prot · G10996 · 1977-12-31 00:00:00 — Detviktiga är naturiigtvis principen att små stater skall ha rätt lill sin frihet.Målel måste vara nationell suveränitet. Vi kan inte göra undanlag och säga attom stater är tillräckligt små och ligger tillräckligt nära stora stater gällerinte principen. är också en liten stat och ligger nära en stor stat. Vikan alltså inte godta den princip som skulle diskvalificera de baltiska folkenoch frånta dem rätlen alt kräva nationell frihet. I en utrikesdebatt talar man som regelhuvudsakligen om relationer mellan länder. Men låt mig för etl ögonblickfokusera en individ -den judiske matematikern . Detärjust precis etl år sedan häktades av KGB-poliser iMoskva för påstådd landsförrädisk verksamhet. Alla jag träffat som varit personligen bekantamed honom - och det är ganska många - hävdar med bestämdhet alt dessabeskyllningar är ogrundade. Han har bara arbetat för atl vi i omvärlden skullefö kännedom om under vilka förhållanden de judiska refuseniks lever iSovjetunionen. Refuseniks kallar sig de judar som har begärt att fö utvandratill men som har förvägrats denna rätt, som de enligtHelsingforsdeklarationen om de mänskliga rättigheterna har. Underett helt år har nu suttit anhållen och förvägrats varje somhelst koniakt, t. o. m. med sin egen mor. Inte heller har man accepterat att ensovjetisk resp. en fransk advokat,som har förklarat sig villiga atl försvarahonom, skall fö träffa honom. Det förhållandet an man trols ett helt årspressande förhör med Sharansky och många av hans vänner ännu inte har föttunderlag föratt väcka åtal mol honom tyder merän någol annat på att hans vännerhar rätt när de hävdar atl han är oskyldig. Mol denna bakgrund vädjar jag till den atlytterligare öka sina ansträngningar att förmå den sovjetiska regeringen attäntligen släppa Sharansky fri och medge honom tillstånd au utvandra tillIsrael, där hans hustru väntar på honom . Sådanaåtgärder från sida skulle av oss i västvärlden tolkas dels som ettunryck för humanitet och rättssäkerhet, dels som ett bevis för an man alltjämtstår fast vid de åtaganden som signalärmakterna förbundit sig till iHelsingforsdeklarationen om de mänskliga rättigheterna. Jag skulle också gärna vilja säga några ord om situationen iMellanöstern. Föralt störa de fredsförhandlingar mellan och som blev en följd avpresident djärva och okonventionella försök att finna en öppning för enförhandlingslösning av de aktuella problemen har palestinierna nu återupptagitsina lerroraktioner. Alla känner vi till den senaste terroraktionen strax norrom och inledda repressalieåtgärd i södra ,varför jag inte finner anledning alt närmare kommentera dessa händelser. Menlåt mig påminna om sju lidigare terrordåd som utförts av palestinier: Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Detär naturiigtvis alllid svårt alt fö fram helt korrekta siffror på antaletdödsoffer vid sådana här lerroraktioner, men så myckel är säkert alt vid dessatillfällen dödades mer än fier israeler än terrorister. Detta är fö. ganska naturligt, eftersom terroristerna varil väl utbildade och beväpnade,under det att de israeliska offren främst utgjorts av obeväpnade civila. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Vitycker nog alla, såsom utrikesministern gav uttryck för, atl det är olyckligtmed vedergällningsaklioner av det slag som inledde i södraLibanon. Dylika aktioner minskar möjligheterna till framgångsrikafredsförhandlingar, och därmed når ju palestinierna sitt syfte. Åandra sidan för vi inte blunda för den förbittring som palestiniernasterroraktioner väcker bland israelerna, som noterar att även om man snabbilyckas oskadliggöra terroristerna, har dessa som regel redan hunnit dödamångdubbelt fler israeler. Det är lätt för oss som inte drabbats att begära attden israeliska regeringen och folk bildligt talat skall "vända denandra kinden till". Men hur skulle vi svenskar reagera i motsvarandesituation? Jagnoterade med tacksamhet att utrikesministern klart underströk att detförhållandet alt