prot · G10986 · 1977-12-31 00:00:00 — Jagvill säga att jag delar den oro för framtiden och för den enskildamänniskans trygghet i arbetslivet som här gav ullryck för. Jag vetockså att jag har stöd inom regeringen för den värdering jag gjort av den situation vi befinner ossi. Det är därför som regeringen inte har sparal någon möda för atl inom deramar vi har främja sysselsättningen. För budgetsituationen, som direktavspeglar våra ambitioner i del avseendet, möter vi nu kritik här i kammarenfrån socialdemokratin. Den dubbelroll som socialdemokratin därvid spelarförtar på något sätt denna kritik, därför att om man verkligen vill slå vakt omden enskildes möjligheter all ha arbete får man också betala vad del kostar.Det är väl medveten om. Jagär liksom medveten om att det inom svensk arbetartörelse finns enberedvillighet att hjälpa till i det här hårda arbetet. Jag kan också vitsordaatl jag själv har mött detla från svensk fackföreningsrörelse. Del är myckeldärför som problemen med de hårda strukturförändringar som går fram översvenskt näringsliv har kunnat lösas på etl trots allt positivt sätt. Jag räknarmed delta goda samarbete också , och jag är för min del somindustriminister beredd att medverka till att denna goda anda kan bibehållas,för här gäller del enskilda människors trygghet i arbetslivet. Detla är såallvariiga ting att de borde stå över politiska trätor, de borde mana lill en samladinsats över partigränserna. citerade en enda lösryckt mening ur moderatasamlingspartiets förslag till idépolitiskt program. Han sade: "Historienvisar, hur massan av egendomslösa alllid hotat demokratin och friheten." VadOlof inte gjorde var all läsa vidare och sätta den lösryckta meningen isitt rätta sammanhang. Texten lyder sålunda: "Därförmåste vi alltid värna om människans rätt lill egendom, och ge allt flermänniskor möjlighet atl i allt större utsträckning få del av det oberoende ochdel ansvar som ägande ger. Ett spritt ägande är en god garant för elt frittsamhälle. Detfinns etl intimt samband mellan etl samhälles politiska och ekonomiska liv.Där den ekonomiska friheten avskaffats har aldrig den politiska frihetenöverievt, därför atl etl samhälle aldrig kan vara lill hälften fritt och tillhälften ofritt. Tar staten, eller någon annan makt i samarbete med denna, överdet ekonomiska livet i samhället så rycks grunden undan för den mångfald som ärfrihetens värn. Därför är den personliga äganderätten, del fria näringslivetoch marknadsekonomin inte bara en fråga om materiell effektivitet, utan främsten fråga om samhällslivels och demokratins grunder." Jagtycker all borde ha citerat hela det avsnittet. Kanske är höjdhoppare som själv bara kan hoppa 1 m när han i verkligheten borde hoppa2. Enjämförelse med förra årets finansdebait kan ha sitt intresse alt göra. Jagkonstaterar atl rollerna än en gång är helt ombytta. Iijol anklagades regeringen för svartmålning av oppositionen som inte såg någraallvarliga problem i den svenska ekonomin, och de problem som fanns hadeorsakats av den nya regeringen. Något eget ansvar för den då rådandesituationen tycktes inte socialdemokraterna ha känt. Jag sade då: "Åandra sidan har oppositionens argumentering varit alt läget i själva verketinte är speciellt besvärligt, att inte har föriorat någramarknadsandelar, samt alt vårt kostnadsläge inte alls är särskilt oroande. Trotsvad utskottet anfört om den långsamma konjunkturuppgången hävdarsocialdemokraterna att konjunkturen redan är strålande och naturligtvis att vårasvenska företag går bra. Detta är förvirrande för alla som läser tidningar meddagliga exempel på svårigheter för svenska företag, på företagsnedläggningar,permitleringar m. m. och med tanke på den dröjande konjunkturuppgången." Jagsade också att jag trodde "att den ekonomiska debatten kommer att bli mersammanhängande när oppositionen inte har detta starka behov alt frigöra sigfrån sitt förflutna". Underett år hinner mycket hända, och oppositionen tycks ha kommit in i sin roll attopponera