prot · G109147 · 1977-12-31 00:00:00 — Att lasta om gods i svenska och finska hamnar från ochtill bil eller järnväg förefaller knappast realistiskt. Närdet gäller turism är vi redan nu pä väg mot en normalisering på Nordkalotten.Hitintills har svenskar och , folk från väst ensidigt turistat i ,men det väldiga ryska riket kan ju inte hållas hermeliskl tillslutet hur längesom helsl. Ryssarna har också uttalat intresse för och kommit i gång med såvälkulturellt som idronsligl utbyte. Somjaginledningsvis nämnde har man på finsk sida rustal upp sinjärnväg fram till svensk-finska i . Utskottsmajoritelenborde ha kostal på sig den gesten att åtminstone låta undersöka kostnaderna fören sådan uppruslning av vår järnväg, som finnarna på sin sida redan låtitutföra. Från finskt industrihåll har önskemål uttalats atl kunna ökagodstransporterna runt framför allt av tyngre gods tillbestämmelseorter i och på den europeiska kontinenten. medgerHaparandabanan inte dessa transporter på grund av banans svaga konstruktion. Somdet nu är utvecklas bandelen meroch mer till att bli en fiaskhals för såväl godstransporter som turism. Trafikpolitiken, m. m. "Del nordiska samarbetet skallvidareutvecklas." Denna deklaration gjorde den borgerliga regeringen i sinregeringsförklaring när den tillträdde. 1 den här frågan har borgerligheten haft etl ypperligttillfälle atl visa konkret vilja även lill nordiskt samarbete så att talet omnordiskt samarbete, regionala insatser, hade blivit handling och inte bara ord.Det är min förhoppning att kommunikationsministern vill beakta dessasynpunkter. Jag yrkar bifall till den socialdemokraliskareservationen 7. 1detta anförande instämde (). BERTILJOHANSSON (c): Från Kronobergsbänken har vi under några ärgjort framställningar motionsledes om atl flygplatsen i skall få statussom statlig primärflygplats. Det skulle i så fall medföra alt skulle fåde investerings- och driftbidrag som utgår till sådana flygplatser. Vi harmotionerat ensamma ibland, men vi har också avlämnat motioner gemensamt medvåra kolleger i och , eftersom flygplatserna iKrislanstad och också står och klappar på dörren och vill ha statussom primärflygplats. Jag iroratt man också i anser sin flygplats varaberättigad till denna ställning. Vi frän påstår bestämt alt med den resandefrekvensvi har vid flygplatsen i bör den väl uppfylla kriterierna för statligprimärflygplats. Flygplatsen invigdes och hade det årel etl antal av 14608 ankommande och avresande passagerare. 1976 var motsvarande siffra 26 695och var resandefrekvensen uppe i 51 500. För de månader som gått 1978har trenden fortfarande varit uppåtgående. Det kommer atl bli en ökning ävenunder della år. Del har alltså varit en enastående god utveckling. Vi kronobergare är naturligtvis glada över att vårflygplats fåll ett sådant gensvar. Den är en tillgäng för bygd och näringsliv,men den är också, anser vi, en tillgång för samhället i stort. Men all drivaflygplalser är irols en god resandefrekvens en koslnadskrävandeverksamhel. Del hör lill undan-lagen all det går med vinst. Vi finner det otillfredsställande all länsinvånare via skaltse-deln, alltså statsskatten, får finansiera andraflygplatser i landel som har status som primärflygplats men all ej några medelkommer till del. trots all flyginiensiielen på länetsflygplats har sådan omfattning anden med bred marginal klarar pri märflygplalskra ven, enligt vårt sätt alt se. läns invånare får däremot genomlandstings- och kommunalskatten vara och med och bidra till driftkostnadernavid sin flygplats. Vid de lillfällen då vi kronobergare lidigare harmotionerat i detta ärende har utskottet uttalat sig positivt. Man har hänvisatlill den trafikpolitiska utredningen och anfört ull de här spörsmålen bör lasupp i det sammanhanget. Vidare har man anfört att de i motionerna upptagnaprincipfrågorna övervägts inomluftfartsverket och alt delta verk i skrivelse till regeringen i Nr framhållit atl en översyn bör ske av gällande rikllinjer för Fred'ieen den