prot · G109137 · 1977-12-31 00:00:00 — Sakfrågorna förioras i en seg och eländiggröt av tassel och sedan rubriker om människors privatliv. Partier ochpolitiker kan komma att - utan varje grund - framstå som styrda av personligaböjelser och egen vinningslystnad i stället för atl vara bärare av idéer ochuppdrag frän sina väljare. Sker det drabbas inte bara enskilda makthavare; dähar viktiga förutsättningar ryckts undan för en saklig samhällsdebatt och fören väl fungerande demokrati. Dethär handlar inte om att begränsa journalisters frihet atl granska och skildrasakförhållanden, också när de är obekväma för politikerna. Den friheten skallvi slå vakt om. Den skall vi värna ännu bättre genom förslag som regeringenlägger fram om stärkt skydd för fri- och rältigheterna i grundlagen och genom denutredning vi tillsatt om en ny yttrandefrihetslagstiftning. Nogadokumenterade skildringar av verkliga förhållanden skall inte bara varatillåtna, de är angelägna. Mendelta är något helt annat än att medverka till att sprida rykten utan grund, förtalutan underlag, sladder utan fakta och relevans. Sådant försvagar inte minstförtroendet för massmedierna själva, kan få människor alt tro att journalisterär si addertackor också närde barett verkligt underlag lett viktigt ärende. Vihar i länge varii förskonade från det grävande i politikers privatlivoch den lösa spridning av skvaller som länge förekommit i andra länder. Vi harockså fortfarande en stor majoritet av journalister och massmedier som kännersitt fulla ansvar som kritiska och samtidigi sakliga granskare av demakthavande. Låt oss gemensamt se lill att vi bevarar den situationen förframtiden. Del kan ske genom att både politiker och journalister noga granskarallvarliga påståenden, klariägger det som kan föranleda seriösa frågor, avvisardet som uppenbart saknar grund. Vi bör främja hederlighet, inlehyenamentalitet. Jag har inte mycket att tillägga till det som , och har sagt, bara följande: Isill svar framhöll att han i närvaro av hadeinformerat också mig och Per om saken. Jag vill, herr talman, medanledning av det klart deklarera att jag helt anslöt mig till ThorbjörnFälldins uppfattning om den brislande trovärdigheten och den uppenbaragrundlösheten i de rykten som den berörda promemorian vidarebefordrade. Jag äralltså delaktig i och ställer mig helt solidarisk till det siåndpunktsiagandesom giorde, alt inte på grundval av den här promemorian låtatillsätta någon särskild kommission. (vpk): Det må ursäktas mig omjag trots alll tyckeratt det i denna väl regisseradeföreställning finns något som inle riktigt stämmer. Är det så att allt vad somförekommer i den bekanta promemorian och alll underlagsmaterial som denbaserar sig pä innebär just vad som har framhållits härav en enig krets avpartiledare från fyra partier, dvs. alt förre rikspolischefen ochhans personal ägnar sig ål smutskastning och ryktesspridning, ägnar sig ål altsprida grundlösa uppgifter, sanningslöshet och illvilja, ägnar sig åt altundergräva demokratin? Om dessa starka ord har fog för sig, om grundlöshetenoch lögnaktigheten är så djupgående, är detta helt häpnadsväckande. En sådanpolismakt kan vi inte ha i det här landei. Här måsle räfsl-och rättartingomgående hållas, hela polismakten reorganiseras och de skyldiga uppspåras, somtydligen - enligt vad som sägs - för att uppnå egna dunkla politiska syftensprider de här uppgifterna eller hotar med alt de har dem på hand. Antingenär dessa påståenden riktiga, och då kan vi inte bara sitta med armarna i korsoch låta denna polismakt fara fram som den har gjort, eller också är del så attdelar av materialet är felaktigt och grundlöst men atl det finns andra delarsom innehåller substans och skulle motivera åtgärder mot de utpekade ocheventuellt skyldiga, motivera att man gick vidare i saken. Då skall mannaturiigtvis hålla räfst- och rättarting i de delar där beskyllningarna harvarit falska och grundlösa och dikterade av illvilja, där det har varitsmutskastning. Men dä skall man också skapa klarhet kring de andra. Man kan nämligeninte, såviu jag förstår, stå upp här och säga att polismaktens material ärtotalt grundlöst och att dess uppgifter dikteras av illvilja och sedan lämnasaken och säga: gör vi ingenting åt det här. Har vi en polismakt i det härlandet som spelar rollen av demokratins smulskastare och spridare av illviljaoch grundlösa personliga rykten, dä måste någoniing genast göras åt ett sågrovt missförhållande i samhället. Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. redovisade bakgrunden till promemorians tillkomst och sadeatt han skulle ha tagit itu med den efter valet. Lät mig lill denna redovisningsäga att vi har gjort våra undersökningar och de bedömningar som jag harredovisat i svaret till . tog redan i den här debatten upp frågan hur det förhäller sig med14-15-åringarna-den flr ju Svenssonsvar på av justitieministern när dennadebatt är slul. Men i hans anförande fanns också inslag av osäkerhet, om delrättssystem vi har här i landet verkligen fungerar. Eftersom Svenssontagit upp saken i denna debatt vill jag redan nu peka på - och jag vet attjustitieminister kommer att utveckla det - att JO har granskat den s.k. bordellhärvan och inte funnit något som helst belägg för att åklagare ellerpolis tagit ovidkommande hänsyn till eller obehörigen skyddat någon kund ibordellverksamheten eller i övrigt brustit i objektivitet. Låtmig påminna om att till grund förde bedömningar vi gjorde låg just denomständigheten att det dä var klariagt att JO granskade denna affär i dess Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. helhet, atl del pågick enutredning i vanlig ordning om 14-15-åringarna och att rikspolischefen ansåg attframställningen hade förfallit. hade sedan synpunkter på säkerhetspolisens roll i denna fråga. Jag vilI då säga att såvitt jag vel har säkerhetspolisen inte bedrivit någon egenspaning belräffande de förhållanden som behandlas i interpellationen och i mittsvar på interpellationen. Jag finner därför inte anledning att nu närmare gå ini någon debatt om säkerhetspolisen. Därefterkom in på frågan om en medborgarkommission -en debatt som harförts . Jag uttalade i mitt svar till att när det gällerpolitiker är genomslagskraften i allmänhet mycket stor även hos en aldrig sädåligt underbyggd men nedsättande uppgift. Det ligger, menar jag, i sakensnatur att denna effekt kraftigt förstärks om det tillsätts en extraordinärutredning - vare sig den har formen av en medborgarkommission eller någontingannal - med den officiella prägel som det förfarandet har. Jagvill upprepa att våra lagar bygger på att en brottsutredning inte får sättas igång utan att det föreligger åtminstone en viss grad av sannolikhet för att densom skulle avses med utredningen har g)ort sig skyldig till någol brottsligt.Mot den bakgrunden kommer även en extraordinär utredning-det är sedan ganskalikgiltigt vad man säger i direktiven eller i annan ordning- i allmänhetensögon lätt att framstå som ett indicium på att något brottsligt eller i varjefall något otillbörligt verkligen ägt rum. Det skulle vara lättare att godta ensådan åtgärd om del verkligen alltid var möjligl att genom en sådan utredningengång för alla entydigt motbevisa oriktiga påståenden. Men sä är långt ifrånfallet. Och har utredningen med allt vad den innebär av obehag för den ellerdem som drabbas inte fört saken framåt. Tvärtom föreligger del risk för atlslutsatser av typen "ingen rök utan eld" har fått ytterligare näringoch spridning till en vidare krets. Det är alltså långt ifrån givet att enextraordinär utredning, oavsett hur grundlösa beskyllningarna är, får denklarläggande effekt som är avsedd. Tillsist villjag i denna del säga att jag finner det angeläget atl sä långt det ärmöjligt utredningar av den här sorten utförs i den ordning som statsmakternahar lagt fast i lag, i första hand i . Jag har inte funnitbelägg för all åklagare och polis skulle brista i objektivitet om