den godkänner PLO som representant förpalestinierna inte innebär atl man också accepterar dess politiska mål ochmedel. Tvärtom reagerar den mycket hårt mot dessaterroraktioner, och där har man säkert hela svenska folkel bakom sig. Jag skulle avslutningsvis vilja gå så långl attjag menar att om PLOfortsätter atl utnyttja lerroraktioner för sitt politiska syfte "alt kastaisraelerna i havet", dvs. utplåna staten , då bör detla leda tillall regeringen omprövar sin inställning lill PLO:s representativitet förpalestinierna. Detla därföratt både regeringen och svenska folkel alllid varitberedda alt erkänna rätt att existera inom säkra gränser. 1 detta anförandeinstämde (). PER (); "Deir Jassin" - så kallade sig det palestinska kommando somhäromdagen slog till på huvudvägen mellan och . Vad är DeirJassin? Jo, Deir Jassin var en liten fredlig palestinsk by i närheten avJerusalem. , alltså bara drygt en månad innan fördelning av del brittiska mandatet i skulle träda i kraft, rycktesionistiska trupper in i byn och mördade 254 män, kvinnor och barn, utan nåd,ulan hämning, utan urskillning. Deflesta sionislsoldaterna tillhörde Irgun Zvai Leumi vars ledare hette -MenachemBegin, samme som fäller sina krokodiltårar efter palestinskagerillaattacker. är väldigt stolt över Deir . Isin bok skryter han över den, liksom över liknandeterrordåd. Enligt Begins moral var allting tillåtet för atl upprätta en judiskstat i,som han uttryckte det, hela Eretz . Och hela Eretz , detärenligt Begin inte bara staten , inte bara alla de områden som nuockuperar, utan dessutom stora områden öster om . Begintillhör den s. k. revisionistiska grenen av den sionistiska rörelsen. Dengrenen bröt sig urden mera officiella sionismen 1922 när britterna lät denarabiske prinsen bli kung i ett eget rike - , ellerTransjordanien som det då kallades, dvs. den del av det tidigare brittiskamandatet .som ligger öster om . Begins företrädare somrevisio-nisternas ledare, Jabotinsky, ansåg att det var elt svek mol denberyktade Balfourdeklaralionens s.k. löfte om elt judiskt nationalhem i . Han menade, och Begin menar , att också den nuvarande staten ingår i det område som judarnahar historisk och legitim rält till. Undermånga år förhånades den arabiska rädslan för del sionistiska hotel. Efter 1967har det blivit annoriunda. En hel värid har fött upp ögonen förden sionistiskaexpansionismen, en hel värld har förundrats över hur israeliska ideologerlyckats påvisa judisk historisk rätt lill varje landområde som israeliskatrupper salt sin fot på. Ett av de mera makabra exemplen inträffade . När en israelisk truppstyrka lyckats la sig överSuezkanalen och in i delar av , förklarade genast israeliska ideologeratt detta var ingel annat än del bibliska landet Gösen - alltså ett område somhistoriskt borde vara israeliskt. Realpolitikenvar den gången starkare och israelerna fick lämna sitt Gösen. Men de gjorde detinte godvilligt och inte utan tvång. Så har det varit och så lär det förbli. Praktiskttaget hela världen har fördömt den israeliska ockupalionspoliti-ken, också USA.Utrikesminister har direkt förklarat atl de judiska kolonierna iockuperade områden "strider mot internationell lag". Amerikanska UDhar i en färsk rapport om de mänskliga rättigheterna i de ockuperade områdenabekräftat alt "extrema fysiska och psykiska påtryckningar förekommer vidförhör" och påtalat att ockupalionsmyndigheterna "i strid med fjärdeGenévekonvenlionen har selektivt utvisat invånare på och i Ghaza,som misstänkts för eller varit kända för terrorism eller antiisraelisk politiskagitation". Vadgör då palestinierna i denna situation? Självfallet motstånd - precis som t.ex. danskar och norrmän under andra väridskriget. Minnshur de danska och norska motståndsrörelserna arbetade under !Då var deras , deras uppmarschområde. Och minns hurbefrielserörelserna har arbetat innan de befriat stater som nu har närasamarbete med, t. ex. , , , ! HerrarTore och - väpnat motstånd mot ockupation är ingenkaffebjudning. Palestinierna vill ha