prop · G10340 · 1977-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till den starkt ökande fusionsaktiviteteni näringslivet torde förvärvens betydelse för de störreföretagens tillväxt knappast ha avtagit. Prop.1977/78:40 22 försia häflt kan noteras att antalet sysselsatta i de avstorföretagen förvärvade företagen uppgick till ca 150 000. Av detta utgjordesca en tredjedel av sysselsatta i förvärvade småföretag. Uppgifter framtagna vid pekar påatt stora företag i genomsnitt är mer syssels-ättningsexpansiva än småföretag. Andelen stoia förelag som överhuvud taget ökat sysselsättningen harunder 1970-talets sex försia år varit större än motsvarandeandel bland mindre företag. Med hänsyn till att de stora förelagen i betydandeutsträckning expanderar genom förvärv av andra företag, finns dock skäl attantaga att den interna tillväxten i småföretag väl kan mäta sig med de storaförelagens interna expansion. Lönsamheten har inomindustrisektorn utvecklats i stort setl likartat för samtliga slorleksgrupperav företag. För flertalet företagskategorier kan konstateras att avkastningenpå det egna kapitalet följt trenden för den branschvisa lönsamhetsutvecklingen. Soliditetsutvecklingen har däremoi varit mycket olikamellan företag av olika storlek. För de största företagen har skett en avsevärdnedgång från en genomsnittlig nivå om till ca 30 %ett decennium . De medelstora förelagen har till skillnad härifrån fåttvidkännas en mycket måttlig nedgång i den egna kapitalstyrkan, från tillca . De mindre förelagens genomsnittliga soliditet har under en rad årvarierat mellan och . Beträffande de mindre företagen bör docksärskilt noteras alt den officiella statistiken här inle återspeglar detförhållandet att variationerna mellan enskilda företag är betydande. Samtidigtinnebär sambandet och bindningen mellan företagets kapital och ägarnas privatatillgångar att den officiella statistikens klassificering av balansräkningensolika poster inte alltid ger en rättvisande bild av de mindre företagenssoliditetssituation. Småföretagen svarade för avindustriinvesteringarna. Någon systematisk förskjutning mellan företag avolika storieksklasser har inte skett. Däremot gäller att det konjunkturmässigaberoendet hos småföretagens investeringar är betydande. Det framgår bl. a. avstatistiska centralbyråns investeringsstatistik att småföretagens andel avindustriinvesteringarna påtagligt minskar. Inteminst torde detta sammanhänga med att investeringsverksamheten liksom mångaandra aktiviteter i smålx)retag ofta karaktäriseras av ett förhållandevis korttids- och planeringsperspektiv. Frånvaro av utvecklade planeringsfunkiioner ochrutiner för långsiktig planering i småföretag har belagts såväl i studier vidSveriges (). som i undersökningar avden dåvarande delegationen för de mindre och medelstora företagen vid1970-talets början. Förekomsten av investeringsprojekt med långfärdigställandetid torde också bidraga till en mer stabil investeringsaktivitetbland de större förelagen. Prop.1977/78:40 23 Till följd av en betydande mekanisering och automatiseringinom industrisektorn har sysselsättningen inom hela denna näringsgren trots enavsevärd volymexpansion långsamt minskat under del . Detförhållandet alt småföretagens andel av industriinvesteringarna varit i stortsett oföiändrad under det senasle decenniet talar för att denna mekaniseringskett i ungefär samma takt i samtliga storlekskategorier av företag.Sysselsättningsminskningar i småföretag bör därtor inte nödvändigtvis tolkassom en stagnation i företagels verksamhet. Även ralionaliseringai' och en ökadeffektivitet verkar sysselsältningsminskande så länge företaget inteexpanderar i viss takt. Arbetsställestruklurenoch sysselsättningen inom industrisektorn har i geografiskt hänseende endast undergått mindre förändringar. Vissa förskjutningarhar skett till nackdel för främst storstadslänen och mot en ökad andel avverksamheten i övriga län i . Enligt den officiella statistikenhar storstadslänen och flertalet av skogslänen