prop · G10340 · 1977-12-31 00:00:00 — Inte desto mindre kandet konstateras att även vissa mycket små företag på slarkt specialiseradeproduktområden avsätter en betydande del av sin produktion i utlandet. Näringslivels Invesieringiir uppgick till 28miljarder kr. Industriinvesteringarna uppgick lill . Av dessa svaradesmåföretagen för . I förhållande till sysselsättningen i dessa förelag,av industrisysselsättningen, är investeringsaktiviteten låg. Detta förhållandesammanhänger i hög grad med de små företagens koncentration till branscher medlåg kapitalintensitet. gäller dock också i flertalet branscher attsmåföretag ofta ulnyttjar en mer arbetsintensiv produktionsteknik. Enligt en rad undersökningar framgår attinnoyalionsverksanilieten inom industriförelag i del närmaste är proportionellmed företagsstorleken. Variationerna mellan olika företagskategorier är dockbetydande. Många småföretag är till följd av sin speciella branschtillhörigheteller underleverantörsställning inle i lika stort behov som större företag avatt lägga ner resurser på produktutveckling. Antalet patentansökningar utgörsav såväl kvalitativa som kvantitativa skäl ett mycket bristtlilligt mått påföretagens uppfinnings-, forsknings- eller produktutvecklingsakliviiet.Genomförda studier vid visar emellertid på ellproportionellt förhållande mellan företagsstorlek och antaletpalentansökningar. Det kan konstateras, av denna studie och andra,utländska undersökningar, att inom branscher med mindre kapitalintensiv ochstordriftsbeto-nad karaktär svarar småföretagen för en oftast störie andel avantalet patentsökta uppfinningar än vad deras sysselsättnings- ochproduktions-andelar utvisar. Forsknings- och utvecklingsverksamheten inomindustriföretagen är enligt den officiella statistiken mycket starktkoncentrerad till de större företagen. Liksom i fråga om patentverksamhetenföreligger här betydande olikheter i branschhänseende. Inom tekoindustrin,trävaruindustrin, gummi- och plastvaruindustrin saml metallvaruindustrin ärsmåföretagens FoU-verksamheter betydande. gäller att den officiellaFoU-sta-tistiken i inte oväsentlig omfattning underskattar omfattningen av deresurser som läggs ned på tekniskt utvecklingsarbete i mindre företag. Det kan av material framtaget vid statistiska centralbyrånkonstateras, att FoU-verksamheten inom fåpersonägda företag oftast är avsevärimindre än inom mångpersonägda företag. Delta gäller företag i alla storleksklasser. I framlagda betänkande. "STU:sstöd till teknisk forskning och innovation" (SOU 1977:64), konstaterasatt sambandet mellan företagsstorlek och innovationsförmåga är ett av devanligaste Prop.1977/78:40 14 stridsämnena inom innovationslitleraturen. Delvissammanhänger detta med de betydande svårigheterna att statistiskt registrera deresurser som i små företag läggs ned på FoU-verksamhet. Möjligheterna attvärdera och summera enskilda förelags innovationer är också mycket begränsade.Utan betydande utredningsinsatser kan inte annat än kvantitativa, antalsmässigaredovisningar av företagens innovationer ske. Dessa problem har kommit till uttryck bl.a. i ett parunder genomförda utländska undersökningar. I en engelsk studie år1971 kunde t.ex. konstateras att de små företagen svarade för av de totalain-novationskostnadema, men producerade av innovationerna. Slutsatsenhärvid, att små företag är mer effektiva i FoU-hänseende, blir emellertidvansklig då hänsyn inte lagils till ofta betydande arbetsinsatser som just ismå företag säUan registreras som FoU-aktivitet. I en undersökning av större innovationer iamerikanska företag kunde konstateras bl.a. att de små företagen åstadkom flerinnovationer per försäljningskrona än större företag. Ingen hänsyn togs dock idenna undersökning till de enskilda innovationernas kvalitativa betydelse. Inteheller klarlades vad det speciella urvalet av innovationer - i detta fall 277stycken - inneburit for undersökningsresultatet. 