måste vara i stånd attockså ifrågasätta sidor hos sig själva. De måste klarare anknyta till denpolitiska och sociala frigörelsekampen i allmänhet - inte gå inåt sig själva.De är angripna, de måste välja sida. De representerar ju, vad jag förstår, enförhoppning för alla utstötta, inte minst för den majoritet av utstötta som inte har något annat att gå till än den gamla tvångsvården. Därför är deterapeutiska samhällenas ansvar stort. De måste leva upp till det starkare änvad de har förmått. När tvångets och reaktionens många förespråkare iden samhälleliga krisens spår börjar få ny vind i seglen, då måste ocksåfrigörelsens förkämpar skärpa sina vapen och - bildligt och bokstavligt - gå utpå gatorna. I motsats till vad gjorde tänker jag inte betygsätta hansanförande. Jagskulle vilja säga till : Vi kommer ingen vart på det här områdetgenom att generalisera utifrån ett unikt, utomordentligt svårt patientfall. Vikommer heller ingen vart på det här området genom att försöka dra alla psykiskastörningar över en kam. Även vet säkert innerst inne att psykiskastörningar kan ha oändligt många olika orsaker. Vi kommer heller ingen vartgenom att försöka misstänkliggöra dem som har ansvar för den psykiatriskavården, som arbetar som läkare eller i annan egenskap inom den psykiska vården,eller genom att försöka misstänkliggöra ledamöter. talade om att detta var ett område där man bara utreder och utreder. Isjälva verket är det, som jag angav i mitt interpellationssvar, ettutomordentligt dynamiskt område. Vi har varit med om en mycket snabb utvecklingi positiv riktning, även om naturligtvis mycket återstår att göra. bad också om en målsättning för utvecklingen på det här området. Serman på landstingens planer när det gäller den psykiatriska vården fram till1985 finner man att inget annat vårdområde i planerna är föremål för en sågenomgripande principiell förändring som just del psykiatriska. I samtligaplaner råder en stor enighet i fråga om huvudinriktningen i det psykiatriskavårdområdets utveckling. Generellt gäller, för samtliga planer, all man framförallt försöker begränsa den traditionella långtidssjukvården och bygga upp enkorttidssjukvård vid länssjukhusen samt öka insatserna i öppen vård. Ifråga om målsättningen kännetecknas planerna av en allmän inriktning på helavårdområdet som går ut på att förebygga sjukdomstillstånd genom ändamålsenlighälsovård och menialhygien, att eftersträva tidig upptäckt och tidig behandlingav psykiatriska sjukdomstillstånd, att göra den psykiatriska vårdenlättillgänglig och samordna den med den somatiska. Dethär är ett område där det naturligtvis är utomordentligt angeläget attpatienten har lätt att få vård och att patienten kommer . Jag tror därförinte att vi kan göra den svenska psykiatriska vården en större otjänst än genomatt - på det sätt som gjorde - enbart tala om denpsykiatriska vårdens patienter som "de utstötta", och samtidigtutmåla vården som om den vore nära nog helt värdelös. Det kan kanske finnasskäl att erinra om att det helt övervägande antalet patienter söker frivilligt. talade också mycket nedlåtande om psykofarmaka. Jag tror - ellerhoppas i alla fall - att är tämligen ensam i det här landet omatt ha den inställningen att man i stort sett skulle kunna undvara läkemedel.Även de som arbetar terapeutiskt beteen-devetenskapligt på det här området ärväl medvetna om att genom tillkomsten av moderna psykofarmaka har man i storutsträckning kunnat vad man brukar kalla avfolka mentalsjukhusen. Många som förbara skulle ha varit hänvisade till nära nog livslång vård på depsykiatriska sjukhusen kan med en riktig medicinering leva ett i stortsett normalt liv. frågade mig också om min inställning till terapeutiska samhällen, tillfrivillighet i vården. Naturligtvis är alla som arbetar på det här området heltinriktade på att man i första hand skall försöka nå frivillighet. Men när enperson trots allt inte frivilligt vill underkasta sig vård, vad gör man då? Jagvill understryka att detta att beröva en människa hennes frihet - på vilketområde det än må vara - naturligtvis måste omgärdas med utomordentligt starkarättssäkerhetsgarantier. Men tror jag att det är utomordentligt svårtatt bara så att säga dra ett streck över LSPV, över allt vadtvångsomhändertagande inom socialvården heter. Resultatet skulle bli att mångaav de människor som kan få en adekvat vård i så fall skulle antingenomkomma eller också hänvisas till kriminalvården. Och det har ändå varit enmedveten strävan i svensk vårdpolitik att föra över samhällets befattning medvård-behövande från kriminalvården till de vårdformer som är riktigare urmedicinsk och social bemärkelse. Betydelsenav det terapeutiska samhället - att man så