prop · G10380 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78: 80 Regeringens proposition 1977/78: 80 omändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden; Regeringenföreslår atl antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. 1propositionen föreslås ändring i reglerna om avstående av egendom som har tillfallitallmänna arvsfonden som arv. Enligt förslaget skall regeringen utan tillståndfå besluta om avstående av egendom till ett värde av högst 200 000 kr.Förslaget innebär dels en justering av den värdegräns som gäller , dels enanpassning av reglerna till den nya regeringsformen. 1 1977/78. Prop.1977/78:80 2 Lagom ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden Härigenomföreskrives i fråga om lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden' delsatl 13 S skall upphöra utt gälla, delsall i 2, 6 och 8 S>) ordet "Konungen" skall bytas ut mot"regeringen", dels att 5 § skall hanedan angivna lydelse. Arv, som tillfallit fonden, må helt eller delvis avstås till annan, om det med hänsyn till uttalanden av arvlåtaren eller andra särskilda omständigheter kan anses överensstämma med arvlåtarens yttersta vilja. Även i annat fall må arv avstås lill arvlåtarens släkting eller annan person som stått arvlåtaren nära, om det kan anses billigt. Beslutom avstående av arv fattas av Konungen eller, efter Konungens bemyndigande, avkammarkollegiet. I fråga om fast egendom gäller beträffande riksdagensmedverkan lill beslutet vad som i allmänhet är föreskrivet om förfoganden överkronans fasta egendom. Villnågon, atl arv, som tillfallit fonden, skull helt eller delvis avslås, ingive sinansökan till i det län, där den döde senast haft sitt hemvist;och åligge det att genast underrätta kammarkollegiet omansökningen samt, efter verkställd utredning, lill kollegiet insändahandlingarna i ärendet jämte eget utlåtande. Kollegiet har att, jämte egetyttrande, insända handlingarna lill Konungen, om icke kollegiet äger besluta iärendet. Beslutom avstående av arv fattas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,avkammarkollegiet. Utan tillstånd får beslut ej fattas om att tillnågon avstå egendom till en värde översiigande . Villnågon att arv som tillfallit fonden skall helt eller delvis avstås, skall sin ansökan till i det län där den döde senast haft sitthemvist. Del åligger att genast underrätta kammarkollegiet omansökningen samt, efter verkställd utredning, till kollegiet insändahandlingarna i ärendet jämte eget utlåtande. Kollegiet har att, jämte egetyttrande, insända handlingarna till regeringen, om icke kollegiet äger beslutai ärendet. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på den harutkommit från trycket i . Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , Äntonsson, Mogård, , , Åsling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , , , Proposition om ändring i lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden Arvefter den som saknar arvsberättigade släktingar och testamentstagare tillfallerallmänna arvsfonden (5 kap. 1 § ). Närmare regler om fonden finns ilagen (1928:28!) om allmänna arvsfonden. A v 1 S framgår att fonden skallförvaltas av kammarkollegiet och användas för främjande av vård och fostran avbarn och ungdom samt omsorg om handikappade. Egendomsom har tillfallit allmänna arvsfonden som arv kan i vissa fall efter ansökanavstås till annan. Reglerna i detta ämne finns i 5 S lagen om allmännaarvsfonden. I andra stycket regleras beslutanderätten i ärenden om avstående avarv. Huvudregeln är att beslut om avslående fattas av regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, av kammarkollegiet. Om beslutet rör fast egendomfordras medverkan enligt "vad som i allmänhet är föreskrivet omförfoganden över kronans fasta egendom". Sistnämndaregel syftar på 77 S regeringsform. Enligt detta lagrum krävdesriksdagens samtycke för avstående av fast egendom som tillhörde staten. Riksdagenbemyndigade regeringen att i viss utsträckning avstå fast egendom somhar tillfallit arvsfonden. Bemyndigandet gäller t. v. Det avser fast egendomvars taxeringsvärde eller-om taxeringsvärde inle finns-saluvärde är högst . Regeringen får överlämna beslutanderätten till kammarkollegiet iärenden där egendomens värde är högst . 1969:94, JuU 1969:109, rskr1969:253). Denna möjlighet till delegation har utnyttjats (Kungl. Maj:ts beslutden ). Isammanhanget bör påpekas att någon beloppsmässig begränsning inte gäller ifråga om regeringens befogenhet att avstå från arv av lös egendom som tillfallitallmänna arvsfonden. Kammarkollegiet har genom delegation fått rätt alt beslutai sådana frågor, om värdet av den lösa egendomen uppgår till högst . (Kungl.Maj:ts beslut ). 