prot · G10952 · 1977-12-31 00:00:00 — Eftersom det enaförvärvsärendet inte är del andra likt tror jag all del är värdefullt förkommunalmän ute i landet att få höra att sådana här ärenden även ifortsättningen kommer att avgöras med hänsyn tagen lill del utmärkande förvarje fall. Överläggningenvar härmed slutad. § 6 Om tidpunktenför regeringsbeslut i expropriationsärende BostadsministernELVY erhöll ordet för att besvara () den 7 decemberanmälda fråga, 1977/78:200, och anförde: har frågat mig om jag anser det vara rimligt att Hjokommun skall behöva vänta över ell år på regeringens ställningstagande i ellexpropriationsärende. Han har vidare frågat när jag har för avsikt att fattabeslut i ärendet. Hjokommun ansökte om tillstånd all expropriera mark förbostadsbebyggelse. I det område som ansökningen avser ingår . Iärendet har i avgett yttrande efter hörande avbl. a. lantbruksnämnden i länet. Berörda parter har fått tillfälle alt avgesina synpunkter. Ärendensom gäller tillstånd till expropriation kan normalt avgöras inom ett halvt årfrån del ansökningen gjorts. I detta fall har kommunen begärt och fållföreträde inför mig. Vidare har jag efter överväganden bedömt att utredningenborde kompletteras med yttrande från lantbruks-styrelsen. Denna utredning harnu tillförts ärendet. Regeringen torde kunnaavgöra ärendet inom den närmaste liden. Omtidpunkten för regeringsbeslut i expropriationsärende Jag ber all få tacka bosladsministern för svaret på min fråga. Tyvärrfår jag konstatera att kommunalmännen i Hjo kommun i del här fallet är likaosäkra som . Del har som sagt gått över ell år sedan dennaansökan om expropriation inlämnades, och ännu har vi inga klara besked om närregeringen tänker la upp ärendet till beslut. Bostadsministernsäger att kommunen begärt och fått företräde för bostadsministern i dettaärende. Den uppvaktningen ägde rum . Tillyttermera visso var bosladsministern i Hjo och tittade på det aktuella områdetden . Efter del besöket trodde kommunalmännen i Hjo attregeringen var beredd att la ställning. Bosladsministernsäger att hon bedömer det som nödvändigt alt fråga lantbruksslyrelsen i del härfallet. var del så att lantbruksnämnden i redan tidigare hadetillstyrkt. Den hade ingenting att erinra mot att expropriationen genomfördes. Detframgår av svaret att viss jordbruksmark hör till området. Hjo kommun äromgiven av jordbruksmark, och det är nästan omöjligt all bygga någonstans överhuvud taget om man inte får ta jordbruksmark i anspråk. Manfrågar sig nu om del är några principiella svårigheter regeringen har attavgöra det här ärendet. Vi har ju en expropriationslag, och den skall användasnär kommunerna inle kommer fram. Förhandlingar har pågått med berördafastighetsägare, men de har vägrat att sälja. När nu samtliga berördamyndigheter som är tillfrågade har tillstyrkt, kan jag inte fatta varförregeringen har sådana svårigheter att ta ställning i det här ärendet. Har manprincipiella problem att bifalla expropria-tionsärendel, eller vad är del somligger bakom? Delär i del här fallet endast som utgörs av jordbruksmark. Resten ärhagmark och mindre värdefull mark. Skulle Hjo kommun inte få möjlighet alt tadelta område i anspråk, måste man ge sig ut på andra Omarbetet på framlida militära flygplanssystem områden därjordbruksmarken är ännu bättre än i det här fallet. Jagtycker det är skäl alt snart fatta ell beslut i ärendet. Jag vill gärnaavslutningsvis fråga: Vad menar bostadsministern när hon säger att ärendettorde kunna avgöras ? Blir del , blir del förstahalvåret , eller när? Vi har ju våra centrala myndigheter bl. a. för all kunna remitteraärenden lill dem, och del har skett i det här fallet. Man kan ju vara eflerklokoch säga att vi borde ha remitterat det tidigare än som gjordes - del var förstefter mitt besök i som ärendet remitterades lill lantbruksslyrelsen. Detyttrandet ville jag ha innan jag fattade beslut. Jagvet inle om man kan lägga in så många olika tolkningar i uttrycket den närmastetiden. Del är alllid farligt