enförundersökning avser en högt uppsatt person i den ena eller andra offentligaställningen. Jag kan därvidlag än en gång hänvisa till JO-uttalandet. Jag villnaturiigtvis gärna göra tillägget att om det i något fall skulle framkommasannolika skäl för att en person i framskjuten offentlig ställning gjort sigskyldig till något förfarande som allvariigt kan rubba förtroendet för honom ihans verksamhet, anser jag au man med kraft skall verka för att i lämpligaformer all möjlig klarhet skapas i saken. Det var också därför som viunderrättade oss om att man på alla de områden som berörs i interpellationen påden ordinarie vägen verkligen hade satt i gång utredningar för att klarläggadet hela. Tillsist, herr tal man, några ord om massmedias roll. Denna har diskuterats en heldel . Jag har själv stått i centrum. Jag har kritiserat vad jag anservara otillbörliga förlöpningar. Jag har gjort det oavsett om dessa ärstrafföara eller inte. Min inställning i den delen är oförändrad. också att övertrampen harökat pä senare tid. Men när jag sagt det vill jag gärna passa pä tillfället attmed kraft understryka alt vår pressfrihet är av oskattbart värde och att vialla måste vara rädda om den. Att värna om pressens och över huvud laget ommassmedias frihet innebär emellertid bl. a. att man är medveten om att det ändårör sig om en frihet under ansvar. Massmedias genomslagskraft är så enorm ochskadorna av ett feltramp kan bli så stora all det är nödvändigt att denansvarskänsla jag nu har talat om alltid präglar massmedias arbete. Jag är gladatt kunna säga att enligt min mening det helt övervägande fiertalet av dem somarbetar inom massmedia följer spelreglerna och gör ett bra och renhårigt jobb.Jag vill påminna om det och säga det här och . Detta får inle undanskymmas avdet missbruk av den vidsträckta friheten som enstaka individer gör sig skyldigatill. Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. PER (): Jag hade inte tänkt att ta till orda i den här debatten. Jag känner ioch för sig mycket stor sympati för i hans beträngda läge.Men jag är också djupt besviken på debatten som den har förts, och jag finnerdet helt enkelt vara min skyldighet som vald av en del av svenska folkel attreagera. Somdet förhåller sig är detta i grund och botten en förtroendefråga. Delgäller frågan om svenska folket litar pä sina politiker. Tror någon attmänniskorna hade väntat något annat, när landets högsta politiker är utsattaför ryktesspridning, än alt dessa högsta politiker skulle ställa sig upp iriksdagen och i välplanerade anföranden förneka att ryktena är sanna? Trornågon att svenska folket hade väntat sig någonting annat? Nej, tyvärr hade mankanske inte väntat sig någonting annat. Problemet är nämligen all förtroendetför oss som är satta att styra riket inle är vad det borde vara. Och där liggerden fundamentala bristen i detta sätt att försöka få stopp på ryktena. Man kaninte legitimera sig själv. Man kan inte själv vara den domare som dömer sigsjälv oskyldig - hur säkert man än vet att man är oskyldig. Därförär jag djupt besviken, för jag hade tagit för givet att man ifrånstatsministerns och regeringens sida skulle ha meddelat oss att manämnade företa någon form av opartisk utredning av dessa beskyllningar, som jagi och för sig också personligen håller för sannolikt är osanna. Men jag tror att det ärrisk-och därför känner jag det nödvändigt att reagera - att dessa rykten ickekan stoppas genom alt representanter för de utpekade gemensamt och välregisserat lägger på locket. Jag tror att för att vi skalllyckas övertyga svenska folket om alt vi i alla fall i viss utsträckning lever som vilär, att vi gör värt bästa och att ryktena i detla speciella fall är lögnaktiga och felaktiga, måste svenska folket se alt vi är beredda att låta någon utanför stående part göra ett utredningsarbete. Härsäger att gjort en utredning av om dessa rykten ärsanna eller ej. Men det ärju faktiskt en förolämpning mot såväl Sverigesfolkvalda som