prop · G10320 · 1977-12-31 00:00:00 — Förvaltningslagen innehåller nämligen inte som förvaliningsprocesslugennågon beslämmelse som unger ull rättelse uv förbiseendefel får ske ulan har endusten förfaranderegel som anger all part i allmänhet skall beredas tillfälle altyttra sig innan rättelse sker. Rättelse av förbiseendefel är således iniereglerad i lag vare sig när del gäller försäkringskassorna eller förvallningsmyndigheleri övrigi, 1 samband med en reglering uv försäkringskassornas omprövningsbefogenhelerhur därför ansetts lämpligt alt en uttrycklig föreskrifi om skyldighel ullrätta förbiseendefel las med, Punki 2innebär all ett beslul som har blivit oriktigt därför alt del har grundats på elluppenbarl felaktigt eller ofullständigt underlag skall ändras av försäkringskussu,1 ett ärende angående sjukpenning eller förtidspension kan t, ex, komma framett nyll läkarintyg, som ger en annan bild av den försäkrades hälsotillståndvid tiden för tillkomsten av del beslul som angrips. Andra exempel är all delpåvisas en ny omständighet som påverkar bedömningen av rätt lill sjukpenningför tid före sjukanmälan eller en ny beräkning av pensionsgrundande inkomst iett pensionsärende. Prop.1977/78:20 95 Punkt3 avser beslut som har blivii oriktiga på grund av uppenbarl felaktigrättstillämpning eller liknande orsak, Beslutsfuiiarnu hur t, ex, inte känt lilleller har missuppfattat en förfuitningsbestämmelse eller felbedömi besluis-underlaget.Hithörande felaktigheter kan avse t, ex, förutsätiningurna för erhållande avänkepension eller en felbedömning när det gäller frågan huruvida en inkomstskall hänföras lill inkomsl av anställning eller till inkomsl av annat förvärvsarh)etevid fastställande av sjukpenninggrundande inkomsl. Delkan ibland vara svårt all avgöra om beslutsfattaren har förbisett ellermissuppfattat en lagbestämmelse eller om han har misstagit sig i fråga om enfaktisk omständighet som ingår i beslutsunderiaget. För ull tolkningsproblem avdeltu slug inte skull uppkommu hur under punkt 3 föreskrivits un försäkringskussanskall ändra ett beslul inle buru då en uppenburt feluktig rältsiillämpning hurlegal lill grund för beslutet utan också av annan liknande orsak. Som exempelkan nämnas följunde full. En egenfdreiugure har för sin sjukpenningförsukringen kurenslid på tre dugur. Karenstid skull emellertid inte beräknas om en nysjukperiod börjar inom 20 dugur efter föregående sjukperiods slut. Om beslutsfuttureninte känner till dennu beslämmelse utun beräknar karenstid även för den sistasjukperioden är det frågu om uppenbart feluktig rättstillämpning. Om däremoiberäkningen uv ny kurenstid hur sin grund i utt beslutsfattaren felukiigt utgårfrån an har förfiutit sedan den första sjukperioden log slut.har han misstagit sig i fråga om en fuktisk omständighet. Rättelse skull ävendå kunnu ske enligt den nu ukluellu bestämmelsen. Del skull dock i bädu fullen vurufrågu om en uppenbur felukiighei. Riksförsäkringsverkethar anfört all begreppel uppenbart felaktig rällsiill-lämpning är svårtolkatoch att del föreligger risk för att rätlelsemöjlighelen kommer till användningäven då felaktigheten går tillbaka på fråga om tolkningen av praxis. Jag serdel för min del inte sorn någon nackdel all misstag i fråga om praxis skallkunna rättas lill på grund av bestämmelserna i detta lagrum, fömtsätt all delär fråga otn en stadgad praxis. Enbegärun om ändring behöver inle vara skrifilig. Det är över huvud lagel myckelviktigt alt det i detta lagrum föreslagna ändringsinslitulel inte hanteras påett alltför formellt sätt. Eftersom försäkringskassa skall vara skyldig alländra ett beslul som innehåller en felaktighet av nu angivet slag, skall kassani allmänhet rätta uppiäcklu feluktigheier även ulan yrkande av part. Ändring lillnackdel för enskild får dock självfallel inle görus ulan alt denne först harfåll lillfälle all yttra sig. Försäkringskassaskall inle ändra beslut som har prövats uv försäkringsrätt även om fömtsättningamai övrigi är uppfyllda. Del kan nämligen inle anses lämpligt att en lägreinstans ändrar beslut som har fattats av en högre instans, Sådanu beslut ändrasav den högre instansen själv. 