prot · G109145 · 1977-12-31 00:00:00 — EnligtSPK:s utredning - och sådana utredningar som vem som helsl kan göra - kommerman fram lill atl i den rådande marknadssituationen i den här mycketdeprimerade branschen, pappers- och cellulosaindustrin, är kostnaden förattsamla in avfallspapper i hushåll -lill skillnad från vad som gäller näravfallspapper insamlas från andra håll - så pass hög atl man inte kan fåtäckning för hela denna kostnad när niaii sedan skall avyttra relurpapperet.Del är det stora problemel, och det är samma problem också när det gäller atlsamla in saker i största allmänhet, såsom skrotbilar som ligger och förstör vårnatur och övrigt material som man gärna skulle vilja se återanvänt. Detär inte på det viset alt pappersbruken av någon sorts konspirationslust harbestämt sig för atl inte vilja använda denna lönande tillgång, returpapper ihushåll, utan det är i stället så atl kostnaderna för insamlingsverksamheten ärväldigl höga, och då kan man naluriigtvis inte tvinga pappersbruken all samlain det papperet. Vi är ju i den här kammaren från debatter i andra sammanhangväl medvetna om hur besväriigt läge induslrin har. Den går med stora förluster. Jag vill också säga, herr talman, all man i en ochannan kommun dock f n. är i färd med all inom ramen för nya investeringar ochresurser som satsas på det här området möjliggöra en lönande insamlingavreturpapper. Sålunda har t. ex. kommun slutit ell sådanl avtal,som innebär att kommunen, om jag minns rätt, får . Del är dock,herr lalman, en mycket blygsam ersättning för den enskilda människan. Även ompriset för relurpapper skulle vara . per lon, skulle del bara betyda igenomsnitt . för en familj för allt insamlat papper under . Jag tror säkertatl pappersbruken kan ha vissa ekonomiska svårigheter alt brottas med, men delär nästan rörande att höra handelsministern förklara deras stora ekonomiskasvårigheter. Jag tycker att vi då också skall berätta lilel om kommunernasekonomiska svårigheter när de skall ta hand om della papper, eftersom del interåder någol tvivel om alt man på kommunall håll anser att det skulle blibilligare att bränna papperet. Men det får man alltså inte lov till. Eftersomriksdagen har sagt alt vi skall eftersträva atl la vara påpappersavfallei och inte låta det hamna på soptipparna, befinner sig kommunernai en svår situation. De skulle verkligen vilja få betalt för sitt papper. År1976 var priset på della . per lon, varför jag lycker det är otroligt attpriset skulle vara noll. Det har också visat sig - vilket framgår avSPK:s undersökning - att det fanns inköpsbolag som var beredda atl ge vissersättning till kommunerna men efter kontakt med andra pappersbruk drogtillbaka sina anbud. Jaghoppas - och detta skall bli min sista replik i frågan - att den undersökningsom näringsfrihelsombudsmannen nu skall göra naluriigtvis först och främst larhänsyn till de avtal som föreligger men sedan också tar hänsyn till det oerhörtbesvärliga läget för kommunerna, som inte har någon möjlighet att göra av meddetta papper på annat säll, ulan är skyldiga alt anta de erbjudanden som kommerfrån de inköpsbolag som ägs av pappersbruken. Jag tror att man just i elt sådantfall måste se mycket allvarligt på detta slag av flagrantkonkurrensbegränsning. Omåtgärder mot prisöverenskommelser rörande returpapper Den fråga som Grelhe lar upp beslår av två delar. Den ena ärom det har förekommit någon otillbörlig konkurrensbegränsning. Den andra är hurman skall betrakta det förhållandet att det synes vara så dyrt alt samla in papperfrån hushållen alt kommunerna egentligen inte får någonting betalt om de gördetta. Omdet visar sig - vilket NO skall undersöka - alt det har förekommit otillbörligkonkurrensbegränsning ärjag den förste atl anse, eftersom jag är en starkanhängare av konkurrens, atl NO med all kraft skall driva den frågan. Däremotharjag väldigt svårt alt ansluta mig till tanken atl man, om det skulle visasig all det verkligen är förenat med de här höga kostnaderna att samla inpapperet, på