prot · G109144 · 1977-12-31 00:00:00 — 6. beträffande etl program för vidareförädling avkoppar i att skulle avslå motionen 1977/78:389yrkandet 2. 7. beträffande etablerande i av ett stalliglserviceföretag för gruvdrift att skulle avslå motionen 1977/78:389yrkandet 3, 8. belräffande vissa informationsfrågor i samband medprospektering och gruvbrytning atl skulle avslå motionen 1977/78:604. Följande två reservationer hade avgivits av IngvarSvanberg, , , , ,och (samtliga s): 1.beträffande en kommission för gruvindustrin, vari reservanterna ansett attulskollel under 3 bort hemställa a) avslå motionen 1977/78:1933 i ifrågavarande del, b) med anledning av moiionen 1977/78:479 i ifrågavarande del, moiionen1977/78:1405 yrkandet 1 i ifrågavarande del, motionen 1977/78:1735 och moiionen1977/78:1740 yrkandet 2 i ifrågavarande del som sin mening ge regeringen tillkänna vad reservanterna anfört. Gruvindustrin,m. 2. belräffande åtgärder med hänsyn lill gruvindustrinsregionala betydelse, vari reservanterna ansett - under förutsättning av bifalltill reservalionen nr 1 - aU utskottet under 4 bort hemställa a) avslå motionen 1977/78:1933 i ifrågavarande del, b) med anledning av motionen 1977/78:479i ifrågavarande del, motionen 1977/78:1405 yrkandet 1 i ifrågavarande del,moiionen 1977/78:1735 och moiionen 1977/78:1740 yrkandet 2 i ifrågavarande delsom sin mening ge regeringen till känna vad reservanterna anfört. diskuterade vi här i kammaren ett antal motioner omnäringspolitiken och dess inriktning. Jag framhöll då atl jag kände djup oroöver de borgerligas och Statsföretags ovilja eller oförmåga all ta sig an såvälden kort- som den långsikliga näringspolitiska planeringen, och jag beklagadederas skrämmande och orealistiska förtröstan på att en konjunkturuppgång ochstärkt marknadsekonomi skulle lösa alla problem åt dem. behandlar vi gruv- och mineralindustrin och dess betydelse försysselsättning och trygghet för många tusen människor. Jag kan konstatera atljag egentligen kunde hålla samma anförande. Gruv- och mineralpoliliken har inieskölls bättre än näringspolitiken i övrigt. Men del flnns anledning atl i dagframhålla vissa särskilda synpunkter, eftersom gruvindustrin har sina alldelesspeciella problem och eftersom den är avgörande för sysselsättningen i mångasärskilt hårt drabbade bygder. Gruvindustrinsbetydelse för vårt land är mycket slor. harmalmexporten gett vårt land mycket stora inkomster, och främst gäller del dålappmarksgruvorna. Inläklerna från gruvinduslrin har hjälpt oss alt bygga uppvårt välstånd. sysselsatte gruvindustrin ca 14 000 personer vid 173olika arbetsställen. I vissa kommuner som , , ochLycksele och vid ett antal orter som m. fl. är gruvindustrin heltavgörande för hela kommunens eller ortens utveckling och framtid. Gruv- och mineralindustrinstår nu inför mycket betydande svårigheter. 10 protokoll 1977/78:143-144 Gruvindustrin, m. m. som den brottasmed en svår konjunkturkris drabbas den av långsikliga slruklurproblem. Densvåra konkurrensen från långi bon belägna länder med rika holar ,på grund av de exceptionellt låga sjöfrakierna, att slå ul den svenska malmenäven i . Den djupa lågkonjunkturen på slålområdel ökar svårigheterna.Allt detta har lett till att tusentals människor i vårt land ser sinsysselsättning hotad. En uppåtgående konjunktur kommer självklart all lätta påen del av dessa svårigheter, men det vore blåögt alt tro att alla problemdärmed är ur väriden. Utan långsiktiga, klarl inriktade ålgärder riskerar viall problemen permanentas. Samtidigtstår det klart atl om bestämda planerings-, investerings- ochutvecklingsinsatser görs, kan gruv- och mineralinduslrin forlsätla alt spela enslor roll för sysselsättningen i många kommuner, som kämpar med nästanövermäktiga sysselsättningsproblem. Behovetav såväl kort- som långsikliga ålgärder framslår som ytterst angeläget.