prot · G109130 · 1977-12-31 00:00:00 — Ser man på som industri, är det ju en industri somär oerhört inriktad på en hög procent av administrations- och forskningspersonal,jämfört med dem som verkligen berelts sysselsättning i självatillverkningsmomenten. Den industrin är för dyrbar för oss. Vi kan inleuppehålla den eftersom vi inte kan hänga med i stormakternas rustning och inteheller stormakternas flygplanstillverkning. avancerade flygplanstillverkningskall läggas ned och del skall tas fram alternativ produktion i stället. Enannan sak till som gäller talet om den svenska tillverkningen,som också var inne på: Det är inga svenska flygplan som Saabproducerar. Motorn är inte svensk, stora delar av elektroniken och datasystemetär inle svenska. Vi är ju beroende av all importera, för sådant kan vi inletillverka själva här i landet. Den dag säger stopp - vilket rör stora delarav de systemen - kommer vi inte heller att kunna bygga några flygplan iLinköping. Det skulle alltså vara lid att sluta tala om den svenska flygplanstillverkningen.Den är inte svensk ulan bygger i stor omfattning på importerade delar. Dettabehöver vi också framhålla för atl vara äriiga i denna debatt. ÅKEGUSTAVSSON (s) kort genmäle: Först vill jag säga till , när han försöker göra sig lillnågot slags orakel i och uuala vad socialdemokratiskapartikon-gressbeslul i själva verket innebär, att jag tror - utan all behövaöverargumentera - all uttolkningen av de besluten är den socialdemokratiskapartistyrelsen och riksdagsgruppen tiätlre lämpade atl göra än . Sedansäger : linje innebär att vi redan nu gör ossberoende av utländsk upphandling. Vi är ju , , mycketberoende av utländsk upphandling. T. ex. motorn är ju enbart en modifiering aven utländsk motor. Och sä kan man gä vidare i hela flygplanet och finna alt dettill större delen handlar om utländska komponenter. Men visst blir vi merberoende, del skall jag inte förneka. Men jag är inte beredd att betala detpris det innebär att även upprätthålla en kvalificerad fiygindustriom det innebär alt vi får oerhört stora och ständigt ökande kostnader fördetta, även räknat i fast penningvärde. Jag menar att dessa pengar kan användaspä etl biittre sätt både ur allmän samhällssynpunkt och ur försvarssynpunkt. Sedansäger att del inle finns något rimligt beslutsunderiag. Men endel saker har ändå gjorts, bl. a. på initiativ av den förra försvarsutredningen,som tillsattes av den socialdemokratiska regeringen, vilken här fick en slängav sleven. Det har gjorts en samhällsekonomisk analys av den framtidaflygplansanskaffningen. Jag tyckeratt skall läsa den analysen -han kan dä kanske lära sig en del om detta. Omvi varken bygger A 20 eller B3LA, blir det en snabb nedläggning, har del sagts.Frågan är då vilken betydelse man lägger i ordet snabb. Produktionen kommer jualt bli kvar under ganska lång lid framöver på grund av de beställningar somredan ligger ute och de beställningar som är aviserade. Jag skall inte förnekaatt det kommer att uppstå övergångsproblem, och det har jag heller aldrigförsökt göra. Men sysselsättningen är ändå säkrad framöven Sedanverkar vara litet överraskad över atl jag inle alls är säker påalt vi skall ha A 20. Del finns ingen anledning att vara särskilt överraskad påden punkten. I den socialdemokratiska partimolionen, som kommeratt rösta emot om , anger vi olika alternativ, av vilka A 20 är ett ochen viss ökning av J A-di visionerna ett annat. tredje alternativ är enlivstidsföriängning av AJ-divisionerna. Försvarspolitiken,m. HANS () kortgenmäle: Till vill jag säga atl det uppenbarligen är så atl delsvenska försvaret, även när vi har alla värnpliktiga utbildade, inle har ett såstort behov av handeldvapen atl det räcker att upprätthålla verksamheten vidgevärsfaktoriet. Det är bara att konstatera detta. Då är frågan om vi skalltidigarelägga beställningar, något som medför att vi måste skjuta på andraprojekt. Men om man av sysselsätlningsskäl vill upprätthålla denna produktion,medför det en belastning och en