prop · G103181 · 1977-12-31 00:00:00 — beslut om laxering införts felaktigt i taxeringslängd ellerhar taxering av fysisk person eller dödsbo blivit oriktig lill följd avuppenbar felräkning eller annan uppenbar felaktighet i fråga om vissa avdrag m.m. får den myndighet som ombesörjer längdföringen (lokalskatlemyn-dighet ellerlänsstyrelsen) besluta om rättelse. Rättelse får efter utgången av mars månad året efter taxeringsåret beslutas endast om anmärkning Prop.1977/78:181 109 angåendefelaktigheten gjorts hos den som skall besluta om rättelse (72 a §TL). RS-utredningenframhöll rapport att systemet med dubbla underrättelser var onödigtkomplicerat och vållade irritation i vissa fall hos de skattskyldiga.Utredningen förordade att man i stället skulle införa en ordning medpreliminära och slutliga beslut och ett förenklat underrättelse-förfarande.Förslagen i denna del behandlades inte i prop. Utredningen knyter an lillförslagen i . Enligt utredningen bör man sålunda slopa systemet meden ny lika|ydande underrättelse i de fall där underrättelsen om ifrågasattavvikelse från deklaration inte hur föranlett erinringar från denskattskyldige. Utredningen förordar i stället följande ordning. När taxeringsnämndenförstu gången lar ställning i ett laxeringsärende skall nämnden fatta ettformellt beslut om laxeringen. Detta beslut skall vuru preliminärt. Denskatlskyldige får komma in med erinringar mot beslutet. Om så sker skalltaxeringsnämnden fatta ett nytt beslut. Del skall vara slutligt omtaxeringsnämnden inte frångår sitt tidigare beslut. I annat fall fattartaxeringsnämnden ett nytt preliminärt beslut. får även på egetinitiativ fatta nytt preliminärt beslut. Enligtförslaget rapport fanns ingen begränsning i taxeringsnämndens rättatt fatta nytt preliminärt beslut. Vissa remissinstanser uttryckte farhågor föralt ett sådani system kunde medföra att preliminära beslut skulle komma attanvändas i för stor utsträckning och ersätta den normala kommunikationsformenmed förfrågningar innan beslut fattas. Häremot kan enligt utredningens mening ioch för sig anföras an ijänste-mannagranskningen bör medföra ullluxeringsärendena är vul förbereddu genom förfrågningar och andra utredningarnär. ärendet första gången föredras i taxeringsnämnden. Utredningen påpekaremellertid alt detta i sin tur bör medföra atl inkomna erinringar ofta inteföranleder ändring av det preliminära beslutet. Slutligt beslut kommerdå allutfärdas direkt. I de full där erinringarna föranleder nämnden att frångå sitttidigare beslut bör ärendet normalt vara så allsidigt utrett att del intebehövs mer än ett förnyat preliminärt beslut. Utredningenser därför från praktiska synpunkter inte något hinder mot atl man begränsartaxeringsnämndens rätt att fatta nytt preliminärt beslut. Med en sådan begränsningtillgodoser man remissinslunsernus synpunkter. skall få rätt atl fatta högst ett nyttpreliminärt beslut. Förslagetinnebär således all taxeringsnämnden skall fatta slutligt beslut Prop.1977/78:181 110 omden skattskyldige kommer in med erinringar med anledning av taxeringsnämndensandra preliminära beslut. Slutligt beslut skall också fattas om denskattskyldige efier taxeringsnämndens första preliminära beslut begär det.Preliminärt beslut som inte har ersatts av ett nytt beslut skall efter utgångenav taxeringsperioden anses som slutligt beslut. Besvär skall enligtutredningens förslag få anföras endast över slutligt beslut. Genom att slutligtbeslut kan fattas får den skattskyldige tillfällealt tidigt anföra besvär hos skatterätten. Utredningen erinrar idetta sammanhang om alt myndighet enligt allmänna förvaliningsrättsligaprinciper får rätta beslut som är uppenbart oriktigt. Att delta också gällertaxeringsnämnden framgår, uttalar utredningen, av 69 § 3 mom. TL där möjlighettill omprövning förutsätts. Även i det föreslagna taxeringsförfarandet börenligt utredningens mening slutliga beslut kunna omprövas. Inkommerskatiskyldig med erinringar över slutligt beslut ochframstår beslutet som uppenbart