prop · G10362 · 1977-12-31 00:00:00 — Is' Anträffas vid avdelning av krigs- År riket i krig eller krigsfara och makten skrift, som mångfaldigats på anträffas vid avdelning av försvårs- annal sätl än genom tryckpress, och makten skrift, på vilken tryckfrihets- innefattar dess spridande uppenbart förordningen ej äger lillämpning, och sådan enligt lag straffbar uppvigling innefattar dess spridande uppenbart all krigsman därigenom kan förledas sådan enligt lag straffbar uppvigling åsidosätta sin tjänsteplikt, må skrif- att krigsman därigenom kan förledas ten, efter beslut av befattningsha- åsidosätta sin tjänsteplikt, må skrif- vare som enligt lag har bestraffnings- len, efter beslut av befattningsha- rätt över personal vid avdelningen, vare som enligt lag har bestraffnings tagas i beslag. Är fara i dröjsmål, må rätt över personal vid avdelningen, 1Senasie lydelse 1972:364. Prop.1977/78:62 14 ävenUlan sådant beslut åtgärd som tagas i beslag. Är fara i dröjsmål, må nusagts vidtagas av annan befatt- även utan sädant beslut åtgärd som ningshavareav lägst fänriks grad. nu sagts vidtagas av annan befatt- Anmälandärom skall dock skynd- ningshavare av lägst fänriks grad. saml göras hosbefattningshavare därom skall dock skynd- som först sagts; denne haratt genasi samt göras hos befattningshavare pröva,om beslaget skall bestå. som först sagts; denne har att genast pröva,om beslaget skall bestå. Dennalag träder i kraft . Härigenom föreskrives att 36 kap. 5 och 8 iJS, 37kap. 5 tj samt 49 kap. 4 S skall ha nedan angivna lydelse. Ejmå någon höras som vittne angående något, som han enligt lag eller annanförfattning är pliktig att hemlighålla, med mindre den, till vilkens förmåntystnadsplikten gäller, samtycker därtill. Ejheller eljest må advokat, läkare, tandläkare, barnmorska, sjuksköterska,kurator vid familjerådgivningsbyrå, som drives av kommun, landstingskommun,församling eller kyrklig samfällighet, eller deras biträden höras angåendenågot, som på grund av denna deras slällning förtrolls dem eller de i sambanddärmed erfarit, med mindre det är i lag medgivet eller den, till vilkens förmåntystnadsplikten gäller, samtycker därtill. Rättegångsombud,biträde eller försvarare må ej höras som vittne om vad för uppdragetsfullgörande förtrolls honom, med mindre parten medgiver, att det må yppas. Utanhinderav vad i andra eller tredje stycket sägs vare annan än försvarare skyldigatt avgiva utsaga i mäl angående brott, för vilket icke är stadgat lindrigarestraffan fängelse . Omtystnadsplikt för präst inom är särskilt stadgat. 1 Senaste Ivdelse 1975:670. Prop.1977/78:62 15 inomannat trossamfund än eller den som i sådant samfund inlagermotsvarande ställning må icke höras som vittne om någol, som han vid hemligtskriftermål eller under därmed jämföriiga förhållanden erfarit. A It den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 ftryckfrihetsförordningen eller 9 § radioansvarigheislagen (1966:756) i vissafall må utan hinder därav höras som vittne om förhållande som lystnadspliklenavser, därom stadgas I nämnda lagrum. Rätten må förelägga den som skall höras som vittneatt, innan han infinner sig för avgivande av vittnesmål, uppliva sin kunskap omvad vittnesförhöret gäller genom att granska för vittnet tillgängligaräkenskapsböcker, anteckningar eller andra handlingar eller besiktiga platseller föremål, om sådant kan ske utan avsevärd olägenhet för vittnet. Om rätten enligt 3 kap. 3 § 5 iryckfrihetsförordningeneller 9 \) Jörsta stycket 5 radioansvarighetslagen (1966:756) skaU prövahuruvida någon, som är pUkiig alt hemlighåUa iPPgi.fi som där avses, likväl måliöras som vittne därom, inltämle rätten först, om ej särskilda skäl föranledaannat, yttrande från företag, hos vilkel han har erhållit vetskap om uppgiften. Beträffandeförhör med part under Beträffande förhör med part under sanningsförsäkranskall i övrigt vad i sanningsförsäkran skall i övrigt vad i 36 kap. 5 och 6tJS, 7 ij första stycket 36 kap. 5 och 6 SS, 7 ij första stycket. 