prop · G103175 · 1977-12-31 00:00:00 — Den av bostadsmarknadskommitténrekommenderade förhandlingsordningen anger som objekt "samtiiga lägenheteri följande fastigheter", medan den av hyresmarknadskommitténrekommenderade förhandlingsordningen anger motsvarande objekt som"företagets hyresgäster". Inget av de redovisade uttrycken tordege anledning tUl tUlämpningssvårigheter och någon skillnad i sak torde ej varaavsedd. De av kommittéerna rekommenderade förhandlingsordningarna bör enligtmin mening anses nöjaktigt uppfylla kravet på att avtalet skaU ange delägenheter som omfattas av förhandlingsordningen. De lokalaförhandlingsordningar som har antagits inom resp. sektor med den centraltrekommenderade utformningen bör därför utan olägenhet kunna tiUämpas ävenefter hyresförhandlingslagens ikraftträdande. Vad som föreskrivs under punkten 4 torde ej fordranågon närmare förklaring. Vad gäller punkten 5 vUl jag erinra om attförhandlingsöverenskommelse får verkan för de enskilda hyresavtalen förstsedan de enskilda hyresgästerna tecknat förhandlingsklausul. Enförhandlingsordning är därför utan egentligt värde för partema innan sådanaklausuler himnit tecknas. Detta innebär att en förhandUngsordning inte kankomma i praktisk tiUämpning förrän hyresvärden, sedan avtal om förhandUngsordningträffats, utverkat förhandlingsklausul av sina hyresgäster. Vilken tid somåtgår härför är naturligtvis i första hand beroende av det antal hyresgästersom berörs av förhandlingsordningen. Denna fråga kan partema själva bäst överblicka.Till undvikande av tvister bör det emellertid krävas att partema i avtaletuttryckligen anger den tidpunkt från vilken förhandlingsordningen skalltUlämpas. Punkten 5 har utformats i enhghet härmed. beslutar om förhandlingsordning måste den också 1977/78:175 156 angeden tidpunkt från vilken den av nämnden fastställda förhandlingsordningen skaUtUlämpas. En bestämmelse härom finns i 11 §. I paragrafen, som motsvarar 11 § i utredningensförslag, regleras fall då förändring sker på hyresvärdssidan. I första stycket slås fast att avtal omförhandlingsordning alltid gäller för ny hyresvärd. Bestämmelsen harbehandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 7.5). I de flesta fall torde byte av hyresvärd ske genomatt fastigheten byter ägare. Paragrafens bestämmelser gäller emeUertid ävensådana förändringar på hyresvärdssidan som sker genom överlåtelse av tomträtteller hyresrätt. I det följande kommer jag framför allt att uppehålla mig viddet vanliga fallet att förändringen på hyresvärdssidan sker genomfastighetsöverlåtelse. Vad som sägs torde emellertid gälla även för övriga fallav succession på hyresvärdssidan. Regler om säljarens ansvar gentemot köparen försådana begränsade rättigheter till fastigheten som gäller mot köparen finns i 4kap. 17 § jordabalken, som i sin tur hänvisar tUl 12 § samma kapitel. Nämnda 17§ tar närmast sikte på de i jordabalken reglerade begränsade sakrätternanyttjanderätt, servitut och rätt till elektrisk kraft. Stadgandet ansesemellertid i princip tUlämpligt också på andra, i balken inte regleraderättigheter. Besväras fastigheten av sådan rättighet utan att köparen vidköpet ägde eller bort äga kännedom därom, skall de i 12 § givna reglernatUlämpas. Enligt dessa regler får köparen göra avdrag på köpeskUlingen ellerhäva köpet. Han har också rätt tUl skadestånd. Om skadan är av ringa betydelsefår köpet hävas endast om säljaren förfarit svikligt. Rätten till förhandlingsordning har inte sådankaraktär att den kan räknas in bland de rättigheter som avses med 4 kap. 17 §jordabalken. Inte heUer kan enligt min mening de sanktionsmöjligheler, somenligt 4 kap. 12 § jordabalken står köparen till buds, anses lämpliga för delfall köparen av en hyresfastighet inte vid köpet ägde kännedom om en gällandeförhandlingsordning. Förekomsten av en förhandlingsordning kan i och för siginte anses inskränka köparens rådighet över fastigheten och kan inte heller iövrigt anses nedsätta fastighetens värde eUer utgöra något men