första hälftvaril de områden där de små arbetsställena främst minskat i antal. I skogslänenhar i motsvarande grad arbetsställen med 50-499 anställda ökat sin andel avarbetsställebeståndet. Tillväxten i antalet storarbetsställen har varit sommest belydande i storstadslänen och vissa skogslän. Bland de skogslän som pådelta sätt karaktäriseras av ett starkt krympande antal små arbetsställen(färre än 50 sysselsatta) märks i synnerhet , ,och . Orsakerna till den förhållandevis kraftiga minskningen avantalet små arbetsställen i vissa skogslän är svåra att härleda. Vad som iolika sammanhang framförts rörande ell bristande serviceutbud till företagenoch därmed en i olika avseenden sämre företagsmiljö inom dessa områden synesinte kunna beläggas. Tvärtom framgår av länsplaneringsunderlagei 1974 vidlänsstyrelserna i . och attserviceutbudet i dessa län på det hela taget är fullt i nivå med övriga delarav riket. Det har också bl. a. i det betänkande (SOU 1972:28). Förelagsservice,som avgavs av dåvarande delegationen för de mindre och medelstora företagen år1972 konstaterats att huvuddelen av de av småföretagen anlitadeserviceföretagen är belägna utanför den region där det anlitande företaget ärbeläget. Gemensamt för de akluella regionernas branschstruktur är dock att devid millen av hade en. jämfört med riket i övrigt, påfallande storandel företag inom den träbearbetande industrin. Som konstaterats i en avindustriverket publicerad ulredning om den träbearbetande industrin,(SIND 1975:1) Den träbearbetande industrin , var emellertidträvaruföretagen just i Norriandslänen och till skillnad frånövriga träbearbetande företag expanderande från slutet av 1960-talel. Delfinns därför skäl att anta alt vissa av de små arbetsställena genom dennaexpansion senare kommit att registreras som tillhöriga gruppen medelstoraarbetsställen. Prop.1977/78:40 24 Det har också kunnat konstateras en belydande tillväxt itre av de aktuella länen - undantaget - av antaletarbetsställen med 50-499 sysselsatta. förväivas ett betydande antal företag av enskildapersoner eller av andra företag. Uppgifter om storleksordningen på enskildapersoners övertagande - genom förvärv eller arv - saknas dock. All ettbetydande anlal mindre och medelstora familjeföretag övertagits av enskildapersoner styrks emellertid av genomförda studier vid Industriförbundet.Samhället och företagarna , och industriverket (SIND 1975:5) Företagsformeri teori och tillämpning. Av dessa fiamgår att företagsledaren i inemot hälftenav de studerade företagen med färre än 20 anställda saknar släktband medföretagets grundare. Bland de något större familjeföretagen saknar nuvarandeägaren släktmässiga relationer till grundaren i av företagen. Övertagande inom familjen synes öka med storleken på delövertagna företaget. Av de nämnda undersökningarna framgår bettätTande aktiebolagssektorn,att av företagsledarna i de minsta företagen (färre än 20anställda) har släklmässiga relationer med grundaren. För de något störrefamiljeföretagen (20-100 anställda) är motsvarande andel . Det årliga antalet företagsförvärv av juridiska personerhar ökat oavbmtet. Inom industrisektorn uppgick antaletfullständiga eller partiella företagsförvärv till ett 50-tal underårtiondena . hade antalet förvärv stigittill ca 370. Pågående registrerings- och sammanställningsarbete vid statenspris- och kartellnämnd tyder på att den totala fusionsverksamheten i detsvenska näringslivet sjunkit underår 1976. Fusioner i svensk industri 1955-1975 1955 1960 1%5 1970 1975 sysselsättningen (%) Källa: HJI samt statens pris- och kartellnämnd Fusionsfrekvensen har varitstörst bland företagen med 50-500 anställda. motsvarade uppköpen avmedelstora förelag inom industrin av det lotala beståndet av förelag idenna kategori. Bland företag med 200-499 anställda var motsvarande tal 7.5 %.Förvärvsfrekvensen bland företag med färre än 50 anställda uppgick endast tillca . Ätt fusioner i första hand berör de medelstora företagen Prop.1977/78:40 25 stöds av undersökning . Delframgår av denna att av en grupp studerade familjeföretag i mitten av1960-talet hade sålts. De sålda företagen var huvudsakligen avstorleksordningen minst 100 anställda. Andelen sålda företag blandfamiljeföretag med färre än 100 anställda uppgick endast till . Livsmedelsindustrinär en bransch som under såväl 1960- som karaktäriserats av högförvärvsaktivitet. Detsamma gällerjord- och stenindustrin. Under andra hälftenav var fusionsintensiteten dessutom särskilt hög i massa- ochpappersindustrin liksom inom transportmedelsindustrin. under1970-talet har också den kemiska industrin utmärkts av en högförvärvsaktivitet. Industriverkethar i sin studie Industriutvecklingen i särskilt berörtfamiljeföretagens roll i förvärvssammanhang. Av verkets undersökning framgåratt ca 3/4 av industrifusionerna under 1970-lalets första hälft avsåg uppköp avfamiljeföretag. Antalsmässigt dominerar förvärv av metal inom maskinindustrin samt den träbearbetande industrin. De flestafullständiga uppköp av familjeföretag har skett bland de medelstora företagen.Det framgår också av industriverkets undersökning att genomsnittsstorleken påde förvärvade företagen sjunkit , från 60 till 34anställda. Detframgår vidare av industriverkets lapport att de förvärvande företagen till ca40 % själva är familjeförelag. Familjeföretagens andel har dock sjunkit någotunder 1970-talets första hälft, från år år 1974.Parallellt härmed har en viss uppgång skett av i forsla hand investmentbolagensförvärv av familjeföretag. Investment- och kapitalförvaltande bolag svaradeunder för II %av familjeföretagsuppköpen inom industrin. uppgick andelen till 13 %.Industriverket konstaterar att familjeföretagens förvärv av andrafamiljeföretag i första hand skett inom tekoindustrin samt den träbearbetandeindustrin. Storföretagens familjeföretagsuppköp har i försia hand inriktats motverkstadsindustrin samt den kemiska industrin. Drivkrafternabakom fusioner är av mycket skiftande slag. Det finns inte något enskiltfusionsmotiv som förklarar flertalet genomförda fusioner. Denna uppfattningstöds av de studier och undersökningar som lUI och gjort omfusionsmotiven. Bland defaktorer som medverkar till alt driva fiam en fusion kan skiljas mellanköparens och säljarens motiv, mellan företagsinterna och omgiv-ningsbelingadeorsaker. Strävan efter effektivitetsförbättrinar och tillvaratagande avproduktionstekniska stordriftsfördelar och samordningsvinster är ett vanligtköparniotiv. Konkurrenshegränsningsmotivet synes spela en niindre framträdanderoll. trots att av förvärven avser företag med konkurrerande produkter. Ivissa fall utgör en önskan att bredda produktsortimentet den främstadrivkraften för köparen. ' På säljarsidan förekommer också en rad lyper avfusionsmotiv. 1977/78:40 26 olikheter synes föreligga mellan lönsamma, expanderandeföretags försäljningsmotiv respektive försäljningsorsakerna hos företag meddålig lönsamhet. För de förslnämnda utgörs försäljningsmotivet inte sällan avbrist på finansiella medel eller produktutvecklings- eller marknadsföringskapacitet.Det sistnämnda gäller i synnerhet när företaget står inför att avsätta sinaprodukter på utlandsmarknader. I ett delbetänkande av konkurrensut-redningen,(SOU 1977:51) Fusioner och förvärv i svenskt näringsliv 1969-1973, enfallstudie, har redovisats hur i flera fall ett större börsförelagseller investmentbolags förvärv av ett litet företag tillfört det senare såvälvärdefull teknisk kunskap som betydande möjligheter att vidga sinavsättningsmarknad. För företag med sämre lönsamhet har det framstått som mervanligt att generationsskiftesproblem och skattemässiga förhållanden leder tillett utbud av företag. Altemativet till försäljningen är för dessa företag mångagånger nedläggning av verksamheten. Föi"etagets branschtillhörighet har stor betydelseför sannolikheten att del skall utbjudas till försäljning eller särskiltefteifrågas som förvärvsobjekt. Som framgått tidigare är förvärvsaktivitetensärskilt hög i branscher som står inför eller