2.3 Företagsbeståndets utveckling inom industrin Industriföretagsbeståndet minskade avsevärt under1960-talets andra hälft. har antalet företag varit idet närmaste oförändrat. Bakom denna utveckling kan urskiljas förändringar itill- och frånflödet av företag. Nyetableringsverksamheten, som vid 1960-taletsmitt var högre än , uppvägdes äv ett betydande anlalföretagsnedläggelser och andra hälft. Det utflöde avföretag som det stora antalet nedläggningar lett till har successivt minskat.Under 1970-talets första hälft balanserar i stort sett antalet nedläggningaroch etableringar inom industrisektorn. Dessa förhållanden gäller industrisektorn i sin helhet ochger på intet sätt en riktig bild av förhållandena i enskilda branscheroch storleksklasser av företag. För den tillverkande delen av del svenskanäringslivet torde inte desto mindre kunna konstateras alt de nettoförändringarsom kunnat konstateras i företagsbeståndet i hög grad ärhänförliga till förvärvs- och fusionsverksamhet mellan företag. Det kan för tillverkningsindustrin i dess helhetkonstateras att småföretagens andel av den totala sysselsättningen under1970-talets första hälft har minskat något, från till år1975. Särskill betydande har företagskoncentrationen och nedgången ismåföretagens sysselsättningsandel varit inom livsmedelsbranschen - från 44 %till - samt jord- och stenvamindustrin - från till . Prop.1977/78:40 15 Antalet nyetableringar inom tillverkningsindustrin harminskat . Enligl en undersökning genomförd vidslatens industriverk , Industriutvecklingen i (SIND 1976:7).har det årliga antalet nyetablerade företag inom denna sektor gått ned från caI 700 till ca 1975. Denna nedgång är i belydandeutsträckning hänförlig . De flesta nyetablerade förelagen är små. Av tidigareundersökningar vid (lUI), Etablering, nedläggningoch industriell tillväxt i 1954-1970, och ,Nyetableringar inom svensk industri 1963-1968. framgår delta klart. undersökning hade de nyetablerade företagen under mitten av1960-talet huvudsakligen färre än 10 anställda. I IUI:s undersökning av denplastbearbetande industrin och vissa verkstadsindustrier konstateras engenomsnittlig storlek under det första verksamhetsåret om ca 13-14 anställda. I förhållande till beståndet av mindre förelag (färre än50 anställda) har nyetableringarna varierat . En högsta etableringsgrad nåddes . Under år 1975uppgick etableringarna till av mindreföretagsbeståndet iindustrisektorn. Verkstadsindustrin har domineraretableringarna i såväl absoluta som relativa tal. Till skillnad från flertaletövriga industribranscher har denna bransch en andel av nyetableringarna somavsevärt överstiger dess andel av förelagsbeståndet. Detta förhållande har ihög grad bidragit till all verkstadsindustrin under 1970-talel kunnat öka sinandel av det totala företagsbeståndet från till . Inom verkstadsindustrin har metallvaruindustrin framståttsom särskilt etableringsintensiv. Vissa andra industribranscher har uppvisat en hög etableringsfrekvens. Det gäller bl. a. denplastbearbetande industrin första . Mycket lågarelativa etableringstal kännetecknar däremot jord- och stenvamindustrin samtträvaruindustrin. Etableringarna har under ett flertal år visat betydanderegionala olikheter. Fram översteg storstadslänensetableringsandel betydligt dessa läns andel av föreiagsbesiåndei inomtillverkningsindustrin. Del kan dock konstateras att skillnaderna påtagligt harutjämnats under år 1974-1975. Industriverketkonstaterar i sin undersökning att etableringsutveckling-en förtillverkningsindustrin i dess helhet inte följer konjunktumtvecklingen. Blandannat gäller att etableringsnivån legal relativt stabil under konjunkturförsvagningen1965-1967. liksom att antalet etableringar gick ned kraftigt underkonjunkturuppgången 1973-1974. För vissa enskilda branscher visar däremot lULsundersökning på ett svagt konjunktursamband. Nedgången i antalet nyetableringar inom industrisektornhar sin bak- Prop.1977/78:40 16 grund och förklaring i en rad faktorer. Förekomsten avoutnyttjade stordrifts- eller smådriftsfördelar utgör en viktig drivkraft närdet