prot · G10972 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1977/78:72 §1 Om åtgärder för att trygga sysselsättningen i företag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. Industriministern erhöll ordet för attbesvara Berm () anmälda interpellation, 1977/78:101,och anförde; har frågat mig dels om jag är beredd att lämna erforderligt ekonomiskt stöd för att trygga sysselsättningen, delsom jag vill medverka till att en plan upprättas för hur sysselsättningen skallupprätthållas i företag som är negativt berörda av regeringens energipolitik. Enändring av energipolitiken medför att vissa företag måste ställa om sinproduktion, medan andra (hr förbättrade fönatsättningar för sin verksamhet.Sysselsättningseffekterna kan inte överblickas innan besluten är fattade. Detär av denna anledning för tidigt att nu överväga frågan om en särskildsysselsättningsplan. k. elvärmeutredningen avgav sitt betänkande (Ds 11977:9) Restriktioner föruppvärmningen med elradiatorer . Utredningen har utarbetatett förslag till lag om vissa begränsningar i användningen av elradiatorer.Enligt utredningens bedömning kan restriktioner träda i kraft tidigast ett årefter det att har fattat be'slut. Utredningen påpekar vidare att detkan behövas konsultinsatser för att överbrygga svårigheterna för företag sombehöver utveckla nya produkter. Remissbehandlingenav betänkandet avslutas . Regeringen har följaktligen ännu intetagit ställning till utredningens förslag. Jag ber att (h tacka industriministern för svaret. Jagkonstaterar att industriministern var försiktig i svaret på mina frågor ochkröp bakom elvärmeutredningen. Min tolkning av svaret är att ingenting kommeratt hända förrän tidigast , då regeringen möjligen kommer att taställning. Detär klart att försiktighet är dygd, och jag kan i och för sig förståindustriministern. Men är det ju så att bostadsministern är betydligtfrejdigare. Hon talade om att elvärme skulle förbjudas. Ävenenergiministern har varit ute i landet och fört fram uppfattningar i dennafråga, men industriministern vill inte ta ställning, vilket jag förstår. Vardet även i detta fall så, att de här två ministrarna var ute och gjorde s. k.privata uttalanden - det börjar ju bli allt vanligare? Dess värre är skadanallaredan skedd. Efter bostadsministerns agerande - med stora rubriker i Fredagen den 3 februari1978 Omåtgärder för att trygga sysselsättningen iföretag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i företag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. tidningarna - harmarknaden för elvärmeprodukter snabbt försämrats. Vem vågar satsa på elvärmenär ett par statsråd sagt att den skall förbjudas? Därför är det allvarligt attbeslutet nu måste skjutas . sysselsätter ungefär 65 anställda, varav ett 40-tai kvinnor. Det ären typisk småländsk småindustri i ett starkt undersysselsatt område, speciellti vad avser kvinnor. Under1975 och 1976 investerade företaget för att möta en enligt prognoserna väntadstark ökning av användningen av elvärmeprodukter. Men när investeringarna,produktionsutvecklingen m. m., var klara och man skulle börja fl utdelning pådem, klipper bostadsministern till och säger att det skall bli förbud på de härartiklarna. Dåkommer också betänkandet från elvärmeutredningen, som talar om betydanderestriktioner om än inte om direkt förbud. Det är klart att Roshamns IndustriAB och liknande företag under sådana förhållanden för bekymmer. gjorde sina bedömningar för investeringarna med stöd framförallt avden statliga energiprognosutredningens betänkande. Det var alltså en statligutredning, som pekade mot en positiv utveckling på detta område. Men så kommerhelt plötsligt statliga direktiv som går tvärtemot vad som är sagt förut. Detär uppenbart att företaget blivit fört bakom ljuset och att kastningarna genomoförsiktiga uttalanden varit för snabba. Jag anser att börkompenseras för den skada det åsamkats. Jag beklagar att industriministern inte kan ge något besked på denna punkt. Industriministerntalar om att utredningen