befinner sig i en strukturellomställningsprocess. Det gäller såväl branscher i ett särskilt expansivt skedesom sådana delar av industrin som är på tillbakagång. Särskilt kan noteras iindustriverkets rapport att de större företagen är mest förvärvsaktiva i expansivabranscher (verkstadsindustri och kemisk industri), medan familjeföretagen iförsta hand uppträder som köpare i branscher på tillbakagång och med enbetydande överkapacitet (tekoindustrin och den träbearbetande industrin).Delvis torde delta sammanhänga med att de små företagen i anbudshänseendesällan torde kunna konkurrera med de större företagen vid förvärv av de mestlönsamma och expansiva företagen. Det torde också bero på att de störrebörsföretagen och investmentbolagen inte i någon högre grad är intresserade avatt gå in i branscher som i huvudsak är på tillbakagång. Den kraftigt ökade fusionsaktiviteten isåväl industrin som näringslivet i sin helhet bör främst ses mot bakgrund avden under detta decennium accelererande takten i strukturomvandlingen. Under1960-talets första hälft ökade tillväxttakten i den svenska ekonomin jiim-förtmed de två föregående femårsperioderna. En fortsalt hög tillväxttakt rådde ävenunder återstoden av . Utrikeshandeln, som vuxit förhållandevismåttligt första hälft, ökade därefter påtagligt och uppnåddeen största tillväxttakt . Parallellt med den svenskaekonomins ökade internationella beroende och den växande konkurrensen frånutländsk industri har ett allt större antal branscher ställts inför ett behovav att tillvarata de stordriftsfördelar och rationaliseringsvinster som kanerhållas genom att produktionen dras samman till större enheter ellerorganiseras på annal sätt. Förvärvsaktiviteten har emellertid ytterligare accelereratunder 1970-talets första hälft, trots en niindre intensivstruklurom- 1977/78:40 27 vandling och en viss uppbromsning i utrikeshandelnstillväxt. Det finns flera förklaringar till detta. I flertalet av de industribranscher därförvärvsakliviteten varit betydande har marknadens tillväxt under 1970-talelsförsia hälft stagnerat. Även den förutsedda tillväxten i produktionsvolym underperioden fram lill 1981 är för dessa sektorer mindre gynnsam än förindustrigenomsnittet. Detta gäller i synnerhet jord- och stenindustrin samtlivsmedelsindustrin. Möjligheterna för företag inom sådana sektorer attexpandera genom investeringar i och utbyggnad av den egna verksamheien ärdärför mer begränsade än för expanderande företag i andra branscher. Ett annatförhållande som påverkar förvärvsfrekvensen gäller investeringskostnadernasutveckling under de senasle åren. ökadeinvesteringskostnaderna dubbelt så snabbt som tidigare . frånen prisstegringstakt om till . För i synnerhetkapitalintensiva branscher, såsom t. ex. massa- och pappersindustrin, innebärdetta att investeringar i den egna verksamheien blir mindre förmånliga och attintresset för expansion genom företagsförvärv ökar. För skogsindustrin harockså de växande problemen med råvarubasen utgjort ettytterligare motiv för förvärv av andra företag. Likviditetsökningen inom industrin var underår 1971-1973liksom osedvanligt snabb. Under dessa perioderväxte företagens likviditet totalt med . Förutsättningarna för enökad efterfrågan på förvärvsobjekt blev härigenom mycket goda. torde till viss del ha påverkals av diskussionerna kringden ändring av realisationsvinslbeskattningen som trädde i kraft under våren1976 och som avsåg försäljning av aktier efter utgången av . De nyabeslämmelserna inneharatt vid försäljning av aktier som innehafts under enlängre lid än tva ar skulle av realisationsvinsten beskattas. Tidigareregler innebar en avtrappning av skatteplikten under tredje till femte året ochbeskattning enligt schablon av av försäljningspriset vid försäljning . Härigenom har försäljningar av företag kommii att framstå som avsevärtmindre gynnsamma . I synnerhet gäller delta i förhållande till detför företagaren vanliga alternativet till en försäljning, nämligen överlåtelseinom familjen. Det