förfastighetsägaren. Det finns därför inte anledning atl knyta någrasanktionsregler enbart till köparens bristande kännedom omförhandlingsordningens existens. Däremot kan en köpare, som inte vet om attförhandlingsordning gäller, i god tro göra sig skyldig till brott mot den honomåUggande primära förhandlingsskyldigheten och drabbas av skadeståndsansvargentemot den förhandlingsberättigade hyresgästorganisationen. Det kan ocksåinträffa att avtal om hyreshöjning som han ingått blir ogiltiga och att hanblir skyldig att betala tUl- Prop.1977/78:175 157 bakafelaktigt uppburen hyra. För skada som pä det sättet drabbar köparen tillföljd av säljarens underlåtenhet att upplysa om förekomsten avförhandlingsordning bör köparen vara berättigad till ersättning av säljaren. Motbakgrunden av det nu anförda föreskrivs i andra stycket att, om den tidigarehyresvärden har försummat att upplysa om förekomsten av förhandlingsordning,han skall vara skyldig att ersätta den nye hyresvärden skada som har uppkommittill följd av att denne varken ägt eller bort äga kännedom omförhandlingsordningen. Fråga om skadestånd prövas av allmän domstol (se 30 §). Förekomstenav bestämmelsen i andra stycket torde i och för sig skapa vissa garantier föratt säljare och köpare vid köpet tar upp frågan om förekomsten avförhandUngsordning. Beträffande omfattningen av säljarens upplysningspUktresp. köparens undersökningsskyldighet i förevarande fall bör ledning kunnahämtas i reglerna i 4 kap. jordabalken. I allmänhet torde en säljare få ansesha uppfyllt sin upplysningsplikt om han låtit köparen få ta del av etthyreskontrakt med förhandlingsklausul. Underhänvisning till att det i allmänhet brakar ställas upp krav på publicitet somen förutsättning för sakrättsliknande verlcningar har utredningen föreslagitatt hyresvärdar och hyresgästorganisationer, som träffar avtal omförhandlingsordning, åläggs skyldighet att insända kopia av avtalet tillhyresnämnden. Några rättsverkningar föreslås dock inte bli knutna till dennaåtgärd. Utredningen anser att föreskrifter om skyldighet att anmäla avtal omförhandlingsordning lämpligen bör meddelas av regeringen. Förslagethar mött kritik vid remissbehandlingen. i anser attförslaget kommer att medföra betydande registreringsarbete för nämndema. Detbör därför genomföras endast om det tillgodoser ett viktigt allmänt eUer enskUtintresse. Nämnden ifrågasätter emellertid om ett sådant intresse finns. Ocksåhovrätten för anser att den föreslagna ordningen är obehövlig.Det av utredningen åberopade kravet på publicitet anser hovrätten fögabärande, eftersom förekomsten av en förhandlingsordning knappast är en verkligbelastning för en fastighet. Liknande synpunkter framförs av bostadsdomstolensamt hyresnämndema i och . Inteheller jag anser att det finns tiUräckUga skäl att föreskriva att avtal omförhandlingsordning skall anmälas på det sätt som utredningen har föreslagit.Jag biträder aUtså inte förslaget i den delen. Jag vill påpeka att omhyresnämnden själv vid handläggningen av ett ärende skulle behöva tUlgång tiUavtalet om förhandUngsordning, torde partema självmant ge in kopia av avtalet. Förevarandeparagraf tar endast sikte på avtalet om förhandUngsordning. I vad mänförhandUngsöverenskommelser som har träffats fö- Prop.1977/78:175 158 reöverlåtelsen är bindande också för den nye hyresvärden får avgöras med lednmgav bestämmelsema i 7 kap. jordabalken. Utredningen har inle funnit detbehövligt att föreslå bestämmelser om att träffade förhandlingsöverenskommelserskall vara bindande för ny hyresvärd utöver vad som följer av 7 kap.jordabalken. Jag delar utredningens uppfattning, som också har godtagits avremissinstansema. I detta avsnitt, som omfattar 911 §§, finns reglerom rätt för part att efter prövning hos hyresnämnd erhålla förhandUngsordning. I dessa paragrafer, som motsvarar 7 och 8 §§ iutredningens förslag, ges bestämmelser om hyresgästorganisations resp.hyresvärds rätt till förhandlingordning. Lagens utgångspunkt är, som jag tidigareframhållit, att förhandlingsordningar i största möjUga utsträckning skallkomma tiU stånd på frivillig väg. prövning av frågan bör intepåkaUas, förrän försök verkligen har gjorts att uppnå förhandlingsrätt genomöverenskommelse. 19 uppstäUs därför krav på att ansökan till hyresnämndenskall ha föregåtts av skriftUg begäran hos motparten om förhand-lingsordmng.Först sedan motparten efter sådan begäran vägrat att sluta avtal omförhandlingsordning eller inte låtit sig avhöra inom rimUg tid från det hanmottog den skriftliga begäran bör saken tas upp i hyresnämnden. Några formeUasanktioner för att säkerställa att förhandUngar föregår hänvändelse tiUhyresnämnden anser jag dock inte behövliga. kan om så behövsverka för att förhandlingar kommer till stånd genom att medla mellan parterna.Nämnden bör också på parts begäran kunna förklara ärendet vilande i avbidan påutgången av påbörjade förUkningsförhandlingar. Som jag har erinrat om tmder 1 § kan endasthyresvärd och hyresgästorganisation parter i tvist om rätt tUlförhandlingsordning. 1 10 § föreskrivs som huvudregel atthyresgästorganisation resp. hyresvärd har rätt tUl förhandUngsordning. Enbegäran om förhandlingsordning skaU lämnas utan bifaU endast omförhandlingsordningen kan anses obiUig i de i paragrafen angivna hänseendena.Jag har i den aUmänna motiveringen (se avsnitt 7.5) behandlat frågan eftervUka kriterier hyresnämndens prövning bör ske i tvist om rätten tillförhandUngsordning. I denna paragraf, som saknar motsvarighet iutredningens förslag, ges regler om vad hyresnämnden skall iaktta när denbeslutar om förhandlingsordning. Prop.1977/78:175 159 I samband med beslut om förhandUngsordning skaUhyresnämnden också fastställa förhandlingsordningens innehåU i de hänseendensom anges i 7 §. Nämnden bör därför vid förhandlingen ta upp dessa frågor tiUdiskussion med partema för att få reda på deras inställning tiU förhandlingsordningensinnehåU. Ofta torde det också vara lämpUgt att nämnden tillfrågar partema om deviU göra avvikelse från bestämmelsema i 15 §. Även sådan avvikelse skaU angesi beslutet om förhandlingsordning. Enligt särskild föreskrift äUgger det nämnden attse till att den tidpunkt från vUken förhandlingsordningen skaU tillämpasbestäms så att hyresvärden får skälig tid för att träffa avtal med hyresgästemaom införande av förhandlingsklausul i hyresavtalen. Beträffande denna frägahänvisar jag tUl vad jag anförde i anslutning tUl 7 §. Uppsägningoch förlängning av förhandlingsordning 12 § innehåUer bestämmelser om uppsägning avförhandlingsordning, medan 13 och 14 §§ behandlar frågan om förlängning. Paragrafen, som motsvarar 6 § i utredningensförslag, innehåUer bestämmelser om hur förhandlingsordning kan bringas attupphöra att gälla. Iförsta stycket anges att uppsägning alltid krävs för att förhandUngsordningskall upphöra. Kravet på uppsägning kan anses motiverat redan av hänsyn tillparternas och hyresgästemas trygghet. Ett uppsägningsförfarande är dessutomnödvändigt med tanke på reglema om rätt till förlängning av förhandlingsordningenligt 13 §. a. rättssäkerhetsskäl har det vidare ansettsmotiverat med en föreskrift om att uppsägningen skall vara skriftlig och attden skall delges motparten. För delgivningen gäller i tiUämpliga delardelgivningslagen (1970: 428). Förhandlingsordning kan gälla tUls vidare eUer förbestämd tid. Partsorganisationemas centrala organ har samtUga rekommenderat attavtal om förhandlingsordning ingås med bestämmelse att avtaletskall anses förlängt på ytterUgare om det inte sägs upp föreavtalsperiodens utgång. Iandra stycket ges bestämmelser om uppsägning av förhandlingsordning som gällertUls vidare. Sådan förhandlingsordning upphör att gäUa tidigast vid detmånadsskifte som inträffar närmast efter uppsägningen.Uppsägningstiden överensstämmer med vad som gäller enligt defrivUliga förhandlingsordningama och synes väl avpassad även med hänsyn tiUhyresnämnds möjlighet att avgöra en tvist om förlängning av förhandlingsordningföre den dag tUl vUken den har sagts upp. 1977/78:175 16o