gäller etable-ringarnas inriktning. Marknadens storlek och tillväxt,förekomsten av institutionella och andra etableringshinder, initialsvårighetersamt intresset för nyföretagande är faktorer av avgörande betydelse förnyetableran-dets omfattning. Vidare kan ett minskande antalföretagsnedläggelser också medverka till att begränsa utrymmet förnyetableringar. För industrisektorn har i olika sammanhang, bl. a. ikoncentrationsutredningens betänkande (SOU 1970:30) Stordriftsfördelar inomindustriproduktionen kunnat konstateras förekomsten av stordriftsfördelar inomen rad branscher och delbranscher. Detta torde vara en viktig förklarings-gmndtill nedgången i nyetableringarna. Möjligheterna att genom längre serier ellerstörre anläggningar ta till vara befintliga kostnadsfördelar hade vid mitten av1960-talet utnyttjats endasl i ett fåtal av de industribranscher där sådanafördelar bedömdes föreligga. Den ökade företagskoncentrationen inom storadelar av industrisektorn som ägt rum därefter måste ses mot bakgrund av dettaförhållande. Till detta skall läggas att det även på marknadsförings-och distributionsområdet inom många produktområden finnas kostnadsmässiga fördelarav verksamhet i större skala. Detta gäller inte minst möjligheterna attsaluföra produkter på utlandsmarknaderna. Den hittillsvarande tekniska utvecklingen har i många fallgett en ytterligare drivkraft att genom längre serier och större enheter uppnåkostnadsfördelar i verksamheten. Denna tendens kan väntas bestå. Samtidigtmedför den fortsatt ökade internationaliseringen av marknader och industrieratt konkurrensen hårdnar och därmed kraven på att tillvarata allakostnadsfördelar ökar. Dessa förhållanden kan inom vissa storleksintervall ochbranscher förväntas medverka till ytterligare tillväxt i anläggningsstorlekarna. Det marknadsmässiga utrymmet är delvis avgörande förmöjligheterna att etablera nya företag. Inom industrin har produktionsvolymenökat med . har emellertid importenvolymmässigt fördubblats, varför möjligheterna för svenska företag attytteriigare expandera på den inhemska marknaden på många produktområden harvarit avsevärt lägre. Detta har i många fall lett till att expansion i utlandetblivit nödvändig. Ett på detta sätt minskande utrymme begränsar i betydandeutsträckning möjligheterna att etablera nya företag. nystartade företaghar ytterst begränsade möjligheter att saluföra sina produkterutanför hemmamarknaden. Nyföretagandet har därför i ökad utsträckning koncentreratstill mer skyddade hemmamarknadsinrik-tade näringsgrenar och produktområdeneller till avgränsade och kraftigt expanderande områden inom industrisektorn. Möjligheterna att starta ett nytt företag är också i höggrad avhängiga de initialsvårigheter och etableringshinder som kan råda utöverde förutsätt- Prop.1977/78:40 17 ningar som de rent produktionstekniska förhållandenaskapar. Det gäller möjligheterna att anskaffa kapital - ofta mycket riskbenäget- vid företagets start, att erhålla kompletterande kunskap på t. ex.marknadsföringsområdet eller i tekniskt hänseende. Det gäller här ocksåmöjligheterna alt leva upp till av samhället ställda krav på företag ochföretagande. Frånsamhällets sida har vidtagits vissa åigärder som syftat till att underlättanyetableringar och igångkörningar av företag. Möjligheter hai tillskapats föruppfinnare och andra potentiella företagare att erhålla finansiellt stöd förutveckling av idéer, för prototypframtagning och för upprättande avproduktionslinjer. Vidare har genom företagareföreningarnas successivautbyggnad ytterligare resurser ställts till småföretagens förfogande förrådgivning och information vid bl. a. nyetablering. Det står åandra sidan klart att ökade krav från samhällets sida har gjort det mer kompliceratatt leda även ett litet förelag. Sannolikl kan delta verka försvårande ochförhindrande för enskilda personer som överväger att starta ett företag.Samtidigt leder samhällets krav till att dessa personer tvingas till bl. a.större insikt i ekonomiska