År 1974 tillsatte den socialdemokratiska regeringen den mineralpolitiskautredningen som utför etl ambitiöst arbete i syfte atl klarlägga våratillgångar på och mineraler. Inför de mycket snabbt växande problemeninom gruvinduslrin krävde vi från socialdemokratiskt håll sommaren 1977omedelbara ålgärder för att komma till rätta med både de akuta och delångsiktiga problemen. Sedandess har ingenting annal hänt än atl situationen snabbt försämrats ytterligare.LKAB har vidtagit omfattande nedläggningar och avskedanden. Även vid demellansvenska gruvorna har en lång rad nedläggningar och personalinskränkningaraktualiserats. Mot denna bakgrund är regeringens passivitet och avvaktandehållning minst sagt svårförståelig. Det är ju i kristider man skall satsa påmorgondagen och ta itu med projekt som kan stimulera konjunkturuppgången ochmöjliggöra en bättre framtid för gruvindustrin. Ivår parlimolion 1644 föreslår vi all en särskild pariamenlarisk kommission medrepresentanter för arbetsmarknadsparlerna tillsätts för atl ta etlsamlat grepp på problemen inom gruvinduslrin och framlägga förslag lillomedelbara åtgärder och planer av mera långsiktig karaktär. Behovetav omedelbara ålgärder framslår särskilt tydligt vid det statsägda LKAB.Della bolag har efter årtionden av vinster - har statskassantillförts 12 miljarder-alt brottas med svåra problem och förluster på mångahundra miljoner åriigen. Bolaget måste nu av aktieägaren-staten få tillräckligamedel dels för att genomföra investeringar i rörelsen som kan göra bolaget merkonkurrenskraftigt, dels för att ta sill arbetsgivaransvar. Den borgerligaregeringens och utskottsmajoriietens beslut och vilja att lösa problemkan ifrågasättas. Såväl i utskottet som här i kammaren har ytterst delade meningarom problemen redovisats. Jag skall inte närmare gå in på detta eftersomKarl-Erik Häll i sin anförande kommer all särskilt behandla dessa frågor. Enviktig fråga när det gäller de kortsiktiga åtgärderna är hur malmlillför-selntill del nya stålbolaget skall ske. Detta är föremål för studier inombolaget. Då frågan är av mycket slor betydelse för hela den svenska järnmalmsgruvindustrinanser vi det utomordentligt viktigt att den liksom Nr 144 frågan om struktur blir föremål för beslut och alt detinte den bara som regeringen föreslår blir en rapport från stålbolagel tillindustrimi- jy : \91S nistern. Tillde nödvändiga kortsiktiga åtgärderna hör också en intensifierad Gruvindustrinprospekteringsverksamhet för alt söka finna nya brytvärda fyndigheter och påså'säti skapa ny sysselsättning i arbetslöshetsdrabbade bygder. Att då sällakäppar i hjulen för SKBF:s och SGU :s liksom för prospekteringar i defyra nordligaste länen, där även betydande tillgångar på uran upptäckts, ärnärmast oansvarigt. Den förunderliga polilik som här drivits av energiministernkan inte annat än fördömas. Inäringsulskotlel har vi nu efter sju sorger och åtta bedrövelser kommit framtill ett enhälligt utlåtande sedan funnit för gott att förena sig medde två andra borgerliga partierna i deras samgående med socialdemokraterna.Prospekteringen även efter uran får nu fortsätta åtminstone tills riksdagenfattar ett nytlenergipolitiskt beslut. Eftersom frågan kommer atl diskuteras isamband med energipolitiken avslår jag från att närmare gå in på den. Isamband med slålverkspropositionen avlämnades ett flertal motioner rörandegruvindustrin i olika bygder. Motionerna avslogs av . Vi påpekar atldessa motioner nu är tillgodosedda genom kravet i vår reservation nr I på enkommission för hela den svenska gruvhanleringen. Arbetetmed an skaffa komplelterande sysselsättning till gruvorlerna är én annan viktigkortsiktig fråga. Delta arbete kan ske på många sätt: genom normalalokaliseringsinsatser, genom särskilda investmentbolag och framför allt genomutnyttjande av den övertaliga arbetskraften vid gruvorna för byggnadsarbeten avolika slag för framlida ny produktion och naluriigtvis på många andra sätt. Ennödvändig förutsättning är dock atl dessa försök alt skapa ny sysselsättninginte strandar i brist på kapital, som så ofta sker. Här har gruvbolagen och isista hand regeringen