Tredje stycket reglerar uppsägningstiden för detfallet att förhandlingsordningen gäller för bestämd tid. Parterna ärsjälvfaUet oförhindrade att bestämma längre uppsägningstid än den i lagenföreskrivna tiden av . Som jag nämnde innehåller de frivUUgaförhandUngsordningarna regelmässigt en föreskrift om att förhandlingsordningenskaU anses förlängd om uppsägning inte sker. Enligt 3 §tredje slycket hyreslagen gäller för hyresavtal, som har träffals för bestämdtid och som saknar bestämmelse om verkan av utebliven uppsägning, att avtaletanses förlängt på med visst undantag , om det inte sägs upp inom rätttid. I fjärde slycket upptas en motsvarande bestämmelse för avtal omförhandUngsordning. I dessa paragrafer, som motsvarar 9 och 10 §§ iutredningens förslag, behandlas tvist om rätten tiU förlängning avförhandlingsordning. Förfarandet vid tvist om förlängning avförhandlingsordning har utformats efter förebild av reglerna om tvist omförlängning av hyresavtal i 49 och 50 §§ hyreslagen. Prövning av tvist om förlängning avförhandlingsordning avses ske enligt i princip samma grander som tUlämpas itvist om rätt till förhandlingsordning. NaturUgtvis kommer dock detförhåUandet att förhandlingsordningen har gällt att få betydelsevid obiUig-hetsprövningen. SärskUt om en förhandlingsordning gäUt under långtid bör det normalt fordras starka skäl för att en begäran om föriängning skalllämnas utan bifaU. Om emellertid en hyresvärd eller hyresgästorganisation hargjort sig skyldig tiU förhandlingsvägran, förhalat förhandlingsarbetet eUer påannat sätt underlåtit att uppfyUa sina förpliktelser enligtförhandlingsordningen, kan detta medföra att rätten tUl förhandUngsordning böranses förfallen. Bestämmelsema i övrigt i dessa paragrafer tordeinte erfordra någon närmare motivering. 1 detta avsnitt av lagen finns regler om denformeUa ordningen för påkallande, genomförande och avslutande av förhandling. Paragrafen motsvarar 12 § i utredningens förslagoch är utformad efter förebUd av 16 § lagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetslivet.De förhandlingsordningar som har rekommenderats av partsorganisationemascentrala organ innehåUer motsvarande bestämmelser. Bestämmelsema har behandlats i den aUmännamotiveringen (avsnitt 7.8). 1977/78:175 161 Av första slycket framgår att förhandling skallinledas med att part gör framställning om förhandling hos motparten. Om bådehyresvärd och fastighetsägarorganisation är parter enligt förhandlingsordningenskall förhandlingsframställning göras av dem båda. Enligl andra stycket skallförhandlingsframställning vara skriftiig och ange den eller de frågor om vilkaförhandling påkallas. Tredfe slycket innehåUer en regel om tid förinledande av förhandling. Det får anses åligga den part som påkallarförhandling att föreslå tidpunkt för sammanträde. Av fjärde stycket framgår att paragrafensföreskrifter är dispositiva. Som jag framhållit i den allmänna motiveringen (seavsnitt 7.8) bör det i första hand ankomma på parterna själva att reglera deformer under vilka förhandUngama skall bedrivas. Tredje stycket ger parternamöjlighet att helt eller i vissa avseenden föreskriva en annan ordning förpåkallande av förhandling och en annan tidsfrist än vad som anges i första ochandra styckena. Vill de tiUämpa ett enklare och kanske smidigareförhandlingsförfarande än det som lagen anvisar, behöver de alltså endast iskriftligt avtal ange vad som sålunda skall gäUa i stället för lagensföreskrifter. Detta kan ske i själva förhandlingsordningen, i ett senare tUläggtUl denna eller i en fristående handling. Har partema avstått från att själva regleraförhandlingsformerna och kan i ett visst fall sammanträde för förhandling intehållas inom den i lagen föreskrivna tiden, kan det vara lämpligt alt parternaträffar avtal om avvikelse från förhandlingsordningen i det konkreta fallet iden ordning som anges i tredje stycket. Paragrafen, som motsvarar 13 § i utredningensförslag, har utformats efter förebild av 15 § lagen (1976: 580) ommedbestämmande i