föreslår konsultinsatser för att överbryggasvårigheterna för företagsom behöver utveckla nya produkter. Ja, det är i ochför sig bra, men regeringen har inte tagit ställning i frågan. Jag vill ocksåsäga att det brådskar med åtgärder om företaget skall bestå och anställningenför personalen skall kunna tryggas. har idéer om hur man skall få fram annan produktion. Men deekonomiska påfrestningarna blir nu mycket stora, eftersom man inte får någrainkomster på de tidigare investeringarna utan i stället får nya utvecklings-och investeringskostnader. Därför måste ett besked lämnas så snabbt det överhuvud taget är möjligt. Blir det hjälp eller inte? Skall det bli fortsatt jobbeller arbetslöshet för de anställda? Ochär det inte så, industriministern, att hela landet kräver att få beskedom den energipolitik och därmed den sysselsättning som vi skall ha ifortsättningen? Industrin ropar entydigt på besked. Även fackföreningsrörelsenkräver besked framför allt med hänsyn till sysselsättningsfrågorna. Industriministernsäger nu i sitt svar: "Sysselsättningseffekterna kan inte överblickasinnan besluten är fattade." Jag vet inte vad industriministern grundar detpåståendet på. I varje fall har uppgett att det, om detinte snabbt får stöd, blir fråga om nedläggning och arbetslöshet för deanställda. Har inte industriministern lagt märke till att det inte bara ärbyggnadsarbetarna i Forsmark och och de anställda vid somdrabbas av regeringens brist på energipolitik? 270 000 nya jobb inomindustrin har det blivit 70 000 färre, till stor del beroende på att beslut ienergifrågorna inte fattats. Omnu elkraftspolitiken skall ändras så som vill, då borde man väl ha engenomtänkt plan för hur detta skall gå till - bl. a. för hur man skall undvikade enorma kapialförluster som det är fråga om inte bara inomkärnkraftsproduktionen och -byggnationen utan också i företag av den typ som dethärar fråga om. Hur skall sysselsättningen hållas uppe? Vore det inte bättreatt ha en plan för detta än att lita till privata uttalanden av olika statsråd,som skapar problem för företagen och sysselsättningen? Jagvill vädja till industriministern om att så snabbt som det över huvud taget ärmöjligt ge ett besked, om ett stöd kommer att ges ellerej. Jag tycker också att det finns skäl för industriministern att ta fasta påförslaget om upprättande av en sysselsättningsplan för företag som drabbasnegativt av regeringens energipolitik. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i företag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. Först vill jag betona att det tillhör praxis att avvakta en utredningoch remissomgången på en utredning innan regeringen fattar beslut. Detta måstegälla också i den här speciella frågan, även om jag är medveten om att denändrade värderingen av elvärmens möjligheter i det långa perspektivet harskapat problem för vissa företag, lika väl som andra företag med den nyaenergisyn som växer fram har fått nya möjligheter att expandera. NärBernt försöker göra detta till en energipolitisk fråga är det kanskeatt anstränga sig litet grand utöver vad som är lämpligt. Här sker ju enfortlöpande förändring i konsumtionsvanor och i urval av produkter. Det är ettnormalt inslag i företagens vardagsliv att anpassa sig till människors nyakonsumtionsvanor och till de nya värderingar som gäller. Detmåste också stå statsråd fritt att delta i den debatt om samhällets utvecklingsom pågår och där man ju i hög grad har anledning att ifrågasättadirektelvärmen som en expansiv faktor när det gäller uppvärmning av bostäder.Det är ju tekniska, kommersiella och ekonomiska hänsyn framför allt som talarför en omprövning i det sammanhanget. Jagtycker alltså att man trots allt måste betrakta det som ett vanligt problem inäringslivet när det gäller urval av produkter, hur verksamheten skallutvecklas, hur företag skall leva med i vad som sker i samhället. Där finns enlång rad former för stöd från samhällets sida, från detta årsammanförda i de regionala utvecklingsfonderna. Där finns goda möjligheter förföretag som måste lägga om sin produktion eller utveckla nya produkter att fåstöd, om man inte klarar det för egen maskin, vilket självfallet är attföredra. Jagtror inte man skall överdramatisera det här problemet. Om i detta speciellafall företaget behöver stöd för att utveckla nya produkter är företaget alltsåvälkommet till de institutioner och organisationer som handlägger de ärendena. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen iföretag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. SIVERTANDERSSON (s): Jag tar tillorda i denna debatt därför att jag tycker att industriministerns svar andas enförvånande sorglöshet. Vi som representerar fackföreningsrörelsen i skildasammanhang känner en utomordentligt stor oro inför sysselsättningsfrågorna ochden energipolitik som förs i vårt land -eller kanske man skall säga avsaknad avenergipolitik. Vi kan ju direkt notera att de framställningar som har gjortsfrån delar av regeringen på det energipolitiska området utan varje tvivelkommer att få utomordentligt långtgående konsekvenser för sysselsättningen inomstora delar av industrin. Jagtycker det är märkligt att man inte är beredd att ta upp frågan om en särskildsysselsättningsplan utifrån de tankegångar som finns i regeringen om dennya energipolitiken. Vi tror nämligen, ja, vi är övertygade om att detta kommeratt få allvarliga konsekvenser för stora industrigrenar. Vi ser det i de storaföretagen, i Asea-Atom, självfallet, Uddcomb och de företag som är direktberörda av kärnkraftsindustrin och dess utveckling. Vi ser det också i de småföretagen som får stora arbeten för sin personal som en effekt av de byggnads-och industriarbeten som kärnkraftsindustrin beställer. Jaghar gjort en undersökning här i som visar att det finns ett ganskastort antal firmor inom byggnadssmidesbranschen och att av de anställda iden branschen antingen är berörda av uppsägningar eller varslade om uppsägning,beroende på bl. a. den energipolitik som förs. De får alltså i fortsättningeninte de beställningar från kärnkraftsindustrin som de hade räknat med. Dettafår svåra konsekvenser, särskilt i de små företagen, eftersom det här rör sigom företag som inte har egen tillverkning. Möjligheterna för dem att finna enalternativ produktion är utomordentligt små, då den marknad som de arbetar påförutsätter en stark industriverksamhet på andra håll. Densorglöshet som interpellationssvaret utvisar kanske kan förklaras, och denkanske kan förklaras på det viset att den energipolitik som regeringen nu förfram är en försöksballong, dvs. att förslagen kanske inte kommer attgenomföras. I så fall förstår jag att regeringen inte uppfattar denna oro somså allvariig som den i själva verket är. Men redan den oro som de bekymrademänniskorna ute i arbetslivet känner för sysselsättningen borde leda tillbättre och klarare besked från regeringen än vad det här interpellationssvaretutvisar. Jag kan välhålla med industriministern om att det är praxis att avvakta de resultat enutredning kommer till och vad remissvaren ger -det tycker jag är helt i sinordning. Jag ifrågasätter alltså inte det. Däremot ifrågasätter jag bostadsministernsoch energiministerns tidigare uttalanden, som har åsamkat dessa företag skada -den skadan är ju redan skedd. Såsäger industriministern att det står statsråden fritt att delta i debatternaute i landet. Det gör det naturiigtvis, men de får väl då akta sig för att pådet sätt som de har gjort gåut och säga alt den och den produkten skall förbjudas. I så fall är detsjälvklart att människorna inte kommer att köpa de produkterna ifortsättningen. Det är detta som är det allvariiga i sammanhanget, och det ärju det som upplever: företaget tappar därigenom deinkomster det annars skulle ha fått efter de investeringar det gjort. Dettaär ett vanligt problem, säger industriministern. Men så är det väl ändå inte.Möjligen kan man säga att det blivit ett vanligt problem att statsråden går utmed egna yttranden i olika vitala frågor av allvarlig