1977/78:80 4 Riksdagenstidigare nämnda bemyndigande lämnades, som framgår av vad förut anförts, medtillämpning av 5 § lagen om allmänna arvsfonden och 77 § i 1809 årsregeringsform. ersattes regeringsform av 1974 årsregeringsform (RF). Denna slår som huvudregel fast att statens egendom - såvälfast som lös - står till regeringens disposition. Undantag gäller bl. a.egendom som i lag har avsatts till särskild förvaltning (9 kap. 8 §). Regeringensdispositionsrätt kan delegeras till underiydande myndighet (prop. Enligt 9 kap. 9 § RF skall i den omfattning som behövsfastställa grunder för förvaltningen av statens egendom och förfogandet överden. kan därvid föreskriva att åtgärd av visst slag inle får vidtasutan tillstånd. Egendom som har tillfallitallmänna arvsfonden har genom 1 S lagen om allmänna arvsfonden avsatts tillkammarkollegiets särskilda förvaltning. Bestämmelserna i 5 S andra stycketsamma lag innefattar emellertid en inskränkning i kollegiets förvaltningsrätt,eftersom beslut om avstående av arv i princip skall fattas av regeringen. Sålänge regeringsform gällde framgick vidare av hänvisningen i 5 >)andra stycket lill vad som i allmänhet föreskrivits om förfoganden över statensfasta egendom atl regeringen inte utan samtycke fick avstå arvfallenfast egendom. bemyndigande utgör ett sådant, på visst sätt begränsat,samtycke. Fastän gällande RF inteinnehåller några bestämmelser som kräver samtycke för förfogandenöver statens fasta egendom, måste det antas alt bemyndigandefortfarande är giltigt. Föreskrifterna i bemyndigandet får uppfattas som sådanaav fastställda grunder för förfogandel över statens egendom som avsesi 9 kap. 9 S RF. Bemyndigandet får sålunda numera anses innebära att riksdagenhar förbehållit sig rätlen att pröva frågor om arvsavstående beträffande fastegendom med högre värde än . samt förbjudit delegation av regeringensprövningsrätt beträffande fast egendom med högre värde än . Denvärdegräns som alltså fortfarande får anses gälla med avseende på regeringensbefogenhet att pröva frågor om avstående av arv bör nu höjas med hänsyn tillprisutvecklingen. bör regleringen, som efter RF:s ikraftträdande harformella brister, anpassas till RF. Detta sker lämpligast genom utt kravet påriksdagens samtycke samt värdegränsen tas in i 5 S lagen om allmänna arvsfonden(j prop. 1973:90 s. 347) och där får ersätta den numera inaktuella bestämmelsenom medverkan. Vidare bör reglerna utvidgas lill att gälla allegendom. Som framgår av förarbetena till 9 kap. RF saknas nämligen skäl att idetta sammanhang göra skillnad mellan statens lösa och dess fuslu egendom (prop.1973:90 s. 225). Dennya värdegränsen börenligt min mening sättas till . och avse värdetav den egendom som uvstås till viss fysisk eller juridisk person. Med värdeförstås här egendomens värde enligt bouppteckningen. 1977/78:80 5 Ocksågränsen för kammarkollegiets befogenhet att besluta om att arv skall avstås börhöjas. Det torde emellertid för framtiden kunna överlåtas åt regeringen attäven i fråga om fast egendom fritt få avgöra i vad mån regeringensbeslutanderätt skall delegeras till kammarkollegiet. Någon bestämmelse ombeloppsgräns för regeringens delegationsrätt föreslås alltså inte i lagen. Jag villtillägga atl avsikten är att regeringen fortfarande skall pröva alla ärenden avstön-e betydelse. Det bör nämnas attbestämmelserna i lagen om allmänna arvsfonden om rätten att avstå arv som tillfallitfonden f. n. ses över i annat hänseende än det som här har berörts. En av migtillkallad utredare(1977:14) har sålunda fåu i uppdrag bl. a. att undersökahuruvida avståenderätten bör utvidgas, främst för att man bättre skall kunnabevara egendom som har särskilt värde från kultur- eller naturvårdssynpunkt. Enligt 13 S lagen omallmänna arvsfonden meddelar regeringen de ytterligare föreskrifter som behövsför tillämpning av lagen. Sådana verkställighetsföreskrifter kan numerameddelas med direkt stöd av 8 kap. 13 S RF. Jag föreslår därför att 13§ lagen om allmänna arvsfonden upphävs såsom överflödig. Vidare börredaktionella ändringar göras i vissa andra paragrafer. Medhänvisning till vad jag har anfört nu hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga ett inomjustitiedepartementet upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1928:281)om allmänna arvsfonden. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan.