prop · G10376 · 1977-12-31 00:00:00 — Riksbyggenbefarar att ett omfattande program för upprustning av byggnadsbeståndet frånenergihushållningssynpunkt, speciellt när det är frågan om enklare åtgärder avtypen injustering och reglering av värmeanläggningar, montering avtermostalventiler, tätningslisier m. m., skall skapa en marknad förofullständigt utprovade material och åtgärder, och finner att samhället börengagera sig i en informationsverksamhet om lämpliga material och åtgärder.Liknande synpunkter framförs av många andra 1977/78:76 158 Förslag om obligatoriskt typgodkännande av vissa produkter redovisasi avsnitt 6.6.6.6. Mångaremissinstanser tar upp behovet av utbildad arbetskraft för genomförande avåtgärdsprogrammet. Dessa synpunkter redovisas utföriigare i avsnitt 6.7,3. 1remissvaren kommenteras en rad olika typer av stimulans och styrmedel för attfå fastighetsägare att vidta åtgärder för bättre energihushållning och för attfå bmkare och fastighetsägare att medverka litl en ålerhållsamhet ienergiförbrukningen: en intensifierad informationsverksamhet, inspektioner somutmynnar i förslag till åtgärder, s, k. energidektarationer som utmynnar iförstag till rekommendationer, ändrad utformning av hyresavtal, energitaxor medlägre fast avgift och högre löpande avgift, höjd energiskatt, avgiftsbeläggningav energiförbrukning som överskrider den för fastigheten/lägenheten vidvärmetaxering rekommenderade förbrukningen, tån och bidrag för upprustning avbyggnader, avdragsrätt vid fastighetsbeskattning för kostnader förenergibesparande åtgärder, samt lagstiftning som möjliggör underhålls- ochupprustningsåtägganden. Denenskilda fastighetsägarens beslut motiveras normalt av fastighetsekonomiskahänsyn, och inte av hänsyn till handelsbalansen, önskan om internationellloberoende eller andra energipolitiska beveketsegmnder, hänsyn tillmiljöförstöring, sysselsättning eller andra sådana frågor. Om hänsyn till sådanafrågor kräver andra eller längre gående åtgärder än vad som motiveras frånfastighetsekonomisk synpunkl, krävs särskilda stimulans-etter styrmedel, vilketpåpekas av bl. a. instilutionen för byggnadsteknik vid . BFR påpekar att de flesta stimulans- och styrmedelendast lämpar sig för vissa typer av åtgärder eller vissa kategorier avbyggnader. Remissinstansernaägnar stor uppmärksamhet åt frågan om den önskade upprustningen avbyggnadsbeståndet i första hand bör åstadkommas genom olika typeravinformations- och stimulansåtgärder eller tvingande lagregler. Rapportensförslag, som innebären kombination av dessa medel, tillstyrkes i sin helhet avsocialstyrelsen, , länsslyrelsen i och länsbostadsnämndeni . Ftertalet av remissinstanserna som kommenterat fråganharemellertid förordat att, åtminstone inledningsvis, tyngdpunkten läggs påinformation och stimulansåtgärder. Sådana synpunkter framföres avbyggnadsstyrelsen, , , länsstyrelserna i Västernorrlandsoch , länsbosiadsnäninderna i och och Norrbottenslän. , kommunstyrelserna i , och ,Föreningen . Prop.1977/78:76 159 Industrigruppen för läll byggeri. Industrins byggmaterial-grupp.Ingenjörsvetenskapsakademien, NBD och , SVR, Swedisol och . Som underlag för detta ställningstagande redovisasframförallt två överväganden. Man anföratt målsättningen för förbättringsåtgärdermåste rättas efter tillgängliga personella och finansiella resurser ochtillgången på byggnadsmaterial och framhåller att uppruslningsålgärdernahittills haft den omfattning som varit möjlig mot bakgrund av de resurser somställts till förfogande. Denna uppfattning har redovisats av bl, a, byggnadsslyrelsen,Kommunförbundei och NBD och . Många instanser framhåller också vikten av atttiltvarata del intresse för energisparålgärder som finns hosfastighetsägare och brukare. Bostadsstyrdsenanför i denna fråga: "en så omfattande förbättring av energihushållning ibyggnadsbeståndet som energipolitiska beslut förutsätter, kan enligtstyrelsens uppfattning bara åstadkommas genom positiv medverkan av alla berördaparter. Att redan i ett inledningsskede