frågor, vilkel obestridligen bör vara till en fördelför det nystartade företagets överievnadsmöjligheter. Ett ytterligare krav frånsamhällets sida har kopplats till aktiekapitalets storlek i nystartadeaktiebolag. Bestämmelser om ökat aktiekapital vid bolagsbildning trädde ikrafl den , då lägsta tillåtna belopp höjdes från , till . Detta har drivit nyföretagandet från aktiebolagsformen till andraföretagsformer. Av industriverkets undersökning framgår att harandelen aktiebolag bland de nyregistrerade företagen minskat från till . har andelen enskilda firmor samt handels- och kommanditbolag merän fördubblats. Motiven bakom företagsbildning är i de flestaavseenden desamma som för sedan. Behovet att förverkliga sigsjälv, att vara oberoende synes enligt olika undersökningar under 1970-taletfortfarande kvarstå som väsentliga etableringsmotiv. Penningmotivet finns med iflertalet nyetableringar. Det och decenniet närmastefter ofta förekommande levebrödsmolivet har under detsenaste decenniet ytterligare förlorat i betydelse. Samhällets ökade insatser på sysselsättningsområdet harlett till en ökad trygghet i anställningen för flertalet människor. Insatsernafrån samhällets och enskilda företags sida för en bättre arbetsmiljö iförelagen har inneburit att den fysiska arbetsmiljön i väsentliga avseendenförbättrats. Utbyggnaden av den arbetsrättsliga lagstiftningen har medfört ökademöjligheter för de anställda att ta del i och påverka viktiga beslut iföretaget, i synnerhet vad gäller den egna arbetssituationen. Utvecklingen påutbildningsområdet har lett till större valfrihet för ungdomar. Sammantagettorde detta ha medverkat till all några av de tidigare väsentliga drivkrafternabakom nya företagsbildningar avtagit i siyrka. Bland de mindre framträdande elableringsmoliven märkssatsningar på 2Riksdagen 1977178. 1977/78:40 18 S. k. innovationsetableringar synes enligtundersökningar genomförda vid och industriverket såväl vid1960- som 1970-talets mitt utgöra en mycket ringa del avförelagsetableringarna. Det har inte framkommit utredningsresultat som tyder påatt några märkbara förändringar i detta etableringsmotivs betydelse skulle haskett . Somjag återkommer till finns det dockmycket som tyder på en stor tillväxtpotential hos denna lyp av nyetableradeföretag. Som kommer att framgå i ett senare avsnitt har det årligaantalet nedläggningar successivt minskat . Dennaminskning har antalsmässigt varit kraftigare än nedgången i antaletföretagsetableringar inom industrisektorn. Den sjunkande nedläggningstaktentorde också ha inneburit ett krympande etableringsutrymme i vissa branscher. Mot denna bakgrund kan för industrisektorns del förklarasen minskande andel av verksamheien i småföretag och en totalt sett minskandeetableringstakt. är det uppenbart att de kostnadsfördelar vid längreserier och den ökande internationella konkurrens som karaktäriserar storadelar av industrisektorn i mycket ringa utsträckning återfinns i de merskyddade konsument- och serviceinriktade sektorerna. Den ökade andelen avföretagsbeståndet för handels- och tjänstesektorn får ses som ett uttryck föratt nyetableringarna söker sig andra vägar. Det är också i första hand inomdessa sektorer som ett flertal traditionella "smådriftsfördelar" ifråga om service och flexiblitet är möjliga att tillvarata. Det bör emellertid framhållas alt det även inomindustrisektorn finns delbranscher som under längre eller kortare perioder,beroende på en "hantverksmässig" och kraftigt specialiseradproduktion, upplevt en intensiv nyetableringsverksamhet. Detta gäller somframgått tidigare bl. a. delar av verkstadsindustrin och den plastbearbetandeindustrin. Det har också i tidgare sammanhang, bl. a. i en undersökning vidUmeå universitet 1974. Företag i strukturomvandlingen, kunnat beläggas attnyetableringsverksamheten är som livligast i expanderande branscher medutrymme för nya produkter och produktidéer. Karaktäristiskt för nyetablerade företag är att detillväxer snabbare än äldre företag. Detta