inrättandet av slalliga primärflygplatser. Utskottet har lidigare funnitdel in ,,-. iqto angeläget att förslag härom föreläggs . Äveni år förutsätter utskottet att regeringen verkställer den Trafikpolitiken tidigare begärda prövningen, och man hänvisar lill den frånregeringens sida . . aviserade utredningen om flygplatssysiemeis roll ien samordnad trafikpolitik. Den skall se över lokaliseringen av desvenska flygplatserna för inrikesflyget, men den skall också studera fråganom finansieringsfördelningen mellan stal och kommun. Jaghoppas liksom utskottet atl utredningsarbetet .edrivs med skyndsam-hei. Manfick vissa förhoppningar om alt så skall ske då kommunikationsministerTuresson framförde all han väntar sig myckel av den utvärdering somskall göras. Jag vill framför alll understryka nödvändigheten av att förslagläggs fram snart. Det gäller inte bara , ulan ire fyra flygplatser lill ilandel bör komma i fråga som primärflygplals. Vihar också i molioner framfört önskemål om att, under liden somutredningsarbetet pågår, någon form av statsbidrag skulle införas. Utskottethar inte velal vara med om det. Man skulle också kunna tänka sig-det har viinte sagl i motionen men det vore inte omöjligt - atl ge någon form av lån lillde här flygplatserna då utredning pågår. Jag vet altflygplats-bolaget nere i haft sådana önskemål. Vifår vänta och se vad som sker. Jag hoppas all ulredningen blir färdig snarast.Vi känner oss manade att komma igen om resultatet skulle dröja. I motionen1977/78:1219 tar vi socialdemokrater på Dalabänken upp frågan om enupprustning av Västerdalsbanan. Underhållet av banan anser jag vara kraftigteftersau. Väsierdalsbananär en av de ersättningsberättigade bandelar där transportstandarden successivthar sänkts på grund av bristande underhåll och indragning av tjänster.Underhållet har varit sådant att risk - som jag ser det -måste föreligga förhastighetsnedsäliningar. Trotsalt servicen försämrats efter banan har resandet ökat. Som exempel kan nämnasatt statistiken visar att antalet resande ökade med ca 5096. Västerdalsbananfår bedömas som en av de ersätlningsberätiigade bandelar som har godaförulsättningaralt utvecklas gynnsamt. Satsningen på turismen i vår södrafjällvärld, som förefaller att få en allt slörre omfattning, kommer med allsäkerhet att medföra ell ökat resande. Blir planerade satsningar i våra södraOällområden verklighet - vilket de med säkerhet gör- kommer antalet besökarelill fjällområdet atl öka lavinartat. Densatsning som skett pä industrin i Västerdalarna kräver också tillgång lill godakommunikationer. De virkesiransporter som sker och som det föreliggerlånglidskontrakt pä garanterar bandelen god beläggning. I samband med dentrafikplanering som samtliga länsstyrelser genomförde 13 Trafikpolitiken, m. m. 1974bemötte SJ beräkningarna av i atl Väsierdalsbananär samhällsekonomiskt lönsam. SJ beräknade då an en uppruslning av bandelenskulle kosta 105 milj. kr. För denna summa skulle man fä en standardmotsvarande en mycket hög affärsbanestandard. Befolkningeni Väslerdalarna är dock mycket tacksam om bandelen kommer att bestå och om ensuccessiv upprustning till en hastighetsstandard av . genomförs.En sådan upprustning skulle givelvis bli betydligt billigare. Mestakut är upprustningen av bandelen , där standarden är betydligtlägre än på resterande del. Då stora regionalpoliliska medel satsats i helaVästerdalarna och i än högre grad kan komma att satsas i området och speciellti fjällområdet, är del naturiigt att särskilda regionalpolitiska medel anvisasför upprustning av Väsierdalsbanan. Samtidigtsom SJ saknar medel att rusta upp Västerdalsbanan finns i området enarbetslöshet som medför att stora statliga bidrag satsas på olikaformer av beredskapsarbete. Upprustningen av Västerdalsbanan torde till vissadelar kunna genomföras som beredskapsarbete. Jaganser det nödvändigt alt Västerdalsbanan fåren rejäl upprustning. under enperiod när del råder arbetslöshet och stora satsningar görs päberedskapsarbeten