8 andra styckei samt 15-18 tji; är förhör äga motsvarande tillämp- stadgat om vittnesförhör äga mot- ning. 49 kap. 4 i; Talan mot underrätts beslulunder Talan mot underrätts beslut under rättegången skall förassärskill, om rättegången skall föras särskilt, om 2Senaste lydelse 1972:430. 1. avvisat ombud, biträde eller försvarare; 2. ogillat iredje mans yrkande att få som intervenientdeltaga i rättegången; 3. förelagt part eller annan all förete skriftligtbevis eller att tillhandahälla föremål för syn eller besiktning; 4. utlåtit sig angående ådömande av förelagt viteeller häkte eller om ansvar för förseelse i rättegången eller angåendeskyldighel för någon, som ej är part eller intervenient, att gottgöra irättegången vållad kostnad; 5. utlåtit sig angående ersättning eller förskott avallmänna medel till målsägande eller angående ersättning eller förskott lillbiträde, försvarare, vittne, sakkunnig eller annan, som ej är part ellerintervenient; 6. utlåtit sig i tvistemål angående kvarstad,skingringsförbud eller annan handräckning eller i brottmål angående häklningeller åtgärd, som avses i 25-28 kap.; eller 7. avslagit begäran om rättshjälp eller om ersättningeller förskott till part, som åtnjuter sådan förmån, elleravslagit begäran ombiträde eller försvarare eller till sädant uppdrag förordnat annan, än partföreslagit. 1. avvisat ombud, biträde eller försvarare; 2. ogillat tredje mans yrkande alt fä som intervenientdeltaga i rättegängen; 3. förelagt part eller annan att förete skriftligtbevis eller alt tillhandahålla föremål för syn eller besiktning eUer ockenligl 3 kap. 3 § 5 tryckfriheislörordningen eller 9 § jörsta styckei 5 radioansvarighetslagen(1966:756)funnit det vara av synneriig vikl all där avsedd uppgift lämnas vidvUtnesJÖrliör eller JÖrhör med part under sanningsförsäkran; 4. utlåtit sig angående ådömande av förelagt viteeller häkte eller om ansvar för förseelse i rättegången eller angåendeskyldighet för någon, som ej är part eller intervenient, att gottgöra irättegången vållad kostnad; 5. utlåtit sig angående ersäitning eller förskott avallmänna medel lill målsägande eller angående ersättning eller förskott lillbiträde, försvarare, vittne, sakkunnig eller annan, som ej är part ellerintervenient; 6. utlåtit sig i tvistemål angående kvarstad,skingringsförbud eller annan handräckning eller i brottmål angående häktningeller åtgärd, som avses i 25-28 kap.; eller 7. avslagil begäran om rättshjälp eller om ersäitningeller förskott till part, som åtnjuter sådan förmån, elleravslagit begäran ombiträde eller försvarare eller till sådant uppdrag förordnat annan, än partföreslagit. Särskild lalan skall föras genom besvär. Är frågaom beslut,som avses 11,2, 3 eller 7, åligge den som vill föra talan att, ombeslutet meddelats vid Prop.1977/78:62 17 sammanträdeför förhandling, genast och eljest inom från den dag, då han erhölldel därav, anmäla missnöje; försummas det, äge han ej vidare rätt till lalan.Rätten pröve genasi, om anmälan rätteligen gjorts. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten Härigenom föreskrives alt 1,4, 5 och 17 tjtj lagen(1977:729) om patentbesvärsrätten skall ha nedan angivna lydelse. 1§ Patentbesvärsrätten upptager som Patentbesvärsrätten upptager som förvaltningsdomstolbesvär mot be- förvaltningsdomstol besvär mot be slut av patent- och registrerings- slut av patent- och registrerings verket enligt vad som föreskrives i verket enligt vad som föreskrives i patentlagen (1967:837), mönster- patentiagen (1967:837), mönster- skyddslagen (1970:485), varumär- skyddslagen (1970:485), varumär keslagen (1960:644) och namnlagen keslagen (1960:644), namnlagen (1963:521). (1963:521) och lagen (1977:000) med vissabestämmelser på iryckfrihetsför-ordningens område. Patentbesvärsrätten har sittkansli i patent- och registreringsverket. Patentbesvärsrätten är domför med tre ledamöter.Flerän fyra fårej i annat fall än som sägs i 5 tj sitta i rätten. I patentmål skall minst tvä tekniskt kunnigaledamöter ingå i rätten och skall en ledamot vara lagfaren, om ej rälten finneratt medverkan av lagfaren ledamot icke är behövlig. 