att binda sig för vilken vecka man skall fattabeslut. Men jag kan precisera mig genom att säga alt ärendet i varje fallkommer att avgöras inom en månad. PAULJANSSON (s): Jag tackarbostadsministern för detta ytterligare besked. Bosladsministernvar, som jag sade, i Hjo . Enligt de kontakter jag har haftmed ansvariga kommunalmän lär bosladsministern då ha sagt att man skulle väntabeslut . vet jag inte om delta finns protokollfört, men jag haringen anledning att tro att kommunalmännen skulle fara med osanning. I dagsäger bosladsministern att inom en månad kan ärendet av. Omdel hade rått tveksamhet i fallet, om berörda myndigheter inte hade tillstyrktärendet, hade jag kunnat förstå att bostadsministern behövde inhämtaytterligare upplysningar från exempelvis lantbruksnämnden. Men här föreliggerett klart ställningstagande från lantbruksnämnden i , den lokalamyndighet som bäst känner till dessa frågor och vet vilken jordbruksmark detrör sig om. Såväl lantbruksstyrelsen som lantbruksnämnden i harklart sagt ifrån alt i detta fall måste jordbruksintresset få vika förintresset att utveckla bostadsbebyggelsen. Jagär fortfarande mycket otillfredsställd med alt jag inte har fått ett klararebesked från bosladsministern. Överläggningenvar härmed slutad. § 7 Om arbetet påframtida militära flygplanssystem FörsvarsministernERIC KRÖNMARK erhöll ordet för att besvara () den 7 decemberanmälda fråga, 1977/78:199, och anförde: har frågat mig om regeringen avser att bedriva del fortsattaarbetet på framtida fiygplanssystem så att vårt lands oberoende av militäraallianser och deras medlemsländer säkerställs samt om regeringen är beredd attlämna en redogörelse för direktiven för överläggningarna mellan svenska ochutländska myndigheter i denna fråga liksom för resultaten av dessa. Frågan ärföranledd av vissa tidningsuppgifter. Vadgäller den andra delen av fråga är mitt svar att någraöverläggningar av det slag som nämner inte har ägt rum. Detfinns följaktligen inga direktiv och än mindre några resultat att redovisa. Viddel besök som statssekreteraren i försvarsdepartementet ochförsvarsstabschefen avlade i lämnade de italienskamyndigheterna orienteringar om italiensk säkerhetspolitik och om italienskaförsvaret och försvarsindustrin på det sätt som är brukligt vid besök av dettaslag. Jagvill i detta sammanhang också dementera uppgiften att ett samarbete medItalien på del flygmilitära området skulle ha initierats från industrihåll. Vadsedan gäller den första delen av frågan kan jag försäkra attvåra möjligheter att begränsa vårt beroende av andra nationer vid anskaffningav flygplan är ett viktigt inslag i regeringens överväganden om framtidafiygplanssystem och om vår flygindustris framtid. Jag vill emellertid upprepavad jag anförde i propositionen om försvarels fortsatta inriktning,nämligen all ell fullständigt oberoende är inle möjligt. För anskaffning av denmest avancerade malerielen kommer vi alltid att vara beroende av utlandet. Omarbetet på framtida militära Jlygplanssystem Jag ber att få lacka försvarsministern för svaret på min fråga. Neutraliletstankenär grundvalen för vårt lands säkerhels- ochförsvarspolitik. Vi finner det naturligt att med alla medel söka stå vid sidanom konflikter och motsättningar som eljest kunde dra oss in i ett framlida krigi . Neutralitetspolitiken stöds av en bred folkmajoritet. Ute i världenär vår utrikespolitik erkänd och respekterad. Erkänsla och respektför neulralitelsslrävanden nås emellertid inle utan ansträngningar. Ett idogtarbete och en ständig vaksamhet är nödvändiga. 