sämre försvarseffekl. Försvarspolitiken,m. bara att det i och för sigär olyckligt atl lägga ner denna produktion, men det är också olyckligt attlägga ned andra försvarsindustrier. Säkerhetspolitiskt sett vore det väsentligtmyckel allvariigare att bli av med ammunitionstillverkningen ochtorpedlillverkningen. Del påverkar omväridens syn, vilket en nedläggning avproduktionen av handeldvapen nog inle gör i samma grad, eftersom man iomvärlden vet att vi har våra handeldvapen. Dessutom är det naturiigtvis svårtall tidigarelägga produktionen av nästa generation handeldvapen, eftersomfabriksverket nu sysslar med ett höghaslighelsvapen. En tillverkning av dettavapen kan komma i konflikt med vårt internationella arbete att åstadkomma ellförbud mot sådana vapen. Delär helt korrekt - och jag har aldrig förnekat det - atl den försvarsmaterielsom tillverkas i innehåller komponenter utifrån. Sådana komponenterskall vi använda när de är billigare än svenska. Del som är väsentligt frånsäkerhetspolitisk synpunkt är att utveckla produkter som har de egenskaper sombehövs. Utvecklingssidan är alltså från denna synpunkt mer intressant äntillverkningen. Litet drastiskt kan det uttryckas sä alt om del sker ettutvecklingsarbete efter de krav som den svenska specifikationen siäller, är detsedan inle lika intressant var själva tillverkningen äger rum. Vaddet sedan gäller den socialdemokratiska partikongressens beslut om B3LA gjordejag inte något försök att tolka hur ni uppfattar del beslutet. Vad jag taladeom var att de myndigheter som fält specifikationerna uppfatlat beslutet så attett nytt system skulle vara mindre kvalificerat än B3LA. Närdet gäller utredningen om flygplansinduslrin framhöll denna att om man kan föraöver resurser lill mer expansiva branscher sä kan det ge en samhällsekonomiskvinst. 1 dagslägel synes mig en sådan överföring till andra branscher vara meraktuell för dem som jobbar i varven och en del andra krisbranscher. Vadsedan gäller frågan om hur snabb en nedläggning kan vara, , såbör väl i sä fall flygindustrin vara nedlagd när man skallbörja köpa flygplan utifrån. () kortgenmäle: säger atl gevärsfaktoriet är för stort för tillverkningenav handeldvapen för det svenska försvaret. Till det vill jag säga attgevärsfaktoriet och förenade fabriksverken har lagt ned ett gott arbete på attskaffa kompletterande civilproduktion. Det är alltså inte bara vapen somtillverkas där, även om del är basen i produktionen. Det är riktigt att det nyavapen man ser framför sig är ett vapen med högre eldhaslighet. Det pågårdiskussioner om del skall karakteriseras som ett grymt vapen eller kanaccepteras. Av debatten förefaller det som om del skulle bli ett acceptabeltvapen, som väl kan tillverkas inom svensk industri. Men skulle inte det blifallet, finns del väl större motiv för att behålla det man har. Ak 4, somvisseriigen är ett nytt vapen men som behövs i det svenskaförsvaret. Man skall ändå komma ihåg att av de svenska soldaterna får nöjasig med vapen som har 1896 som ursprungsår. Så nog representerar Ak 4 ett brasteg framåt när del gäller handeldvapen för vårt värnpliktsförsvar. säger atl sådant kan man ju köpa, menalt det är allvarligare om det saknas ammunition för den hiindelse vapnenskulle behöva användas i krig, vilket må förbjuda. Men det får följder ävenpå ammunitionssidan om man skulle la bort detta vapen. I Vannäs är man ju istor utsträckning sysselsatt med att tillverka ammunition fördetta vapen. Jagföreställer mig alt det skulle få ytterst obehagliga följder även för Vannäs omman lät den här tillverkningen upphöra och faktoriet falla. Jag villunderstryka atl inga sysselsättningsskäl i sig är nog motiv, men när nutillverkningen ligger så bra till i vår försvarsdoktrin och det är fråija om såbegränsade medel, vore det ett oföriåtligt slarv att spoliera den kapaciteten.Lägg märke till att jag inte har tagit till några hårda ord i den här frkgan.Jag har inte för vana att beskylla politiska motståndare för alt vara dumma.Det skulle jag nödgas