arbetslivet. Bestämmelserna har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 7.8). Första slycket anger vad som konkret ligger i partsförhandUngsskyldighet. Parten skall inställa sig vid förhandlingssammanträdeoch lägga fram motiverat förslag till lösning av den fråga som förhandlingen avser.Förhandlingsskyldighet fullgörs alltså endast om parten ingår i sakUgöverläggning med motparten angående förhandlingsfrågan. I förhandlingsskyldighetenUgger däremot inte någon rättslig skyldighet att nå fram tiU en lösning. Kan deförhandlande parterna inte enas, kan de enskilda hyrespartema hänskjuta tvisterom hyresvUlkoren till hyresnämndens prövning enligt reglerna i 24 §. I tvisterom lägenheternas eller fastighetens skick får hyresgästorganisationen eller deenskilda hyresgästerna anlita de möjUgheter att begära hyresnämndens prövning 11 1977/78.1 saml Nr 175 Prop.1977/78:175 162 somföreUgger enUgt olUca bestämmelser i hyreslagen, bostadssaneringslagen (1973:531) och bostadsförvaltningslagen (1977: 792). I andra tvister åter saknasmöjlighet tiU prövning, om förhandlingsordningens parter inte kan enas. Vägran eUer underlåtenhet att fullgöraförhandlingsskyldighet kan medföra skadeståndspåföljd enligt 27 §. I fråga omden närmare innebörden av parts förhandUngsskyldighet torde viss ledning kunnahämtas från den praxis som har utbUdat sig vid arbetsdomstolens tiUämpning av 4§ lagen (1936: 506) om förenings- och förhandUngsrätt samt motsvarande regleri förhandlingsordningar som har bestämts genom kollektivavtal. De viktigasteavgörandena på det området finns redovisade i arbetsrättskommitténs betänkande(SOU 1975: 1) Demokrati på arbetsplatsen (s. 775 f). Det är dock inte givetatt rättspraxis från arbetsrättens område tiU aUa delar kan föras över tiUhyresområdet. Det får överlämnas tUI rättstiUämpningen att härvidlag göranödvändiga detalj-bedömningar. I andra stycket första meningen har tagits in enbestämmelse att förhandling skall bedrivas skyndsamt. En motsvarighet härtillfinns i 16 § tredje stycket medbestämmandelagen. Begär ena parten att protokoll skaU föras ochjusteras, är motparten enUgt andra stycket andra meningen skyldig att medverkadärtiU. Bestämmelsen har motsvarighet i föreskrifter i de frivilligaförhandlingsordningama. Reglema i andra stycket är i prmcipskadeståndssanktionerade genom 27 §. Om båda parter kan i ungefär lika månlastas för dröjsmål med förhandling, ligger det i sakens natur att skadeståndinte kan komma i fråga. Kan däremot ena parten visas bära ansvaret inträderskadeståndsskyldighet. Paragrafen, som motsvarar 14 § i utredningensförslag, ålägger part skyldighet att medverka tiU förhandlingsresultatet genomatt på begäran hålla åberopade handlingar tiUgängliga för motparten vid sammanträde. Jag har i den allmänna motiveringen (se avsnitt7.8) redogjort för motiven tiU den editionsplUct som åvUar förhandlande part.Som där har framhålUts är regetas syfte att göra parterna jämspelta på detsättet att allt faktamaterial som åberopas står till båda parters förfogandevid förhandUngen. EditionsplUcten omfattar aUtså handUngar som ger upplysningom faktiska förhåUanden som åberopas i förhandlingen. Part äi däremot inte pågrund av paragrafen skyldig att lämna ut handlingar som innehåUer partens egnaöverväganden eUer förhandlmgstaktiska dispositioner. InnehåUer handlinguppgifter av båda slagen ankommer det på den förpUktade parten att finna enform för utiämnande av de Prop.1977/78:175 163 uppgiftersom omfattas av editionsplikten, t. ex. genom bestyrkt utdrag av handUng sommotparten har rätt att ta del av. Det Ugger i sakens natur att editionspliktenendast gäUer handling som parten själv har tillgång tiU. Editionsplikten ärskadeståndssanktionerad genom 27 §. I paragrafen upptas bestämmelser som är avsedda attunderlätta bevisningen i frågan när förhandling skaU anses avslutad.Paragrafen motsvarar 20 § i utredningens förslag och har viss förebild i 16 §tredje stycket lagen (1976: 580) om medbestämmande i arbetsUvet. Det är framför