1 mål om mönster, varumärke e//e/- 1 mäl ommönster, vammärke, namn skall minsl två lagfarna leda- namn eller ulgivningsbevis Jör perio- möter ingå i rätten. disk skrift skall minst två lagfarna ledamöler ingår i rätten. Åtgärd som avser målsberedande fär i den omfattning domstolen bestämmer vidtagas av ledamot idomstolen eller av annan tjänsteman hos denna. 2 1977/78. Finner avdelning vid överiäggning till avgörandeav patentmål att målet eller viss fråga är av särskild betydelse fränprincipiell synpunkt, får avdelningen förordna att målet eller, om det kan ske,den särskilda frägan skall avgöras av domstolen i dess helhet. 1 mål ommönster, varumärke etter namn får i motsvarande fall avdelningen förordna attdomstolens samtliga lagfarna ledamöter skall jämle avdelningen deltaga iavgörandet. Finner avdelning vid överläggning till avgörandeav patentmål att målet eller viss fråga är av särskild betydelse frånprincipiell synpunkl, får avdelningen förordna att målet eller, om det kan ske,den särskilda frågan skall avgöras av domstolen i dess helhet. I mål ommönster, varumärke, namn eller utgivnings-bevis för periodisk skrift får imotsvarande fall avdelningen förordna att domstolens samUiga lagfarna ledamöterskall jämte avdelningen deltaga i avgörandet. 1 fråga om talan mot patentbesvärsrättens slutliga beslut finns bestämmelser i patentlagen (1967: 837), mönsterskyddslagen (1970: 485), varumärkeslagen (1960:644) och namnlagen (1963:521). I fråga om talan mol patentbesvärsrättens slutligabeslut finns bestämmelser i patentlagen (1967: 837), mönslerskyddslagen (1970:485), vammärkeslagen (1960:644), namnlagen (1963:521) och lagen (1977:000) medvissa bestämmelser på tryckfriheisjörordningensområde. Mot patentbesvärsrättensbeslul, som ej är slutligt, får lalan föras endast i samband med lalan motbeslut i själva målet. Talan får dock föras särskilt när 1. ogillat invändning om jäv mot ledamot av rätteneller invändning om att hinder föreligger för talans prövning, 2. avvisat ombud eller biträde, 3. utdömt vile eller siraff för underlåtenhet attiakttaga föreläggande eller ålagt vittne eller sakkunnig att ersätta kostnadsom vållats genom försummelse eller tredska, 4. förordnatangående ersättning för någons medverkan i mälet. Särskild talan som avses i andra stycket för föras av den som beslutet angår, omdet har gått honom emot. Talan föres genom besvär hos regeringsrätten. Därvidäger beslämmelserna i 7 tj förvaltningsprocesslagen (1971:291) motsvarandetillämpning. Dennalag träder i kraft . Prop.1977/78:62 19 Lagom ändring i lagen (1949:166) angående skyldighet att avlämna förbibliotek avsedda exemplar av tryckt skrift Härigenomföreskrives i frågaom lagen(1949:166)angåendeskyldighelatt avlämna förbibliotek avsedda exemplar av tryckt skrift dels att 3 t; skall upphöra attgälla, delsatt i 2 S ordet "Konungen" skall bytas ul mot "regeringen",dels att 1 ij skall ha nedan angivna lydelse. IS' Av varje tryckt skrift, som fram- Av varje tryckt skrift, som fram ställts här i riket och här utgivits, ställts här i riket och här utgivits, skall boktryckaren från upplagan skall boktryckaren från upplagan avtaga och utan betalning till ettvart avtaga och ulan betalning till ellvarl av kungl. saml universi- av kungl. samt universi tetsbiblioteken i , och tetsbiblioteken i , , avlämna ett exemplar och avlämna ett (biblioteksexemplar). exemplar (biblioteksexemplar). Dennalag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1961:25. Prop.1977/78:62 20 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Mundebo, Krönmark, ,, Lagrådsremissmed förslag till lag om medgivande till åtal för vissa tryckfrihetsbrott m. m.; antog förslag tillgrundlagsändringar angående tryckfriheten (prop. 1975/76:204, KU 1975/76:54,rskr 1975/76:394, KU 1976/77:1, rskr 1976/77:2, SFS 1976:955). Dessa ändringar,som