förhållande har bestyrkts avsamstämmiga undersökningar från såväl som andra länder. Förklaringarnahärlill är flera. Inte minst sammanhänger det med att nyetableringarna vanligenkoncentreras till de delar av en berörd bransch som är särskilt expansiva ochdär tillväxtpotentialen är mest uttalad. Vidare gäller att nyetableringar intesällan bygger på nya produktions- och distributionsmetoder, ibland även heltnya produkter, vilket skapar ett expansionsutrymme som saknas på redanbefintliga produktområden i branschen. Egenskaper hos företagsledaren spelarockså en väsentlig roll för att elableringen skall bli framgångsrik. Enjämförelse mellan företagsledare i befintliga företag och nyetahle- Prop.1977/78:40 19 rade företag visar att de sistnämnda är genomsnittligtbetydligt yngre, vilket i viss utsträckning kan förväntas innebära mer positivaattityder till olika tillväxtfrämjande faktorer. Även utbildningsnivån harbetydelse. De nyetablerade företagens bidrag till den tekniskaförnyelsen är omtvistad. Såväl Industriförbundets undersökning som en pågåendestudie vid industriverket pekar på att en företagsetablering endast i få fallbygger på en produktidé eller satsning på nya produktionsmetoder. Det hardäremot i olika sammanhang kunnat konstateras att företag som etablerats på egenproduktidé eller liknande ofta har en snabbare tillväxt än företag sometablerats av andra skäl. Av Industriförbundets undersökning framgår atthälften av företagsledarna som startat verksamheien runt en produktidé ocksååterfinns inom den fjärdedel av de etablerade företagen som har den högstatillväxttakten. Bland de långsammast tillväxande företagen återfinns ingensådan företagsledare. Av en annan, i industriförbundets regi genomförd studieav ett antal framgångsrika familjeföretag, representerande olikaföretagsstorlekar, branscher, företagsåldrar och lokaliseringar. Framgångsrikaföretagare (1976), kan konstateras att företag som startats runt en ny produktär mer expansiva än andra nystailade företag. Samhällets möjligheter att föra en effektiv regionalpolitiksammanhänger delvis med i vilken grad nya företag etableras eller kan förmåsatt etablera sig inom särskilt utsatta regioner. Uppgifter överlokaliseringsstödets fördelning på olika stödkategorier visar på att denövervägande delen av detta stöd utgått till istödlegionerna befintliga företag. Totalt beräknas de i stödområdenaexislerande företagen ha svarat för av det lämnade stödet och dehärigenom möjliggjoida investeringarna. Av den beräknade sysselsättningseffektenberäknas dessa företag ha svarat för . utgörsemellertid inte uteslutande av genuina nyetableringar av företag. Tvärtom harhuvuddelen av det återstående stödet och. i ännu högre grad, den beräknadesysselsättningseffekten varit hänförlig till filialutläggning eller omflyttningav befintlig verksamhet. Det kan av detta material konstateras att sysselsättningseffektenvid en stödinsats av given storlek genomsnittligt blivit mest betydande vidfilialutläggningar och utlokaliseringar av befintliga verksamheter. Samtidigtgäller att stödet till genuina nyetableringar i större utsträckning än stödettill filialutläggningar och utlokaliseringar avsett glest befolkade områden. Det har vid olika undersökningar framkommit resultat somtyder på att de regionalpolitiska insatserna å sin sida haft betydelse företableringsut-vecklingen. Sålunda framkom vid Industriförbundetsetableringsunder-sökning all etableringsfrekvensen varhögre i stödområdet än i övriga områden, trots de särskilda svårigheterna inomstödområdet i bl. a. service- och transporlhänseende. Prop.1977/78:40 20 2.3.2 Utvecklingen hos de verksamma företagen Genom volymexpansion förflyttas småföretag till störreföretagskategorier. Vid stagnation eller rationaliseringar krymper företag isysselsätl-ningshänseende. Genom nedläggningar och uppköp upphör vissa företaghelt som egna juridiska personer. I det följande skall närmare beröras fråganom förändringarna i verksamma företag av olika storiek. I första