någol vis skulle tvinga pappersförbrukarna atl ändå betala 50eller . Det är faktiskt ett helt annat problem, Grelhe . Överläggningenvar härmed slutad. S11 Föredrogs och hänvisades 1977/78:186 lillnäringsulskotlel ,§12 Föredrogs men bordlades åter betänkanden /78:35 och41-43 belänkande 1977/78:25 Arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /78:36 och 37 3Riksdagens protokoll 1977/78:145-146 Föredrogs socialutskotlets betänkande 1977/78:32med anledning av motioner om befolkningsulvecklingen. Idetta betänkande behandlades motionerna 1976/77:473av (), vari hemställts alt hos regeringen skulleanhålla om utredning om progressivt familjestöd genom högre barnbidrag förvarje tillkommande barn per familj, 1976/77:730avIngrid m. (m), vari hemställts alt hos regeringen skulleanhålla om tillsättandet av en med uppgift atl dels följautvecklingen på befolkningsområdel, dels medverka lill atl högre ulbildning ochforskning på detta område kom till slånd, 1976/77:1098av (), vari hemställts att hos regeringen begärdeen utredning om vilka ålgärder som borde vidtas för att människor ej skullebehöva avstå från atl ha barn på grund av brister i samhället, 1977/78:729 av m. fl. (vpk), vari såviu här var i fråga hemställts atlriksdagen beslutade alt hos regeringen begära en snabbutredning med uppgiftatl framlägga förslag till åtgärder för att fdrbättra särskiltflerbarnsfamiljernas läge (yrkandet 1), 1977/78:1083av i (m) och (), vari hemställts altriksdagen hos regeringen skulle anhålla om vidtagande av ålgärder - i motionensanda - som kunde antas främja befolkningsulvecklingen i vårt land, samt 1977/78:1097av m. fl. (s), vari hemställts atl hos regeringenbegärde en utredning om orsakerna bakom de senasle årens kraftiga nedgång ifödelsetalen. alt med anledning av motionerna1976/77:473, 1976/77:730, 1976/77:1098, 1977/78:729 såviu här var i fråga,1977/78:1083 och 1977/ 78:1097 som sin mening gav regeringen till känna vadulskollel anfört. Befolkningsutvecklingen i vårt land har inte uppvisat några särskiltdramatiska förändringar . Vi har haft en tillväxt påi genomsnitt . Men från 1975och till 1977 har dock ökningen varit betydligt mindre: , 0,och . till födelsetalen blir bilden ännu mer ogynnsam. Födelseöverskottet harsjunkit markant och 1977 utgjorde del , vilket är den lägstasiffran under hela 1900-talel. Nuär låga födelsetal ingel speciellt för . Ett flertal av länderna iEuropa uppvisar exakt samma mönster. I såväl Väst- som ,och har man en naluriig befolkningsminsk- Samtidigtkan man iaktta en förändring i fruktsamhetsbilden. En ökning har inträn iåldrarna medan födslarna i åldern har avtagit. Ett talandeexempel är att var av mödrarna , medanmotsvarande procenttal 1975 kunde noteras lill bara 3 96. Vårbefolkningsbild skulle har sett helt annoriunda ut om inte invandringenlill hade varil så förhållandevis kraftig efter andravärldskriget. Av den befolkningsökning på 1,75 miljoner som skett sedan denliden svarar invandrarna för 540 000. Densvenska befolkningsbilden påminner i mångl och myckel om den som rådde dåAlva och på 1930-lalel slog larm med sin bok . Deraslarmsignal ledde till alt vi då fick en rad familjepolitiska ålgärder insatta -åtgärder som uppenbarligen hade en positiv verkan på befolkningsulvecklingen. Varoch en vel all det kostar myckel pengar att ha barn och att barnfamiljernalever på en lägre slandard än familjer utan barn. Dåvar det naturiigt alt vi fick en som gav svar på en radfrågor som man ställde sig om befolkningsnedgången och gav riktlinjer för delfortsalla utredningsarbetet. Dåsaknade man i betydande grad kunskap om de åtgärder som behövde sättas in påexempelvis det familjepolitiska området och som sedan kunde förverkligas. är situationen annorlunda. Utskottet tror inte att det i första hand behövsen för alt klara de utredningar och undersökningar somerfordras. En kommission skulle renl av kunna försena de åtgärder som annarsskulle kunna vidtas och behöver vidtas. Socialutskottethar tagit myckel seriöst på de molioner