borde insalser också kunna göras för alt rusta uppVästerdalsbanan. Jag yrkar inte bifall lill motionen 1219 men ämnar senareåterkomma. Jagvill passa på all undersiryka det nödvändiga i vad som sägs i det särskildayltrande som är fogat till utskottsbetänkandet. Jag hoppas att investeringar isvenska motorvagnar kommer till stånd, och del . Avslutningsvisvill jag uttrycka förhoppningen att några genomgripande förändringar i och trafikuppgifter inte skall företas förrän i första hand deaviserade förslagen om den framlida trafikpoliliken kommil och beslut om dessafattats av . Den av SJ planerade omorganisationen avstyckegodslrafiken bör, anser jag, under inga förhållanden få ske förränförslag om ny trafikpolitik kommil och beslut fallals. Jag vill i detsammanhanget helt instämma i de synpunkter på styckegodstrafiken som ElvyNilsson framförde från kammarens talarstol. Jaghoppas att kammaren ställer sig bakom vad som framförts i reservationen 4 tillulskottsbelänkandet. omfattas med elt stort intresse av hela svenskafolket och även av riksdagsledamöterna. Detär något av vars och ens angelägenhet. Det visar inte minsl del stora antaletmolioner - 72 siycken om jag räknal rätt - som behandhis i delta belänkande. Jagvill här ta upp några av de problem somjag och mina medmotionärer redovisat imotionerna 1977/78:767 och 1977/78:580. Den sistnämnda moiionen. nr 580,som handlar om handikappanpassad kollektivtrafik, har ulskottet avstyrkt medmotiveringen att utformningen av de 150 nya vagnarna i viss mån har förbättratsgenom att insteget har förändrats. Det är en detalj i vagnarnas uiformning somgör det lättare för de handikappade alt komma av och på vagnarna. Men i övrigtborde mycket mer kunna göras redan pä ritbordet eller innan vagnarnafärdigställts. En grundläggande samhällsfråga är alt på olika sättanpassa vår miljö för atl lösa de handikappades problem i olika situationer.Samhällets utveckling måste styras för atl möjliggöra för människor med olikafysiska och psykiska förutsättningar att fungera påeti så bra sätt som möjligt.Ofta ärdet faktiskt på grund av samhällets dåliga funktion och serviceutbud sommånga människor far finna sig i en pä olika sätt begränsad tillvaro. I avvaktan på att den proposition kan framläggas därHAKO-utredningens intentioner och förslag innefattas bör punktinsatser i formav förbättringar och anpassning av t. ex. de 150 nya järnvägsvagnar sombeställts pä Verkstad kunna genomföras. medför också ett välfungerande transportsystem för hela folkel. En tillfredsställande lösning av de handikappades problemnär det gäller kolleklivirafiken innebär de bästa alternativen för de ickehandikappade, vilket inte är förvånande. SJ:s nya järnvägsvagnar hardebatterats mycket grundligt i , i niiissmediaoch inte minst inom alla handikapporganisationerna. Den stora uppståndelsen kringde beställda järnvägsvagnarna visar med vilket intresse man följer statensjärnvägars trafikpolitik. omfattade SJ:s personvagnspark ca 1 lOOsittvagnar,och därför är en beställning av 150 nya järnvägsvagnar en omfattandenyanskaffning, som skall användas framåt. Mot bakgrund av dettaärdet svårl alt förslå nödvändigheten av att låg stuva in 333passagerare i stället för som är fallet 290 ptissagerare eller - om manräknar per vagn - 88 passagerare i stället för som 62 passagerare. Det synes vara ell grundfel i SJ:s bedömning all man troratt ju fier passagerare man kan packa in i vagnarna, desto lönsammare blirtrafiken. SJ har intentionen att försöka göra järnvägsvagnarna till fiygkabinerpå spår och därmed bli mer konkurrenskraftigt. Men det är en felaktigbedömning. Man måste däremot satsa på komfort i form av utrymme försittplatser, garderob och resgods. Då löser sig också några av de handikappadesproblem utan framtagande av spaial vagnar, som blir en särlösning, vilken ingenefterfrågar eller önskar. Fixeringen vid ftisisäiining av rullstolar i golvet hargjort frågan om handikappanpassade järnvägar mer krånglig än den egentligen är. Det finns