en egen stat. De vill resa till ochförhandla. De diskuterar inbördes hur en framgångsrik taktik skall läggas upp.Om man vill veta vad palestinierna verkligen vill,då bör man inte läsa denisraeliska ambassadens skrifter, utan man kan i stället t. ex. läsa PLO;steoretiska tidskrift 'un Falastinija. Där förs en ständig debatt på dettemat. konstaterar en skribent att "ett av deviktigaste resultaten av oktoberkrigei var att det förfiytiade den arabiskisraeliskakampen till fredsuppgörelsens område". Och en annan skribent skriver, altom FN kunde komplettera resolution 242 "så aU den pekar påPalestinaproblemet och det palestinska folkets nationella rättigheter",vore del från palestinsk synpunkt ett "positivt ställningstagande". Samtidigtär naturligtvis palestinska skribenter och politiker pessimistiska. De minnstidigare arabiska svek, t. ex. 1948,och fruktar nu att bara skall ordnasina egna problem och strunta i deras. De eftertraktar inte elt långl Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt molståndskrigmot den israeliska ockupationen, ett krig som de aldrig kan vinna ensamma. Deallra flesta av dem föredrar en fredlig väg lill en egen stat, viaförhandlingar i . Som alla vet skulle palestinierna för länge sedan hasuttit i om inte vägrat varje form av koniakt med PLO. Vadsäger då om en palestinsk stat vid sin sida? annat än nej. Man harlagt fram en plan för viss autonomi. Men motståndet mot en palestinsk stat -också på lång sikt - är totalt. Det visar t. ex. Dayans svar i en intervjuefter sitt USA-besök . Han fick frågan: Skulle en amerikanskplan för något slags hemland för palestinierna med förbindelse med Jordanienvara oacceptabelt för ? Svar: "Ja, om del leder lill en palestinskstal, men inte om del bara är en sorls förbindelse med palestinaaraber som borpå Västra stranden och är jordanska medborgare och röstar på parlamentet iAmman." Denisraeliska lösningen är ganska klar, vilket bl. a. utvecklas i en intressanlartikel i . vill behärska Västra stranden och Ghazii,de är delar av det "heliga landet". Men man kan inte annekteraområdena och göra invånarna till israeliska medborgare, för då skullepalestinierna utgöra av befolkningen. Vad blev det då av den"judiska staten"? Lösningen på dilemmat är följande: judiskbosättning vid gränserna lill arabländerna, t. ex. , israeliskmililärkonlroll, inre autonomi och formellt medborgarskap för palestinierna iJordanien. Ärdel så konstigt att palestinierna inte godtar detta? Fören ärdet nogsvårt att förstå, ty för en finns ju ingen palestinsk nation, baraaraber som bor i . Men visst finns del en palestinsk nation. Det finnsmånga sätt alt mäta den saken på. Ett är subjektiv identifikation. I enintressant artikel i refereras en undersökning avden nationella identifikationen hos palestinska barn i Kuweil. 87-100 96svarade att de var "palestinier". Bara några få uppgav andra arabiskanationaliteter. Moldenna bakgrund är det välgörande att höra klartext, när hon tarställning för palestiniernas rättigheter och inte svävar på målet närdet gällersvenskt erkännande av PLO som palestiniernas mest representativa företrädare.Det är uppenbart att det aldrig kan bli fred i Mellan Östern, om inte Israelaccepterar atl förhandla med sin fiende, dvs. Alternalivelär lätt atl inse. De palestinska kommandogmpperna kommer naturiigen atl bliallt skickligare. Den statistik som redogjorde för är eltintressant tecken på vad som i allt större utsträckning kommer alt ske.Motståndet inne i de ockuperade områdena, vilket nu i hopp om fred legatnere, kommer åter att öka, om fredsutsikterna än en gång försvinner i Oärran.Otryggheten i kommer att bli allt värre. Efter hand kommer situationen iIsrael och de ockuperade områdena att utveckla sig lill en sorts kombination avNordiriand och . Utvecklingen har - som de senaste dagarnas händelservisar - redan gått långt åt det hållet. Därför finns det ingen väg till fredvid sidan av PLO. PER-OLOFSTRINDBERG (m): Individuell och nationell frihet är för oss svenskar självklara ting.De