och inte bara skälla, som i fjolårets debatt, eller att se hägringarsom man gjorde beträffande konjunkturbilden. Nuär uppfattningarna om landets svåra ekonomiska läge relativt samstämmiga.Socialdemokraterna erkänner atl de naturiigtvis har en del av ansvaret för denekonomiska utvecklingen, och man säger också att den nuvarande regeringen intekan ha orsakat hela lågkonjunkturen. Efterherr Palmes inlägg kom det riktigt svarta perspektivet fram, och här saknadesvarje antydan till bakgrundsteckning och förståelse för situationenskomplexitet. I stället kom en anekdot om en höjdhoppare som till den gradförsämrat formen atl han bara kunde hoppa 1 m. Och gladde sig regeringen,sade , över en förbättring av resultatet med . Ja, har man inteanledning all glädja sig ål varie förbättring, och borde intesocialdemokraterna också göra det, allra helst som de bidragit lill höjdhopparensrekordartade formförsämring? Vadhänder nu förden enskilda människan om vi i stället för en borgerlig politikför en socialdemokratisk, frågar man. Del svar som ges känns inte övertygande.Vad skulle .socialdemokraternas förslag innebära fört. ex. SKF, som på grund avden svaga internationella efterfrågan på sina produkter tvingas till treveckors permitleringar? Företaget har lager för ett åroch önskar nedbringa detlill hälften - en inte särskilt avundsvärd situation. Om socialdemokraternasförslag genomförs, blir då SKF hjälpt? Företaget konkurrerar med bl.a. på den internationella marknaden. Socialdemokraterna ville intedevalvera och därmed kostnadsanpassa den svenska ekonomin lill deninternationella bilden. Man kräver också högre arbetsgivaravgifter för fonderlill investeringar. Men problemet är ju inte behov av ökat kapital utan enkostnadsanpassning till väridsmarknadsläget som devalveringarna har avhjälpt,och framför allt är det en generellt svag efterfrågan på SKF:s produkter på deninternationella marknaden. Detär klart att vi inte med vårt starka utlandsberoende helt kan hoppa överkonjunktursvackorna. Resutatet av den politik som försökt göra detta fär vi nualla vara med och betala, och måste alla krafter inriktas på all fö densvenska ekonomin på fötter. Regeringens åtgärder som har inriktats på främsttre områden har också visat sig ge resultat. Jag skall visa på tre saker. Fördel första har man genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder berett sysselsättningåt personer som i annat fall skulle varit arbetslösa. Fördet andra har statsmakterna gått in med stödåtgärder i förelag i en akutkrissituation men med långsiktiga överievnadsmöjligheter. Detta bibehållandeav produklionskapaciiet måste kombineras med en ökad benägenhet atl ändra vårtnäringslivs inriktning, bort från branscher med dåliga framtidsutsikter tillbranscher med bättre framtidsutsikter. Detla måste ske med hjälp av generellaåtgärder. Selektiva åtgärder som socialdemokraterna förespråkar gynnar företagi kris som kan konkurrera ihjäl bärkraftiga företag. Problemen flyttas från ettföretag lill etl annat, men därigenom löser man inga problem. Nej, i ställetmåste regeringens satsningar för atl stärka näringslivet fortsätta. Dettredje exemplet på satsningar som regeringen har gjort är småföreta-garpaketet.Men aldrig så vikliga och riktiga nationella satsningar kan upphäva eninternationell påverkan . Regeringensoch finansutskottets optimism har visst fog för sig. har haft etl möte i . Där sägs att uppgifterna att dra igång ekonomierna i industriländerna inte bara kan läggas på dem som haröverskott. De bör delas av samtliga länder. har överskottsländerna,framför allt och , utsatts för stark press atl sätta bättrefart på sina inhemska ekonomier till hjälp för andra länder som då skulle kunnasälja mer på export. har hävdat alt allt som kan göras redan hargjorts där. Nutycks de västtyska protesterna mol kraven på landets ekonomi ha gjorl intryckpå övriga medlemsländer inom . En samordnad aktion för ökad tillväxt ocksåi andra länder verkar nu bli den närmaste handlingslinjen