folk. Hela polisen ochsäkerhetspolisen har varit inkopplade här,och polischefen - man må anse vad man villom honom - har sammanställt en PM och Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. Sedan harThage i socialdemokraternas valledning gjort en utredning, och såbegär man på fullt allvar att svenska folket skall tro att saken är tillräckligtutredd och klarlagd! Jag tror också atl sädana här frågor har en mycket stor betydelse fördemokratins livskraft, och jag häller inte för otroligt alt har rättnär han här anar ganska odemokratiska och skumma krafter i bakgrunden. Jag trordet kan vara riktigt. Och jag tror det är väldigt viktigt atl stämma i bäckeninnan vi får en flod som kan bli ganska kraftig. Men jag är övertygad om, herrtalman, att debatten här tyvärr inte har stämt i bäcken. Det kommer attfortsätta att forsa, och jag tror inte det är till demokratins fromma. Jag ärledsen för det, herr talman. Jag tror detfinns skäl att ta en del ting rakt och enkelt. Jagförsvarade polischefens åtgärd att komma till mig med den här promemorian i enartikel i . Jo, någonstans ipolisutredningarna hade det bläddrat en del personer med anknytning till denorganiserade brottsligheten. De hade begagnat tillfället att stämma upp rykten. Dåkom polischefen upp till mig med materialet. Jo, med hänsyn tillryktenas karaktär ville han icke ta ansvaret för det, utan han ville att detskulle läggas på regeringen eller statsministern personligen att ta ansvaretför vad man skulle göra med detla. Och det fann jag naturligt. Jag har aldrigvarit rädd för att ta ett sådant ansvar. Därför behöver man inte alls angripapolisen för att dess chef går upp och överlämnar denna promemoria. Sedanfår man granska denna promemoria, och det är både och jagfullt kompetenta att göra. När man då titlar pä den och märkeratt här finnsinga belägg, utan det är bara illvilliga rykten, skall man inte av något slagsfeghet och rädsla sätta i gäng med slora utredningar och medborgarkommissioner.Snus är snus och strunt är strunt, om än i polisiära promemorior- det är denenkla sanningen. Vifann alltså, efteratt noggrant ha tittat pä materialet, inle någon som helstanledning att falla undan. Jag betecknar det som ett ganska grovt försök avpersoner, som har att göra med den organiserade brottsligheten, att komma ifrånsitt trängda läge genom att sprida rykten omkring sig - och då skall det alltidfinnas några Svensöner och Gahrtöner som intill förbannelse står upp och säger:"Tänk, om det ändå ligger någonting i det! Tänk, om medborgarnasförtroende kräver utredning!" Så fortsätter de alt driva insinuationernavidare för atl få till stånd en kommission först och nästa kommission sedan. Dåbehövs det politiker som säger ifrån, atl della är strunt och förblir strunt. Jaghar ingenting med det här att göra nu utan det är en sak för herrarna istatsrädsbänken, och vi får se vad de finner ut. Men jag kommer inte atlangripa dem. om de visar att de har råg i ryggen. Enmelankolisk tanke har jag, herr lalman, och det ärandet är ett väldigt uppbåd i statsrådsbänken, på pressläktaren, på åhörarläktaren och i kammaren när vi har endiskussion om bordeller, porr, prostitution och illvilliga rykten. Del är litetmelankoliskt. Det här landet står inför stora och besväriiga ekonomiskaproblem. Mänga av våra gamla, traditionella industrier knakar i fogarna, 30000-40 000 ungdomar går arbetslösa, många orter hotas av utplåning. 