som lämnats i denna fråga. Desocialdemokratiska ledamöterna i ulskollel föreslog att man borde ordna enhearing med landels främsta expertis på olika områden som befolkningsfråganberör, och utskottet ställde sig i sin helhet bakom delta förslag. Dettamedförde alt vi i vårt betänkande kan redovisa ett stenografiskt protokoll påungefär 60 sidor som redovisar experternas syn på frågan. Jag vill betona altdenna hearing jämte de remissvar som utskottet infordrade har gett ossbetydligt vidgade perspektiv på frågan och alt vi fått ell underlag förbedömning av de åtgärder som kan behöva vidtas. Omjag som hastigast skulle redovisa bara några av de synpunkter som hearingen gavkan jag sammanfalla dem så här: Vibehöver mera stöd till forskning och högre utbildning i befolkningsfrågan. Detär angeläget atl den demografiska sidan härvidlag förstärks. Vikan behöva någol av etl permanent organ som i samarbete medplaneringsmyndigheter och centrala ämbetsverk ser till att befolkningsaspekternakommer in vid behandlingen av olika tänkta förslag. Detfinns en klar social motivering att inri kta reformer på familjer med flerabarn. Familjepolilikenmåste byggas ut. Följdernaav en minskad befolkningstillväxt på såväl kortare som längre lid blirutomordentligt allvariiga för samhällsutvecklingen. slås fasl bl. a. avCari och i deras bok ekonomi. Idet längre perspektivet är det många problem som uppstår, om intebefolkningstillväxten uppehålls på vad man skulle kunna kalla en normal ochnaturlig nivå. Arbetskraftsresurserna kommer att vika, åldersfördelningen blirmera ogynnsam än , de produktiva åldrarna kommeratt få bära ännu störreekonomiska bördor. Deltaär bara några av de konsekvenser som en vikande befolkningstillväxtobönhörligen kommer atl fö. Del finns självfallet också andra problem inrymda ibefolkningsfrågan, som är något av en ödesfråga för ett land. Men jag villbetona alt det inte finns någon anledning för oss att gripas av något slagspanik inför den situation som råder . Den kan snabbi växla igen. Men vimåsle vara observanta inför vad som sker -den saken är uppenbar för utskottetsledamöter och jag hoppas också för hela . Ulskollelpåpekar alt befolkningsutvecklingen i i mångt och mycket påminner omvad som sker i en rad andra industriländer. Nedgången har noterats oberoende avolikheter i politiska och sociala system. Ingen känner egentligen till varförden skett. Utskottetunderstryker atl det är angeläget alt man för mera kunskap om vad del är förorsaker som ligger bakom den sjunkande nativiteten. Det är förvisso mångakomplicerade orsaker som ligger bakom denna situation. Manskall emellertid ha klart för sig atl kan familjerna ihistorien med olika hjälpmedel planera sin storlek. De moderna preventivmedlenutgör det skydd som inte fanns tidigare. Ingen behöver ha oönskadebarn. Detta faktum har säkerl påverkal utvecklingen i viss grad. Mensjälvfallet finns del en rad andra orsaker till födelsenedgången, exempelviskvinnans dubbelarbete i hem och förvärvsarbete och bl. a. svårigheier atl föbarnpassning. Hon har alltid haft den ansvarsfulla sysslan alt sköta hem ochbarn och skall numera också bidra lill familjens ekonomiska försörjning. Imotionerna från olika partier las upp olika förslag lill lösningar avbefolkningsproblemen. Jag kan bara konstatera att det är många värdefullauppslag som därvid framkommer. Utskottethar berört dem i sin belänkande och redovisar de aspekter som kan läggas påfrågan. Som jag lidigare konstaterat är det en rad åtgärder som erfordras, menförst och sist måste vi få mera kunskaper om orsakerna till den vikandenativiteten. Medanarbetet pågick i ulskollel med skrivningen av belänkandet och inför del väntaderesultatet av utskottets behandling av ärendet tog socialministern upp fråganoch beslöt om en statistisk undersökning för alt försöka få fram orsakerna tillden vikande befolkningsulvecklingen. Det är bra alt socialministern varillyhörd för signalerna från utskottet, men det får naluriigtvis inte Därförbegär ulskollel att