i värt land en grupp människor som är storväxla,alltså över normallängd. Dessa har genom sin intresseförening uppmärksammatvilka olägenheter de nya SJ-vagnarna skulle medföra för dem. Länga människorskall inte behöva avstå från att åka tåg för att SJ för en bakåtsträvandetrafikpolitik. Det borde i stället ha varit helt självklart att vidbeställningen av de 150 nya Trafikpolitiken, m. m. Nr 147 personvagnarna se till att dessa skulle utformas med beaktandeavallakrav på Fredaeen den handikapptillgänglighet.Några förbättringar kan konstateras om man jämför 19 mai 1978 "'nuvarande vagnar, detta med avseende på insteg och dörrbredd, men tyvärr äräven försämringar atl notera. Traliknolitiken ' '" säkerhetssynpunkt nödvändigt och från komfortsynpunkt även m. m. värdefullt med två dörrarpä de nya vagnarna. Toaletterna måste utformas så att en rullstol kan köras in,och bredden mellan stolsraderna måste göra del möjligl atl komma fram medrullstol. Förslagetatt bygga specialvagnar för rullstolsbundna, som skall sällas in på någon turper dag på siräckan eller , ärotillfredsställande. Skall handikappade personer inte själva få välja sinaresmål? Det finns bortåt 800 000 människor med någon form av rörelsehinder,därav ca 30 000 rullstolsbundna. För alla dessa är inte bara dagens SJ-vagnarsvåråtkomliga, för att inte .siiga otillgängliga, utan samma dåliga anpassningtill de handikappades behov får även de 150 nya vagnarna om inte en förändringav dessa sker. Del måste vara mer ekonomiskt alt vidta omarbeiei på ritbordetän atl sedan bygga om vagnarna, eftersom den första vagnen beräknas varaleveransklar och slutleveransen av alla 150 vagnarna beräknas ske förstår . Förde handikappade är integrering inom alla områden det vi måsle sträva efter.Delta gäller för samhällets alla funktioner, arbete, skola, kultur m. m. Hurkan då ett statligt verk direkt få motarbeta den målsättning som alla äröverens om och undandra SJ:s trafikpolitik etl sådant mål? Trotsknappa resurser måste vi kunna prioritera en ulveckling av etthandikappanpassat transportsystem inom alla områden av irafiken. Det skulleinte bara innebära möjligheter för nya produkter, som kan främja vår export,utan även vara av betydelse för den stora gruppen av handikappade, äldre ochsmåbarnsföräldrar. Detär svårl, for all inie säga omöjligt, all klara sig upp på elt låg med småbarn,vagn och väska. Många äldre iersoner har besvär med de höga irappstegen,och detblir inte lättare om man dessutom skall släpa på en tung resväska. Men i SJ:strafikpolitik ärdet inte meningen alt man skall polleliera resgodsei, eftersomdel kosiar . för en resväska. 1vänian på etl förslagom en målinriktad handikappanpassad trafikpolitik kan manföratt underlätta försvårt handikappade personer alt åka tåg bereda dessa platsi försiaklassvagnarna för bitjellprisel i andra klass. Förstaklass-vagnarna ärrymligare, och ofta finns det fler lediga platser där att tillgå. Medbättre service redan på järnvägsstationerna i form av breda ingångsdörrar,rullramper, handikappvänliga toaletter och telefonkiosker är det möjligt att påsikt göra också stationerna handikappvänliga. Detta kan göras utan alltförstora ekonomiska insalser. När det gäller bussarna har utvecklat en busssom stannar vid förhöjda plattformar, och med de övriga förändringar som detprojektet medför skulle mänga rörelsehindrade kunna klara sina lokalresor. Detinnebär sitlriktiga säten, mjuk inbromsning och start samt plats för rullstol.Vid nybeställning av bussar borde dessa i så hög grad som det är möjligt görashandikappvänliga. Om man inte så snart som vore önskvärt kangenomföra alla förslag, är det möjligt att med ny- ochombyggnad av kollektiva transportmedel inom alla områden - låg, buss,tunnelbana, flyg och fartyg - förverkliga så myckel som är ekonomiskt möjligtoch praktiskt genomförbart. Imotionen 767 tar och jag upp samordningen mellan postverket ochSJ i kommunikationshänseende samt den spårbundna irafiken, vilken bör kunna taen slörre del av