300 manfick avgå i . Det slår del inte så mycket om i pressen. Men vistår här och ödslar tid på illvilliga rykten och i någon mån på att tycka syndom oss själva. Politikens uppgift är att förbättra samhället, att kämpa för sinövertygelse, att tjäna människoma. Det skall vi i allt fiiddret och alltfladdret icke glömma. JÖRNSVENSSON (vpk): försöker skämta, och han är en god skämtare. Men jag tyckeralt han skulle spara det till andra sammanhang än detta allvarliga och ocksåbesinna alt man inle förbättrar samhället, ifall man inte går till botten medeventuella felaktigheter eller brister i rättsväsendet. Man skall komma ihågatt lagarna är till för de små och svaga, inte för de slora och starka, som välförmår att skydda sig själva ändå. Jaghar litet svårt atl följa logiken i resonemang. När delgäller utredningen i fallet med de minderåriga är inne på denlinjen alt polisen har handlat fullständigt korrekt, polisen är helt snövit,det finns inte skymlen av misstanke att den skulle ha handlat fel. Men närsamma polismakt överbringar material av annat slag, där andra människorfigurerar, då är det materialet i sin helhet grundlösa rykten, illvilligtförtal och lögner. Det ärju inga små ord. Omnu statsministern har rätt - och del vill jag hoppas att han har - i sinbedömning av del underiaget, måste väl ändå nästa steg bli alt ställa frågan:Har vi en polismakt som sysslar med atl samla in den typen av uppgifter, somöverbringar den typen av uppgifter under sken av att göra en för samhälletbehaglig gärning och försöka avslöja brottsliga eller skandalösa sammanhang?Ja, då har vi faktiskt något av en laglös polis, och då måste man ingripa motdetta. Minafrågor är därför: Vad ämnar statsministern göra för att fl till stånd enändring av de förhållanden som här så skarpt har kritiserats? Vad skall mangöra för att landets polismakt, som tydligen har lagt ner ett mycket omfattandearbete på del mycket stora antal personer som figurerar i den här berördahärvan, får en annan slmktur och inte hanterar uppgifter på detta sätt ellerbedriver verksamhei av denna förkastliga art? Detta måste bli de omedelbarafrågorna. Här kan man inte bara vara passiv, för dä skapar man verkligen inteklarhet och trovärdighet. Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. PER (): Det behövs politiker som säger ifrån, menar . Ja, visstbehövs det. Men skall folket auktoritärt lita pä politiker bara för att desäger ifrån när det är de själva som är utsatta för anklagelser? Är detdemokratins innebörd att folket skall lita på den som är anklagad eller utsatt Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. för en ryktesspridningbara han lar till brösttonerna? Visstbehöver vi starka politiker, som kan säga ifrån därför att de slår pågrundvalen av ett grundmurat folkligt förtroende. För att de skall kunna få ochbehålla det förtroendet måste de också ha modet att lämna överundersökningsuppgiften till opartiska organ så snart de själva är satta iskottgluggen när det gäller deras privata beteende. Det modet är dengrundläggande förutsättningen för att folket skall kunna lita på oss i vårtverkliga värv, värvet att efter bästa förmåga styra det här landet, värvet attlösa de problem som så riktigt påpekar att vi har och atl vi skalllösa. Men jag tror att alltför många i den här församlingen kanske inte riktigthar klart för sig hur bräckligt förtroendet är för politiker. Jag är i varjefall överiygad om atl förtroendet för atl vi verkligen lever som vi lär, att viinle myglar och fiffiar och tillgodoser oss själva inte är vad det bordevara. Det behövs en klar uppryckning. Det skulle nästan behövas en sortssamhällsmoralisk upprustning för alt folket skall fl det rätta förtroendet förvåra åtgärder. Närman nu har lyckats fokusera frågan - och jag håller återigen med omatt det säkerligen är skumma källor bakom - pä ett sådant sätt att den har gåttut lill alll folket flr vi inte behandla den på ett sätt som lämnar minstatvivel kvar. Varje svensk som i hjärtat är demokrat, som är uppfostrad i denmed gemensamma krafter uppbyggda demokratiska skolan och möjligen har fält ettdemokratiskt sinnelag kan ju inte låta sig nöja med några statsmannaord fråndenna talarstol från de personer vars grupp det är som utgör de anklagade. Detvore en orimlighet i demokratin, och därför beklagar jag den utgång som dennadebatt tycks få. reagerade mot att jag i mitt interpellationssvar användeordet lögn. Får jag då säga att de namn som förekommer i den promemoria som vinu diskuterar inte är resultatet av