införa tvångslagstiftning gentemotkommuner och enskilda skulle kunna få en hämmande inverkan på vitjan attfrivilligt vidta åtgärder. Intresset för energihushållning är stort bland fastighetsägareoch boende och detta bör genom information och stödåtgärder i första hand tastitt vara. Det antal fall där frivilliga insatser inte görs och där byggnad harsådana bristfältigheter att åtgärdsföreläggande skutte vara aktuellt torde bliså obetydligt att det inte påverkar möjligheterna att nå uppsattaenergisparmål. I det äldre och mest bristfälliga beståndet torde vidare meromfattande åtgärder av byggnadstekniska och faslighetsekonomiska skäl barakunna utföras i samband med genomgripande ombyggnader." Detär viktigt att alla berörda parter ser ett direkl resultat av de vidtagnaåtgärderna framhålles bl. a, av . som förordar enlagstiftning som ger möjlighet lill ingripande vid klara falt av vanvård,framhåller att tvingande lagstiftning bör tillämpas restriktivt så länge andrasätt att slösa energi inte leder litl sanktioner. Sektionen för maskinteknikvid KTH framhåller att de i rapporten redovisade s. k. enkla åtgärderna enligtde i rapporten redovisade sifferuppgifterna bör vara lönsamma för fastighetsägarnamedan anser alt rapportens material ger vid handenall energibesparande åtgärder inte är möjliga att genomföra enligt privat ochsamhällsekonomiskt sunda principer annal än i begränsad omfattning och förordardärför subventioner samt tån med samma ränta som för bostadslån och med långamorteringstid. framhåller att det inte torde vara möjligtatt via föreskrifter om olika åtgärder i en fastighet på ell tiltfredsstätlandesätt beakta de fastighetsekonomiska förutsällningarna för ett genomförande,speciellt som de tekniska förutsättningarna kan variera väsentligt.Anpassningarna litl de individuella förutsättningarna torde enligt förbundetbättre kunna uppnås genom en vidareutveckling av det tillämpadesystemet med lån och bidrag. Genom att föreslå eller t, o. m. förelägga ägarenatt företa en viss åtgärd åtar sig kommunen enligt Prop.1977/78:76 160 Fastighetsägareförbundetsbedömmande ett ansvar för alt de föreslagna åtgärderna medför debesparingseffekter man vänlat sig vilket skulle kunna undvikas om statsmakternai stället stannade för frivilliglinjen. i Västernorriands länanser att vissa av de lagstiftningsåtgärder som föreslås i rapporten skulle fåeffekt först ett stycke in på 80-tatet och förordar mot denna bakgrundstimulansåtgärder som de främsta styrmedlet. Mångaav de instanser som förordar information och stimulansåtgärder som dethuvudsaktiga styrmedlet anser emellertid att samhället ska ha den tagligarätten att inskrida i fall där energihushållningsambitionerna uppenbarligenåsidosatts eller att förelägganden om åtgärder kan bli aktuella mot defastighetsägare som inte inom genomfört rimliga energihushållningsinsatser.Sådana synpunkter framföres av bl, a, , länsslyrelsen iNorrbottens län, kommunstyrelsen i , , Väsierås ochÖrnsköldsvik, Industrigruppenför lätt byggeri, SVR, . Fleraremissinstanser uppehåller sig kring frågan om de styrmedel som är lämpligaslinom lokalbeståndel. och länsbostadsnämnden i Norrbollenslän anför att kostnaderna för värme och ventilation utgör en relativt litenandel av företagens allmänna omkostnader. Energikostnaden för lokaler avseddaför yrkesmässig verksamhet är vidare avdragsgill omkostnad i rörelsen. Dessaförhållanden medför att det i regel inte föreligger något ekonomiskt incitamenthos vare sig lokatutnyttjare eller fastighetsägare att vidtaga någraenergibesparande åtgärder, och länsbostadsnämnden iNorrboitens län förordar därför andra ålgärdslyper för att få till ståndenergihushållning i lokalbeståndet. NBD och framhåller att lokalbeståndetuppvisar varierande former av lokaler och användningssätt och atttvångsåtgärder på detta område måste te sig särskilt vanskliga. anserdäremot att lån, bidrag, taxor och skattetekniskaförmåner är lämpliga åtgärder då del gälter alt stimulera till energibesparandeinsatser