orikligt, skall taxeringsnämnden givetvis kunnarälla beslutet. Samma förhållande anser utredningen böra gälla omtaxeringsnämnden erhåller uppgifier som kan föranleda ändrat beslut, exempelvisnya eller ändrade kontrolluppgifter. Enligtförslaget rapport skulle underrättelse om preliminärt beslut sändasi vanligt brev utan underskrift. Underrättelse om slutligt beslut skulledäremot sändiis i rekommenderat brev med underskrift uv ordförunden. Bukom förslugel låg,påpekur utredningen, en sirävun utt förenkla hanteringen UV underrättelserna.Utredningen unser alt man bör bygga vidare på detta förslag och anför bl. Underrättelsernubör i stor utsträckning kunna framställas ADB-mässigi. Genom atl de preliminäraunderrättelserna sänds ulan underskrift kan de i vissa fall expedieras direktefter utskriften, vilket innebär tidsvinster. Även i de full då endusi stommarlill underrättelser kun frumställus ADB-mässigt kun mun enligt utredningensmening uppnå väsentligu tidsvinster i hunte-ringen om mun slopar kruvet påunderskrift. Mot lorfurandel utt sänduunderrättelser i vanligt brev kan anföras att garantier saknas för att beslutetkommer till den skuttskyldiges kännedom och att risk lor rättsförlusterdärigenom kun uppkommu. Utredningen unser risken för ull underräiielse omtuxeringsnämndens beslut inte kommer den skatlskyldige till hända är liten. Omdetta ändå inträffar får han kännedom om beslutet när debetsedel på slutligskatt sänds ut luxeringsåret. Utredningen erinrur om ullsenaste tidpunkten för anförande uv ordinära besvär över taxeringsnämndensbeslut föreslås vara utgången av februari månad året efier taxeringsåret och alträtt lill extraordinära besvär skall föreligga om debetsedel inte har erhållitsunder Prop.1977/78:181 111 taxeringsåret.Med hänsyn härtill unser utredningen atl rättsförluster inte skull behövuuppkomma genom del föreslagna underrälielseförfurundei. Utredningenfrumhåller vidure atl om underrättelse om preliminärt beslut anses kunnasiindas ut i vanligt brev bör detta gälla i lika hög grad för slutligt beslut.Garunliernu för ull underrättelse om slutligt beslut kommer den skutiskyldigetill handu unser utredningen vura lika stora eller större än belräffundepreliminärt beslut. Med hänsyn härtill föreslår utredningen utt ävenunderrättelse om tuxeringsnämndens slutliga beslut sänds ut i vanligt brev. Iunderrättelse om taxeringsnämndens beslut skall enligt utredningens förslagbesvärshänvisning lämnas. Detta föreslås gälla även underrättelse ompreliminära beslut eftersom dessa i stor utsträckning automatiskt övergår tillslutliga beslut vid taxeringsperiodens utgång. Utredningenföreslår att nuvarande bestämmelse i 65 § TL om kommuni-cering skall utgå ochatt taxeringsnämndens skyldighet atl kommunicera skall följa föreskrifierna iI5§ förvaltningslagen. Skatiskyldig skall dock beredas tillfälle att yttra sigpå sätt nu är föreskrivet när ett andra premiminäri beslut omprövas påtaxeringsnämndens initiativ och den ifrågasatta ändringen avser höjning avtaxeringen eller särskild avgift. Taxeringsarbelet avsespågå lill utgången av november månad taxeringsåret. Beslut som innebär ändringav tidigare beslut kan således fattas t. o. m. . Utredningenpåpekar emellertid att maskinell utskrift av slutskatlesedlar av tidsskäl måstepåbörjas . Sedan utskrift och kuvertering avslutskatlesedel skett finns det enligt utredningens mening knappast någonpraktisk möjlighet att ändra denna, om taxeringsnämnden sedermera ändrartidigare faltal beslut. Den debetsedel som utsänds /december utvisardå debiteringen på ett underlag som inte överensstämmer med taxeringsnämndenssenaste beslut. Utredningen anser alt i sådana fall - vilka enligt utredningensmening mycket sällan torde inträffa - rättelse bör göras enligt de regler somgäller för längdföringsfel. Behov av ett enkelt rältelseförfarande kommersåledes att finnas även i det föreslagna systemet. Utredningen föreslår därföratt 72 a § TL kvarstår oförändrad. Utredningensförslag atl den särskilda kommunikationsregeln