göra gentemot regeringen om jag trodde att man skullelåta den här kapaciteten gå förlorad. Försvarspolitiken,m. ÅKEGUSTAVSSON (s) kort genmäle: Jag skall inle ytterligare diskutera den socialdemokratiskapartikongressens beslut och inte heller myndigheternas synpunkten Myndigheternahar att anpassa sig till de beslut som riksdag och regering fattar. Viskall ha klart för oss alt det inle bara är de anställda vid det handlarom, utan det är också de anställda vid , och en radandra företag. För att vi avstår frän att ha en egen kvalificeradflygvapentillverkning inom landet, är det inte självklart alt vi i ställetskall köpa utifrån. Licenstillverkning klarar sysselsättningsproblem frånganska många synpunkter. Det kan mycket vä\ vara del vettigaste frän samhällsekonomisksynpunkt. Jagtycker också, vilket inte har framkommit i debatten, att man skall haklart för sig att även om försvarsministem får som han tydligen vill ochB3LA-plan byggs, så kommer antalet anställda inom flygindustrin att minska. Detär ingen garanti för en fortsatt sysselsättning för alla anställda inomflygindustrin all bygga B3LA-plan. Även om vi bygger dessa plan kommer vi inleatt kunna garantera en fortsalt flygindustri i det här landet. B3LA-beredningensäger i sin rappart exempelvis så här: "Del slår klart att B3LA inte gernödvändig kompetens inom alla de områden som måste behärskas för att utvecklaett nytt jaktflygplan. Del är också naturiigl mot bakgrund av den bredakompetens som krävs för etl sådant projekt." Jag kunde fortsätta att citera, men andan ärdensamma. Så inle heller delta räcker för ett nytt jaktplan. Då skall vi satsaytterligare miljard på miljard, . Det har inte det svenskasamhället råd med. HANS () kortgenmäle: Apropå gevärsfaktoriet kan det väl ändå vara värt att notera följande: Altarméns rrtaterielanslag är så överansträngda all man måste ta bort fleraviktiga projekt beror ju på att driften och underhållet, alltså utbildningen,har Försvarspolitiken,m. kostat sä myckel mer änman trodde. En av de saker som blir svåra all genomföra är då att skaffa flerautomatkarbiner. Boven i dramat är den stora kostnaden för fredsorganisationen,som gör att materiel förnyelsen får allt mindre andel av anslagen. Deltadrabbar också handeldvapentillförseln och därmed gevärsfaktoriet. Sånågra ord om licenstillverkning. Den ger liksom import nackdelen alt varaberoende av produkter som gjorts för andra länders behov, och man får nackdelenmed de korta seriernas höga kostnader. Flera bedömningar visar attlicenstillverkning ofta är det sämsta alternativet, sämre än bådeegenul-veckling och import. Mankan diskutera kostnaderna för B3LA och handlingsfriheten. Enligt det förslagsom ligger skall man ha handlingsfrihet att utveckla både A 20 och B3LA. Men omman bestämmer sig för en inriktning enbart mot A 20, gäller det att visa hurmånga färre människor som då behövs på utvecklingssidan. Så länge man utvecklarbåda planen och behåller handlingsfriheten, kan en aerodynamiker eller enhållfasthelsiekniker finnas där som kompetent specialist. Men han behövs kanskeäven i allernaiivet med enbart A 20. Antagatt har rätt, när han säger att myndigheterna hade föreslagitalt bara 10 milj. kr. skulle gå till A 20 och resten lill B3LA. Men om man inteskall ha B3LA utan slopar detta plan kan man inle utveckla A 20 enbart medhjälp av 10 milj. kn - i praktiken 20 personer. Det är inte möjligt. jag vill börja med att citera följande, som står pä s. 4 i delbelänkande från försvarsutskottet som kammaren behandlar: "Densvenska säkerhetspolitiken innefattar betydande ansträngningar av olika slagför att främja nedrustning och avspänning i väriden. Detta är en naturiig ochangelägen strävan för vårt folk. Som bådeden nuvarande och den tidigareregeringen har framhållit förutsätter säkerhetspolitik ett samspelmellan bl. a. utrikes- och försvarspolitiken. Det finns en bred politiskenighet om alliansfriheten, med inriktning på neutralitet, och om att den blirtrovärdig och realistisk när den byggs