ett stort ansvar. Mendet är dock de långsikliga åtgärderna som måsle bli kommissionens allraviktigaste uppgift, om den svenska gruvindustrin skall överieva och utvecklas. Utredningensmaterial, inte minst från den mineralpoliliska utredningen, visar att det finnsfiera områden av slort framlidsinlresse för den svenska malm- ochmineralindustrin. Här intar alunskiffrarna en särställning. Deras innehåll avkerogen gör dem till vår främsta bränslereserv, men de innehåller också enmängd metaller som aluminium, vanadin, molybden, , koppar, nickel m. m.Då frågan om dessa skiffrar kommil att starkt knytas lill vår framlidaenergipolitik och därför bör behandlas i del sammanhanget, skall jag gå förbiden. Denmineralpoliliska utredningen redovisaren viss optimism närdet gäller en ökad inhemsk induslrimineralsförsörjning. Härigenom skulle diversifie- ringen i svensk mineralindustri öka. Bara eU par korta exempel: förutsätt ningarna för en ökad utvinning av kaolin i för fillerlillverkning lersig hoppingivande. En sådan produktion skulle bli av stor betydelse för alt minska importberoendet. För papperslandel skulle en sådan utveck- 147 Gruvindustrin, m. m. ling på detta område självfallet vara värdefull i synnerhet vid ökadvidareförädling. Vihar betydande tillgångar på fosfor i vår apatitrika malm. F. n. upplevs fosfornmest som en besvärlig ingrediens vid malmförädlingen, och apatit utvinns endasli ringa omfattning. Ett apatitverk i t. ex. malmfälten skulle kunna utgöragrunden för en lönsam produktion av konstgödsel. Möjlighetenatt förse stålindustrin med inhemsk råvara för eldfasta bäsiskainfordringsmaterial undersöks f n. Atl åstadkomma della med utgångspunkt ivåra dolomit- och magnesittillgångar är myckel betydelsefullt och skulleytterligare öka vår mineralbas. täcker vi praktiskt tagel hela vårt behov avutgångsmaterial såväl för ferrolegeringar som för vår specialstålsinduslrigenom import. Detta är myckel otillfredsställande, därför alt vissa av dessalegeringsmelaller bryts i ytterst få länder och därför kan bli föremål förplötsliga stora prishöjningar, eller också kan vi i ett krisläge drabbas av enbrislsiiualion. De här metallerna är också en dyr post i vår import. Samlidiglbedöms möjlighelerna att inom landet finna brytvärda tillgångar av fiera avdessa metaller som goda. Del är därför ytterst betydelsefullt såväl förhandelsbalansen som för sysselsättningen att de här undersökningarna utvidgasoch drivs med all kraft. Attöka den svenska malmens konkurrenskraft genom tekniska, iransport-mässigaochinvesleringsmässiga ålgärder är nödvändigi. Kommissionen har här sin andrasiora uppgift. Sak samma gäller slålindustrin, där nya metallurgiska metoder,som är avpassade för den svenska malmens kemiska sammansättning, måsle tas framoch utvecklas, om vi skall fortsätta alt vara stora stålproducenter. Denhär korta genomgången visar bara på några av de möjligheter som finns i frågaom malm- och stålindustrin. Den kommission som vi föreslår får ingen brist påarbetsuppgifter. Behovet av konkreta och framåtriklade ålgärder ochutvecklingsarbete på della område är slort, och man bör med del snaraste sättai gång arbetet. Varje onödigt dröjsmål endasl fördjupar gruvkrisen ocharbetslösheten som vi halkar ännu längre efter i fråga om tekniskutveckling på delta område. Del utvecklings- och prospek-teringsarbete viföreslår torde bli myckel kostnadskrävande. Det är därför väsenlligl ausamhället är berett atl åta sig en väsentlig del av kostnaden, även om arbetetutförs i samarbete med gruvföretagen. Dettalas ofta om att vi bara har all konstatera den stora nedgången iindusirisysselsätlningen framöver som oundviklig. Del är ett farligt tal. om vimenar allvar med våra parollerom full sysselsättning. Svensk arbetarrörelseslår fast vid sin paroll om arbete och trygghet åt alla och fordrar därför attvi utnyttjar alla våra förutsättningar atl skapa nya arbetstillfällen på allaområden, även om storordiga tal om 400 000 jobb har visat sig endaslvara en