kan därför inte uteslutas att den föreslående lagändringendrev fram vissa ytterligare försäljningar . vilka i annat fallskulle ha skett först något eller t. o. m . Det bör här noterasatt antalet förvärv enligt preliminära uppgifter från statenspris-och kartellnämnd avsevärt sjunkit. Utbudet av särskilt mindre och medelstora företag tordeäven i viss utsträckning ha påverkats av dessa företags växande behov av altsöka sig nya avsättningsmarknader. Det framgår av konkuriensulredningens delbetänkandeFusioner och förvärv i svenskl näringsliv 1969-1973. all behovet av att fåtillgång till exportförsäljningskapacitel och kompetens inte 1977/78:40 28 sällan utgör ett motiv bakom försäljning av företag. 1takt med en stagnation på olika inhemska avsättningsområden torde dessaförsäljningsmotiv ha vuxit i betydelse. Ett betydande antal företag läggs ned . Särskilthög nedläggnings-takt kan noteras vid perioder av låg ekonomisk aktivitet. Detövervägande antalet nedläggningar sker utan att verksamheten kommit påekonomiskt obestånd. 1 mer begränsad omfattning är nedläggningar orsakade av enkonkurs. Förhållandena varierar härvidlag dock mellan näringsgrenar. Till dettaskall senare återkommas. Det årliga antalet företagsnedläggningar har minskat underdel . Även i förhållande lill företagsbeståndet varnedläggningsfre-kvensen lägre än . Nedläggningar inom industrin 1966-1975 (salderade värden) 1966 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 (1 OOO-tal) 2,5 1.8 2,2 1,4 1.4 1.2 2.0 0.8 1.1 0.9 (%) 10.8 8.2 10.2 6.4 7,2 6.3 10.4 4.2 5.7 5.0 Källa: , statens induslriverk samilUl Nedläggningarnas relativa nivå skiljer sig inte i någonhögre grad mellan expansiva branscher (såsom verkstadsindustrin,plastindustrin) och stagnerande branscher (t. ex. den träbearbetandeindustrin). Detta har framgått av studier av nedläggningsutvecklingengenomförda vid , , och lUI. Gemensamt för ett flertal branscher är dock en gradvis uppgångav nedläggningstakten . Detta förhållande har också bestyrktsav möbelindustriutredningen i betänkandet (SOU 1972:2) Svensk möbelindustri,och metallma-nufaktumtredningen i betänkandet (SOU 1973:29 och 30) Järn- och metallmanufakturindustrinunder . Under1950- och 1960-talen synes vissa regionala skillnader ha funnits iföretagsnedläggelserna. Här pekar emellertid erfaienheterna i olika riktningar.Enligt den nämnda undersökningen vid uppvisade denstorstadspräglade regionen en högre nedläggnings-benägenhet änVästerbottens län. visade också den en betydandenedläggning i storstadsregionerna. I en rapport från exportgmppen för regionalutredningsverksamhet (SOU 1974:1) Or- Prop.1977/78:40 29 ter i regional samverkan, pekas på ett i viss mun motsattförhållande, nämligen att glesbygdsområdenas andel av den totala nedläggningenav industriarbetsställen klart översteg dessas andelav företagsbeståndet. Uppgifter om konkurser tyder på att slorleksfördelningenpå de nedlagda företagen har en relativ småföretagsdominans. Det förhållandelalt företag ofta krymper före nedläggningen bidrar emellertid till att skapa enöverdriven bild av småföretagens andel av nedläggningarna. Även justerade förett sådant förhållande tyder dock de nämnda etablerings- ochned-läggningsstudierna vid och lUI på att småföretag är merberörda av nedläggningar än större företag. Företagskonkurserna utgör en växande andel avnedläggningarna. Antalet företagskonkurser inom hela näringslivet har underdet senasle decenniet fyrfaldigats. från 1965 till 3 1974.Ökningen är nästan i sin helhet hänförlig till aktiebolagskonkurser. Av enstudie vid 1975, genomförd på uppdrag av industriverket. (SIND 1975:2) Företagskonkurser, fiamgår att konkursfrekvensen under1960-talets andra hälft inom industrisektorn var betydligt lägre än för andra näringsgrenar.