spaningsverksamhet, utan enligt promemorianär det uppgifter som bordellmamman har lämnat. Och jag påslår att i milt fallär uppgiften lögn. Jag finner också, liksom den tidigare regeringen giorde, altdet inte finns någonting som talar för att beskyllningarna mot övriga nämnda ärsanning. Sedankom Per in i debatten och sade att detla är en fråga om förtroende, ia- precis, Per ! Det är en fråga om förtroende. Och Per menadeatt förtroendet för oss, som arbetar med politik här i , äi' så dåligtatt ingen tror oss längre på vårt ord. Det är nu en sak. Men om det bara voreen fråga om det, så skulle jag se starka skäl för att låta tillsätta ensärskild kommission. Vad jag uppfattade att Per försökte säga varemellertid att denna uppgift - som jag alltså påstår är lögn - har högretrovärdighet än den förra regeringens bedömning och den nuvarande regeringensbedömning och vad som är redovisat på åklagarsidan och av justitieombudsmannen. PerGahrton sade också att vi måste ha några opartiska människor som gör dennabedömning. Däri lyckerjag ligger en fruktansvärd beskyllning. är att vi har ett rakt uttalande,vars trovärdighet jag måste överiämna åt människorna atl själva ta ställningtill i mitt fall. Del uttalandet har gjorts. Jag kan medge att jag rentteoretiskt på denna grund kan sägas vara partisk. Men är det så att alla deandra som har studerat den här saken är parter i målet på något sätt? Är detvad Per försöker säga? Kan vi inte lita på den inträngande undersökningsom JO hargjort? Och får jag då fråga: Vad har Per för möjligheter atlta fram personer i vårt samhälle som i detla avseende gör en skickligare ochmer opartisk undersökning än den som JO har gjort? Det är det som är frågan. Tydligenkänner Per att han och jag inte har medborgarnas förtroende därför attvi har det arbete vi har. Jag delar inte Per uppfattning därvidlag;jag påminner bara om att del är den uppfattning som Per har givituttryck åt. Men om han känneratt det brister där, så får ju därav inte följaatt han beskyller hela det svenska rättssystemet för att inte fungera ienlighet med sina uppgifter! Jag vill gärna ha det sagt. Försök inle göra denhär saken så enkel att man bara säger: Tillsätt en medborgarkommission, så fårvi veta sanningen! Jagtror att man kommer atl sträva efter att använda det rättssystem vi har för atlpå den vägen - och även på andra vägar, ungefär som JO gjort - plocka framsanningen och sedan redovisa den. Men är det rimligt att tillgripa enextraordinär handling och utsätta människor för påfrestningar näringenting talar för att det brister i objektivitet i det ordinarie rättssystemet?Det är det som är det viktiga. Tillsist ett par ord om något jag hoppas var ett missförstånd. I en mening har OlofPalme rätt: med själva ärendet har han inte längre atl göra, eftersom det äröveriämnat till mig - framställningen har dock förfallit eftersom vederbörandehar återtagit den. Men det stora problemet, , som vi egentligendiskuterar, denna vakthållning - visst har vi den uppgiften gemensamtfortfarande. Det utgår jag från, och jag uppfattade också så. Närdetgäller de problem som tog upp sä ligger vi inte stilla. Jag kan talaom att del pågår en dialog mellan den nye rikspolischefen ochjustitieministern, om hur man skall kunna förbättra det system vi har. Mendelta är enligt min mening en fråga som har en långt vidare aspekt änryktesspridning i fråga om prostitution. Omutredning rörande ledande politikers samröre med den organiserade prostitutionen,m. Förste vicetalmannen (): Det är myckel svårt atl få slut på en ryktesspridning. Vilka medel manskall tillgripa är inte lätt atl anvisa. Jag tror det är bäst atl vädja lillsvenska folkets sunda omdöme. som Per och har talat om tror jaginte skulle leda till några större resultat. Vi har haft en sådanmedborgarkommission. förekom en våldsamryktesspridning, riktad mot statsråd, mot polischefen, mot en hel delframstående människor. Det värden s. k. som tillsattes då,och det blev en medborgarkommission.