hand avseshärmed den sysselsäliningsmässiga tillväxten och förändringarna i vissafinansiella variabler. Nedläggnings- och förvärvsproblematiken kommer attbehandlas i ett följande avsnitt. Antalet industriföretag med minst 50 anställda uppgick vid1970-talets början till I 920. Av uppgifter framtagna vid statistiskacentralbyrån framgår att inemot en fjärdedel av dessa var nedlagada.uppköpta eller hade minskat sin storiek under gränsen 50 anställda. För ca 4%av företagen är det känt att de lagts ned. av företagen hadefusio-nerats eller ombildats. Ytteriigare hade minskat sin sysselsättningtill färre än 50 anställda. av företagen hade utgått ur statistikenav ej kända skäl. Skillnaderna i utvecklingen mellan företag i olikastorleksklasser är emellertid stora. Så är t.ex. konkurs och nedläggningarsällan förekommande bland större företag. Fusioner och företagsombildningar ärvanligast bland företag med 100-500 anställda. Vidare kan konstateras attstabiliteten hos företagen ökar med företagsstorlek. Tillskott av företaghänförligt till nyetableringar är mest betydande bland de mindre företagen. Justörre företagsstorleksklass desto större andel av företagen fanns även fem årsenaie i samma storieksklass. Förändringar i beståndet av industriföretag med fler än 50anställda Andel (%) lämnat storleksklassen av ej kända skäl ') Företag som förflyttats till större resp. lägrestorleksklass. Den betydande omsättningen av företag i de småstorleksklasserna tar sig också uttryck i ett stort tillskott av förelag. Prop.1977/78:40 21 hälft innebar detta tillskott för kategorin 50-99anställda att företagsbeståndet förnyades till . Intrycketav den med företagsstorleken växande stabiliteten i företagsbeståndetförstärks av annat material från siatistiska centralbyrån. Småföretagenkaraktäriseras av en jämfört med större företag betydande spridning itillväxthänseende. Trots all flertalet småföretaginom industrisektorn enligt den officiella statistiken minskat antaletanställda, är det inom denna företagsgrupp som man åteifinner desysselsättningsmässigt mest expansiva företagen. med ensysselsättningstillväxt om har under 1970-talelgenomgående varit högre bland småförelagen än bland de större enheterna. Dengenomsnittliga andelen företag med sådan tillväxt uppgick under perioden1969-1975 till för företag med 20-49 anställda och lill för företagmed fler än 200 anställda. Det kan emellertid konstateras att dekonjunkturmässiga variationerna är mer framträdande bland de större företagenän bland de små. Så har t. ex. andelen företag somunder året ökat sysselsättningen varierat mer bland de större företagen änbland företag med färre än 200 anställda. Undersökningar av speciella branschers utveckling under1950- och 1960-talen visar på att företagens interna tillväxt ofta utgör detviktigaste tillskottet i företagsbeståndet i en viss storieksklass. ex. av industriförbundets tidigare nämnda etablerings- ochnedläggningsstudie för , alt av nettotillskottet av företag med fler än20 anställda i sex industribranscher utgjordes hälften av tillväxt i företagmed färre än 20 anställda. Av Industriförbundets undersökning framgår ävenutvecklingen av ett bestånd av företag . Utvecklingenär likartad med den från senare material erhållna bilden. synes dock ha varil något lägre än underförsta . Av de befintliga företagen med fler än 20anställda i sex småföretagsintensiva industribranscher, återstod 15 år senareca . Av bortfallet utgjordes ca en tredjedel av företag som upphört genomförvärv. Lika många företag hade lagts ned. av bortfallet avföretag utgjordes av sådana som minskat sin verksamhel ned till färre än 20anställda. Vid en jämförelse mellan expansion hos småföretag ochslora företag måste hänsyn tas till att de senare ofta expanderar genom förvärvav andra, oftast små. Enligt en studie vid lUI rörande fusioner isvensk industri. Fusioner i svensk industri, var de börsnoterade industriföretagensexpansion lill nära en fjärdedel hänföriig tillförvärv av andra företag.