berör ett stort antal bestämmelser i tryckfrihetsförordningen (TF), träderi kraft . De nya föreskrifterna i TF innebär bl. a. att vissafrågor skall regleras i vanlig lag. Massmedieuiredningen (MMU)' har utrettdessa frågor och har avgelt slutbetänkandet (Ds Ju 1976; 18) Förslag till lagom tillämpning av vissa bestämmelser i tryckfrihetsförordningen. Författningsförslagetbör fogas till protokollet som bilaga I. Betänkandet har remissbehandlats. Yttranden haravgeits av justitiekanslern (), riksåklagaren (), överbefälhavaren (),, kungl. , forskningsbiblioteksrådet, patent- ochregistreringsverket, statens invandrarverk. , samt Konstnärliga och litterärayrkesutövares samarbeisnämnd (KLYS). RÅ har bifogat yttranden från överåklagarna iStockholms och åklagardistrikt samt länsåklagaren i län. har förklarat sigdela de synpunkter som framförs i Sveriges bokförläggareförenings remissyttrande. ' Ledamöter vid utredningsarbetets avslutande:bankkamreren , ordförande, riksdagsledamoten ,samt riksdagsledamöterna ochBengt . Prop.1977/78:62 21 instämti författarförbunds yttrande. De nya reglerna i TF kräver ändringar i lagen(1949:164) med vissa bestämmelser om rättegängen i tryckfrihetsmål (ändradsenasl 1970:765). Yttrandefriheteni radio- och TV-program regleras genom radioansvarighetslagen (1966:756).Lagen bygger delvis på beslämmelser i TF, som har ändrats genom 1976 årsreform. Det fömtsattes i ärendet att ändringarna i TF i tillämpliga delarskulle gälla också yttrande- och informationsfriheten i radio-och TV-program(prop. 1975/76:204 s. 39). 2Den partiella reformen av tryckfrihetsförordningen De är 1976 beslutade grundlagsändringarna angåendetryckfriheten, som träder i kraft , innebär i korthetföljande. TF gäller bara iryckla skrifter, dvs.skrifter som har framställts i tryckpress. I fortsättningen skall TF undervissa fömtsättningar vara lillämplig också på skrifter som har mångfaldigatsgenom stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskl förfarande (1 kap. 5§). Den som lämnar meddelande för offentliggörande itryckt skrift skyddas enligt gällande TF bl. a. genom regler om straffrihet.Det är sålunda tillåtet att meddela uppgifter i vilket ämne som helst föroffentliggörande i tryckt skrift bl. a. lill skriftens förfallare ellerutgivare, till tidningsredaktion eller till nyhetsbyrå. Denna meddelarfrihetinnebär att den som lämnar meddelandet i regel inte kan straffas för sinhandling enligt de bestämmelser som gäller i allmänhel, t. ex. i fråga om brottmot tystnadsplikt. Genom ändringar i TF har införts ett skyddockså för den som anskaffar uppgift i avsikt alt den skall publiceras. Frihelfrån straff skall gälla om den som anskaffar en uppgift antingen själv tänkerpublicera den i tryckt skrift eller avser att meddela den vidare föroffentliggörande i tryckt skrift till författare, utgivare etc. (1 kap. 1 §fjärde stycket). Men skyddel gäller inte själva tillvägagångssättet näruppgiften inhämtas: den som gör sig skyldig t. ex. lill inbrott får åtalas ochdömas för gärningen efter vanliga regler (1 kap. 9 §3). Meddelarfriheten är som antytts inte undantagslös.Bestämmelserna i om vilka undantag som gäller har ändrats så att de fall,då en meddelare kan ställas till ansvar, ulgörs av vissa grova brott mot riketssäkerhel, uppsåtligt brott mol förbud att lämna ut hemlig allmän handling samtuppsåtligt brott mot vissa tystnadsplikter (7 kap. 3 S försia stycket i dessnya lydelse). Den som anskaffar uppgift för publicering i tryckt skrift kanstraffas för samma grova brotl mot rikets säkerhel (7 kap. 3 § andra styckei idess nya lydelse). Endast ätal för tryckfrihetsbroti - dvs. broltgenom själva publiceringen -prövas f n. i tryckfrihetsmål, vilket innebäratt JKär åklagare samt att mälet handläggs av tryckfrihetsdomstol vari jury medverkarom parterna inte är överens om annat. De nya processuella reglerna i TF om åtalmot meddelare Prop.1977/78:62 22 innebäratt hädanefter också sådant åtal skall prövas i tryckfrihetsmål. Även ålal molden som anskaffar uppgift skall i fortsättningen behandlas i tryckfrihetsmål.Vissa begränsningar gäller dock i detta hänseende, bl. a. undantas åtal mot densom har anskaffat uppgift för publicering genom att begå t. ex. inbrott (12kap. 1 S andra stycket). Den som lämnar meddelande för offentliggörande iirycki skrift skyddas också genom regler om rält till anonymitet. Anonymitetsskyddet innebär f n. bl. a. att fråga omvem som är författare eller meddelare i princip inte fär väckas i mäl som rörtryckfriheisbrott. Föratt göra det möjligt att handlägga ålal mol meddelaregemensamt med åtal mot den som har publicerat den lämnade uppgiften i trycktskrift har denna regel modifierats (3 kap. 2 § andra slyckel TF i dess nyalydelse). Enannan komponent i anonymitetsskyddet är att den som har tagit befattning medskrifts tryckning eller med tryckt skrifts utgivning i regel inle fär röja vemsom är författare eller meddelare mot dennes vilja. Fömtom att kretsen avpersoner med sådan tystnadsplikt nu har vidgats, har de undantag som gällerfrån tystnadsplikten inskränkts. Huvudregeln är all tystnadsplikten vikerendast om myckel slarka skäl talar för att någon hörs som vittne i saken (3kap. 3 § TF i dess nya lydelse). Ipraxis har ur meddelarskyddet härietts ett förbud för offentligaIjänstemän att efterforska meddelare i de fall där denne inte kan ställas tillansvar för sitt meddelande. Detta efterforskningsförbud har skrivits in i TF(3 kap. 4 § TF i dess nya lydelse). Tillsynen över att TF efterievs överflyttas fr. o.m. den från chefen förjustitiedepartementel till JK, somsamtidigt liksom f n. skall vara åklagare i tryckfrihetsmål (9 kap. 1 §):Chefen för har kunnal göra en politisk bedömningav frågan om åtal för tryckfrihetsbrott. En sådan bedömning förutsätter ifortsättningen att det i vanlig lag föreskrivs att regeringens tillstånd tillallmänt åtal krävs i fråga om vissa tryckfrihetsbrott (9 kap. 2 § andra stycketTF i dess nya lydelse). Med omläggningen av lillsynssystemet sammanhängervissa andra ändringar i TF. De nännare bestämmelserna om skyldighet alttillhandahålla tryckt skrift för granskning och att leverera exemplar gratistill vissa bibliotek har utmönstrats ur TF för att i slällel tas in i vanliglag (4 kap. 4 § TF i dess nya lydelse). Skyldighelen att lämna s. k.granskningsexemplar av tryckt skrift till chefen för justitiedepartementeteller tryckfrihetsombud har avskaffats. Frågor om utgivningsbevis förperiodiska skrifter, dvs. tidningar och tidskrifter, prövas f n. av chefen förjustitiedepartementet. Enligt de nya reglerna prövas sådana frågor av myndighetsom anges i lag (5 kap. 4-6 samt 8 och 9 S§ TF). Enligt den nya ordningen för även utlänning varaägare eller utgivare av periodisk skrift (5 kap. 1 och 2 §§ TF i dess nyalydelse). Vidare har en möjlighel införts för annan åklagare än JK att beslagtatryckt skrift, antingen hela den för spridning avsedda upplagan eller, ibevissäkringssyfte, enstaka Prop.1977/78:62 23 exemplar(10 kap. 2 och 14 §§). Slutligen har beslämmelserna om all militär myndigheifår ta tryckt skrift i förvar fött inskränkt tillämplighet (10 kap. II S)- C)eändringar som har berörts fömtsätter att kompletterande föreskriftermeddelas i vanlig lag. De speciella ansvarighelsregler som gäller förtryckfrihetsbrott innebär att endast en pä formella grunder utpekad personsvarar för tryckfrihetsbroti: i första hand i fråga om periodisk skriftutgivaren och annars författaren (8 kap. 1 och 5 §S TF). Finns inte nägon sådanansvarig, övergår ansvaret pä andra personer (8 kap. 2 §§ och 6-9 §§ TF). Änsvarighelsreglerna har i stort selt ändratsendast som en följd av att TF fr. o. m. blir tillämplig också på andraskrifter än tryckta. Som framgär av vad jag har anfört inledningsvis kanföljdlagstiftningen delas upp i tre kategorier. Den första består av lagsUftningsom behövs därför att de nya reglerna i TF i vissa frägor hänvisar till vanliglag. Den andra kategorin utgörs av sådana lagändringar som föranleds av de nyareglerna i TF om rättegängen i tryckfrihetsmål. Till den tredje kategorin hörföljdändringar i det regelsystem som reglerar yttrandefriheten i radio och TV. Vadbeträffar den försia kategorin innehäller MMU:s betänkande förslag till ensärskild lag med erforderiiga bestämmelser. Förslaget upptar bestämmelser omskyldighel att hålla skrift tillgänglig för granskning, om arkivexemplar, omutlännings rätt att vara ägare eller utgivare av periodisk skrift, omutgivningsbevis, om regeringens tillstånd till ätal för vissatryckfrihets-brott, om förundersökning angående dessa brott samt om beslag ochförvarslagande av skrift. Av central tryckfrihelsrättslig betydelse är fråganom i vilken utsträckning regeringens medgivande skall krävas för allmänt åtalför tryckfrihetsbroti. F. n. åligger det chefen för att,själv eller genom ombud som förordnas av honom, vaka över att TF efterievs (9kap. 1 § TF). Finner chefen för att allmänt ätal börväckas för tryckfrihets-brott, skall han anmäla saken till JK. Även utan sådananmälan får JK enligt nuvarande ordning väcka åtal för tryckfriheisbrott, somhör under allmänt åtal (9 kap. 2 § TF). JK prövar självständigt frågan om åtalför tryckfrihets-brott, men har justitieministern anmält en skrift lill honomanses JK endast ha att pröva om lagliga förutsättningar för ätal finns, inte omåtal är lämpligt. 1 konsekvens härmed anses att självständigt ålal frän JK:ssida bör komma i fråga endast beträffande broll som är av den beskaffenhet attjustitieministerns prövning inte anses nödvändig Gfr prop. 1948:230 s. 182). EnligtTF:s nya lydelse är del JK som vakar över att de gränser för tryckfriheten somanges i TF inle överskrids (9 kap. 1 S)- JK är fortfarande ensam åklagare i målom tryckfrihetsbroti (9 kap. 2 § TF). Emellertid gäller alt det i vanlig lagkan föreskrivas att allmänt ålal för iryckfrihetsbrott får väckas Prop.1977/78:62 24 endastefler regeringens medgivande (9 kap. 2 S andra stycket TF i dess nya lydelse).Därigenom kan enligt motiven nuvarande praxis beträffande förhällandel mellanchefen förjustitiedepartementel och JK tillämpas i viss utsträckning. Samtidigtskapas förutsättningar för en konstitutionell kontroll av tillsynen över TF:sefterievnad (prop. 1975/76:204 s. 124). Det har fömtsätts att förslag tilllagreglering av JK:s åtalsrätt kommer till stånd före den (jfrprot. 1976/77:23 s. 65 ff). MMU:s förslag i fråga om regeringens tillstånd tillallmänt åtal för tryckfriheisbrott tar enligt kommittén sikte pä brotl medpolilisk karaktär. Kommittén avvisar tanken på en generell regel om krav pååtalsmedgivande för sådana brolt såsom alltför allmänt hållen. 1 ställetföreslås att ätalsmed-givande skall krävas för vissa uppräknadetryckfrihetsbrott. Uppräkningen omfattar alla de tryckfriheisbrott, beträffandevilka, enligl kommitiéns mening, en polilisk prövning kan ha en särskildbelydelse, nämligen högförräderi, krigsanstiftan, uppror, landsförräderi,landssvek, landsskadlig vårdslöshet, spioneri, obehörig befattning med hemliguppgift, vårdslöshet med hemlig uppgift, ryktesspridning till fara för rikelssäkerhel och uppvigling saml försök, förberedelse och stämpling till vissa avde angivna brotten. Övriga tryckfrihetsbrott-hets mot folkgrupp,ärekränkningsbrotten samt otillätet offentliggörande av allmän handling sominte är tillgänglig för envar och brott mot tystnadsplikt - anser MMU merasällan kräva en polilisk bedömning. Kommittén föreslår därför inget krav påregeringens åtalsmedgivande i fråga om dessa brotl. Remissinstanserna har godtagit MMU:s förslag ifråga om antalet av de iryckfrihetsbrott för vilka allmänt åtal skall krävaregeringens medgivande. anser att regeringensåtalsprövning är särskilt angelägen i fräga om brotten spioneri, obehörigbefattning med hemlig uppgift och vårdslöshet med hemlig uppgift.Sveiigesförjatiartörbund ser med tillfredsställelse på förslaget attregeringens medgivande till åtal skall omfatta alla de brott som kan uppfattassom "politiska".