karaktär. Jagtar emellertid fasta på det senaste som industriministern sade, att företageteventuellt kan få stöd om det har svårigheter. Detta tar jag som ett positivtbesked. Men nog är det väl ändå så, att industrin har svårigheter på grund avde snabba kast som görs i industripolitiken och framför allt i elfrågorna. Vivet att står färdigt att starta. Det kostar 1,5 milj. kr. varje dagatt inte låta kraftverket göra det. Vi vet att vi har ett budgetunderskott, ochi remissdebatten fick vi reda på att det underskottet ökar med . Vi vet också att det har gjorts ytterligare investeringar på ca 17miljarder kronor sedan vi fick en borgerlig regering. Det är klart att dettamedför ekonomiska påfrestningar. Jag har här en notis som säger att hela denelektrokemiska och den elektrotekniska industrins existens hotas genom Vattenfallshöjningar av priset på elkraften. måste naturiigtvis höja prisernapå elkraft för att kunna kompensera sig i den svåra situation som man harkommit in i. På grund av detta hotas nu en hel industrigren med ca 6 000anställda. Jaghoppas att industriministern har lagt märke till det här. Det är alldelesuppenbart att när ni nu ändrar på energipolitiken, begår ni det fundamentalamisstaget att göra alltför snabba kast. Det är omöjligt för industrin att medså kort varsel hinna komma runt hörnorna, och det går inte att ändra inriktningoch produktion i företagen ute i landet på samma sätt som man helt enkeltvänder en plog. Omåtgärder för att trygga sysselsättningen i företag som tillverkar elvärmeprodukter,m. tyckeratt jag är sorglös. Det är inte vad jag frånoppositionens sida normalt brukar beskyllas för att vara; man tycker iallmänhet att jag har en alltför dyster syn på den industriella utvecklingen,vilket dock är fel. Jag tror nämligen att näringslivet har möjlighet attanpassa sig till den ändrade marknadsbild som t. ex. en ny syn påenergihushållningen ofrånkomligen måste medföra. Omman drog konsekvenserna av detta, skulle den diskussion om kollektivtrafiken,som vi har upplevt här i kammaren gång efter annan och som naturiigtvis sattsina spår i expansionen av personbilsförsäljningen, leda till att man fickvidta speciella anstalter också för att upprätthålla personbilsförsäljningen,även om man är medveten om att det från andra synpunkter-samhällsplaneringssynpunkter och energisynpunkter - är en utveckling som måstekomma. Omåtgärder för art trygga sysselsättningen i företag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. överraskar mig med att ha en så konservativ syn på samhället ochsamhällsutvecklingen. Oavsett den energidebatt som pågår är vi ju ändå allamedvetna om vad som händer, nödvändigheten av en ny syn på hushållning medenergiråvaror och att detta också måste leda till praktiska konsekvenser av dentyp vi diskuterar här . Det gäller då att se till att man skaparförutsättningar för företagen att bli lönsamma så att man har mera kapital ochkan förändra sin produktion i förhållande till marknadens nya förutsättningar.Om det inte räcker får man från samhällets sida se till att det finnskreditmöjligheter för den uppgiften, och det är ju detta vi skapat bl. a. medvårt småföretagarprogram som i hög grad riktar sig till företag av den typ vihär talar om. beskyller oss för att med vår politik skapa problem, och BerntNilsson vill t. o. m. hävda att elprishöjningen är en konsekvens av den nyaenergipolitik vi utvecklar. Det är att helt snedvrida debatten. Elprishöjningenär ju en konsekvens av att oavsett vilka energialstrande källor man använderblir energialstringen allt dyrare. måste kompensera sig för detta,och det är också någonting som man måste beakta, när man utvecklar t. ex.system för uppvärmning av hus. Jagtror alltså att herrarna snedvrider denna debatt och gör den till någonting somden inte bör vara - till en energipolitisk debatt. I själva verket rör det sigom företagens möjligheter att anpassa sig till en utveckling som under allaförhållanden kommer, och den får vi försöka klara med normala industripolitiskainsatser