långt möjligt skall bygga uppsamhället, planera samhället i alla avseenden, så att man undviker utstötningoch psykisk ohälsa - är vi alla överens om. Jag vill hoppas och tro att det ärnågonting som alla partier här i landet verkligen strävar efter. Tillsist vill jag säga till att vi har många utländska studiebesökvid den svenska psykiatriska vården. Kanske vore det inte så dumt om JörnSvensson vid tillfälle försökte studera hur det står till på det här området iandra länder. Jag vågar garantera att svensk psykiatrisk vård ligger mycket vältill, även om, som jag tidigare sade, oändligt mycket återstår att göra. (vpk): blir allt intressantare och alltmer avslöjande för denomedvetenhetens och konservatismens vårdpolitik som den nuvarande regeringentydligen kommer att föra. Honvill inte ens vidkännas att det finns utstötta i samhället. Hon vill inte ensvidkännas att den opinion som organiserar en del av dessa utstötta -R-förbunden, Alro, patientföreningar av olika slag - använder just dessadefinitioner. De har i huvudsak den inställning till neddrog-ningen medpsykofarmaka - som i så hög grad förekommer inom den psykiatriska vården - somjag här har givit uttryck för. Det är avslöjande att tydligen intehar någon som helst kontakt med den delen av opinionen; det visar hennes ordvaloch hennes omedvetna sätt att resonera. Sedanfrågade jag inte huruvida den psykiatriska vården förändrats. Jag frågade:Vilken typ av förändring är regeringen för, vilken vårdideologi harregeringen? Varför svarar inte på denna fråga i stället för atttala i allmänna termer och undvika att ta ställning? Hur står det till medtvånget - är ni för mera tvång eller är ni för mindre tvång? Varför sker det 23000 tvångsomhändertaganden i när det i regel sker betydligt färre iflertalet andra, jämförbara länder? Ta ett i andra sammanhang kritiserat land.Tyska demokratiska republiken. där motsvarande lagrum föranleder500 tvångsomhändertaganden på en dubbelt så stor befolkning! Infördenna massiva uppvisning av tvångsomhändertaganden säger att honär för att tvångsomhändertagandena skall bli så få som möjligt! Det är ettsådant där politiskt uttalande som ingenting betyder. Det var inte det jagfrågade efter. Jag tycker vi skall lägga av det taktiskt politiska språket somär så missbrukat i denna kammare och svara rakt på sak. Är ni för mera tvångeller är ni för mindre tvång? Skall tvånget kraftigt inskränkas, skall detutökas, skall det förbli vad det är? Vilken är regeringens ideologi? avslöjade ytterligare sin såvitt jag kan förstå fullständigaomedvetenhet om själva frågeställningen när hon kommenterade de s. k. terapeutiskasamhällena. Hon sade: Ja visst är jag för fri villighet i vården. Men det ärskillnad mellan att "frivilligt" gå till en gammaldags tvångsinstitutionmed alla de medel som där finns och att gå in i ett terapeutiskt samhälle! Denskillnaden ser inte . Hon har tydligen inte alls förstått självaidén med de terapeutiska samhällena. Det förvånar mig - hon är ändå detstatsråd som är ansvarig för denna sektor. Jagskall återkomma beträffande vissa inslag i den psykiatriska vården och ställadirekta frågor, huruvida har sig bekant vad som har hänt när detgäller några konkreta fall av övergrepp. Överläggningenvar härmed slutad. i)9 Föredrogs och hänvisades 1977/78:10 och 13 tilltrafikutskottet 1977/78:19 mom. 1 tillskatteutskottet, i övrigt till jordbruksutskottet 1977/78:23 tillsocialförsäkringsutskottet 1977/78:27 tillsocialutskottet 1977/78:29 tilltrafikutskottet 1977/78:34 tillarbetsmarknadsutskottet 1977/78:36 tillutbildningsutskottet 1977/78:37 tilljordbruksutskottet 1977/78:39 tillfinansutskottet 1977/78:43 tilltrafikutskottet 1977/78:46 tilljustitieutskottet §10 Föredrogs och hänvisades 1977/78:52 tillskatteutskottet Beträffande detta ärende hade regeringen föreslagitatt skulle besluta att motionstiden förkortades . Kammaren beslöt förkorta motionstiden till att . § 11 Föredrogs ochhänvisades 1977/78:56 till arbetsmarknadsutskottet §12 Föredrogs och hänvisades 1977/78:23-26 tillkonstitutionsutskottet 1977/78:27 till finansutskottet §13 Föredrogs men bordlades åter konstitutionsutskottetsbelänkanden /78:7 och 8 lagutskottets belänkanden /78:1, 3 och 4socialförsäkringsulskottets belänkanden /78:1 kullurulskotlels belänkanden1977/78:2-6 trafikutskotlels betänkande 1977/78:5 näringsutskottetsbelänkanden /78:2-10 arbetsmarknadsutskottets betänkande 1977/78:4 §14 Föredrogs och bifölls interpellalionsframställningen 1977/78:61. §15 Anmäldes och bordlades 1977/78:35 om godkännandeav en statskredit till 1977/78:38 om ändring ilagen (1937:249) om inskränkningar i rätten attutbekomma allmänna handlingar, m. m. 1977/78:58 om ökat stöd till