taktisk spekulation i en valrörelse. Med det anförda yrkar jag bifall till de socialdemokratiskareservationer som är fogade till näringsutskottels betänkande. EIVORMARKLUND (vpk): Gången i behandlingen av olika riksdagsinitiativ ter sig iblandoutgrundlig. I en deballden hade jag anledning alt fråga varför vpk:syrkanden om en utvecklingsplan för näringsliv avfärdats på 15 raderi det betänkande från näringsutskottet som då behandlades. För mig föreföll detnaturligast atl dessa yrkanden skulle ha behandlats i samband med dagens debattom regional utveckling. harjag ingel annat val än att i sariiband med fråganom regionalpolitiskt stöd till företag inom gruvindustrin också gå in på kraveni den del av vår utvecklingsplan som gäller och gruvbrytning över huvudlaget i . Vpk:shuvudlinje i kampen för framtid är att staten skall slåför en integrerad gruv-, järn- och stålindustri. Utifrån del har vi drivitfrågan om utvecklingen vid och också kraven om förädlingav malmen inom regionen. Regeringspolitiken har oavsett regeringens färg alltidkännetecknats av all man accepterat alt ekonomi präglas av lågförädling. Regeringarna har inte bara accepterat avfolkning ochundersysselsättning inom länet ulan lill och med underlättat denna avfolkning.Regeringarnas inställning har också färgat av sig på ledningarna för destatliga förelag, som spelaren så viktig roll för ekonomi. Dessaföretag drivs efter kapitalistiska vinstprinciper. De koncentrerar sig påproduklion med låg förädling, och de drivs inte offensivt. Ävendet regeringsförslag som ligger lill grund för vår motion 1933 präglas av dennainställning. Del går ut på stöd och bidrag i stället för en aktiv planering avindustrin. Det visar atl man godtar den kapitalistiska strukturomvandlingen istället för atl arbeta fram en plan för en aktiv induslriul-veckling. Deak ula problemen är stora. Det ligger nära lill hands all resonera på linjen -var dag har nog av sin egen plåga. Men det här tu vhoppandel tor med sig såmycket negativt, atl man allvariigi måste ifrågasätta del. Inte minst frånfackligt håll har kritiserats för fantasilöshet och oförmåga att planeralångsiktigt. Och den kritiken är befogad. Men den kan också utsträckas lillplaneringen på statlig nivå. Den är sanneriigen inte heller långsiktig. Arbetarnai gruvorna i malmfälten får nu erfara hur strejker, som deras kamrater i andradelar av världen tvingats ut i, betyder alt deras egna bekymmer skjuts framåt iliden. De, liksom de SJ-anställda vid , drabbas av bristerna iplaneringen på del sättet alt del nu är bråttom alt fylla på malmlagren iNarvik för all tillgodose behov hos köpare - samma malmlager som tidvisbetecknats som problem för företaget. Arbetarnakallar som sagl sådant här för fantasilöshet. Man kan också tala om oförmågaatt förutse situationer. Men ytterst handlar det om alt man inte har någonlångsiktig planering. Gruvinduslrinär det första ledet i den tillverkning som baseras på malmprodukter. Därför ärden industriella utvecklingen avgörande för gruvinduslrin i vårl land. När detnu saknas en aktiv industripolitik som siktar lill ökad förädling ochfärdigproduktion så dras lill stor del grundvalarna undan för gruvinduslrin.Ell allvariigi exempel på del är ulvecklingen Gruvindustrin, m. m. Gruvindustrin, m. m. inomstålindustrin, där strukturrationaliseringar och produktionsminskningar ärföljder som påtalats även här i debatter. Delär dessa förhållanden som ligger till grund för vår uppfattning att stöd ochbidrag från staten måsle kombineras med en helhetssyn på gruvindustrinsframlid. Man måsle från statsmakternas sida bestämma sig för en offensivindustripolitik. Det krävs ett utvecklingsprogram för gruvindustrin liksom förövrig industri som är beroende av malmprodukter, och det krävs också ettprogram för ijlvecklad förädling och manufaklurering inom landel. Insiktenom att sådana program krävs baseras givelvis på uppfattningen atl gruvbrytningär en verksamhet med framtidsperspektiv. Men då räcker det inte med atl