i den mån företagen inte klarar den själva. Industriministernbeskyller nu mig och för att snedvrida debatten. Jag undrar vemdet är som snedvrider. Det är alldeles uppenbart . Dettaär en debatt om de sysselsättningseffekter som blir följden av vissaenergipolitiska åtgärder som regeringen avser att vidta. Om dessa har i varjefall jag framfört synpunkter om att man bör försöka ändra de konsekvensersom uppstår för de anställda. Det är ingen konservativ syn på de här frågorna,industriministem, att försöka se till att man skapar möjligheter för människoratt även i fortsättningen ha arbete. Och det är ingen konservativ syn på de härfrågorna att mena att det är rimligt att redan nu sätta sig ned och fundera utvad den energipolitik som åtminstone delar av regeringen har för avsikt attdriva igenom får för konsekvenser för sysselsättningen, så att man kan vidtanödvändiga åtgärder . Det tar att ställa om en industri, inriktadpå en exklusiv energiteknik, till en annan produktion med uppnående av sammasysselsättningsgrad. Närdet gäller kollektivtrafiken resp. sysselsättningen för de människor somarbetar i bilindustrin menar jag att man även i det fallet bör sätta signed och fundera över på vilket sätt dessa människor skall sysselsättas iframtiden. Avsaknadenav någon som helst analys av dessa frågor i industriministernsinterpellationssvar har drivit mig att blanda mig i debatten, och jag vidhåller att jag tycker attinterpellationssvaret är sorglöst. Det är, för att säga det litet tydligarekanske, ansvarslöst. Industriministerntror att företagen kommer att klara omställningarna. I och för sig tror jagockså det, men det är under förutsättning att de får tid på sig - att de fårtillräckligt rådrum. Det tar ju fiera år att ta fram en ny produkt. Det klararman inte på bara eller som det nu har varit frågaom på grund av de uttalanden som gjorts. Det kan inte vara rimligt att ettföretag satsar på en produktion med stöd av en statlig utredning och att detsedan helt plötsligt kommer nya uttalanden med stöd av något helt annat. Det ärsjälvklart att det här företaget inte kan bära en sådan omsvängning. Roshamnsär ett litet företag som inte har så stora resurser. Och småföretagen säger niju att ni vill slå vakt om. Detta företag är dessutom decentraliserat så långtsom det går, så som niju också vill ha det. Det fordras emellertid en sysselsättningsplanöver hur en omställning skall gå till. Det går inte bara att göra sådana tvärakast som regeringen gjort i det här fallet, där är ettexempel på hur företagen drabbas. Detgäller att få företagen lönsamma, säger industriministern. Ja, det ärsjälvklart. Men hur skall de kunna bli lönsamma när de inte får sälja sinaprodukter på grund av att ett par statsråd varit ute och talat och sagt attprodukten i fråga skall förbjudas? Det är alldeles uppenbart att den då integår att sälja. Höjningenav energipriset beror naturiigtvis delvis på de orsaker som industriministerntar fram, men otvivelaktigt beror höjningen också på att energipolitiken ärklantigt skött av regeringen. Industriministerntycker att det här är en energipolitisk debatt. Nej, det är det inte, herrindustriminister. Som jag ser det handlar debatten om sysselsättningen förmänniskorna i de företag som blir drabbade. Del är det som saken gäller iförsta hand. Om ni kan ta fram en energipolitik som inte drabbar de anställdaute i företagen, så gör det! Men jag tror att det är helt omöjligt att göra detutan att man har en plan över hur man skall förverkliga sin målsättning. Detgår inte att svänga runt så snabbt som man gjort här. Konsekvenserna av den härsnabba omkastningen drabbar företagen. De har inte hunnit med att göra denomställning och få den lönsamhet som industriministern talar om. Det gäller t.ex. Roshamns. Jagtycker trots allt att industriministern i den fortsatta debatten avfårdar dehär problemen som om de inte skulle finnas. Visseriigen sade industriministernatt Roshamns talesmän var välkomna om de hade bekymmer, men det är alldelesuppenbart att det