regeringen ägnar stor uppmärksamhet åt befolkningsutvecklingeni vårt land: om möjligt skall ha den statistiska undersökningen klaroch attflerbarnsfamiljernas ekonomiska och prakliska problem med barnomsorgen ägnassärskild uppmärksamhet. - Det gäller självfallet även övriga barnfamiljer,eftersom ekonomin uppenbarligen är en markant orsak till alt många familjerinte skaffar sig fler barn. Vidare önskar utskottet: attde positiva resultat med information och upplysningsverksamhet somGollandsprojektet visar skall medföra att man använder samma metoder i andradelar av landel, atlökal stöd ges åt befolkningsläran - den demografiska forskningen - ochutbildningen på detta område. De finns självfallet många synpunkter ytterligare att lägga på dennafråga, och givelvis kommer en mängd förslag alt uikrislallisera sig såsmåningom. Befolkningsfrågan har många aspekter men den inbjuder inte tillpartipolitiska spekulationer. Därför ärjag som ordförande i socialutskottetglad över att ulskollel har kunnat uppnå enighet i denna viktiga fråga. Jag ber attfå yrka bifall lill ulskottels enhälliga förslag. Vad är anledningen till alt diskuterarbefolkningsfrågan? Den kan enkelt sammanfattas med etl par siffror: 1977 föddesbara 96 000 barn i mot 110 000 är 1970. Eller, ännu mer brutaltformulerat: Den föräldrageneration som består av ungefar 120 000 individer perårgång producerar mindre än 100 000 barn . Dethär är ingen ny utveckling. De svenska fruklsamhelstalen har varil nedåtgåendesedan 1964. Vad är det som gör att det inte har uppmärksammats förut, som göratl diskussionen nu i och massmedia fortfarande har någol yrvaketöver sig, att den vanliga formeringen efter parlilinjer ännu inte är alltförmärkbar? Detär svårt att veta. Jag tror all en väsentlig orsak är att de flesta svenskar ärmedvetna om atl befolkningsproblemel för jorden som helhet är överbefolkning,inte minskande födelsetal. Del lar emot lilel alt intressera sig förbefolkningsminskning i när befolkningsexplosionen i delar av denfaltiga världen är etl så gigantiskt problem, som också har engageratsig för att hjälpa till att lösa. Det verkar litet inskränkt egoistiskl, någotav ett välfärdsproblem, atl då bekymra sig över vår vikande fruktsamhet. Dellar emot att uppmana svenskar alt föda fler barn när man önskar atl u-ländernasmänniskor skall föda färre. Menförra årel och har ändå väckis en rad motioner här i , från deflesta partierna, som lar den vikande befolkningsutvecklingen till utgångspunktför allvarliga krav pä åtgärdersom syftar lill alt få en ändring till stånd. Del finns skäl att varalacksam mol motionärerna för att de har fäst uppmärksamhetenpå de här tendenserna och givit anledning till en grundlig genomgångav området. Särskilt tänker jag då på motionen av m. fi. tillförra årets , som gav myckel atl tänka på - även för oss som inte delaralla åsikterna i den motionen. Socialutskottetordnade, som har berällal, med anledning av motionerna engrundlig utfrågning. Undet samlade vi den främsta expertis på områdetsom vi kunde få tag i. Våra överiäggningar har redovisats ovanligt utföriigt -praktiskt laget ord för ord - i en bilaga till utskottets belänkande. Del varmycket stimulerande och lärorika dagar- vi hoppas naturligtvis atl det ocksåskall vara givande läsning för dem som inte hade tillfälle att vara med. Enparantes: Delta är ännu ett exempel på hur värdefullt det vore om mangenomförde gamla förslag om offentliga utfrågningar i utskotten.Om massmedierna hade kunnat följa de här , hade del kunnat ge snabb,direkt och personligt färgad information. Men vi har som sagl försökt avhjälpabristen på offentlighet genom all ge ul samlalel i tryck. Lål mig ur del digra maierialel i förslå hand dra fram ell-antalgrundläggande frågor som ställdes och belystes - en del kanske tycker de ärnaiva, men jag tror det är frågor som många ställer eftersom området är nyttför dem, liksom det var för oss i ulskollel när vi började behandla molionerna. Förstden fråga som ligger bakom många människors tvekan alt