är så självklara att vi måhända alltför lält glömmer bort att vi måste görainsatser för att bevara dem. Jag tänker då närmast på dem som tycks anse all viutan risk kan använda försvaret som någol slags budgelregulalor i tro att vårfrihet och vårt oberoende inte är hotade - vare sig nu eller . Viför dock bevis på alt friheten sitter trångt runt om i väriden. Islutet av fick vi en stark och gripande påminnelse om atl visanneriigen inte behöver gå långt för atl finna stater som är under utländsktförtryck och där de mänskliga fri- och rättigheterna ej respekteras. Jag tänkerpå del 60-årsjubileum som esterna i firade på fiera platser i vårt landmed anledning av sin oavhängighetsförklaring . De kundefira minnet här i , men de kunde inte fira det i sill hemland. Helsingforskonferensen1973-1975 utmynnade i deklarationer, som väckte nytt hopp bland folken iEstland, och liksom på andra håll i . AttHelsingforsavtalel ingav förhoppningar var naturligt. Det var ju bl. a.undertecknat av generalsekreteraren i kommunistiska partiscentralkommitté. I redogörelse förslutdokumentet från konstateras visseriigen att det inte utgör ettinternalionellt fördrag utan är "en mellan de deltagande staternaöverenskommen politisk manifestation av stor betydelse". slutdokument förband sig de dellagande staterna atlrespektera mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, däri inbegripettanke-, samvets-, religions- och trosfrihet. Det fastslogs också att dedeltagande staterna kommer att främja de medborgeriiga, politiska, sociala,kulturella och andra rättighelerna och friheterna, vilka alla härrör från detinneboende värdet hos varje människa. Ensådan deklaration väcker givetvis hopp hos förtryckta folk. Även utformningenav den s. k. tredje korgen om mänskliga kontakter och inte minsl uttalandet attde dellagande staterna i positiv och humanitär anda skall behandla ansökningarfrån personer, som önskar återförenas med medlemmar av sin familj, väckteförhoppningar hos många människor. Fortfarandeär Helsingsforsavtalel etl vikligl dokument. Det är atl djupt beklaga att detinte efterievts av alla de undertecknande staterna och att del inte fick enuppföljning i . Hoppet står nu till 1980. Jagskall här inie ta upp tiden med atl exemplifiera hur utvecklingen har gått iolika länder . Jag vill dock erinra om att familjers naturligaönskan lill återförening inte lillgodosetts, att judarnas situation iSovjetunionen är djupt oroande, att mssificeringen fortsätter i Balticum ochatl ofrihet råder i . Ja, tyvärr kan listan göras myckel lång. Utrikesministernframhöll i sitt anförande här lidigare bl; a.: "De mänskligarättigheterna har mer än tidigare kommit i centrum förinternationell uppmärksamhet och debatt. Vi deltar aktivt i den Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt 8 protokoll 1977/78:96-97 Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt internalionellaopinionsbildningen och i arbetet på atl utforma nya internationella regler föratt stärka respekten för de mänskliga rättigheterna." Ja,röst har ofta hörts när det gäller atl fördöma våld och förtryck. Detlaär glädjande, men det har då ofta gällt förhållandena i stater i exempelvisAfrika, eller . Så har i stort sell varil fallet även här . Men vi vet, herr talman, alt de baltiska folken arbetar för att på fredligväg på nytt bli fria folk. Del gäller folk nära oss, folk med vilka vi har ettstarkt historiskt samband. Låt oss även i detta fall göra vår röst hörd - låtoss inte glömma att även de baltiska folken behöver etl stöd från den friavärldens nationer. Enfråga, som varit uppe i vid ett fiertal tillföllen, är de problem somdet dubbla medborgarskapet medför för många människor i vårt land. Vid endiskussion här i som jag hade med dåvarandeutrikesministern framhöll denne att frågan tagits upp medSovjetunionen på diplomatisk väg. Han kunde inte utlova någon snar lösning menförklarade sig vara väl medveten om att en lösning är angelägen. Jag villunderstryka atl en lösning av de problem som sammanhänger