för OECD.OECD-sekretariaiel anser alt det behövs en genomsnittlig ekonomisk tillväxt imedlemsländerna på om man skall komma till rälta med den högaarbetslösheten. Jaghyser den förhoppningen atl del ligger i överskoltsländernas eget intresse atlse till att tillväxten inom OECD-området inte blir så svag att länder med svagbytesbalansslällning ser sig tvingade att tillgripa allt kraftigareprotektionistiska åtgärder - vilket annars hotar. Det skulle allvarligt skadaäven överskoltsländerna och därmed deras näringsliv. Detla förhållande talarför att en omläggning i dessa länder i en mer expansiv riktning kommer atl ske. (vpk): Jag skall inte gå in i debatten om den ekonomiska kris som hela denkapitalistiska väriden befinner sig i - vårt land inte undantaget. Jag villbegränsa mitt inlägg till den ekonomiska kris som de svenska hushållen befinnersig i och som blir allt svårare alt bemästra för allt större grupper i vårtsamhälle. Beklagligt är all detla problem inte ägnats så stort intresse frånansvarigt håll i den här debatten. Detkrävs en ganska hög årsinkomst för att klara alla utgifter som ärnödvändiga för livets uppehälle. Många familjer tvingas, trots full arbets- vecka på 40 limmar, anlitasocialhjälp, då lönen inte ens räcker till vad vi kallar livets nödtorft. Ingenser heller någon lösning på problemet -inflationen fortsätter, och med denstiger priserna på olika varor och tjänster från dag till dag. Enligtstatens pris- och kartellnämnd steg den allmänna prisnivån med 1396. Men dagligvarorna, som hör lill de nödvändiga inköpen, steg undersamma tidmed ca 17 96. Även för de subventionerade baslivsmedlen, som mjölk, ost, kött,fläsk och charkuterivaror, steg priset mer än den allmänna prishöjningen anger.Under 1977 steg dessa varor i pris med inte mindre än 14,5 96. Mendet är inte slut med detta - prishöjningarna fortsätter med oförminskad kraft.Under januari månad 1978 har priserna på livsmedel stigit med i genomsnitt 396. Under samma lid har de subventionerade baslivsmedlen stigit med 6,2 96. Avdenna höjning beror på det nya jordbruksavtalet, resten påleverantörsprishöjningar och höjda handelsmarginaler, allt enligt SPK.Prishöjningarna för vad vi kallar baslivsmedel varierar för olika varor.Mjölkpriset steg mest, med 11 per liter. Nötköttet steg med 5,896 och fläsket med 4,3 96. Brödet blev 4 lill dyrare, och konserver ochbarnmat har stigit mellan 3 och 5 96. Detallvariiga i denna prisutveckling är att de största höjningarna drabbar vårabaslivsmedel. Därmed drabbas ju i ännu större utsträckning allalåginkomsttagare, som redan förut har en låg levnadsstandard. Sparbankernahar anställda budgetexperter som har till uppgift att hjälpa till medhushållsbudgeten, hur vi skall fö ul det mesta och det bästa för de alltmerbegränsade hushållspengarna. Senast gjordes en redovisning i pressen iseptember 1977. Vid det tillfället beräknades en normalfamiljs månadskostnaderför inköp av enbart livsmedel till ca . beroende på barnensålderssammansättning. Förden summan garanterades alla i familjen att bli mättaoch få tillräckligt med näring. För en vuxen man beräknades månadskostnadentill . Av den summan beräknades ca en tredjedelåtgå till den s. k. basmaten, som ger mer näring för mindre pengar. 1 basmateningår som vi vet mjölk, bröd, potatis, mjöl och gryn, ost samt matfett ibegränsade mängder. De återstående skulle då räcka till övrigainköp av exempelvis kött, fisk, frukt och grönsaker. Alla borde vid det härlaget veta vad man kan köpa av dessa varor fören dryg tia - del ärinte särskilt stora kvantiteter. Mankan inte öka på basmaten hur mycket som helst på bekostnad av övriga matvarorom man skall fö sitt näringsbehov tillgodosett. Har man tonåringar som behövermycket mat, för man också räkna med högre kostnader. Denhär kostnadsberäkningen eller hushållsbudgeten är naturligtvis intetillförlitlig , eftersom vi har haftytteriigare kraftiga prishöjningar på livsmedel som ökat utgifterna. Sammabudgetexperl hos sparbankerna har f ö. räknat