upp och genomförs med stabil politiskinriktning och med stöd av ell totalförsvar som är avpassat och uppbyggt föratl värna vårt oberoende. Eventuella förskjutningar i värderingen av olikadelar av säkerhetspolitiken måsle övervägas noga. F. n. finns inte underlag föratt nedvärdera försvarspolitikens roll för landets säkerhet." Dennaskrivning har socialdemokraterna i utskotlei inte accepterat. I stället ha följande skrivning -jag citerar reservationen 1: "Enligt utskottetsmening bör åtgärder som syftar lill nedrustning och avspänning i väriden - ochdärmed bidrar lill att öka omvärldens förtroende för vilja attförebygga konflikter-ges ökad vikt i landets säkerhetspolitik. Sådana åtgärderbör anses vara lika viktiga som ansträngningarna att behällaförsvarskapacitel." Jag kan för min del ansluta mig lill den tanken all vårasäkerhetspolitiska ansträngningar - nämligen atl bevara vår frihet och vårt oberoende- bäst främjas av en värld utan konflikter, motsättningar och misstro. Det äregentligen en självklarhet. Vi måsle därför självfallet på olika sätt arbetaför en sådan värid. Värt arbete i olika internationella sammanhang måslefortsätta med delta syfte. Vid FN:s särskilda nedruslningssession kommerSverige att fortsätta den traditionella aktiva politiken i detta avseende. Menvi måste också tänka på vårt ansvar för situationen i vår närmaste omgivning -i norra . Helt i konsekvens med vårt arbete för en värld utan motsättningaroch misstro måste vi agera på ett sådant sätt att vi inte bidrar lill att skapamisstro mellan olika nationer om vad som kan hända här uppe i vår del avväriden. Ur den synvinkeln har vårt försvar en viktig fredsbevarande uppgiftredan i dag. Det finns ingen motsats mellan vårt arbete för en fredligare väridoch att \'i håller oss med ett starkt totalförsvar. Det är tvärtom tvä sidor avsamma sak. Dettahar sagts , inte minst av förre statsministern , men detförtjänar att uprepas igen. Det vore värdefullt om någon företrädare föroppositionen ville klai-göra för kammaren här om den socialdemokratiskasynen på vår säkerhetspolitik har förändrats. Man kan nämligen få det intrycketnär man läiier försvarsuiskottets betänkande med reservationer. Jag hoppas attdet är etl felaktigt intryck. Mankan naturiigtvis ha olika uppfattningarom hur starkt vårt totalförsvar bör varaför atl fylla sin fredsbevarande uppgift. Det är fråga om bedömningar. I debedömningarna måste man emellertid utgå från realiteter. En sådan är hurväriden närmast omkring oss ser ut. Vivet att del i finns mililärstyrkor av i fred aldrig skådadomfattning. Trots avspänningspolitiken och alla försök till rustningskontrollser vi inte heller några tecken till att styrkorna skall minska. Tvärtom offrasi dag, som mycket riktigt påpekas i den socialdemokratiska motionen 429, merresurser på rustningar . med denna utveckling kan vinotera ett ökande strategiskt inlre:5se för vår del av världen, särskiltNordkalotlomrädet. Del finns mänga tecken pä det. Lät mig bara nämnautbyggnaden av Murmanskbasen. Ivåra grannländer är man observant på den här utvecklingen och drarkonsekvenserna av den. lade den norska försvarskommissionen fram sittbetänkande. I del föreslås att försvarets utgiftsram skall fä en reell tillväxtom perårfram och därefter en ree//tillväxt om . Jagvill över huvud taget rekommendera kommissionens betänkande till läsning. Detfinns mänga viktiga överväganden där, som har stort intresse också för svenskabedömare. Enförsvagning av det svenska försvaret är inte ägnad att främja en lugnutveckling och bevara den balanssituation som råder i norra . Jag villdärför inte sticka under stol med att jag är orolig över att vi nu inteklararatt hell fullfölja intentionerna försvarsbeslut. Ibudgetpropositionen har jag ingående redovisat de planerings- ochlikvidiieissvårigheter som vi f n. har inom försvarsmakten. Dessa svårigheter hänförsig inte minst lill alt del lades ut alldeles för stora Försvarspolitiken,m. Försvarspolitiken,m. malerialbesiällningarunder - beställningar