inom tokatbeståndet. Mångainstanser tar också upp förvaltningsformernas betydelse förenergihushållningen. En väg att minska energiförbrukningen i bl, a,flerbostadshus kan vara att brukarna gemensami lar ansvarel för förvaltningenoch därmed också för besparingsåtgärderna framhålles av m, fi. Fleraremissinstanser påpekar alt man bör eftersträva en enkel administration avtillstånd och bidrag som erfordras för energihushåttningsåtgärder,Kommunslyrelsen i påpekar att man för s, k, enkla åtgärder börskapa en såväl för den enskilde som för kommunen enkel administration avtillstånd och bidrag, att antalet handlingar i vatie ärende måste begränsas ochatt besked måste kunna ges inom en kort lidsrymd. Liknande synpunkterframhålles av SVR som också ifrågasätter om skyldigheten att söka byggnadslovvid vissa typer av energibesparande åtgärder bör uppmjukas. Svenska föreningenför byggnadsvård anser all man bör vidare- Prop.1977/78:76 ' 161 utvecklasystemet med förhandsförfrågningar vid handläggningen av låneärenden ochbyggnadslovsfrågor för att ge den sökande vägledning , (Se ävenremisssynpunkter som redovisas i avsnitt 6.6,6.5 och 6,6,6,6,) En noggrann uppföljningav styrmedtenas effekter och snabba ändringar av bestämmelserna vid behovförordas av bl. De senare påpekar också attstödformerna måste möjliggöra ett kvalificerat projekteringsarbete för att manskall nå de eftersträvade resultaten från såväl energisynpunkt som frånestetisk synpunkt. Denbetydelse som många remissinstanser tillmäter i informationen som styrmedelframgår av föregående avsnitt. Vikten av en fortsatt och intensifieradinformationsverksamhet framhålles särskilt av riksaniikvarieämbelei,bostadsstyrdsen, BFR, energisparkommittén, , kommunsiy-rdserna iStockholm, och , Föreningen ,Industrigruppenför lätl byggeri. Industrins byggmaterialgrupp, NBD och , SARoch Arkitekiförbundei, , FasiigheisägareJÖrbundei, Swedisol ochVVS-information. Behovet av information kring motiven förenergisparverksamheten framhålles av flera instanser bland dem Kommunlörbundet,kommunstyrelserna i och samt Fastighetsägareförbundet.Energisparkommillén anser att oavsett vilka andra styrmedel som kommer tillanvändning måste en omfatiande information ges till fastighetsägarna. Ansvarethärför bör enligt energisparkommittén åvila kommittén. efterlyser en genomtänkt plan för information omenergihushållningsverksamheten, och förestår att 10 96 av den beräknadeekonomiska besparingen avsätts för informationsverksamhet. Flerainstanser framhåller att en information om olika åtgärders lönsamhet förfastighetsägaren kan stimulera till insatser för bättre energihushållning.Detta framhålles av bland andra bostadssiyrelsen, energisparkommillén,lekniska fakuUelen vid , , . Energisparkotninittén välkomnar den till rapportenbifogade åtgärdsbedömningen och anför att informationsverksamheten lidigarehämmats då det inte funnits någon redovisning av opartiskt organ för olikabesparingsåtgärders effekt. bör enligl energisparkommilténs meningfå i uppdrag att även fortsättningsvis uttar-dera olika åtgärdersenergihushållningseffekt i befintlig bebyggelse. Fteraremissinstanser befarar, som redan tidigare berörts, alt intresset för åigärderför energihushållning skall möjliggöra marknadsföring av även mind re välutprovade material och metoder. , m. fi, framhåller all den informationsverksamhet samhälletsvarar för måste ge tillräcklig information för att brukare och fastighetsägareskall kunna orientera sig om olika produkters II Riksdagen1977/78. 