ul atl prishöjningarna pålivsmedel enbart betyder en ökad matkostnad för sammafamilj på . Det kanske inte tycks vara en så stor summa, men påen månad blir det , en summasom många familjer inte har tillgänglig. Och om, som sker, prishöjningarnapå livsmedel till större delen drabbar våra baslivsmedel, då krymper utrymmetför inköp av övriga livsmedel och del blir allt svårare alt på den summan hållaen näringsriktig kost. Förhandlingar pågårom ett nytt jordbruksavtal. Omregeringen fortsätter med sin politik atl låta hela uppgörelsen slå igenom iprishöjningar på i första hand baslivsmedel, då blir situationen ännu svårare. Delfanns en känd riksdagsledamot som påstod sig kunna leva gott på 5kr. Men behöver man åtskilligt mer, kanske minst tio gångar detbeloppet om man skall leva riktigt gott. kommunisterna har konsekvent ställtkravet på slopande av mervärdeskatten på livsmedel. På samma sätt har vi krävtett utvidgat och effektivt prisstopp på alla dagligvaror. Detta har vpk gjort isyfte att begränsa verkningarna av de allt snabbare prishöjningarna pånödvändighetsvaror för dem som drabbas hårdast av dessa höjningar, dvs. de somhar små inkomster, barnfamiljer och pensionärer, som obestridligen måsteanvända större delen av sina inkomster till inköp av livsmedel och andradagligvaror. Allaär vi medvetna om att vad som bekymrar människor utöversysselsättningsfrågan är de mer och mer okontrollerade prishöjningar som skerpå dagligvarusortimentet. Men vad gör då den borgerliga regeringen i detlaläge? Jo, den låter överenskommelsen om jordbruksavtalet helt slå igenom påpriserna på baslivsmedel, med de konsekvenser som jag har beskrivit. Den slopardel allmänna prisstoppet, som trots sina brister ändå hade en återhållandeeffekt på prishöjningarna. Den lämnar nu fältet fritt för oregleradeprissättningar. Handelsministern har visserligen utlovat en utökadprisövervakning från pris- och karlellnämnden, men han har inte utökat nämndensresurser för en effektiviserad prisövervakning. Samtidigtär regeringen, tillsammans med , snabb alt slåfast atl något utrymme för lönehöjningar inte finns i årets löneförhandlingar.En viktig fråga enligt vår mening borde vara atl i stället bevara köpkraftenhos de lågavlönade. För atl bevara den räcker det inte med lönekompensation förden allmänna prishöjningen. Det måste till kompensation för den prishöjning somdrabbat dagligvarorna, som ligger åtskilligt högre än den allmännaprishöjningen anger. De grupper i samhället som har allt svårare att fö debetoch kredit atl gå ihop till det allra nödvändigaste tillhör ju inte dem som harför stor köpkraft, som del ofta talas om. De behöver sanneriigen inte dra ålsvångremmen. Del är redan gjorl -del visar de minskade försäljningssiffrornainom bl. a. livsmedelshandeln. Trotsdetta är det den av båda parter accepterade låglöneprincipen somSAF nu i avtalsrörelsen vill komma ål. Regeringen har också sett till attlåginkomsttagarna missgynnats vid den statliga skattesänkningen. Att desamlidigl höjda kommunal- och landstingsskatterna hårdare drabbar sammakategori är ett känt faktum. Det är därför en dålig lösning att flytta överskatt från stat lill kommun. Jag har mycket uppehållitmig vid livsmedelspriserna och deras inverkan Del är därför alt vi tycker all det är en viktig fråga. Mentyvärr så är det inte bara livsmedelspriserna som rusar i höjden. Det gör ocksåhyror och avgifter för el, telefon, daghem, sjukvård, läkemedel och andratjänster - uppräkningen kan bli nästan hur lång som helst. Hyranär en nödvändig utgift som är betungande. Man måste ha en bostad för attfungera i samhället. kommunisterna har alltid hävdat all en brabostad borde vara en social rättighet och inte en vara, som göralt det är frittfram för spekulation. Hyrorna stiger nu snabbare än någonsin underefterkrigstiden. Bostadsbristen ökar över hela landet som tiotusentalsbyggnadsarbetare är arbetslösa. Planlöshelen tycks vara total. Situationen påbostadsmarknaden blir mer och mer krisartad, privatiseringen