destatliga insatserna liksom i hög grad går ut på enbart brytning avmalm. Satsningarna på prospektering och forskning har varit blygsamma, sedda irelation till de vinster som staten har gjort inom gruvhanleringenoch som redovisal. Ännu mer blygsam har satsningen påannan sysselsättning i gruvorlerna varit. Där ligger i hög grad orsaken tilldel hot mot gruvsamhällenas framtid som människorna på dessa orter så starktupplever. Engruvarbetare i uttryckte mycket klarl vad de flesta tänker när han iett radioprogram på temat häromdagenställde frågan: Tror de som bestämmer inte på gruvbrytning längre? Varför görman inte mer för att hitta nya och tillgodogöra sig redan orda fyndigheier? Närman funderar över en sådan fråga inställer sig snabbi orlsnamnet Kaunisvaara.Men utöver det finns i betydande fyndigheter av kopparmalm ochsådana induslrimineraler som grafit, dolomit, kalksten, fältspal osv. IngvarSvanberg har räknat upp flera. Del finns således en god grund för enindustriell utveckling med malmproduklion som bas. Gruvhanteringär inte enbart en norrbottnisk företeelse. Bekymren för framliden är inteheller enbarl lokaliserade lill de norrbollniska gruvsamhällena. mellansvenska gruvorlerna har konslruklionen väckt oro. Deltahar redovisats både av uppvaktande från Domnarvets och här iriksdagen. Oron förstärks av regeringens uttalanden om nedläggning av defiesta gruvorna i . Visserligen sägs detta medförbehåll för utvecklingen inom stålindustrin och för malmprisernas utvecklingi världen. Men del är alltså sådant som gruvornas framlid baseras på - inte pånågon framtidsplanering, inie på någon lilltro till gruvhanleringen. Dessasamstämmiga erfarenheter från olika delar av landet lalar för kravet på enprogram för gruv-, stål- och verkstadsindustrin med sikte på hög förädling avmalmprodukler. De lalar också för kravet på etl program för hursysselsättningen på alla gruvorter i landet skall tryggas. I den socialdemokratiskareservation som fogats till näringsutskottels belänkande föreslås en kommissionsom bl. a. skall arbeta fram etl program för en framlidsinriktad utvecklingför svensk gruvindustri. IngvarSvanberg har i sitt anförande också framfört åtskilliga krav som jag lycker migkänna igen, bl. a. det om ell apatitverk i rrialmfälten som bas förenkonstgödselframställning. Den frågan har jag för sedan haft eninierpellationsdebatt med industriministern om, och jag hälsar med stor glädjeden socialdemokraliska uppslutningen kring den konkreta möjligheten atl byggavidare på induslriutvecklingen i . Meni skön förening med den borgerliga majoriteten i näringsulskottel avstyrkeräven socialdemokraterna vpk:s förslag. Och detta utan någon annan motivering änen hänvisning till hur man har behandlat andra motionsyrkanden. Jagfinner därför ingen annan möjlighet, herr talman, än att vidhålla yrkandet ivpk-motionen 1933. Jag yrkar alltså bifall till den motionen. Gruvindustrin,m. Jag minns faktiskt när socialdemokraterna ochkommunisterna fick möjlighet alt ha maklen här i landel, när de trädde lill ochskulle bygga ett bättre samhälle. Om man jämför de förhoppningar som dåspeglades med den beskrivning som dels , dels här hargjort får man sig en tankeställare. Del är inte så lätt atl förverkligapoliliken och dess målsättning. Men del var inte del som jag egentligen hadetänkt att först framföra. Näringsutskottelsbetänkande behandlar propositionen 100 om anslag till bergsstaten och statensgruvegendom. Till delta har sammanförts motioner som berör gruvfrågorna iNorrland och . Motionerna får väl räknas somkompleiieringsmotioner till den här propositionen. Motionernahar mynnat ul i två reservationer lill ulskottsbelänkandet. I den ena yrkas,som här har framhållits, på tillsättandet av en pariamenlarisk kommission medrepresentanter för arbetsmarknadens parter för att i samverkan medmineralpolitiska utredningen arbeta fram en program för gruvindustrin. I denandra yrkar man på all denna kommission skall uppmärksamma en hel mängd av defrågor