ge sig in ibefolkningsdeballen: Är de vikande befolkningstalen någol problem? Denfrågan har belysts ingående av två författare, och , av vilka i varje fall den ene är en ledande socialdemokratisk ekonom, , som redovisades av införutskottet. De diskuterar tre tänkbara alternativ för den framlidabefolkningsulvecklingen, som bygger på beräkningar.Jag citerar ur författarnas sammanfattning: "Trotsatt skillnaderna mellan de tre olika alternativen inte framslårsom alarmerande stora har vi ändå kommit till den bestämda slutsatsen att bådelåg- och mellanalternativet skulle leda till en icke önskad utveckling av vårtsamhälle och vår ekonomi. Särskilt lågallernalivel skulle kunna medföra riskerför en allmän stagnation av vår samhällsutveckling. Spänningarna mellan olikafolkgrupper och kraven på en alltmer restriktiv ekonomisk polilik visavi deförvärvsarbetande grupperna skulle i della fall kunna bli alllstörre och skulle kunna leda till att ulvecklingen fördes in på banor som intestår i överensstämmelse med i varje fall vår uppfattning om hur del svenskasamhället bör utveckla sig. Skall vi kunna fortsätta att bygga utvälfärdssamhället och skapa trygghet åt alla är det viktigt att intebefolkningsutvecklingen skapar så stora problem all elt förverkligande avdessa övergripande mål försvåras. Det är till en del sådana skäl som liggerbakom vår uppfattning all den svenska befolkningspolitiken nu bör inriktas påatt skapa betingelser för atl uppnå åtminstone en stationär befolkning, dvs.förverkliga vårt högallernativ." Med en slalionär befolkning menar förfallarna ensom varken ökar eller minskar. Mankan alliså lillägga atl även vår förmåga all lämna ett bidrag till utvecklingeni den fattiga världen är beroende av atl utvecklingen i vårt eget land gårvidare utan allvariiga störningar. Befolkningsutvecklingen,som den kan bli enligt ell par länkbara linjer, är alltså oroande i sig själv.Den kan leda lill svåra problem. Dessutom är den oroande från en annanutgångspunkt, nämligen som ett tecken på att något är i olag redan nu i vårtsamhälle. En befolkning som inte kan leva vidare ulan som minskar, fungerarinte bra. Det är något fel i ett samhälle som inte kan erbjuda sådanalevnadsvillkor att människor föder de barn som de skulle vilja ha. Det ärviktigt alt la reda på vilka de brister är, som ligger bakom de minskadefödelsetalen. Denförsta viktiga slutsatsen som vi kunde dra av vår utfrågning var alltså alt maninte behöver skämmas föratt intressera sig för, och vara oroad av, den svenskabefolkningsutvecklingen. Den andra frågan var: Vadberor nedgången i födelsetalen på? Härlämnades under vår utfrågning en mängd förslag till förklaringar, men jag trorändå den mest rättvisande sammanfattningen är: Det vet vi inte . Ingen avde många experter på olika områden som ulskollel hade inbjudit kunde ge etlbestämt besked om orsaken eller orsakerna till atl det föds så få barn iSverige . Delgör attjag för min del inte vill delta i några tvärsäkra uttalanden om attorsaken självklart är att del är så dyrt att ha barn, alt det inte finnsbarnomsorg, att man inte orkar med både heltidsarbete utanför hemmet och barn elleratt man är orolig för utvecklingen i väriden. Sådana problem ligger säkertbakom beslutet att inte ha barn eller att inte ha flera barn i många familjer.Men av detta följer inte att de kan användas som förklaring till den kraftiganedgången i fruktsamhet i . Frågeställningenblir inte lättare av att man kan konstalera all en liknande ulveckling har äglrum i en mängd andra länder med förhållanden som i väsentliga avseenden ärannoriunda än i . Inte heller blir det lättare av att man inom Sverigekan se stora skillnader mellan befolkningsutvecklingen i en del av landel och ien annan del av landet, som inte särskilt lätt låter förklara sig med sådanahär självklara synpunkter som jag nämnde. Denslutsals som utskottet har dragit av utfrågningen är: Eftersom vi inte vet vadulvecklingen beror på är del vikligl att vi lar reda på det. Vi har medtillfredsställelse