styckegodstrafiken. Ulskottetanser atl en bättre samordning bör eftersträvas, och delta har framhållit. Del är min förhoppning atl någol konstruktivt snart kanske. Det kan inte vara rimligt att postens bilar kör jämsides med SJ:s tåg pålängre sträckor i vårt land. Indragningarav tåg och förändringar i tidtabellen har inte befrämjat möjlighelerna tillsamordning mellan postverket och SJ i transporthänseende. Därför har SJ:sirankpolitik kommil alt innebära att postverket i allt större utsträckning harlandsvägsburna biltransporter. Det kan inte vara förenligl med en salsning påmiljövänlig och energisnål trafik. Tvåstatliga förelag som borde ha många gemensamma intressen arbelar vart och etlför sig ulan all la tillräcklig hänsyn till varandras funktioner och behov.Till omkring 1950-talets mitt använde sig postverket nästan uteslutande avjärnvägarna för befordran av post. I hade postverket, och har kanske iviss mån fortfarande, egna busslinjer som skötte trafiken på orter som inte varbelägna vid järnvägen. Under 1950-lalel började poslen också alt alltmerutnyttja fiygei för all få en snabbare postgång. 1963års trafikpolitiska beslut, som fick lill följd att många järnvägslinjer drogsin, medförde au postverket i större utsträckning fick övergå till andratransportmedel, och lades en stor del av postbefordran över pä landsvägoch flyg. Troligenhar vinster gjorts av SJ vid indragningar av järnvägslinjer, men de har fåttbetalas av postverket. Denna omfördelning av kostnaderna är knappaständamålsenlig eller försvarlig. verkar det vara vattentäta skott mellan de statligaverken, för även där det finns parallella tåglägenheter används i storulslräckning landsvägs- och flyglransporter i stället för tåg. Enutredning sysslar med hur man skall samordna resurserna för postenoch SJ genom att tm passa SJ:s taxesystem till en del av paket godset som kanfraktas på SJ. Kanske har energiproblemen i dagens väckt en bred insiktom behovel av en annan syn på samordningsfrågorna. Del är inte det ena ellerdel andra statliga verkets ensak hur vi skall tackla vår miljö ochtrafiksäkerhet, inte heller hur vi skall använda våra energitillgångar på etlsäll som medför en god miljö och därmed en på sikl ekonomisk transport- ochtrafikpolitik. RolfSellgren har i sitt anförande tagit upp många av de frågor som i motionen 767anförs angående styckegodstrafiken. Därför tänker jag inte uppehålla mig vid deproblemen igen. Låtmig bara ännu en gäng framföra en liten undran: Måste det kosta . altpollettera en resväska? Man ser i alltför stor ulslräckning människor släpa Trafikpolitiken,m. 2Riksdagens prolokoll 1977/78:147-148 Trafikpolitiken,m. på resgods som de egentligeninte orkar med. SJborde driva en offensiv, marknadsmässig trafikpolitik, som kunde konkurrera medbiltrafiken när det gäller transporter. Men för man en polilik som betyderförsämrad service och dyrare fraktkostnader, måsle man stå inför fakium attingen vill eller kan utnyttja SJ:s tjänster. Bådegods- och persontrafiken på järnväg kommer även att spela enbetydande roll. Det är inte minst från miljösynpunkt, av trafiksä-kerhelsskäloch från energiaspekler viktigt att den rälsbundna irafiken på alla sättstimuleras. När jag i går följde den här debatten, hörde jag vid många tillfällenfrån socialdemokratiskt håll att den nya regeringen hanterar kollektivtrafikenpå elt väldigl dåligt sätt. Jag har en stilla undran: Hardet inte gått altunder se till alt vi fatt en bättre handikappanpassad kollektivtrafik?Det måste ju ha funnils handikappade . Det har gått enväldigt med socialdemokratiskt maktinnehav dä det inte har gjorts insatserpå kollektivtrafikens område. Herrtalman!Jag har inte något yrkande, motell enigt utskott, om bifall till mina molioner.Men jag hyser en stor förhoppning om all vad jag och mina medmotionärer harframfört i motionerna 580 och 767 kommer all beaktas i den trafikpolitiskaproposition som kommer alt framläggas. SVENMELLQVIST (s) kort genmäle: Om man skalar bort det mesta av vad