1977/78:76 162 Detta behov är särskilt stort i fråga om sådana relativt enklaåtgärder för vilka lån inle utgår och för vilka byggnadslov inle erfordras ochsålunda etter siatlig expertis inte automatiskt inkopplas. Somredovisats i avsnitt 6.6.4 anser många remissinstanser att detta behov skallkunna tillgodoses genom en obligatorisk etter frivillig besiktningsverksamhet.Länsslyrelsen i anför att den genomsnittliga fastighetsägaren iallmänhet inte torde besitta tillräcklig teknisk sakkunskap för att själv kunnabedöma vilka energisparåtgärder som i förhållande titt kostnaderna är mestlämpliga att vidta. Även om en sådan bedömning kan upphandlas av inom branschenförekommande specialister är det enligt mening mera förenligtmed den markering av samhällets ansvar för energiförbrukningen somstatsmakterna fastlagt alt samhället i en eller annan form tillhandahållerdenna specialisthjälp. Mot denna bakgrund förordar atterforderiig expertis inordnas i den statliga länsförvaltningen, altemativtinom länsstyrelserna eller länsbostadsnämndema. Någrainslanser kommenterar svårigheterna att åstadkomma en information som fyllerde krav som här redovisats. Fasligheiskonlorel I Siockholm påpekar att detföreligger stora svårigheter att utarbeta information för tänkbara hustyper ochdetaljlösningar så att icke den lämnade informationen misstolkas med negativaresultat som följd, Kommunslyrelsen I anför att information ochråd inte får sträcka sig längre än kunskaperna om vad som händer i byggnadernaniir åtgärdema genomförs och framhåller vidare att informationen måstestruktureras så att det inle råder någon Iveksamhel om vilka insatser somrekommenderas för nyproduktion och vilka som är lämpliga för befintligbebyggelse. Samhälletbör så långl möjligt utarbeta teknisk information om vilka åtgärder enskildasmåhusägare kan och bör vidta för att spara energi vilket framhålles av bl, a,NBD och . Kommunstyrelsen i påpekar att det härvid många gångergäller informaiion om enkla ting, så enkla att de därför inte uppmärksammas.Kommunstyrelsen nämner en enkel broschyr om hur man sätter fast tätningslist iolika fönstertyper som exempel på sådana biltiga insatser som vem som helst kanutföra som har värde från energihushållningssynpunkl. Värdet av exempel pågenomförda åtgärder för förbättrad energihushållning liksom olika slagsdemonslrationsanläggningar framhålles av bl. a. BFR, som anser att statliga ochkommunala byggnader lämpar sig vät som demonslrationsanläggningar.Länsstyrelsen i anför att anvisningarom hur hus bör skötassaknas i förvånansvärt stor utsträckning. Enligt , har planverketbl. a. genom broschyren om fuktskydd, visat att det är möjligt att ge tekniskaanvisningar och bestämmelser i en lättläst form. Ftera instanser har, somredovisats i avsnitt 6,6,5, påpekat betydelsen av bättre information omanläggningars drift. Viktenav en information titt hyresgäster och andra brukare framhålles av bl, a,länsbosiadsnämnden I , kommunslyrelsen i Prop.1977/78:76 163 , som båda avstyrkt lagstiftning om högstainomhustemperatur, efteriyser dock en rekommendation från centralt håll omlämplig inomhustemperatur eller ett intervall inom vilket denna bör ligga. NBDoch önskar information i form av ett jämförelsetal som visar normalenergiförbrukning för olika typer av värmeanläggningar och vid olika klimatfrån byggnadstyp m, m,, liksom normal energiförbrukning per kvadratmetertägenhetsyta i olika typfall. Industrigruppen förläll byggeri önskar ett påcentral nivå fastställt energipris som skall användas vid ekonomiska kalkyler. Fleraremissinstanser upptar, under rubriken information, behovet av en uppsökandeverksamhet. Som redovisats i avsnitt 6,6.4 anser många att en frivilliginspektionsverksamhet kan ges en sådan uppsökande roll. Energisparkommillén,länsbosiadsnämnden i KrIsUanslads län och och framhäWerati själva besiktningsbesöket med den information detta kan ge bör utgöra ettinte obetydligt incitament för att vidta vissa energibesparande åtgärder. framhåller den roll som massmedia, studieförbund m. fl. kan spela iinformationssammanhang liksom behovet av alt studiematerial framtages för olikaslags kursverksamhet. Kommunstyrelsen i efterfrågar ävenstudiematerial som kan användas för självstudier. 