finns fiera företag som har precis samma problem och att nidragit i gång karusellen utan att ha någon plan för hur ni skall klara ut dethela. Omåtgärder för att tiygga sysselsättningen iföretag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. Omåtgärder för att tiygga sysselsättningen i företag som tillverkarelvärmeprodukter, m. m. Låt mig säga till att hans senaste yttrande är mycketanmärkningsvärt. Det ifrågasätter objektivitet när man anhåller attfå höja eltaxorna. försöker göra gällande att någon sortsenergipolitiska debatter skulle ha gett utslag i höjning av eltaxorna. Det ärett ganska anmärkningsvärt yttrande och ett anmärkningsvärt sätt att ifrågasättaVattenfalls kompetens när det gäller de här frågorna. Sedanär hela den här debatten också ur andra synpunkter ganska meningslös. Vad BerntNilsson egentligen ifrågasätter är ju den beslutsprocess som vi har i vårtsvenska samhälle med utredningar, med alla människors fria rätt att tycka ochäven kommentera de uppslag som utredningarna för fram, men där man ändå ibeslutsprocessen måste avvakta remissinstansernas uppfattningar, regeringensställningstagande och lagstiftningsarbetet här i kammaren. Det kan inte finnasnågon företagare som lever i den tron att man inte måste ha med det resultateti bedömningen av sina framtidsutsikter! Sedangör ett anmärkningsvärt fel när han inte på något sätt tar hänsyntill den sysselsättningsökning som ligger i att man nu lägger om kursen ienergipolitiken, skapar nya företag och ger nya produkter i gamla företagmöjligheter att utvecklas. Det skall man också ta med i bilden när man bedömereffekten av den nya energipolitik som växer fram. Socialdemokraternaanvänder gärna uttrycket planmässig, något som jag har viss förståelse för, menvi har ändå en näringspolitik - i företagarföreningarna, i deregionala utvecklingsfonderna och i statens industriverk -som tar hand omproblem av den här karaktären, och när de blir akuta är ocksåarbetsmarknadsverket inblandat. Jagkan berätta för att statens industriverk har ett arbete på gångdär man analyserar de här företagens eventuella svårigheter och möjligheternaatt styra över produktionen till en alternativ inriktning. Här pågår ettarbete, och man behöver alltså inte skapa nya planer, eftersom det är ettreguljärt inslag i de ansvariga myndigheternas arbete att hjälpa företag attomstrukturera och lägga om produktionen. Jag ifrågasätterinte kompetens att sköta höjningar och inte dess kompetens överhuvud taget, herr industriminister. Jag tror att höjningen är helt korrekt. Mendet är helt klart, enligt min mening, att man tvingats göra betydligt störrehöjningar än man skulle ha behövt göra om man hade fått starta fierkärnkraftverk, som är i gungning. Jag ifrågasätter inte heller deutredningsresultat som lagts fram, om industriministern tror det. Tvärtomtycker jag att det utredningsbetänkande som lagts fram har vissa förtjänster,och man har där på ett mera nyanserat sätt än tidigare analyserat de frågor dethär rör sig om. Utredningens ledamöter är också beredda att göra vissainskränkningar. Mendet talas i utredningsbetänkandet inte alls om att förbjuda elvärmepaneler.Det är något helt annat än vissa borgerliga statsråd varit ute och talat Jag tycker det ärmärkligt att enskilda statsråd går ut och tillkännager egna åsikter i frågor avden här karaktären. Det må vara en sak att man deltar i debatten, men man börinte göra så kategoriska uttalanden som man gjort här, där man t. o. m. går ini och klart deklarerar att panelerna skall förbjudas.Det är självklart att den här produkten, efter sådana uttalanden, är utanframtid. Industriministernsäger att jag inte tar hänsyn till sysselsättningsökningarna i andra företag.Ja, förmodligen blir det en ökad sysselsättning inom WS-branschen, och det är ioch för sig bra. Men var finns planen för hur det här skall ? Hur skallde 65 anställda i , varav 40 kvinnor, få jobb ifortsättningen? Det har ingen sagt någonting om. Och det är ju framför alltsysselsättningsfrågorna det rör sig om!