i 65 § TL skall utgå harföranlett erinringar från bl. Kammarrättenframhåller atl den gängse tolkningen av 65 § TL är atl taxeringsnämnden skallge den skatlskyldige tillfälle att yttra sig inte bara i fall då nya faktakommit till i ärendet utan också då nämnden i rättsligt hänseende bedömer ettförhållande på annat sätt än den skattskyldige gör. Lägelkan exempelvis vara del, påpekar kammarrätten, att den skaitskyl- Prop.1977/78:181 112 digei sin deklaration anger atl han fått ett visst stipendium och hänför det lillskattefri inkomst medan taxeringsnämnden finner stipendiet ha karaktär avskattepliktigt periodiskt understöd. Såvitt kammarrätten bedömer det krävs iexemplet inte kommunikation enligt reglerna i 15 § förvaltningslagen medan 65 §TL ger nämnden anledning alt ge den skattskyldige möjlighet atl argumentera motnämndens bedömning, som innebär avvikelse från självdeklaration. Kammarrättenanser atl den föreslagna ordningen synes föra med sig en opåkallad försämringför de skattskyldiga. Liknande synpunkter anförs av i länoch USS. Utredningensförslag om indelning av taxeringsnämndens beslut i preliminära och slutligabeslut har föranlett erinringar från olika synpunkter. Enligtkammarrättens i mening är en ordning som innebär att preliminärabeslut efter en lid blir slutliga från principiell synpunkt mindre lyckad. Lantbrukarnasskattedelegation anser att det föreslagna systemet med preliminärt beslut följtav erinran från den skatlskyldige, eventuellt nytt preliminärt beslut, nyerinran och därefter slutligt beslut kommer av mångu skattskyldiga attuppfattas som mer obegripligt än det nuvarande systemet. Om del dessutom intefinns garantier för att den skattskyldige får ett slutligt beslut fråntaxeringsnämnden i annan form än debetsedel på slutlig skatt är risken försammanblandning än påtagligare. Detbör enligt delegationens mening ovillkorligen åligga den taxeringsnämnd somutsänder preliminärt beslut alt även lämna ett slutligt beslut till denskattskyldige. Om den skattskyldige får en påminnelse om det slutliga beslutetförst när debetsedeln korhmer är del fara värt alt han inte förstår sambandetmed det tidigare preliminära beslutet. Länssiyrelseni ser del som en ytterst angelägen uppgift förtaxeringsmyndigheten alt verka för att taxeringarna blir sådana alt tids-,personal- och kostnadskrävande skatteprocesser i största möjliga utsträckningkan undvikas. Med hänsyn härtill bör enligt mening allamöjligheter ges taxeringsnämnden att redan i första instans åstadkomma riktigabeslut. Lagfäst begränsning av antalet beslut i taxeringsnämnden utgör ettopåkallat hinder i denna strävan. Antalet slutliga eller preliminära beslut bördärför inte begränsas. Liknandesynpunkter anförs uv länsstyrelserna i , , Västmanlands.Kopparbergs. och saml FAR. Länssiyrelseni framhåller att med den utformning som lagförslaget fått harvissa direkt negativa effekter uppstått. Om det i ett fall där två preliminärabeslut redan meddelats kommer fram nya uppgifter, t. ex. nya kontrolluppgifter,som utvisar att det tidigare beslutet uppenbart är felaktigt, kan detta rättasendast genom ett slutligt beslut. För den skattskyldige återstår då endasl altanföra besvär hos skatterätten om han inte är nöjd med beslutet.Taxeringsnämnden kan i det läget inte behandla frågan med mindre del senastfattade beslutet är uppenbart felaktigt och skall omprövas av det Prop.1977/78:181 113 Enligtlänsstyrelsens mening har möjligheten för taxeringsnämnden att åsätta en riktigtaxering minskat avsevärt genom den föreslagna begränsningen. För alt minskabelastningen på skatterätterna och göra umgänget med allmänheten så smidigt sommöjligt föreslår att taxeringsnämnden ges möjlighet att omprövaett slutligt beslut även om det inte framstår som uppenbart oriktigt. Liknande synpunkter anförsav USS som dessutom framhåller att inte heller den skattskyldiges möjlighet atlerhålla slutligt beslut så snart ett första preliminärt beslut har gått honomemot kan anses särskilt ändamålsenligt. Den