allt vid tiUämpningen av 23 § andrastycket och 24 § hyresförhandlingslagen som det är viktigt att kunna bestämmatidpunkten när förhandling skaU anses avslutad. Tidpunkten har emeUertid betydelseäven i ett annat sammanhang. När lägenhet omfattas av förhandlingsordning, börhyresvärden inte kunna kringgå kravet på primär förhandlingsskyldighet på detsättet att han säger upp hyresgästen för avflyttning och driver sitt krav påhögre hyra i en förlängningstvist inför hyresnämnden. För att hindra sådanaförsök att gå vid sidan av förhandlingsordningens bestämmelser har i 11 a §nämndlagen (se avsnitt 9.3) tagits in en bestämmelse om att hyresnänmd i tvistom hyresviUkor enUgt hyreslagen inte får ta upp tiU prövning fråga om höjningav hyran förrän det har visats att förhandlingar enligt förhandlingsordningenhar ägt ram i frågan. Också i detta sammanhang är det alltså av vikt att kunnaklarlägga, när förhandlmg skaU anses avslutad. I första stycket föreskrivs att förhandling skaUanses avslutad, när part som har fullgjort sin förhandUngsskyldighet enligt 16§ första stycket har givit motparten skriftUgt besked om att han frånträder förhandlingen.Den avgörande tidpunkten är den då motparten får del av beskedet. Det ligger isakens natur att ett besked bör lämnas i någorlunda anslutning tiUförhandlingen. Bestämmelsen i första stycket är dispositiv. Ompartema enas om att förhandling skaU anses avslutad , skaUaUtså den tidpunkten gäUa. Sådan överenskommelse meUan partema kan antingen tasikte på ett särskUt faU eller ta sig utryck i genereUa bestämmelser iförhandlingsordningen, t. ex. att förhandling skall efter fuUgjordförhandlingsskyldighet anses avslutad då partema åtskiljs från sammanträde itvistefrågan, då justerat förhandUngsprotokoU föreligger etc. Kan tvist inte lösas vid lokal förhandling, harpart enligt de frivilUga förhandlingsordningama i allmänhet rätt att hänskjutatvisten tiU ett partssammansatt centralt förUkningsorgan. Detta kan då avge enrekommendation om hur tvisten bör lösas. Har endera parten begärt sådanthänskjutande, bör förhandlingama i aUmänhet inte anses avslutade förrän ocksåden centrala kommittén har haft tiUfäUe att behandla Prop.1977/78:175 I64 tvisten.I vUken utsträckning part har rätt att göra undantag från förhandUngsordningensbestämmelser i detta avseende, får i händelse av tvist härom avgöras genomtolkning av bestämmelserna i fråga. Sedan förhandling rörande viss fråga har förklaratsstrandad, är det självfaUet tänkbart att ena parten på nytt gör framställningom förhandling i frågan. Motparten torde ofta ha anledning att ställa sig positivtiU en sådan förhandUngsinvit. En ny förhandlingsomgång kan då inledas somkanske resulterar i att uppgörelse kan träffas. Om motparten å andra sidaninte är vilUg att på nytt uppta förhandling i frågan, torde det inte varameningsfuUt att genom en lagbestämmelse ålägga honom förhandlingsskyldighet.Det finns därför enUgt min mening inget behov av att i lagen söka närmarereglera vUka rättigheter och skyldigheter förhandlingsordningens parter hargentemot varandra, när en strandningssituation har inträffat. Sedan tvist efter strandade förhandlingar harhänskjutits tUl hyresnänmden enUgt 24 § hyresförhandUngslagen eller 49 §hyreslagen kan nämnden emeUertid komma att ställas inför problemet humvida enny framstäUning om förhandling i den fråga som processen rör skaU anses utgöraett processhinder. För att förebygga tvekan på denna pimkt föreskrivs i andrastycket att part som har mottagit en sådan framställning inte på grand däravär skyldig att återapptaga förhandlingen. FöljaktUgen föreligger inte någotprocesshinder. Ej heUer kan i ett sådant läge uppkomma skadeståndsskyldighetför förhandUngsvägran. I detta avsnitt av lagen upptas i 1921 §§ vissabestämmelser om förhandlingsöverenskommelses form och innehåll. Vidareregleras här förhåUandet mellan förhandlingsöverenskommelsen och det enskUdahyresavtalet. Hyresgästs rätt att få förhandlingsöverenskommelse prövad avhyresnämnd behandlas i 22 §.