och den ökadesmåhusbebyggelsen har medverkat till en ökning av spekulationeni bosläder. Liksomnär del gäller höjningarna av livsmedelspriserna slår höjningarna av hyrornahårdast mol de redan ekonomiskt svaga i samhället. Hyressteg-ringarna har nunått sin kulmen, och många hyresgäster klarar inte ytteriigare höjningar. Somexempel kan nämnas atl hyran i den lägenhet hos där jag bordet senaste halvåret höjts med sammanlagt . per kvadratmeter, inräknatbränslehöjning. Sammanlagt innebär detla en höjning på . imånaden för en normal trerumslägenhet. Bostadsbidragen, som skall vara enregulator för hyreskostnaderna, har inte följt med i hyresutvecklingen. De övrehyresgränserna och inkomslgränserna är alldeles för låga. Regeringensinitiativ när det gäller bostadspolitiken har gått i en helt annan riktning änbosladskonsumenternas intressen. De privata vinstintressena har fött etl ökatspelrum på bostadsmarknaden, och del är en utveckling som måste brytas,eftersom den innebär stora negativa sociala konsekvenser. Föratt bryta den pågående utvecklingen på bostadsmarknaden har vänsterpartietkommunisterna framlagt ett radikalt förslag: hyresstopp under elt år, detla föratl ge andrum och möjlighet till en i grunden förändrad bostadspolitik. Vpk hardessutom ställt såväl kortsiktiga krav, som snabbt kan uppfyllas, som meralångsiktiga. Jag skall inte upprepa dessa krav, då de finns i motioner tillårets riksdag. Vpk har utvecklat bostadspolitiska krav som angriper bostads-och hyresproblemet i alla led. För alt förverkliga en social bostadspolitikmåste profilmotivet bort ur alla dessa led - från markfrågan fram tillförvaltningen av husen. Men,herr talman, del är inte bara de direkta prishöjningarna som minskarköpkraften. Det blir allt svårare för konsumenterna att orientera sig när detgäller utbudet av varor, så atl de kan klara ett ekonomiskt inköp. Reklam ochmarknadsföring styr till stor del våra inköp även då det gäller våradagligvaror. Forskning och energi satsas mera på lockande förpackningar ochbeskrivningar än på innehåll, på ökat sortiment hellre än på bättre funktion.Tillverkarna fuskar medvetet med kvaliteten. Innehålls- och näringsdeklarationerär otillfredsställande och ger bristföllig information. Även om jämförpriserna ärett gott initiativ från ger de inte tillräcklig hjälp.Inga jämförpriser kan bli tillförlitliga med dagens förpackningsflora och utbudav varor, där tillverkningen är helt inriktat på vinstintresset. Del finns ingen genomförd test på produkters hållbarhet.Visseriigen pågår det f n. en nordisk undersökning, och den bekräftar vad viredan misstänkt: att reservdelar och kapitalvaror för en allt kortarelivslängd. Ennorsk undersökning av tvättmaskiner visar att maskiner som sålts hadeen livslängd . Maskiner sålda hade i genomsnitt enlivslängd , medan maskiner sålda efter 1963 hade en livslängd på tioår. Man säger vidare att livslängden synes vara i fortsatt sjunkande. Sammaundersökning visar alt livslängden på kylskåpens kompressorer har halverats,från 16 lill . Det finns säkerligen fler liknande exempel. Manborde kunna kräva att den tekniska utvecklingen vid våra företag i ställetskulle kunna garantera en ökad livslängd på tillverkade produkter. Menslit-och-släng-filosofin är ett led i den profitkonkurrens som präglar ettkapitalistiskt samhälle. Att ändra på delta kräver naturiigtvis en i grundenförändrad politik med planhushållning, och det kan vi inte förvänta oss av enborgerlig regering. Vi håller på all få allt större problem i ytterligare en bransch, ochjag skulle med detla inlägg vilja markera den oro som många människor kännerinom detaljhandeln. Situationen är faktiskt ganska ny för handelns folk. Underen lång följd av år har den privata konsumtionen ökat ganska stabilt. Ökadekostnader har kunnat kompenseras genom ökad försäljning. ökadeförsäljningsvolymen med i genomsnitt 3,4 96 . skedde en nedgångoch därefter en viss återhämtning. Genomsnittligthar köpkraften försämrats . harökningen legat på