förhållandevis kortataxeringsperioden och domstolarnas arbetsbelastning talar mot en sådanordning. Dessutom kan den skattskyldige i vissa lägen utnyttja denna möjlighetför att avskära taxeringsnämndens granskningsverksamhet i ett tidigt skede avtaxeringsperioden. Man kan nämligen enligt utredningens mening inte utgå frånatt alla ärenden som föredras i nämnden är så väl förberedda att nytt materialinte kan flyta in under senare del av taxeringsperioden. Utredningen anser attgällande beslutsordning bör behållas t. v. i avvaktan på en genomgripandeöversyn av besluts- och besvärsformerna inom taxeringsprocessen. FöreningenSveriges taxeringsrevisorer anser atl utredningens förslag att antalet preliminärabeslut för en och samme skatiskyldig skall begränsas till två är praktiskt.Föreningen framhåller att det dock kan uppstå komplikationer i de fall enrevision bör företas efter det att två preliminära beslut meddelats. Antingenmåste man förbjuda taxeringsnämnden att starta en revision sedan tvåpreliminära beslut fattats eller också måste regeln om begränsning av antaletpreliminära beslut mjukas upp eller tas bort. Även iGöteborgs och län påpekar att kompliktioner kan uppstå när det gällerkommunicering av revisionspromemorior. Vidare framhåller att detav förslaget inte framgårom slutligt beslut för en skatiskyldig kan delas uppså att ett beslut sker för laxeringen och ett annat för skattetillägg ellerförseningsavgift. anser det sålunda inte klart framgå om ettslutligt beslut beträffande taxeringen utesluter ett efterkommande preliminärtbeslut beträffande skattetillägg eller förseningsavgift. Länsstyrelsenanser det angeläget att taxeringsnämnderna ges möjlighet att ändra felaktigabeslut. Delta bör enligt mening formuleras mjukare genom attkravet på att felaktigheten skall vara uppenbar utgår. Vidare anserlänsstyrelsen att villkoret att den skatlskyldige inte anfört besvär bör utgå.Del kun vara svårt för taxeringsnämnden att kontrollera om besvär anförts föreden dag rätlelsebeslutet fattas. Lantbrukarnasskaitedelegation anför att om man trots allt skulle bestämma sig för den avutredningen föreslagna modellen vill delegationen förorda följande ordning. Tvåolika slag av debetsedlar skall användas, en för fall då avvikelse skett 8 1977/78. Prop.1977/78:181 114 ochen för övriga fall. På de förstnämnda bör finnas en talong eller dylikt som kanrivas bort och som porlofritt kan sändas till den lokala skattemyndigheten.Talongen utgör en rekvisition på underrättelsen om avvikelse som därefter sändstill den skattskyldige. Genom detta förfarande skulle de som inte fåttunderrättelse dels klart och tydligt uppmärksammas på atl avvikelse skett, delspå ett enkelt sätt få reda på innehållet i densamma. Länsstyrelseni Kopparbeigs län påpekar att taxeringsnämndens möjlighet att fatta beslutunder taxeringsperioden begränsas av att debetsedlar i slutet avtaxeringsperioden redan färdigställts. Nytt beslut synes enligt länsstyrelsensmening inte kunna meddelas när förberedelserna för expedition avslutskatlesedlar nått ett visst stadium. Ifråga om utredningens förslag angående underrättelseförfarandet framhåller 70att det är av största betydelse att de skattskyldiga får adekvata ochpreciserade upplysningar om skälen för avvikelser. Bättre beslutsmotiveringarär ett krav som måste ställas när taxeringsnämnden kommer att habättre utbildad personal, fullständigare beslutsunderlag och tillsitt förfogande. JOerinrar om att den utföriighet med vilken en avvikelse skall motiveras skiftarfrån fall till fall. Har den skattskyldige presterat ett omfattandeutredningsmaterial och utförlig argumentering måste större krav ställas påmotiveringen när en taxeringsnämnd avser att avvika från deklarationen. Enallmänt hållen avvikelse kan medföra att den skattskyldige tror att hansuppgifter och synpunkter behandlas lättvindigt eller inte alls beaktats avtaxeringsnämnden. Taxeringsnämndensbeslut utgör, uttalade JO vidare, grunden för en eventuell process. En allmänthållen