1 paragrafens femte stycke ges nämligenförsäkringsrätt och försäkringsöverdomsiolen samma möjligheler som försäkringskassaalt ändra egna beslul. Förall en försäkringskassa skall vara förhindrad all ändra ell beslut som harprövats av försäkringsrätt bör emellertid krävas all försäkringsrätt har 1977/78:20 96 prövatbeslutet i sak. Hur försäkringsrätt endusi meddelal ett avvisnings- eller avskrivningsbeslul,skull della således inte hindra all försäkringskassun ändrur sill beslut, omförutsättningarna härför är uppfylldu. Inte heller bör hinder föreliggu omförsäkringsrätten hur pröval en annan del av måleländen som den ifrågusailaändringen uvser, Kassunsbedömning uv huruvidu förulsältningurnu för ändring enligl nu ifrågavarandereglerar uppfyllda skall alllid kunna komma under prövning uv högre instans.Begär någon all försäkringskassun skall ändra ell beslul och finner kassan attdetta inle kan ske, bör kassan meddela ett beslul av innebörd all föruisättningarnuför ändring inle är uppfylldu, sådani beslul kan sedan överklagas på sammasätt som övriga beslut av en försäkringskassa, Beslulel bör ges skrifilig fomimed hänsyn lill att det här är fråga om ell beslul som går den försäkrade emot.Eftersom sakfrågun i överinstansen inte skall prövas i hela sin vidd blir 3 i)andra slyckel 1. lugen om försäkringsdomslolar tillämplig vid hundläggningendär. Enligtandru slyckel får ändring underlåtas, om oriklighelen i beslulel är av ringu belydelse.Del kun t, ex, vura frågu om en orikiighei som i och för sig är uppenbar men ,somendast gäller ell obetydligt belopp. Det kan också vuru frågu om en uppenburfelskrivning som saknar betydelse för den beslulel gäller. Upptäcks enfelaktighet av detta slag av själv eller vid en inspeklion.kun kassan således underlåta alt göra ändring i beslutet. Påpekar däremoi denförsäkrade själv felaktigheten och vill ha en ändring lill stånd, bör ändringske om del kan anses vura uv belydelse för honom. Avtredje styckei framgår alt en försäkringskassa i princip inte skall kunna ändraett beslut om en förmån lill försäkrads nackdel såvitt gäller förfiuten tid,medan däremoi sådan ändring i allmänhel bör kunna ske lor framliden, 1 de falldå den försäkrade har lämnal oriktiga uppgifter eller eljest har förfaritotillbörligt skall liksom , oavsell omprövningsreglernu, återkrav enligl20 kap, 4 § AFL kunna ske. Bestämmelsenhur ulformuls på så sätt ull beslut inle får ändras lill försäkrads nuckdel,såvitt gäller förmån som har förfallit lill betalning, och inle heller i annalfull om synnerliga skäl talar däremot, I allmänhel föreligger det ingen ivekanom vid vilken lidpunkl en viss ersättning förfaller lill betalning, inlräffari allmänhet då ersättningen blir tillgänglig för lyftning, 1fråga om sjukpenning och föräldrapenning räknas tiden från den dag förmånenavser, Såvilt gäller folkpension och tilläggspension är förfallodagen den dagdå pensionen enligt pensionsulbetalnings-kungörelsen tidigast kan lyftas, dvs,i allmänhet den 15 i . Omdel föreligger synnerliga skäl skall man kunna underlåta att dra in en förmånför framliden. Del kan vara fråga om en förmån som, visserligen felaktigt, harutgått och är av avgörande betydelse för den försäkradesförsörjning. Den försäkrude kan i ell sådani fall ha inrättat sill liv etterden utgående förmånen. Om han då är ulan skuld till det felaktiga beslulel, bördel finnas möjlighet for honom att fä behålla förmånen. IIjärde stycket har lagils in en beslämmelse om under hur lång lid Prop.1977/78:20 97 ändringsmöjlighetenenligl denna paragraf slår öppen. Huvudregeln är därvid att ändring inte fårske har förfiuiii från den dag då beslutet meddelades. Ävenefter utgången av denna lid skall dock enligl andra punkten ändring i vissafall kunna ske, om del först därefter kommer fram