1974års försvarsulredning anförde i sitt betänkande Totalförsvaret ochsäkerhetspolitiken bl. a. alt tilltron till vår vilja och förmåga att fullföljaden deklarerade politiken grundläggs redan i fred och påverkas av statsmakternasagerande och ställningstaganden. Utredningen anförde också att förberedelseroch överläggningar för militär samverkan med andra stater är helt uteslutna.Anskaffning av för försvaret väsentlig materiel får vidare enligt utredningeninle ske så, att kommer i sådan beroendeställning till andra länder altden kan utnyttjas för påtryckningar. Dessa grundsatser harsedan länge varit allmänt accepterade som rikt- Omarbetet på framtida militära fiygplanssystem Denvidgade handeln och det industriella samarbetet mellan länderna leder lill ettökat ömsesidigt beroende. Detta kan även påverka frågan om anskaffning avmateriel och förnödenheter lill försvaret. Ettfullständigt oberoende är således inte möjligt - det har försvarsministernrätt i. Militära anskaffningar måste emellertid alltid planeras och genomförasmed stor försiktighet i dessa avseenden. Särskilt vanskligt är del altgenomföra utveckling och anskaffning av stora komplicerade vapensystem, vilkabinder ekonomiska resurser . Betydande ansträngningar måste dågöras för att undvika all del uppstår bindningar lill alliansbundna stater.Omsorgen om trovärdigheten i vår utrikespolitik måste i sådana fall haföreträde. Enutveckling av stridsflygplan tillsammans med annat land eller på flernationellbasis ställer sig från dessa utgångspunkter olämplig. Sådana flernationellautvecklingsprojekt har genomförts endast inom de militära alliansersom existerar i väriden. Engagemang i sådana projekt är inle förenligtmed svensk alliansfrihet. Detär med tillfredsställelse jag konstaterar att de tidningsuppgifter somförekommit synes ha varit överdrivna. Industrin har alltså inte initieratöverläggningarna. Man kan då fråga: Vem har initierat de överläggningar somförekommit? En sådan kontakt på hög försvarspolitisk nivå är ju inte precisvanlig i sådana här sammanhang. Jag vill upplysa om att det faktiskt inle varit någraöverläggningar. Det besök som statssekreteraren och försvarsstabschefen gjortvar ingenting som gick utöver den rutin som är bruklig i dessa sammanhang.Sådana här kontakter har vi regelmässigt både med alliansfria länder och medländer som är bundna av allianser. Jaghåller med om att flernationella projekt är helt uteslutna. Menbara för alt belysa att frågan är komplicerad vill jag citera ur ett brev somden tidigare statssekreteraren i försvarsdepartementet under den förraregeringens tid sände till i AssociationEuropéenne des Conslructeurs de Materiel Aérospa-lial. Han skriver, iöversättning: "är intresserat av att samarbeta med andra länder ifråga om utvecklingen och konstruktion av sådan utrustning." "Vårt intresse omfattar också flyg- och rymdmateriel förmilitära ändamål. I detta syfte har vi träffat överenskommelse med ett antaleuropeiska länder." Del gäller alltså de tekniska samarbelsavial vi har. "Med hänsyn till den neutralitetspolitik som förs i mitt land är det inlemöjligt för oss att delta i samarbete inom grupper av nationer. Svensktdeltagande, t. ex. i arbetet inom , även somobservatör, är därför utanför utanför all diskussion. Jag vill emellertid inteutesluta möjligheten alt delta i arbete på individuella projekt som kommer uppinom sådana grupper." Jagtar för givet alt dåvarande statssekreteraren i det här fallet inleskrev brevet som privatperson ulan talade för den tidigare regeringen. Jag kanförsäkra all jag står bakom denna uppfattning helt och hållet. BENGTGUSTAVSSON (s): Del var inga märkvärdiga saker som stod i det brevet somförsvarsministern citerade ur. Det väsentliga är alt det råder överensstämmelsei uppfattningen att flernationellt samarbete om projekt på den nivå som deltalades om i den tidningsartikel som låg lill grund för frågan är uteslutet. Jagskulle väl inle ha tyckt att del varit så anmärkningsvärt om industrininitierat några samarbetstankar. Så länge regeringen inle samlar sig till ettklart nej lill B3LA-projektel blir det lätt en del turer och spekulationer. Visom har ställts utanför planeringen av centrala avsnitt av försvarspolitikenhöjde naturiiglvis på ögonbrynen, när vi fick läsa i tidningarna om dekontakter som förekom på hög nivå mellan och . Men detär bra om man kan konstatera att delta inte var någonting som gick utöver denaturiiga kontakter som förekom. Beträffandefrågan om industrins roll i sammanhanget undrar jag om statsrådels nej ärupphängt på min något extrema formulering om det "flygmilitära"området. Det förekommer väl inte kontakter på någon annan nivå? Om så är falletvore det bra att få vela också del. Omarbetet på framtida militära .fiygplanssystem Jag kan försäkra att det enligt vad jag känner tillinte har förekommit några som helst kontakter från industrin på någon nivå.Jag betraktar del såsom hell uteslutet, eftersom regeringen skall hållasorienterad om sådana kontakter. Min inställning i den frågan har jag redanklart deklarerat. Såsomen allmän kommentar vill jag säga att regeringen ser det såsom utomordentligtangeläget att vi i så hög grad som möjligt begränsar vårt beroende aveventuella utländska leverantörer. Det är verkligen en trovärdighetsfråga försvensk säkerhetspolitik. a. detta gör att vi f n. överväger de möjlighetersom finns för exempelvis svensk fiygindustri att existera även på lång sikt.Del förutsätter förmodligen ett samarbete av något slag, som gör att beroendetblir så litet som möjligt så att vi inte skall vara känsliga för några somhelst utrikespolitiska påtryckningar. BENGTGUSTAVSSON (s): Dessa deklarationer är bra. Jag började med att som seden är tacka försvaret på min fråga. Efter det klariäggande som försvarsministern har hafttillfälle att göra kanske han har anledning alt tacka för all jag givit honommöjlighet att lämna detta besked. 2 protokoll 1977/78:52-53 Omregeringens handläggning av vissa förpassningsärenden Jag ber alt få kvittera. senaste yttrande tar jagfaktiskt som ett tecken på att är beredd att sakligt prövaolika alternativ när det gäller materialanskaffning och alt han inle låter detuppstå några blockerande politiska bindningar utan verkligen prövar frågornautifrån avsikten att göra det svenska beroendet av utlandet så litet sommöjligt. BENGTGUSTAVSSON (s): Självklart förespråkar jag ett så litet beroende av utlandet sommöjligt. Det visar hela uppläggningen av diskussionen. Men försökerförsvarsministern föra över den på ett helt annat plan. Jag tittade i DagensNyheter innan jag gick upp i talarstolen, och då upptäckte jag ensak som jag inte tänkte på när jag läste den första artikeln. På samma uppslagtalas det om att del är aktuellt alt reducera försvarels personal kader med 2000 personer. I delta läge torde det nog vara hell uteslutet att vi skullekunna ge oss på att utveckla flygplanssystem på den kostnadsnivå därB3LA-projektet ligger. Detta faktum har naturiiglvis föranlett de spekulationersom vi nu diskuterar. Överläggningenvar härmed slutad. §8 Om regeringens handläggning av vissa förpassningsärenden Statsrådet erhöll ordet för all besvaraJan () anmälda fråga, 1977/78:207, och anförde: har frågat mig hur regeringen har gått till väga för attfå fram tillföriitligt och tillräckligt underiag för beslutet om förpassning avpakistanska medlemmar i . Regeringens beslut grundade sig i huvudsak påuppgifter som under ärendenas handläggning hos såvälinvandrarverket som hos regeringen inhämtat om de nuvarande förhållandena förahmadiyyaner i . Jag ber alt få tacka för svaret. som jag ställde frågan sadeOla så här i en tidning: "Jag anser att det är ell klart fall. Detlär ha varit någon historia , men vi har undersökt derassituation, och det finns inga tecken på förföljelser." Menvad var det som hände 1974, ? Jag har träffat några av deahmadiyyaner som var med. De har berättat hur man brände deras hus, hur manjagade bort dem, hur de i skräck flydde ur landet. Dessa skändligheter blir iinvandrarministerns mun; "Det lär ha varit någon historia för några årsedan." Men faktum är ju att beslutades alt 30 ahmadiyyanerfick stanna i därför alt de kunde råka illa ut om de återvände tillPakistan. Detfinns inga tecken på förföljelser, sade i tidningen. Men har detkommit uppgifter i tidningar och rapporter från nyhetsbyråer som säger att 123pakistaner som skickades från lill har arresterats,däribland ahmadiyyaner och medlemmar i awamipartiet. Innan full klarhet harskapats om vad som hänt med dem är det självklart omöjligt att förpassa pakistanerfrån . skulle planet med de första olyckliga lyfta från . Dessbättre segrade eftertanken och humaniteten, i varje fall tills vidare. Men nuvill jag ha besked av : Kan garantera alt någon förpassningtill inte kommer all ske så länge de människor som skickades tillbakafrån är arresterade eller sitter i fängelse? Jagfrågade: Hur har regeringen gått till väga för att få fram underlag för sittbeslut? För de enskilda människorna är det livsviktigt att utredningarna ärnoggranna, alt de görs i ödmjukt medvetande om svårigheten att nå säkrabedömningar. Och jag undrar: Kunde man i det här fallet inte ha varit meraöppen mot pakistanernas ombud? Advokaterna har inle fått ta del av allahandlingar. De har inte ens fått full information om vad det har funnits förmaterial. Varför har regeringen inte velat utnyttja möjligheterna bättre attkommunicera med advokaterna? Omregeringens handläggning av vissa förpassningsärenden För del första har del inte varit aktuellt med någon förpassning i dagpå morgonen som säger. För det andra har advokaterna i det härfallet liksom i alla andra fall fått del av samtliga handlingar och uppgiftersom är relevanta. För det tredje är del referat som läste upp,enligt vilket jag skulle ha sagt att någonting lär ha inträffat 1974, ingetauktoriserat referat utan uppenbariigen någon sorls frihandsteckning som jaginte känner närmare till. Detär korrekt att ett antal personer som förpassades från - Beriinnärmare bestämt - har blivit omhändertagna för förhör vid ankomsten till Pakistan.Anledningen är enligt de uppgifter vi har fått fram via vår beskickning iislamabad att de pakistanska myndigheterna, uppenbarligen på mycket godagrunder, misstänker att det förekommer en illegal verksamhet där människor göraffärer på att locka pakistaner att resa till , även till Skandinavien.Man vill närmare utreda hur det förhåller sig med den saken. Såvitt vi kanbedöma är detta förklaringen till att omhändertagande skett. Vi har undersöktdetta mycket noga och inle fåll fram några uppgifter som på något vis styrkeratt de pakistanska myndigheterna skulle fängsla personer som tillhör den härreligiösa gruppen som del nu är fråga om. Att dessa människor däremot kan bliföremål för den typ av trakasserier ifrån majoriteten som förekommer iPakistan, liksom i andra länder där man har majoritets-och minoritetsgrupper,den saken kan jag dess värre inle betvivla. Omregeringens handläggning av vissa förpassningsärenden De som utvisades från arresterades . Det är ju som känner lill, eller i varjefall borde känna lill, så att en person som på något sätt anses hota säkerhetenkan hållas i förvar obestämd tid utan rättegång. Omdessa människor bara hade hållits kvar för förhör för att, som , man skall ta reda på namn och adress på organisationer som ordnarimmigration mot betalning, borde de vara släppta vid det här laget. Men kännerOla lill någon ahmadiyyan som släppts fri ? Jaghar läst ett telegram från ambassaden i . Där uttalar man sig inte medbestämdhet, utan man gör en förmodan om skälet till att omhändertagandel skett.Frågan är då: Varför skall man skicka iväg dem innan man är säker på vad somhänder? Borde man inte först ta reda på vad som sker innan man drar slutsatser? Jagvill också säga all advokaterna inle har fått del av allt material. alt de fåll del av allt som är relevant för dem, men själva anser de intealt de fått ta del av allt material som de hade behövt för sitt arbete. OlaUllsten säger att del jag citerade av en lidningsintervju är en frihandsteckning.Då vill jag be ge klart besked: Hur föll orden om de inte föll pådel säll som jag citerade? Att starta en process om hur uttalanden återges i pressen lär inte varasärskilt fruktbart och inte någon rimlig användning av kammarens tid. Jag harvidgått att det förekom förföljelse mot dessa personer 1974. Det var vad jagsade till den tidning som ringde. Fårjag beträffande de från