har sagt ochuppehåller sig vid det hon sade angående kollektivtrafiken, inte minst sett urde handikappades synvinkel, måste hennes ställningstagande logiskt leda framtill alt hon stöder vår reservation. Det är ju där hon återfinner förslagentill de åtgärder som hon efterlyste. Vad hon därutöver sade var ungefär .samma sakersomjag lidigare har hört från det parti som hon representerar. () kortgenmäle: Det slår givetvis utskottels ordförande fritt att skala bort vad hanvill av milt anförande. Jag tycker dock anden krilik är berättigad somjagframförde mot att det under inte har gjorts någonting inom kollektivtrafikennärdet gäller de handikappade. Det är orimligt alt begära att det skall kunnahända någonting . Det kommer en proposition, och jag anser alt det ärväldigt viktigt att intentioner kommer att genomföras. Jagtror alt vi alla i kammaren gemensamt har den uppfattningen all de skallgenomföras så fort vi kan. Menråskällel - jag tillåter mig använda det uttrycket - på den nya regeringen inomalla områden när det gäller de handikappade är orimligt.Handikapporganisationerna har fält sitt anslag ökat från 5,5 miljoner undersocialdemokraternas regeringsinnehav till nu 18,5 miljoner. Likväl säger manatt den nya regeringen är handikappfienllig. Sådanl är felakligt, och del kande handikappade räkna ul själva. De vel skillnaden mellan 5,5 miljoner och 18,5miljoner. De vel också alt vi kommer alt genomföra vad HAKO- ulredningen har föreslagilså fort det finns möjlighel till del. Det kan vara övertygad om. SVENMELLQVIST (s) kort genmäle: Det sista som sade måste man ju inregistrera med slortillfredsställelse - alliså alt denna förträffliga regering kommeratt genomföravad föreslagil. Det återstår alt se när regeringen ger sig ikast med den uppgiften. Delhar inte hänt någonling i delta samhälle ! Det är en fantastiskbeskrivning vi har hört. Ingenting har skett lill de handikappades förmån underalla dessa år, men /;;/ - under ell och etl halvt år- kommer det alt händastora ling, och storartade reformer kommer atl genomföras i samhället somsådant. Jagtar inte fasta på vad som sagis här. Det var överdrifter från början till slut. Trafikpolitiken,m. MARGOTHÅKANSSON (fp) kort genmäle: Jag skulle vilja uppmana alt höra på vad man säger ochinte syssla med sin egen retorik. Jag har inte sagt att ingenting har hänt, mendet har inte hänt så speciellt myckel inom den handikappanpassadekollektivtrafiken under de 44 åren. Det kan väl ändå inte sägaatt del har gjorl? De handikappade har inte haft stora möjligheter attutnyttja kollektivtrafiken. Jag har inte sagl att det skall ske någrastorverk. Jag har däremot sagt att jag tror atl vi har samma uppfattning om attdel måste göras någonling så fort möjligheter föreligger, så fort de ekonomiskaförutsättningarna är för handen, och detta utgår jag från all vi alla äröverens om. Någonling annat harjag inte sagt. I trafikulskottets belänkande 1977/78:18 haren av mig väckt motion behandlats- del är motionen 762 om skyltning på vissa s. k. rälsbussar rörandelinjesträckningen. Detär ju så att flera järnvägssträckor i värt land f n. trafikeras med rälsbussar.Dessa har vanligen en mycket sparsam bemanning, oftast endasl tågförare och ejnågon särskild konduktör. Pä flera linjer, främst lokala sådana, är dessutomjärnvägsstationerna numera inte bemannade eller bemannade endast viss lid underdagen. Detta sammantaget medför att resenärerna för sin informalion ärhänvisade uteslutande lill kommunika-tionsiabellen och då ofta lill särtryck avtabellen för ifrågavarande linje. Mångaresenärer känner sig, av de skäl jag nu redovisal, vilsna och rådvilla när delgäller avgångstider etc. Problemen är rälsbussarna, vilka ej medför konduktöreller är utrustade med högtalaranläggning. På dessa tåg kan del många gångervara svårt för resenärerna att vela var de befinner sig under resan, vilkenstation som är den nästa osv. En enkelt sätt altunderlätta för resenärerna att vela var de i lid och rum Trafikpolitiken, m. m.