sådana omständigheter som börföranleda all beslulel ändras. Någon absolut tidsgräns har inte angetts iparagrafen. När en sådan omständighet kommer fram bör den försäkrade så snartsom möjligt underrätta härom. Har den försäkrade utananledning dröjt med att åberopa en ny omständighet, bör detta i allmänhet varahinder för ändring efter tvåårsfristen. Ändringav muntliga beslul skall kunna ske i samma omfattning som i fråga om skriftligabeslul. Den särskilda beslämmelse angående omprövning av muntliga beslut, somfanns i utredningens förslag och som innebar att omprövning av sådana beslutskulle äga rum oberoende av om beslutet var behäftat med en kvalificeradfelaktighet eller inte, har ansetts obehövlig. Bakgrunden till dennabestämmelse var nämligen att man för de muntiiga beslutens del ville hamöjlighet alt åsladkomma ett skriftligt beslut som bl. a, kunde ligga tillgrund för besvärsprövning. Samma effekt uppnås i stort sett genom den i 11 §tredje stycket upptagna bestämmelsen att förnyad prövning alllid skall ske närbesvär anförs av enskild. Denna bestämmelse saknade motsvarighet iutredningsförslaget. Ändring enligt 10 § skallgöras av den försäkringskassa som har meddelal det felakiiga beslutet. Någrasärskilda regler om beslutförheien har inte tagits in. Har det ursprungligabeslutet inom fattats av ett organ med särskild behörighetföljer av allmänna regler om beslutförhet i 18 kap. AFL att della organ ocksåskall pröva ändringsyrkandet. Avser felaktigheten t, ex, ettförtidspensionsärende, är det pensionsdelegalionen som skall pröva ändringsyrkandel,och är det fråga om t, ex, hustruiillägg, ankommer prövningen påförsäkringsnämnd, 1 annal fall är det en tiänsteman som prövarändringsyrkandet. Ofta torde det då vara lämpligt att en högre tiänsteman änden som har meddelat det urspungliga beslutet gör ändringen, 1 femte siycket har tagitsin en bestämmelse av innebörd att de regler om ändring av egna beslut som harföreslagits för försäkringskassa skall gälla också för försäkringsrätt och försäkringsöverdomsiolen.Har försäkringsrätt meddelat ett beslul som innehåller en felaktighet av detslag som avses i första slyckel skall således försäkringsrätten vara skyldigatt ex officio eller på begäran företa ändring. Om del är försäkringsöverdomsiolensom har meddelat ett sådani beslul skall denna domstol göra ändringen. Bestämmelseni nuvarande II tj, av innebörd all tvist mellan allmännaförsäkringskassor angående tolkning eller tillämpning av AFL på yrkande av 7 1977/78. Prop.1977/78:20 98 någonav kassorna skall avgöras av , har utmönstrats.Ifrågavarande beslämmelse överfördes till AFL års lag om allmänsjukförsäkring och lär inte ha tillämpats sedan AFL:s tillkomst. Sedan deallmänna försäkringskassorna numera har upphört att vara försäkringsgivare påden obligatoriska sjukförsäkringens område, fyller bestämmelsen i ännu mindregrad någon funktion, 1 slällel har i paragrafen införls bestämmelser om besväröver allmän försäkringskassas, och försäkringsrättsbeslut. Bestämmelsenatt talan mot beslul i ärende angående försäkringenligt AFL skall föras hos försäkringsrätt blir lillämplig bl. a, i fråga omärenden angående arbetsgivaravgifter. Även dessa ärenden kommer således attkunna prövas i tre instanser. Handläggnings- och besvärsbestämmelser när delgäller avgiftsärendena finns f n, ilagen(1959:552)om uppbörd av vissa avgifterenligt lagen om allmän försäkring m, m. Dessa beslämmelser har anpassats tillde ändrade reglerna i AFL. Genomden nya bestämmelsen om besvär över beslut införs ävenbesvärsbestämmelser för vissa fall där besvärsregler saknas, gällerutbyte av tilläggspension mol engångsbelopp enligt 15 kap. 3 § AFL, ärendenenligt kungörelsen (1967:209) om avdrag från folkpension i vissa fall ochärenden angående frivillig pensionsförsäkring (22 kap, AFL). Dessa ärenden börnämligen betrakias som ärenden angående försäkring enligt AFL. 1andra styckei har införts en hänvisning till bestämmelserna i förvaltningsprocesslagenom