förpassade pakistanerna säga att del intevar en grupp ahmadiyyaner, såvitt vi känner till, utan en grupp pakistaner.Bland dem kan det länkas ha funnits också människor från denna religiösa grupp. Dennaarrestering, eller tagande i förvar för förhör som det rätteligen heter, kan ioch för sig inte vara något belägg för all del förekommer politisk förföljelsemot denna religiösa minoritet i . Som känner till är det så att om detframkommer nya uppgifter sedan regeringen tagit sitt beslut i ettöverklagandeärende, har regeringen möjlighet att på framställan meddelainhibition. En sådan framställning föreligger: Den har regeringen ännu intetagit ställning till. Kommer del fram nya uppgifter som skulle motivera oss attlåta verkställigheten anstå, kommer vi självfallet att göra så. Jag har talat med den journalist det här gällde, och han är absolutsäker på att använde uttrycket "historia" för att beteckna dessa händelser. Jagskall citera från ett flygblad som undertecknats av 28 religiösa och politiskaledare i : "Mirzaierna" - dvs. ahmadiyyanerna -"äröveriöpare och förtjänar att dödas. Vi kommer inte att vara med vid någonbegravning eller något bröllop för personer som har mottagit hjälp frånmirzaierna eller har gjort affärer med dem. Vi kommer inte alt lämna mirzaiernai fred och oskadade i moskéerna, inle heller kommer vi alt tillåla att deraskroppar begravs på muslimska kyrkogårdar. Vi förklarar social bojkoll mot allamirzaier och mot alla som gör affärer med dem." Jagtycker att del grundläggande måste vara att man reder ut vad som händer med demsom har utvisats från . Så länge de är kvar i fängsligt förvarfinns det ingen anledning att skicka ut någon från . Jag kan försäkra att det inte finns något överdrivet nithos regeringen alt skicka ut personer från , om de gärna vill stannahär. Men å andra sidan måste vi rimligen hålla oss till de lagar som vi har attfölja. Och de lagarna säger att vi skall vara beredda all la emot människor,som är politiskt förföljda i sina hemländer, om de inte har fått asyl på annatställe och om det inte finns alldeles särskilda skäl att neka dem all komma ini vårt land. Men då menas med politisk förföljelse sådan förföljelse som på enaeller andra sättet, direkt eller indirekt, har sanktionerats av myndigheterna.Och del finns f n. inget belägg för att sådan politisk förföljelse skulledrabba den här aktuella gruppen i . Därför har vi inte, på det underiagvi haft, kunnat betrakta de människorna som politiska flyktingar. JANBERGQVIST (s): Dessa uttalanden stärker min misstanke att det underlag som regeringenhar haft för sitt beslut inle är så fullgott som det borde vara. Jagskall gärna erkänna alt detta att vara invandrarminister kanske är en av deallra svåraste uppgifterna i regeringen. All slå vakt om principerna för den regleradeinvandringen utan alt enskilda människor skadas allvariigt eller obotligt ärett stort ansvar. Men desto viktigare är det då all man försöker skaffa framallt det underlag som behövs och att man inte agerar förrän man vet attunderiaget är säkert. Jagvill sluta med en fråga: Är det så alt regeringen i detta fall har medverkattill all skjuta på förpassningen, som del uppges i en göteborgstidning ? Som jag redan sagt har tidpunkten för den eventuella förpassningen avdessa människor inte varit aktuell. Jag upprepar, att Omregeringens handläggning av vissa Jörpassnings-ärenden Omomfattningen av statlig ersättning för skador vid naturkatastrofen i om det kommer framuppgifter som vi bedömer vara nya i den meningen att de föranleder oss alländra vår bedömning, så är del självklart att vi kommer att ta hänsyn till deuppgifterna. Och om de är starka, så kommer naturiiglvis förpassningsbeslutetatt uppskjutas - vilket ju sker i väldigt många fall. JANBERGQVIST (s): Här har det ju redan kommit fram nya uppgifter som man bör la hänsyntill. Men i går fastnade två personer hos polisen i , och meningen varall de skulle skickas i väg. Enligt tidningsuppgifter uppsköts förpassningendock tills vidare.