motivering ger ofta inte den skattskyldige tillräcklig vägledning vidett överklagande. JO säger sig ha den bestämda känslan av att åtskilligaonödiga överklaganden skulle elimineras om de skattskyldiga från börjanupplystes om hur deras uppgifier bedömts och vad som erfordras för bifall tillderas yrkanden. Hela processordningen skulle vinna på bättrebeslutsmotiveringar i första instans. Motbakgrund av det anförda vill JO uttrycka tveksamhet mot det av utredningenföreslagna systemet med standardiserade kodsatta avvikelser. Även omstandardtexterna utformas med stor omsorg måste de med nödvändighet bligenerella. JO befarar atl de av de skattskyldiga ofta kommer atl uppfattas somalltför allmänna och inte tillräckligt tydliga för atl kunna vara vägledandevid ett överklagande. Utredningen har visseriigen förutsatt atl nämnden vidbehov skall komplettera den standardiserade texten med egna motiveringar. Mankan dock befara, anser JO, att så tyvärr inte kommer att ske i alla de fall dären generell text i och för sig täcker saken men motiveringen ändock blirotillfredsställande med hänsyn till vad just i det enskilda fallet åberopats aven skattskyldig. Kammarrätteni anser att det föreslagna systemet med standardiserade kodsattaavvikelsetexter i taxeringsarbetet synes innebära en Prop.1977/78:181 115 betydandearbetsbesparing vid jämförelse med nu tillämpat manuellt förfarande.Kammarrätten delar i och för sig uppfattningen atl datatekniken bör utnyttjas itaxeringsarbelet i rationaliseringssyfte. Ett system med kodsattaavvikelser inger emellertid vissa betänkligheter enligt kammarrättens mening.Med hänsyn till att taxeringsnämnden i det nya systemet ges förbättradearbetsförutsättningar kan inte kravet på adekvata och tillräckliga upplysningarom skälen för avvikelser sättas lägre än . Motsatsen kan i stället hävdas. Standardiserade kodsattaavvikelsetexter bör enligt kammarrättens mening få förekomma endast i uppenbartklara och enkla frågor. I övrigt är det ett elementärt rättssäkerhetskrav attden skattskyldige får utförligt besked om skälen till avvikelsen som för honomofta kan innebära ett för hans ekonomi betydelsefullt beslut. Kammarrättenanseratt med föreslaget kodsystem risk kan föreligga föratt standardtexlerna avbekvämlighetsskäl kommer att användas även i sådana fall där de egentligen intepassar in. Det måste tillses atl de kodsatta texterna inte slentrianmässigtanvänds på sådant sätt att den skattskyldige får uppfattningen atttaxeringsnämnden inte ordentligt satt sig in i den aktuella frågan. Synpunkterliknande dem som ovan anförts av kammarrätten i har redovisats avkammarrätterna i och . Länsstyrelseni anser att utredningen bortser från det negativa intryck som kanskapas hos allmänheten genom användande av standardiserade formuleringar. I allverksamhei förekommer misstag och fel vilket också kommer att drabbataxeringsnämnden i dess arbete. Erfarenhetsmässigt kommer detta att leda tillett negativt intryck hos allmänheten, sannolikt förstärkt av en negativtidningspress. Motvilja mot att vara styrd av en dator ökar då den kritiskainställningen till skattemyndigheterna. Länsstyrelsenanser vidare atl del finns risk för att den som erhållit en maskinelltframställd underrättelse, som dessutom inte på något sätt kontrollerats avtaxeringsnämnden, uppfattar detta som nonchalans från myndighetens sida.Maskinellt framställda underrättelser kan heller inte få den pedagogiska effektsom en individuellt formulerad avvikelse kan ha genom att få den skatlskyldigeatt undvika liknande fel. Länsstyrelsenställer sig sålunda skeptisk till ett system med maskinellt framställdaunderrättelser och föreslår att underrättelserna under alla förhållanden skallkontrolleras innan de sänds ut. Ävenlänsstyrelsen i är tveksam till datorframställdastandardiserade underrättelser medan i län ochLantbrukarnas skaitedelegation avstyrker förslaget. LänsstyrelsenI län vänder sig mot att beslut om taxering av skattskyldig, sominte avgett deklaration, skall motiveras. Vid skönsuppskattning av inkomst avrörelse är det oftast helt omöjligt att lämna några skäl för alt just den avtaxeringsnämnden åsätta taxeringen är den rikliga. 