talan mot försäkringsrätts beslut. Tredjestycket saknar motsvarighet i utredningens förslag och innehåller enbestämmelse om skyldighet för försäkringskassa att alltid ta upp ett besluttill ny prövning när besvär har anförts av enskild. Bestämmelsengäller således endast när enskild har anfört besvär, 1 de fall dåriksförsäkringsverket har anfört besvär kan man nämligen ulgå från attsituationen genomgående är sådan att försäkringsrätt bör pröva besvären, Detfår ju då fömtsättas oftast vara fråga om beslut enligt nytillkommenlagstiftning där praxis inte har utbildats, beslut inom områden där praxis ärvacklande eller beslut där delade meningar förekommer i en pensionsdelegation,således typiska exempel på beslut som bör överprövas av högre instans, Däremoihar riksförsäkringsverkel, som framgår av 12 §, alllid möjlighet att begäraändring enligt 10 § och således få till stånd rättelse av uppenbart felaktiga beslul. Enligttredje slycket får ändring ske endast i enlighel med klagandens yrkande. Det ärnaturligt att försäkringskassa inte får ändra lill försäkrads nackdel närbesvär har anförts. På grund av en beslämmelse i 29 § förvaltningsprocesslagen,som enligt vad jag föreslår skall bli tillämplig på försäkringsrätt och försäkringsöverdomsiolen,får ändring som går utöver yrkandel ej ske i besvärsinstanserna om den inteärtill det bättre för enskild. Motsvarande bestämmelse saknas förförvaltningsmyndighets del. 1977/78:20 99 vissabesvärsprövande funktioner läggs på försäkringskassorna måste en särskildbestämmelse härom införas i AFL, Bestämmelsen innebär emellertid inle bara attändring ej fårske till nackdel för försäkrad. Ändringen skall också vara helt iöverensstämmelse med den försäkrades yrkande för att den skall kunna göras iförsäkringskassa, I annat fall skall ärendet översändas till försäkringsrättför prövning lillsammans med uppgift om kassans slåndpunktstagande. Jag harnämligen ansett alt den som besvärar sig skall ha rätt alt räkna med alt hansbesvär prövas av en högre instans än den som har fattat det ursprungligabeslutet, i den mån den lägre instansen inte anser sig kunna ändra beslutethelt i överensstämmelse med yrkandet. En annan ordning skulle kunna leda tilltillämpningssvårigheter. Om kassan beslutar om ändring i enlighet med yrkandelskall däremoi besvären anses förfallna och handlingarna skall inte översändas lillförsäkringsrätien. Man måsle räkna med altdet inte alllid klart framgår av en besvärsskrivelse vad klaganden egentligenhar för yrkande, 1 sådana fall kan det vara svårt för allveta om den ändring som kassan anser sig kunna göra på egen hand är i enlighetmed klagandens yrkande. Om tveksamhet råder i detta hänseende, måsle kassan avslåfrån alt ändra beslutet och låta handlingarna gå vidare lill försäkringsrätten. Några särskilda regler om beslutförhetnär det gäller förnyad prövning hos försäkringskassa har inte tagits in ilagen. Har del urspmngliga beslutet fattats av ett organ inom kassan medsärskild behörighel skall delta organ - liksom när del gäller ändring enligt 10§ - också göra den förnyade prövningen. 1 fråga om ijänslemannabeslul är detdock naturligt att den förnyade prövningen alltid sker på centralkontoren. Detankommer på att utfärda närmare anvisningar om vem somskall göra sådan prövning etc. Det bör påpekas att nyprövning enligl delta lagmm kan ske endast om besvärshandlingen kommer in irätt lid. Efter besvärstidens utgång kan ändring ske endast om beslutetinnehåller en kvalificerad felaktighet av del slag som anges i 10 § Är så intefallel skall meddela beslut av innebörd alt besvären inte kantas upp till prövning och att fömtsättningarna för ändring enligt nyssnämndalagrum inle är uppfyllda, sådant beslul kan naturligtvis överklagas ivanlig ordning. Paragrafeninnehåller de grundläggande bestämmelserna om riksförsäkringsverkels talerält.I försia slyckel finns lill att börja med en allmän besfämmelse om att riksförsäkringsverkelhar alt verka för all