6.6.6.3 Energipris m. m. Enrad olika typer av ekonomiska styrmedel diskuteras av remissinstanserna.Utöver lån och bidrag för åtgärder för förbättrad energihushållning (somredovisas i följande avsniii) diskuteras bl, a. energipriser och energiskatter,energitaxor, bränsleklausuler, debitering, förbmkning av värme och varmvatten,samt olika typer av skattelättnader. Enrad instanser förordar höj da energipri sersomettav de viktigaste styrmedlen.En höjning av energibeskattningen eller annan höjning av energipriset förordassålunda av kommunstyrelsen I Siockholm, NBDoch , SVR, , . Energiprisets användbarhet som styrmedel påpekas -utan direkt rekommendation om höjning av priset - av bl. a. byggnadsslyrelsen.energisparkommittén, i och . NDB och NEDframhåller att subventionselementet i den statliga långivningen medför att detblir möjligt att vidta energibesparande åigärder som annars varit lönsammaförst vid betydligt högre energipriser. En höjning av energipriserna medfördärför att många energibesparande åtgärder framstår som ekonomiskt motiveradeutan särskilda subventioner. Flera instanser framhåller att en av statsmakternafastlagd långsiktig politik för energiprisets utveckling-genomförd med hjälp aven med tiden varierad energibeskattning - skulle ge en värdefull grundval 1977/78:76 164 för byggnads- och byggmaterialindustrins planering ochsatsning på teknisk utveckling. Flera instanser framhåller att intäkter frånenergibeskattning kan användas för att finansiera lån och bidrag för åtgärderför förbättrad energihushållning, Mekanjörbundet och VVS-tekniska .föreningenframhåller att en höjd energiskatt bör ulformas selektivt (momshöjning påenergi). Ett annat område som tilldragit sig stort intresse frånremissinstanserna är de debiteringsprinciper som finns för energiförbrukning.Många instanser har, som tidigare påpekats, framhållit vikten av att allaberörda parter - såväl brukare som fastighetsägare - ser ett direkt resullal avde åigärder de vidtar, fäster uppmärksamheten på alt en- i vissa fall lagfäst -självkostnadsprincip kan göra det omöjligt alt tillämpataxor med förbmkningssiyrande inriktning. Utformningen av et- ochfjärrvärmetaxor kommenteras av bl. a. , sektionen formaskinteknik vid KTH, kommunstyrelsen i Siockholm, Industrigruppen för lätlbyggeri,, SKIF och samt SVR. Ftera påpekar att el ochfjärrvärmelaxornas fasta avgiftsdel bör sänkas medan den röriiga delen av taxanbör höjas. För el bör en lämpligare avvägning mellan effektpris och energiprisövervägas. Mångaremissinsianser tar upp de olika sätt på vilka hyresgäster debiterasvärmekostnader. En översyn av de olika systemen för s. k. värmeklausulerförordas av , konsumeniverkel, bosiadssiy-retsen, energisparkommillén,och länsbostadsnämnden i , sektionerna förarkitektur och maskinsieknik vid KTH, Fasligheiskonlorel i , . Industrigruppen för län byggeri, Ingenjörsveienskapsakademien,NBD och , Byggnadsarbeiarejörbundei, SKIF och Konsultjöreningen, ,, , Fastighetsägareförbundei, Swedisol, VVS-Industrins InformaiionsrådAB och . och hänvisar därvid till deöverläggningar i frågan som aviserats mellan och , , Ingenjörsvetenskapsakadentien, NBD och NEDsaml Fasligheisägareförbundel hänvisar lill alt hyresrättskommittén f n, hartitt uppdrag att granska olika bränsleklausuler. Frågan omdebitering på den enskilda hyresgästen av faktisk värme- ochvarmvattenförbrukning samt elförbrukning i de falt så inle redan skerkommenteras av konsumeniverkel, energisparkommillén, tekniska fakulteten vidLunds universiiei, kommunslyrelsen i , och , som samttiga avstår från att förorda installationav mätare i befintliga byggnader där sådana saknas på grund av kostnaderna förinstallation och avläsning, m. fl, framhåller att i de fallelinstaltationen i en byggnad är utförd för kollektiv elmätning torde del varaekonomiskt förmånligare alt installera undermätare som avläses av bostadsförvaltningenän om varje hyresgäst skulle teckna separat abonnemang med elleverantören.Elleverantörerna är emellertid f n., på grund av gällande bestämmelser, inteberedda att tillåta sådana installationer. Prop.1977/78:76 165 Öbergm, fl, hemställer därför om ändrade bestämmelser i dessa hänseenden. Åtgärderför energihushållning i byggnader kan även stimuleras genom rätt lillskatteavdrag för kostnaderna, enligt vad som framhålles bl. a. i bilaga tillyttrande från NBD och samt i yttrande från seklionenför masklnieknik vidKTH. InstUuiionen för byggnadsieknik vid KTH framhåller att solvärmeinstallationerindirekt kan främjas genom att man beskattar etter avgiftsbe-läggerenergikällor proportionellt efter deras negativa ekologiska och miljömässigainverkan. 