som skall betalas nu och under denärmaste åren. Planeringen var alltför optimistisk. socialdemokratiska partimolionen om försvaret sägs atl underlaget för 1977års försvarsbeslut inte visat sig vara hållbart. Jag kan ansluta mig till dennasyn, men jag konstaterar alt underiaget har utarbetats enligt densocialdemokratiska regeringens anvisningar och i allt väsentligt togs fram närsocialdemokraterna satt i regeringsställning. Argumentationen blir direktobegriplig - för all inte säga utmanande - när del från oppositionens sidahävdas atl dagens planerings- och likvidilelsproblem hade kunnat undvikas omman hade gett försvarsmakten drygt 350 milj. kr. mindre under innevarande ochföljande budgetår. Jag har frågat socialdemokraterna hur dessapengar skall sparas. Hur många anställda i försvaret skall friställas och vilkamalerielobjekl skall vi ta ur planerna med åtföljande friställningar vidförsvarsindustrin? Frågan har berörts tidigare här . Det är betecknandeatt socialdemokraterna i reservationen 2 vill alt regeringen skall tala omdetta. Det vore artigare om ni själva talade om vad era förslag innebär. Jag skal I nu beröra den fråga som för tillfället är den viktigasteoch också den svåraste. Jag tänker pä flygplansfrägan. Jag tycker att vi bordevara överens om att den är mycket svär och att den har stor betydelse för vårtframlida försvars utformning och därmed för utlandets uppfattning om vårförmåga atl hävda vår neutralitetspolitik. Isamband med fjolårels försvarsbeslut fann regeringen att det var nödvändigt atlta fram ytterligare beslutsunderlag. Eftersom det rörde sig om alt ta fram etltekniskt och ekonomiskt underiag anförtroddes uppgiften åt en expertberedning.Det var inte beredningens uppgift att lämna några slutliga förslag. B3LA-beredningengjorde etl förtjänstfullt arbete men kunde inte på den lid som stod tillberedningens förfogande klarlägga alla frågor. Del gällde särskilt deekonomiska, tekniska och organisatoriska konsekvenserna av sädanaanskaffningsalternativ som inte innehåller flygplanet . De skulle ju imånga avseenden innebära ett helt nytt sätt all skaffa oss flygplan och attdriva ett flygvapen. B3LA-beredningen anmälde detta i sin rapport och föreslogatt en utredning skulle tillsättas om regeringen skulle säga nej till B3LA. Meden viss förenkling kan man säga atl B3LA-beredningen klariade innebörden av ettja till B3LA men inte hann med att klarlägga konsekvenserna av ett nej. Eftersomregeringen i dagens stalsfinansiella situation inte fann det vara möjligt attöka försvarsanslagen pä del sätt som var nödvändigt för att nu säga ja tillB3LA, hade vi att välja mellan att säga nej ulan att vela konsekvenserna avdelta eller att avvakta med beslutet. För en ansvarskännande regering är delnaturiigl att i en sådan situation avvakta med beslutet. Jag noterar i dettasammanhang att oppositionen säger nej till B3LA men tydligen inte vet vad manvill ha i stället. ställde man sig bakom utvecklingen av A 20, menanförde atl utvecklingskostnaderna borde minimeras. I reservationen 2 lill försvarsutskottetsbetänkande heter del: "Som medeltunga attackflygplan bör övervägas olikaalternativ som ytteriigare utnyttjar kapaciteten hos flygplan 37 ,eventuellt genom utveckling enligt . De skolflygpJan som behövs iflygvapnet bör som organiseras för krigsuppgifter i lätta al lackförband." Egentligenärdet förvånansvärt alt .socialdemokraterna, med sin syn pä hur försvaret skallse ut, pläderar för ett medeltungt attackflygplan avsett att möta en angriparelångt ute till havs. I och för sig borde jag hälsa den inställningen medtillfredsställelse. Jag frågar mig dock om vi har råd att hälla ettattackflyg som bygger på ett flygplan som är sä tungt och drar merän så mycket bränsle som t. ex. B3LA. Undersenare tid har det talats en del om hur mycket pengar som läggs ned på B3LAunder det närmaste året. Egentligen går det inte att ge ett exakt svar pä denfrågan, eftersom vi inle vet vad ett alternativ utan B3LA skulle kosta och intevet vad