beslämmelserna om den allmänna försäkringen tillämpaslikformigt och rättvist. Av denna anledning skall verket kunna vara part i målvid försäkringsrätt och försäkringsöverdomsiolen när det gäller överprövning avförsäkringskassas resp. försäkringsrätts beslul. Del är enligl min mening inlelämpligt all Prop.1977/78:20 100 riksförsäkringsverketför talan vid försäkringsrätt i sådana mål där en avdelning inom verket harmeddelat beslut i första instans. Sådana beslul förekommer framförallt iärenden om arbetsgivaravgifter och ärenden enligt äldre yrkesskadelagsiiftning.Någon beslämmelse som ger riksförsäkringsverkel möjlighel all vara part vidöverprövning hos försäkringsrätt av del egna verkels beslul har därför inle medtagits.Jag anser däremoi att del inte föreligger något hinder att riksförsäkringsverkeläven i ett sådani mål för talan vid försäkringsöverdomsiolen. Någoi undanlagfrån regeln all riksförsäkringsverkel är part i fråga om överprövning avförsäkringsrätts beslul har därför inte föreskrivits. Riksförsäkringsverketskall vidare liksom enskild pari ha möjlighel all begära ändring av beslulenligt 10 i;. En bestämmelse härom har intagils i försia slycket sista punkten. Eftersom avsikten inte ärattriksförsäkringsverket alllid skall föra talan i försäkringsrätt när denenskilde har klagat, har i andra slyckel intagits en bestämmelse om all riksförsäkringsverkelbeslämmer huruvida verket skall föra talan i sådana mål. Försäkringsrätt skalldock kunna förelägga all svara i ell mål. En bestämmelsehärom har införls i andra styckei sista punkien, 1 försäkringsöverdomsiolenskall däremot regelmässigt vara part. Delta framgår avden allmänna bestämmelsen i första slycket och av det faktum alt någoninskränkning, motsvarande den som görs för försäkringsrätts del, inte sker ifråga om försäkringsöverdomsiolen, Riksförsäkringsverkelskall kunna anföra besvär lill förmån såväl för enskild pan som för delallmänna. En beslämmelse som klarlägger delta har tagits in i tredje stycket, 1 anslutning till dennaparagraf bör las upp några särskilda frågor som hänger samman medriksförsäkringsverkets talerält, F, n, införskaffas huvudparten av den ulredningsom förekommer i socialförsäkringsmål oftast av myndighelen själv. Genom attförsäkringskassorna alllid yttrar sig i de fall då besvär har anförts överkassans beslul, medverkar kassorna i slor utsträckning när det gäller allinförskaffa sådan ulredning för besvärsmyndigheternas räkning. Detta är imånga fall naturligt genom all kassorna har tillgång till det material somerfordras. Någon ändring i delta hänseende avses inte bli följden av förslagetalt riksförsäkringsverkel skall inta partsställning i socialförsäkringsmål, fall då ytterligare ulredning erfordras i besvärsinstanserna bör detemellertid ingå i uppgifter all införskaffa sådan. Oftatorde det praktiskt lösas så att försäkringskassorna även här på uppmaning avriksförsäkringsverket får medverka till all införskaffa uiredningen, I bl, a.taxeringsprocessen finns det möjlighel för motpart all, sedan besvär i vanligordning har anförts, föra talan mot beslutet, trots att den för honom stadgadebesvärstiden har gått ul. Del förefaller dock varken tilltalande ellernödvändigt alt införa någon form av s. k, anslulningsbesvär inom socialförsäkringen.Om en enskild anför besvär över en försäkringskassas beslul och Prop.1977/78:20 101 yrkarhögre ersättning i något hänseende, skull således riksförsäkringsverkel -omverket inle självi har anfört besvär i räll lid - inle ha möjlighel ull unföruanslutningsbesvär även om verkei i och för sig anser all den ersättning som harbeslutats är för hög. Omdäremot är den klagande parten, får det förutsättas att verkeitillvaratar även den enskildes iniresse. Anslulningsbesvär behövs således inleheller i detta fall. Skulle inle påpeka en felaktighet,som den enskilde inte själv har upptäckt, hur dessutom försäkringsrätt möjligheluti ex officio rällu till felet. Enligt 29 ij förvuliningsprocesslagen