1977/78:181 116 enligtlänsstyrelsens mening inte rimligt att i sådana fall ålägga taxeringsnämndenatt motivera taxeringen. En dylik bestämmelse är t. o. m. ägnad att förskjutabevisbördan i riktning mot skattemyndigheterna vilket inte kan vara meningen.Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna i , , Göieboigsoch , och . FORframhåller alt en undantagslös bestämmelse om att åsätt skönstaxering skallmotiveras förefaller svår alt tillämpa. Som skäl skulle ofta inte framkommaannat än en omskrivning av beslutet: "Inkomsten av rörelse har uppskattatstill..." e. d. Skyldighet att i dessa fall ange skäl för beslutet börenligt förbundets mening begränsas till atl gälla "där så finnespåkallat". Utredningensförslag atl underrättelserna om taxeringsnämndens beslut inte skall förses medmanuell underskrift tillstyrks av de lokala skattemyndigheterna i , den lokala skattemyndigheten i Göieboigs fögderi och FOR. Länsstyrelseni län ifrågasätter om inte underrättelserna bör underskrivas på sättsom sker . Den som skriver under får därmed möjlighet att korrigeraeventuellt felaktigt framställd avvikelsetext. Förslaget altunderrättelserna inte skall behöva undertecknas avstyrks av iKristianstads län som anser att del strider mot vad som får anses varavedertagen praxis inom svensk offentlig förvaltning. Del måste anses vara ettoeftergivligt krav alt en myndighets beslutsexpedition är undertecknad avbehörig person. Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna i ,och saml FAR, Kammarrätteni ifrågasätter om inte den föreslagna ordningen strider mot enförvaltningsrättslig grundsats beträffande besluts form. Beslut som sätts uppsärskilt eller tecknas på handling i akten skall undertecknas av ordföranden.Endast på så vis kan ett myndighetsbeslul av den art som det här är fråga omanses tillfredsställande dokumenterat. Kammarrätten erinrar om regeringsrättensställningstagande i rättsfallet RÅ 1971 ref. 44. På grund av det anförda ansersig kammarrätten inte kunna tillstyrka förslaget. Lantbrukarnasskaitedelegation anser det vara en självklarhet att meddelanden frånmyndigheter skall vara undertecknade. För många ter det sig helt främmande atlgå i svaromål mot en inte undertecknad skrivelse. De fiesta kommer med all rättatt uppfatta den inte undertecknade skrivelsen som ett utslag av ytterstanonchalans, helt oförenlig med "det mjuka samhället". Det måste gåatt skönja en person bakom varje beslut. När personen försvinner och ersättsmed en dator försvinner också människans respekt för beslutet. Förslagetalt underrättelserna skall sändas i vanligt brev tillstyrks av de lokalaskattemyndigheterna i som anser att det innebär väsentligafördelar. Med hänsyn lill besvärsreglernas utformning delar myndigheternautredningens uppfattning atl risken föratt rättsförluster skall uppkomma genomett sådant förfarande är liten. Förslaget tillstyrks även av lokalaskattemyndigheten i fögderi och FOR. Prop.1977/78:181 117 JK har också uppfattningen ull rättsföriuster inte skullbehövu uppkommu genom ull underrättelserna sänds i vanligt brev. FöreningenSveriges taxeringsrevisorer anser un förslugel är prukliskt både för uvsändurenoch mottagaren. Det kan dock enligt föreningens mening medföra vissa oklarheterfrån processuell synpunki. i ifrågasätterom inte i vart fall det slutliga beslutet bör utsändas i rekommenderadförsändelse. i är tveksam till att beslutenskall distribueras i vunligt brev men suger sig sumtidigt vuru medveten om uttdugens system vållur en viss irritation hos allmänheten. Del gäller främst närbeslutet är till fördel för den skatlskyldige och denne ändå måste lösa ut enrekommenderad försändelse vars innehåll är identiskt med en tidigare erhållenunderrättelse. föreslår därför ull grunskaren skall ges möjlighetatt på deklarationen markera när ett beslut skall distribueras i vanligt brev.