serietillverkningen av skulle kosta om vi hade sagt nej tillB3LA. Vad vi vet är att de totala kostnaderna för alt behålla handlingsfrihetenför både B3LA och A 20 är ca 400 milj. kr. och att de berörda industriernaskall salsa ca 100 milj. kr. Av de 310 milj. kr. som staten satsaruppskattar man atl ca 150 milj. kr. gäller utvecklingsarbete som är specifiktför B3LA. Detta kan på sätt och vis sägas vara priset för handlingsfrihet i ettår. m;ksle man dock komma ihåg att vi fått betydligt bättre villkorför serietillverkningen av än vad som eljest skulle ha varit fallet. Socialdemokraternahävdar att den information som har lämnats i B3LA-frägan har varitotillfredsställande. Jag vill därför fråga dem om de kan visa upp någon rapportfrån deras regeringstid rörande t. ex. som så öppet redovisarförhållandena som B3LA-beredningens rapport, eller om man kanisa mig någonproposition i Viggenärendet som redogör så utförligt för avtalsförhandlingarnamed indusi;rin som propositionen 95 gör. Jag har inle kunnat finna del. Däremothar jag , sedan jag fått del av dem, kunnat konstatera att de avtal som medregeringens godkännande träffades mellan staten och berörda industrier pålS'60-talet i vissa avseenden ger dessa industrier favörer som jag inte skulU:kunna tänka mig att ge dem. Låt mig härefter la uppnågra frågor om värnplikten. Isamband med atl den nya försvaiskommitién tillkallades påstods pä en del hållatt det nu var dags att ompröva den allmänna värnplikten. Jag vill bestämtvända mig emot tanken atl avskaffa den allmänna värnplikten eller införa någonsorts kategoriklyvning;. Jag är helt övertygad om att den allmänna värnpliktenär grundläggande för vårt försvar och framför allt för vår försvarsvilja. Delär svårt att tänka sig den uppslutning som det svenska folkel visar kringförsvaret , om det hade varit en angelägenhet för bara en del avmedborgarna. Jagkan däremot tänka mig en större differentiering när del gällergrundutbildningens längd. För en del befattningar kan det kanske vara möjligtatt minska utbildningstiden, medan vissa andi-a befattningar kan kräva enlängre utbildningstid än den vi har . För atl det inte skall bli Försvarspolitiken,m. Försvarspolitiken,m. orättvistmåste den ökade eller minskade tjänstgöringstiden motsvaras av ändringar närdet gäller t. ex. de ekonomiska förmånerna. Några avgörande ekonomiska vinsterskall man därför inle vänta sig av en ökad differentiering, däremot,förhoppningsvis, en bättre motivation och därmed också ett bättreutbildningsresullat. Delär inte bara de här förutsättningarna som har betydelse för de värnpliktigasgrundutbildning. Eftersom man på socialdemokratiskt häll vill höjautryckningsbidraget utöver vad regeringen föreslagit vill jag säga attbeträffande de 37 milj. kr. som under nästa budgetår satsas på ökadevärnpliktssociala förmåner har regeringen, liksom också försvarsutskottetsmajoritet, den uppfattningen att pengarna skall satsas dels på det familjesocialaområdet, dels pä en förbättring av reseförmänerna. Vidprioriteringen har vi valt alt i det här lägel inte höja utryckningsbidraget.Men jag vill betona att regeringens förslag, som utskottet ställt sig bakom, juinte innebär att de värnpliktigas förmåner inte skall förbättras även efterutryckningen. Det är nämligen så att det familjesociala stödet ochbostadsbidraget utgår efter utryckningen. Det har alltså skett en vissförbättring. Jaggår nu över till alt tala om repetitionsutbildningen och därmed sammanhängandeproblem. Repetilionsutbildningen är en viktig del av värnpliktsulbildningen.För krigsförbandens förmåga och beredskap alt snabbi efter mobiliseringen lösasina uppgifter har den en avgörande betydelse. På grund av delikviditetsproblem som jag berörde har jag tvingats atl föreslå betydandereduceringar i repetitionsutbildningen . Det hänger samman medatt större delen av de pengar som är, som man bmkar säga, "fria" päkort sikt och som inte behövs för all fullfölja gjorda åtaganden, just ärpengarna som är avsatta för repetilionsutbildningen.