från olika orter som har förts fram i motioner. Idebatten förs nu fram alternativa sysselsättningar även inom gruvindustrin.Man ställer sig ibland frågan: Kan man ha alternativa sysselsättningar inomalla branscher? Kan del inte vara så alt om man på etl ställe etablerarsysselsättning så tränger man ut en annan sysselsättning? Men det tillhör dendagsaktuella debatten atl så fort en bransch börjar alt gå dåligt skall manförsöka finna alternativa sysselsättningar. Närdet gäller ståltillverkningen, så är den i huvudsak placerad i mindre orter ochi mindre städer. De industrierna är i varje fall inte placerade i de störreorterna i vårl land. En nedläggning drabbar därför del lokala samhället hårt.Vi har ju behandlat frågan om sysselsätlningsslödel lill gruvorna.Del är inte så länge sedan vi diskuterade propositionen 96 om etl stöd tillLKAB på 200 milj. kr. Vi harockså propositionen 172 om ell stöd förgruvindustrin, det s. k. Gruvindustrin, m. m. socialdemokratiska motionen 1644 av m. fl. nämner man - liksomherr gjorde här - att kostnaderna för sjöfrakter är orimligt låga påden internationella sjöfarlsmarknaden. Jag har funderat över hur man skallkunna göra något åt del förhållandel. Det är väl relativt svårt för riksdagenoch utskottet att hilta på någon åigärd mol de inlernationella sjöfrakterna. Utskottettillstyrker regeringens förslag och avstyrker samtliga motionsyrkanden.Förslaget om en kommission som skulle utreda gruvindustrins problem avstyrkerutskottet på den grunden att den mineralpolitiska utredningen håller på atlarbeta med dessa frågor. Man har sagt att den skall bli klar med sitt arbeteunder 1978. Utskottsmajoritelen menar atl man skall avvakta den utredningensresultat. Manskall naturligtvis inte heller försöka få fram någol snabbt tvångsgifte mellanLKAB och . I bakgrunden av debatten finns del kanske tankar ål dethållet, men man får väl se vad den här utredningen kommer fram lill också i denspeciella frågan. Omett förstatligande vore lösningen på problemen vore det ju relativt enkelt, menvi har sett atl så är det inte. Vi vet atl redovisade förfjolåret en föriust på 1,4 miljarder och all ligger som säker tvåa i frågaom förluster. Därför kan man inte finna att ett förstatligande skulle vara ettrecept att komma ur besvärligheterna. Delär klart all rent allmänt utsätts , Bergslagen och de mellansvenskagruvområdena också för konkurrens från utlandet, och det beror på alt vifortfarande har för höga kostnader i förhållande lill priserna påvärldsmarknaden. Jag brukar ha två kontrollstationer för den oro som haruppstått på det samhällsekonomiska området. Den ena har jag föriagt lillövervinsterna , då människorna i allmänhet fick intrycket att del fannsresurser som aldrig skulle tryta. Den andra kontrollstationen villjag förläggatill ett mera obemärkt område, nämligen lill studenirevolterna omkring ,då man satte i gång en myckel slor oro genom alt ställa krav på samhället ulanalt ha klart för sig om kraven var möjliga att förverkliga. Närdet gäller motionerna om de lokala problemen i , ochMellansverige i övrigt har utskottet ansett att man inte nu skall behandlalokala orters problem ulan alt man skall göra del i ell sammanhang när denmineralpoliliska utredningen framlagt sina förslag och man kommer all kunna seklarare på de olika frågorna. Om man studerar motion nr 1405 finnerman att han också vill ha en utredning om utformningen av strukturen på svenskgruvindustri. Jag vet inte om och är målet för den utredningen. Motionärentalar om sjunkande levnadsstandard. Jag har funderat på vad man menar med detuttrycket, som man har börjat använda . Jag har funnit atl enenskild person i vårl land kan ha en sjunkande levnadsstandard, men jag kaninte finna alt vi har det generellt. Vi får allt finare bilar, allt bättrelägenheter, vi gör mer och mer turistresor även till utlandet osv. Det är svårlatt inse att vi kan ha en sjunkande levnadsstandard generellt sett. Men för denenskilda person som blir av med ett goll arbele