Ökningstakten i industriföretagskonkurserna var också långsammare än för andranäringsgrenar. Inte desto mindre har antalet konkuser i förhållande till detotala nedläggningarna i industrisektorn ökat. Konkursföretagens storlek synes enligt nämnda undersökningvara av mindre betydelse för konkursfrekvensen. Sålunda svarade de mindre företagen(färre än 50 anställda) för av antaletkonkurser och antalet företag. I 1,av konkursema berördes medelstoraföretag, vilka svarade för av förelagsbeståndet. Det kandock noteras att gmppen företag med 59 anställda svarade för en betydligtstörre andel av konkuserna än vad som motsvarade dessas andel av det totalaföretagsbeståndet. Forskningen kring andra typer av företagsnedläggelser änkonkurser är mycket begränsad och möjliggör inga långtgående slutsatser omvilka strukturella faktorer som bestämmer nedläggningsutvecklingen. Bakom enföreiagsnedläggelse ligger i de flesta fall en rad motiv i kombination. Intesällan har företagets produkt och maskinella utrustning uppnått en sådan ålderalt. kombinerat med en avsaknad på efterträdare, förelaget helt enkelt anses halevt färdigt. Bransch- och marknadsutveckling torde här spela en avgörande roll.Nedläggningsfrekvensen kan förväntas bli mest belydande i stagnerande ochtillbakagäende branscher. Vid de tillfällen då en särskilt ökadnedläggningstakt kunnat konstateras har också gällt alt föreiagsbesiåndeiminskat särskill mycket inom sådana branscher, bl. a. den träbearbetandeindustrin samt jord- och stenindustrin. Bakom företagskonkurserna finns en mångfald orsaker. Iförsta hand märks lönsamhetsproblem. Del framgår av industriverkelskonkursstudie alt alltför korta serielängder och en hård prispress utgör enmycket vanlig Prop.1977/78:40 30 Andra framträdande konkursorsaker utgörkostnadsproblem, brister i den interna planeringen och bristande utbildninghos företagsledningen. Bristande kreditmöjligheter och svårigheter beroende påkreditrestriktioner anges sällan som konkursanledning. Trots detta konstaterasi industriverkets undersökning ett samband mellan konkursuppgångar ochkreditåtstramning. Det konstateras vidare att företagsledare i konkursdrabbadeföretag har en i genomsnitt betydligt kortare branscherfarenhet änföretagsledare i verksamma företag. av de förra har mindre än 10 årsbranscherfaienhel. Bland de verksamma företagsledarna har endast mindreän erfarenhet i branschen. Den kraftiga ökningen avaktiebolagskonkurserna bör ses mot bakgrund av bl. a. en under samma periodavsevärt ökad registrering av aktiebolag. Medan antalet aktiebolagskonkiirserunder tiden växte från ca 350 till 2 200 , ökade det årligaantalet bolagsregistreringar från 5 700 till ca 18 000. Under denna periodexpanderade i synnerhet de s. k. 5 000-kronorsbolagens andel av bolagsregistreringarna.Livslängden för dessa förelag har visat sig vara avsevärt lägre än för företagmed stöire aktiekapital. Av industriverkets studie framgår att företag med enlivslängd understigande svarade för av konkurserna. Det finnsföljaktligen starka skäl att antaga att den kraftiga tillväxten av antaletmycket små och ofta mindre seriösa bolagsbildningar bidragit också lill ettökal anlal konkurser. 2.4 Företagsbeståndets utveckling inom vissa andranäringsgrenar Byggnadsverksamhetens andel av den totala produktionen inäringslivet sjönk från lill i löpandepriser. Antalet sysselsatta ökade under 1960-talels andra hälft perår. första minskade antalet anställda med . Medelantalet anställda uppgick till ca 332 000 personer. Antalet förelag inom byggnadsindustrin minskade enligt denofficiella statistiken från 35 000 till 29 000 andra hälft.Nedgången var i första hand hänföriig till den allra minsta företagskategorinmed högst en årsanställd. Utvecklingen var däremot positiv för andra mindreföretag inom branschen. första ökade återföretagsbeståndet, till ca 29 700 företag. Även skeddetillväxten i första hand bland företag med 2-19 årsanslällda. Denna utvecklinginnebar att företagen med upp till 49 anställda ökade sin andel avförelagsbeståndet från till ca 98,. Sysselsättningsmässigt svarade de mindre företagen år 1969för av verksamheien i byggnadsindustrin. Prop.1977/78:40 31 \av de anställda. hade de mindreföretagens andel ökat kraftigt till .