med det dubblamedborgarskapet är mycket angelägen och vill vädja tillutrikesministern alt intensifiera arbetet för atl ett positivt resultatänlligen skall uppnås i överläggningarna med . I delta anförandeinstämde () och (). Per nämnde milt namn. Jag känner det visseriigen ängsligt attgå upp mot en ångvält som Per , för jag förstår att han lätt kan krossamig, om han vill. Men del var ändå mycket i del Per sade som jag tycktevar så ensidigt och så svagt -jag vågar säga del. Hantalade om en arabisk rädsla för semitiskt hot. Har inte Per reda på attockså araberna är semiter? Man bör väl välja sina ord här - det ärju bröder detär frågan om från början. NärPer sedan talar om vad som ingår i Eretz , alltså land,så kan det väl hända all han riktigt återgav det Begin har skrivit - del harjag inte läst. Jag har hört att Begin våren hök, men jag har också hört atlfolk har sagt sedan han tillträdde sin post nu i alt han har visat storklokhet, och hans förhandlingar med har väl ändå imponerat på oss. Jagtycker inte att historieskrivning är särskilt lysande. Omjag läser finner jag att det där talas om en större utsträckning avIsraels områden. Det är många människor som barden uppfattningen. Men-vad vitalar om här ärju det som kom lill 1948 och genast blev angripetav en lång rad övermäktiga grannar men ändå som genom etl under existerar ännui dag. Jag påstod i mitt anförande alt detta bara vill leva i fred. HerrGahrton sade alt måste tåla att leva med PLO vid sin sida, och dettrorjag också att gör. Men vad menas med uttrycket "vid sinsida"? Om det betyder att närmaste område, alltså på västra sidanom -där jag själv har varitoch sell hur korta avstånden är till centrala punkter i - kan jag inteförstå hur det skall vara möjligt, speciellt om den anda som besjälar PLO skallvara rådande. Per tycks inte förstå den fruklan som gemene man,enskilda människor i och hela folk känner. trorinte att araberna har sagt all skall kaslas i havet. Med araberna menarjag då inte bara PLO. De många arabiska staterna förfogar ju över så sloraterritorier alt jag tycker det borde finnas möjligheter atl där öppna områdenför palestinierna. Sedanvågar jag också hävda alt den israeliska staten tillåter den som vill -palestinier eller araber - att bosätta sig inom , att leva och bo där ochatt utöva sin näring samt att då erhålla samma sociala och politiskarättigheter som övriga invånare. Jag har mycket svårt att tro att det kanfinnas en framlid för , om PLO - med den anda som där råder - skallupprätta en stat. Vadsom nu sker i fördöms av många, och själv slår jag också oförståendeinför myckel av det som händer. Men södra del, där den senasteattacken saltes in, är ju en bas för styrkor som har arbetat på samma sätt somvid den senaste attacken mot den buss där så många människor omkom. På sätt ochvis förstår jag att man har velat oskadliggöra dem som finns där - även om jagsjälv delar den uppfattning som tidigare talare här har framhållit, nämligenalt våld föder våld. Men man kan ju fråga vem det var som började - för att nuta det mycket enkelt. IGöteborgs-Poslen för har en medlem av denna kammare, enpartivän till , skrivit elt mycket intressanl inlägg under rubriken. Jag lar mig friheten an ur den artikelncitera elt stycke om PLO:s "fredsvilja": "Detfinns från tiden efter andra väridskriget många dokument - inte minst PLO;s stadgar-som klart visar PLO:s hatiska inställning lill och PLO;s avsikt att'kasta ut' israelerna ur . Några citat ur senaste dokumentet isammanhanget från arabstaternas konferens i , arrangerad iopposition mot Sadats fredsinitiativ, visar - att palestinierna förkastar FN:s resolutioner 242och 338, som erkänner existens, - att palestinierna förkastar alla internationellakonferenser baserade på dessa resolutioner, även en fredskonferens i och - indirekt alt en palestinsk stat skall upprättasomfattande HELA , dvs. även territorium." Dettaärju ganska märkligt. Jag förstår atl Per här vill tala för araberna, iden mån de är förtryckta, och del ger jag honom elt erkännande för. Men finnsdet ingen förståelse för vad har fött utstå? Och vad skulle det innebäraom de som absolut vägrar erkänna berättigande verkligen skulle föframgång i sina planer? Jag tror mig vela att många av de arabiska staternafruktar för vad som då skulle kunna ske. Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt Utrikes-,handels-och valutapolitisk debatt PER () kortgenmäle: Jag talade inte om elt semitiskt hot ulan om etl sionistiskt hot. Även jag har rest i . Jag unnar det landelen annanframlid än eller Nordiriands,jag unnar det landet en framtid i fredoch inte en framlid där man ständigt skall behöva slåss för atl över huvudtagel kunna existera. Men om man inte accepterar de gränser som FN fastställde1947 i delningsplanen, om man inte accepterar de gränser som FN har upprepat isina resolutioner242 och 338 och om man står fast vid alt man hellre vill haexpansion än fred, finns det ingen annan möjlighet än atl de som är förtrycktaoch blivit berövade sitt land slåss emot ockupanterna och förtryckarna medsamma rätt som danskar och norrmän och många andra folk. Delhar funnits möjligheter att skapa fred , och det äralldeles uppenbart att den palestinska rörelsen på kongresser har fastslagit,vilket är lätt att kontrollera, alt man är beredd alt resa till ochsälta sig vid förhandlingsbordet tillsammans med israelerna och att man ärberedd att acceptera att administrera blott en del av sitt drömmål - helaPalestina. Om israelerna sätter sig vid förhandlingsbordet tillsammans med PLO- på samma sätt som amerikanerna till slut tvingades sälla sig vid förhandlingsbordetmed FNL, som fransmännen lill sist tvingades alt sätta sig vidförhandlingsbordet med FLN och som portugiserna till slut tvingades attförhandla med Frelimo och de andra frihetsrörelserna - då kan det bli fred.Annars blir det ett helvete i del här området, och mest för . TORENILSSON (m) kort genmäle: Detjagsenast anförde ur artikeln i och det som visedan lidigare känner lill om PLO;s oförsonlighet tror alltså inte Per Gahrtonpå. Det kan kanske länkas atl PLO skulle sätta sig ned vid förhandlingsbordet,även om somliga säger att de aldrig skulle ha kommit till ornkonferensen blivit av. I alla sammanhang har man ju agerat och talat som omIsrael inte skulle fö finnas. När Per talar om vad som skedde 1948 dåIsrael fick sina gränser, får han inte glömma atl accepterade detla. Menomedelbart riktade motståndarna elt anfall mol , som underligt nogklarade. Även senare har det förekommit krig. Efter alla anfall och all terrormol som fött fruktan hos enskilda, måste man förstå att inte kanacceptera att det vid , fögelvägen från , bildas enstat med den här andan och inställningen. Jag måste säga atl jag förstårIsrael. Det är helt obegripligt hur man kan tro alt någonting sådant skallkunna lyckas. Jag hoppas att det skall vara möjligt att lösa konflikten och attdet som hänt inte skall skapa ännu större bitterhet. Det vore nog bästsåväl för araberna som för israelerna om PLO:s verksamhet upphörde. PER () kortgenmäle: Liksom det finns många israeler, bl. a. Begin, som drömmer om ett ,finns det palestinier som drömmer om vad man skulle kunna kalla ettSlor-Palestina, omfattande hela det gamla . När två rörelser och tvåfolk drömmer om samma jordområde, finns det i vanlig internationell praxis baraett sätt, eller bör bara finnas etl sätt, att lösa den konflikten, och det ärförhandling. Serman på historien har det fantastiska inträffat alt PLO har slagit fast alt PLOär berett att förhandla med israelerna, men dessa har sagt nej. Del är läget och det är därför vi har denna oerhörda konfliktsituation. Ävenjag har, , läst och jag skulle kunna citera demutantill, men det är inte så stor poäng i detta. Om man vill veta var eltsvenskt politiskt parti står, går man då och läser partiprogrammet ochingenting annat? , vi skulle komma in på ganska underiiga vägar, omvi på del sättet skapade oss den totala bilden av svenska politiska partier. Påsamma sätt ärdet med internationella rörelser.