6.6.6.4 Lån och bidrag Mångainstanser pekar på den betydelse som lån och bidrag har för åtgärdsprogrammetsgenomförande. Enligt uppfattning är möjlighelerna tillfinansiering av åtgärder genom lån samt viltkoren för dessa lån, avgörande föri vilken ulsträckning fastighetsägarna kommer att vara beredda att vidta frivilligaåtgärder. Alt statsmakterna måste tillse att tillräckligt låneutrymme tUlskapasframhålles av bl. a. Mekanförbundei. Kommunstyrelsen i poängteraratt ett smidigt fullföljande av åtgärdsprogrammet bl. a. förutsätteratt medelfinns tillgängliga så att inga onödiga uppbromsningar sker. Flerainstanser påpekar de ekonomiska stödformernas betydelse som styrmedel ochframhåller att stödet bör konstrueras på sådant sätt att det leder till att iförsta hand de åtgärder vidtas som ger största besparing. Sådana synpunkterframföres av bl. a, riksantikvarieämbelel, energisparkommittén, länssiyrekernai Väsiinanlands och , InsUtutionen Jor byggnadsteknik vid KTH,och , , och . Länsslyrelsen i anser att stödet bör konstruerasså att åigärder i första hand inriktas på de byggnader och de byggnadsdelar somsvarar för en oproportionerligt stor del av energiförbrukningen. vänder sig mot schablonberäkningar vid lån- och bidragsgivning ochförordar istället ett flexibelt system som ser mer lill erhållenbesparingseffekt än vidtagen åtgärd. framhåller att mer omfatiandeupprustningsåtgärder i första hand är aktuella för småhus medan drifts-,underhålls- och injusteringsålgärder är de angelägnaste åtgärderna iflerbostadshusen. Eftersom de ekonomiska stödformerna i första hand inriktas påmer omfattande upprustningsåtgärder har det ekonomiska stödet i första handkommit småhusen till del. Om man bortser från stöd som avser anslutning lillIjärrvärme, värdet utbetalade stödet under /75 och 1975/76sammanlagt per lägenhet i flerbostadshus och mer än 5 000kr. per lägenhet i småhus. Delta visar enligt att energisparsiödetsnuvarande uiformning innebär en liten stimulans för flerboslaclshusens del.Samma slutsatser redovisas också av KTH.Energlsparkonimittén ställer sig tveksam till nu Prop.1977/78:76 166 gällandefördelningen mellan lån och bidrag och anser att bättre stimulanseffektererhålles genom gynnsammare lånevillkor. Riksaniikvarieämbeiet exemplifierarlånereglernas styrande verkan genom att påpeka att ytterst få befintliga husmed isolering av mineralull eller andra lätta material uppfyller kraven påtäthet, vilket medför att isoleringen gör ringa verkan. Lånereglerna bör enligtämbetet i fortsättningen ta hänsyn till detta och inte som enbartpremiera isoleringens tjocklek. Länsslyrelsen i anser att enfömtsättning för erhållande av lån och bidrag till energibesparande åigärderbör vara att en besiktning först genomförs. Attbidrag bör ulgå till den del av kostnadema för större åtgärder som inte ärfastighetsekonomiskt lönsam med dagens energipris framhålles av bl. kommunstyrelsen I , ,, och . Ftera instanser påpekaratt de ekonomiska stödformerna bör vara neutrala till olika boendeformer, framhåller, all på grund av skillnader i skattehänseende mellansmåhus med äganderätt och flerbostadshus, leder lånefinansierade åtgärder förnärvarande till olika kapitalkostnader vid i övrigt lika förutsättningar. Liknandesynpunkter framhålles av Hyresbostäder i i bilaga tillyttrande från kommunstyrelsen i . framhåller att mångaåtgärder som kan komma att omfattas av statliga lån och bidrag, samiidigi utgöreller lämpligen genomförs i samband med reparations- och underhållsarbeten, ochatt bostadsföretag som är schablonbeskattade - därför kan komma att behandlasoförmånligare än övriga bostadsföretag. Stödetsstorlek m. m.