kannämligen domslolen även ulan yrkande beslula till del bättre för enskild part,om del föreligger särskilda skäl och det kan ske utan men för motstående enskilliniresse. Enannan frågeställning av processrätlslig karaklär är om riksförsäkringsverketskall kunna föra talan mot beslut av försäkringsrätt i sådana fall dåförsäkringsrätten efler besvär av enskild har fastställt försäkringskassas besluloch riksförsäkringsverkel inle har fört lalan i försäkringsrätt. Enligt den s.k, instansordningsprincipen kan part inte räkna med alt i högre instans fåandra yrkanden prövade än sådana som har varil under bedömande i den lägreinstansen. En tillämpning uv denna princip skulle i det nämndu exemplet ledatill att riksförsäkringsverkel inle hade möjlighel ull fä sin lulun prövad UV försäkringsöverdomsiolen,eftersomverkets yrkanden inte tidigure har varit prövade. Förhållandena är dock inteidentiska med de förhållanden som instansordningsprincipen närmasl avserattreglera, eftersom inte har uppträtt som part i försäkringsrätten.Ell avsteg från denna princip bör därför göras otn del är på det sällel altriksförsäkringsverket anseratt ett beslul som har fallals uv försäkringskussaoch hur fusislällls uv försäkringsrätt bör ändrus i den försäkrudes fuvör. Harbeslutet ändrats av försäkringsrätten, bör nalurliglvis riksförsäkringsverketha möjlighet all överklaga såväl lill förmån för som lill nackdel förförsäkrad. Verket kun dock i ett sådunt fall inte yrka en lägre förmån änkassan hur beviljat. a. beslämmelser om ingivande uv besvärshandling och moisvarar idetta hänseende i huvudsak nuvarande 13 i;. Huvudregeln skall såledesfortfarande vara att besvärshandling skall tillställas den myndighei ellerdomstol som har meddelat beslutet. Enligt andra stycket skall dock besvären lasupp till prövning, om de före besvärstidens utgång har kommit in tillbesvärsmyndigheten istället för till beslutsmyndigheten. Även deltaöverensstämmer med vad som gäller f n. Vidare får det anses befogat att godtabesvär som före besvärstidens utgång har kommii in till riksförsäkringsverkel.Detsamma gäller om besvär över försäkringskassas, ellerförsäkringsrätts beslut i rätt lid har kommit intill allmän försäkringskassa,även om besvären inie avser kassans eget beslul. Prop.1977/78:20 102 1nu förevarande paragraf har vidare intagits en bestämmelse om all besvärstidenskall vara i stället för som tidigare . Eftersomförsäkringsrätt inte avses lå den möjlighet som riksförsäkringsverketsbesvärsavdelning nu haratt ex officio pröva försäkringskassebeslut blir del iframliden mycket viktigare att gällande besvärsregler iakttas. En förlängningav besvärsliden inom socialförsäkringsprocessen underlättar för den försäkradeatt få beslut prövade i högre instans. När det gäller besvär somanförs av bör besvärsliden räknas från dendag då beslutet meddelades, Riksförsäkringsverkel erhåller nämligen inleregelmässigt meddelande om försäkringskassas eller försäkringsrätts beslut. Föraiinan part bör däremot besvärsliden räknas från det han har erhållit del avbeslutet. Här måsle man räkna med att beslulsmeddelande alltid sänds ut.Formell delgivning sker dock i allmänhet inte närdet gäller försäkringskassas beslul,varför man som ulgångspunkl för besvärstiden ofta måste godta partens egetpåslående om när han har fåll del av beslutet, om detta inle motsägs av annan ulredningi målet. Är man angelägen om att ha en fast utgångspunkt för besvärsliden,finns möjlighel alt sända ut beslutet med mottagningsbevis eller använda delgivningsförfarande. 7.4 Förslagettill lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension Ändringeninnebär alt även försäkringsrätt ges möjlighet all från banker och andrapenninginrättningar begära in uppgifi som är av belydelse för tillämpningen avlagen. 7.5 Förslagettill lag om ändring i lagen (1975:380) om delpensionsförsäk ring Ändringenav hänvisningen till 20 kap. AFL innebär en anpassning till de nyabestämmelserna i delta kapitel.