ca 1-2 96, men pekar kurvan neråt.Den , som i de flesta detaljhandelsföretagen svararför 50-60 96 av hela årets överskoll, uppvisadeen kraftig minskning, ochsiffrorna för januari månad är också dystra. Försäljningen låg underfjolårets volym. Avintresse i detta sammanhang är också all detaljhandeln över huvud taget tycksföriora marknadsandelar till övrig privat konsumtion. Med andra ord:konsumenten börjar alltmer avstå från oxfilé. Man skjuter upp inköpet av nyfinkostym. Man sliter på de gamla möblerna. Man vill i stället kunna fortsättagöra de obligatoriska inköpen av t. ex. sprit, som har blivit myckel dyr, ellerför alt kunna fortsätta att göra den årliga resan till en badort i etl varmareland. Ettannat mått på den oroande utvecklingen är antalet nedläggningar och konkurser.Andelen av det totala beståndet av t. ex. livsmedelsbutiker som åriigen läggsned ligger nu på ca 6 96. Antalet arbetstillfällen blir med andra ord alltfärre. Av de drygt 350 000 anställda eller sysselsatta inom detalj- och partihandeln var 2 %arbetslösa under del . Vi skall observera all arbetslösheteni denna näringsgren var större än i verkstadsindustrin. Självfalletmåste detaljhandeln anpassa sig lill den nya situationen och skaffa sighandlingsberedskap för eventuell fortsatt stagnation. Det är nödvändigt attkonstruktivt ägna sig åt självprövning. För sedan gjordeKöpmannaförbundets verkställande direktör delta på Handelns dag,till vilken ledamöter var inbjudna. Olyckligtvis var del fö avledamöterna som hade tillfälle alt delta, eftersom varsammanträdesfri. Dämpaelableringslättsinnet, sade verkställande direktör.Inköpsslällena har blivit för många och för stora, och butiksmiljöerna har blivitför påkostade, fortsatte han. Ansvaret för denna ulveckling vilar självfalletpå handeln, men inte enbart på handeln, menade , ävenkommunalmännen har viss del av ansvaret när man vill etablera det enaköpcenlrel efter del andra. Vidaremåste detaljhandeln ytteriigare studera kostnadsutvecklingen, påpekadetalesmannen för köpmännen. Både arbetskrafts- och lokalkostnaderna har ökat ien takt som tillsammans med försäljningsomsältningens negativa utveckling harskapat lönsamhetsproblem. De som arbetar inom detaljhandeln vill självfallet hasamma ersättning för utfört arbete som man för i andra näringsgrenar. Jag villpersonligen säga att jag vet alt de som arbeiar i de fackliga förbundensmedlemsled - alltså inte de i den fackliga loppen - upplever situationen sommycket oroande. Man kan inte blunda för att arbetskraftskostnaderna måste vägasmot tryggheten i jobbet. År1974 ökade arbetskraftskostnaderna . 1975 steg arbetskraftskostnadernamed . Jag citerar: "En sådan höjning bär lättsinnets prägel. "Del var återigen elt citat ur anförande. Jagskall naturligtvis inte polemisera mol Per Schierbeck, för han har intereplikrätt i denna kammare. Men jag kan inte låta bli att ändå som en kommentarunderstryka att ansvaret för denna stora höjning delas av alla. Det är inteenbart arbetslagarnas fel eller enbart arbetsgivarnas fel, utan del är tvåparter som har kommit överens och alltså får dela ansvaret. Vibör också påminna oss att stora personalkoslnadsökning på 28 96 skallses mot bakgrund av vad som hände 1974. a. lack vare vissasiimulansåigärderoch en momssänkning på 3 96 mellan och den 1seplember 1974 blev både omsätlningsulvecklingen och lönsamhetsutvecklingengynnsam. Vidaregick staten före i avtalsförhandlingarna med kraftiga lönestegringar. Låt migfö passa på och ullala förhoppningen att vad som hände på det statligaavtalsområdet 1974 måtte utgöra en engångsföreteelse. Löneutrymmet inom denoffentliga sektorn måste anpassas lill den ekonomiska tillväxten, till vad vikan producera och lill vad vi kan sälja på utlandsmarknaden. Vi för inte glömmabort att löntagaren i t. ex. eller i ett detaljhandelsföretag, somhotas av friställning och nästan är med och diskuterarrationaliseringar och besparingar, undrar litet grand över den fortsatta expansionen inom denoffentliga sektorn.