kunnat notera atl regeringen tänker göra en bred undersökningav orsakerna till befolkningsutvecklingen, bl. a. genom alt fråga människornaom hur många barn de länker sig och orsaken lill att det verkliga antalet bliretl annat. Vi stryker också under atl vi gärna ser all resultatet från den härundersökningen redovisas så snabbt som möjligt. Naturligtvis bör man ävenförsöka analysera vad skillnaderna i födelsetal mellan olika delar av landetkan bero på. Denya preventivmedlen och den ökade möjligheten till abort dras ofta in idiskussionen om befolkningsulvecklingen. Del är naluriigtvis motiverat. Inteså alt lösningen på befolkningsfrågan skulle ligga i all man genom atl försvårafamiljeplanering eller abort skulle öka antalet barn som inte är önskade avföräldrarna. Del kan naluriigtvis inte komma i fråga. Det är självklart. Delnya är alt man nu mer än tidigare kan utgå från all de barn som föds ärplanerade eller i varje fall önskade. Delbetyder, som utskottet påpekar, att orsakerna lill den minskade fruktsamheteninte behöver vara särskilt nya eller speciella för vår lid. De kanske harfunnils tidigare men slår igenom kraftigare , eftersom människor i störreutsträckning kan kontrollera barnantalet. Entanke som ligger under när man tvekar atl engagera sig för ökade födelsetal iSverige är atl våra problem skulle kunna lösas genom ökad invandring. Man kanju lätt se atl utan den invandring som har varil skulle vi inte ens ha haft denmåttliga befolkningsökning som vi haft. frågade vi experterna omden framtida ulveckling, som ligger i de lägsta alternativen, kan mötas medökad invandring. Vi fick klara besked, bl. a. av invandrarverkets chef , om alt detta inte är möjligt eller rimligt. Det är myckel svårt alträtta till en felaktig åldersfördelning genorrt invandring. Även om vi skullegå in för att bara låta sådana människor invandra som befinner sig i de frånvår synpunkt "rätta" åldrarna, så skulle del fordra en mycketkraftigt ökad invandring. Det skulle dessutom betyda påfrestningar för deländer som fick släppa till sin aktiva och ofta välutbildade arbetskraft. Tilldella kommer att vi har stora problem att ta hand om en invandring redan av denomfattning som vi har haft på ett rikligl sätt. Vi borde satsaresurser på atl bättre lösa invandrarnas problem och ge dem en bra start i delsvenska samhället, innan vi planerar for en ökning motiverad av den svenskabefolkningsulvecklingen. Slutligen,som svar på den här frågan: Om orsakerna till vikande födelsetal ligger ibrister i det svenska samhället, då bör vi väl koncentrera vår uppmärksamhet påatl lösa dessa brister? Inte gör vi det genom alt vi ersätter de barn somsvenskarna inte vill föda med invandring. Vilkaåtgärder skall vi då vidta för att motverka den nuvarande ulvecklingen? Ja,viktiga delar av svarel på den frågan vel vi inte -del hoppas vi kommerfram genom de undersökningar som planeras. Men del betyder naluriigtvis inteatt vi skall sitta med armarna i kors och vänta. Det finns en rad välmotiverade åtgärder för att göra det svenska samhället barnvänligi som redanpågår eller förbereds. De bör naluriigtvis fortsätta, oavsett om de kan ges enbefolkningspolitisk motivering eller inte. Del mesta inom familjepolitiken komupp under utskottets utfrågning och var välkänt för alla som deltog men för denskull inte mindre viktigt. Vibehöver knappast föra en allmän familjepolitisk debatt. Därför skall jagbara nämna dessa ålgärder punktvis. Enbarnvänligare miljö måsle skapas. Det gäller både planering av nyabostadsområden och förbällringar av gamla. Barnomsorgenmåsle byggas ut så all alla som vill ha en plats på daghem eller fritidshem kanfå en. Föräldrarna måste fåmöjlighel till kortare arbetstid så atl de orkar med bådeyrkesarbete och all ägna sig åt sina barn. Här har på den nuvarande regeringensförslag tagits viktiga sleg, dels genom den lag som antog för någonvecka sedan och som ger rätt lill kortare arbetstid för föräldrar , dels genom den utbyggnad av föräldraförsäkringen som harpåbörjats.