dagspressen,m. §16 Anmäldes och bordlades belänkanden 1977/78:5 med anledning avmotioner om jämställdhetsfrågor m. m. 1977/78:7 med anledning av motion ombevakning av vissa lönefordringar i konkurs §17 Anmälan av interpellation Anmäldesoch bordlades följande interpellation som ingivits till kammarkansliet 1977/78:62av (vpk) till industriministern om en ammoniakfabrik i ,m. Vårt land förbrukar 500 000-600 000 tonammoniak, men den egna tillverkningen inom landet uppgår till endast 160 000ton. stor marknad för produktenfinns således inom vårt eget land. Enbart genom all ta till vara de biprodukterfrån koksverket vid NJA i som går ut som föroreningar kan man fåfram 100 000-200 000 årslön ammoniak i . De biprodukter det främst gällerär gas, tjära och spillolja från koksverkel, biprodukter som kan las till varai stället för all skickas ut i luften över . kräver en driftpersonal på 100-120 man. Om en fabrik förkonstgödsel byggs till, ger den totalt 700-800 jobb, således ett mycket braprojekt i det krisdrabbade . Enmängd gödselmedel kan framställas med ammoniak som bas. Projektet förutsätteräven ett apatilverk i malmfälten och brytning av de dolomitfyndigheter somfinns i länet och skulle därmed genom sina spridningseffekter bli av myckelstort värde även för det övriga länet. Gölaverkeni marknadsför en teknik för att framställa ammoniak. Man harvisat stort intresse för förslaget att tillverka ammoniak ur biprodukterna vidNJA:s koksverk. För skulle byggandet av en ammoniakfabrik i , förutom det direkta tillskottet av sysselsättning, att man skulle få enreferensanläggning att peka på och därmed öka sina exportmöjligheter. Projektethar alltså stor betydelse inte bara för utan också förGöteborgsregionens sysselsättningsutveckling. Mot denna bakgrund villjag ställa följande frågor till industriministern: Delarindustriministern åsikten att detta projekt måste snabbutredas med samhällsekonomiskt perspektiv för att ge sys selsättningstillfällen som både och behöver? Kommerindustridepartementet att tillskjuta de ekonomiska medel som är erforderliga för snabbutredning och anläggning av ammoniak- och handelsgödseltillverkning? § 18 Meddelande om frågor Meddelades av följande frågor framställts den 8november 1977/78:127 av Per () till statsrådet om förslag till rörande denframtida byggadministrationen: lade framförslag rörande ansvarsfördelning och organisation för uppgifter inombostadspolitik, fysisk planering och byggnadsväsen. Motdenna bakgrund vill jag till statsrådet ställa följande fråga: förslag, såvitt de faller under statsrådetsberedning, att föranleda proposition till under Omså är fallet, vilka delar av utredningsförslaget avses då bli prövade? 1977/78:128av () till industriministern om sammansättningen av utredningom svensk varvsindustri: Med anledning av industriminister uttalandeatt ledningen för Svenska Varv skulle få i uppdrag att snabbutreda ennedbantning av svensk varvsindustri vill jag ställa följande fråga: att i utredningen om svensk varvsindustri jämväl placera företrädareför Öresundsvarvet och övriga storvarv så att erforderlig kännedom om resp.varvs lönsamhet och förutsättningar och om kommunernas sysselsättningsläge kantillföras utredningen? 1977/78:129av (vpk) till statsrådet om de kommunala eltaxornam. Skillnaderna mellan kommunernas taxor vad gällerel, värme, vatten och sophämtning är stora. Vattentaxan kan t. ex. skilja på 10kr/kvm för en lägenhet i dyraste och billigaste kommunen, och fjärrvärmetaxankan skilja på /kvm för en lägenhet i olika kommuner. Vilka åtgärder ämnarregeringen vidta för att utjämna dessa skillnader? 1977/78:130av (vpk) till försvarsministern om rätten för värnpliktigaatt sätta upp bilder i logement: Vid 1 20, , beordrades förrahösten soldaterna vid ett kompani att ta ner bilder som satts upp pålogementskåpens utsida och på andra platser i logementet. Soldaternahade tillsammans kommit överens om att pryda upp logementet, men av någonanledning föll detta inte kompanichefen i smaken. Han krävde att hanpersonligen skulle få bestämma vilka bilder som skulle få sättas upp. Soldaternagjorde då en JO-anmälan, då de ansåg att de enligt tryckfrihetsförordningenhade rätt att sätta upp de bilder som alla var överens om. I JO:s utslag, somkom , medges att spridning av tryckt skrift inte får hindras på grund avinnehållet, om det inte strider mot TF. Till tryckt skrift räknas även bilderutan text. Däremot kan ingripanden göras på grund av ordningshänsyn. Detta varvad regementsledningen på I 20 hänvisade till, och JO lämnade därför anmälanutan åtgärd. Jag vill frågaförsvarsministern: Ärdet i överensstämmelse med demokratiska principer att på omvägar införa censurpå våra militära förband?