prop · G10391 · 1977-12-31 00:00:00 — ABF framhåller att radio och TV självfallet skalltillbakavisa alla försök till påtryckningar som kan komma från folkrörelser ochorganisationer likaväl som från andra intressegrupper i samhället. Det är likasjälvfallet, atl också skall ha rätl alt kritiskt granskafolkrörelserna och deras verksamhet. Men folkrörelserna har också rätt attkräva att speglar det arbete som bedrivs inomfolkrörelserna och försöker bedöma folkrörelseorganisationernas roll i vårtsamhälle och kulturliv. ABF menar att en förklaring lill den bristandebevakningen är att Prop.1977/78:91 124 personalen totalt saknar kunskaper och erfarenheter avdenna del av samhällslivet. Utredningens uppfattning om speglingen av den kollektivaskapande verksamheten m.m. delas av , ,, Lokalradio, , , , , lOGT-NTO och , , NBV ochNykterhelsrörelsens landsförbund. De flesta av dessa instanser instämmer i attlokalradion kan spela en viktig roll i sammanhanget men vill framhålla att deolika lokala kulturaktiviteter som äger rum ute i landet bör kunna vara avintresse och ge impulser även utanför del egna länet. Sålunda bör denföreslagna bevakningen av folkbildningsverksamheten och den kollektivaskapande verksamheten även ges utrymme i riksprogrammen. finnerdessutom ej heller någon anledning begränsa verksamheten till att enbart gällaljudradion. lOGT-NTO och framför i sittgemensamma yttrande, att det i folkrörelserna finns ett oerhört rikt kulturarvoch en kulturtradition i form av teater, folkdans, sång, musik, studier m. m.Denna verksamhet hotas av starka kommersiella intressen, vars verksamhet underlättasgenom passivitet och ovilja, framhåller organisationernavidare. De anser att ett sätt att stimulera folkrörelsernas kulturverksamhetär alt lokalradion byggs ut och att ett antal s. k. ljudverkstäder inrättas.Dessa skall ägna sig åt uppsökande och rådgivande verksamhet. Liknandebedömningar gör/VB V och . Utredningens förslag, att vid lekryteringoch internutbildning skall ta större hänsyn till behovet av kunskaper inomkulturområdet och folkrörelsesektorn, kommenterar /med att bl. a.hävda att inom etermedierna är yrkesskicklighet ett mycket vitt begrepp. Ivilken omfattning företaget bör bedriva eller stödja vidareutbildning inomolika fackområden måste bedömas mot bakgrunden av programverksamhetens behovoch enskilda anställdas utvecklingsmöjligheter. betonar liksom utredningen att SverigesRadio vid personalrekrytering skall eftersträva att nä personer med erfarenhetfrån folkrörelserna. påpekar vidare, att det är nödvändigt fördemokratin att radio och TV speglar och bevakar olika opinioner i samhället påett sådant sätt att man känner igen sig och sin verklighet i programmen.Ungdomsrådet lägger särskild vikt vid detta i fråga om barn- och ungdomsprogram. lOGT-NTO och anser attutbildningen av journalister måste omfatta folkrörelsekunskap och att SverigesRadio i högre grad måste beakta folkrörelseerfarenhet vid rekrytering avpersonal. De remissinstanser som i likhet med utredningen vill prövaregionala programkonferenser (3.2.6) är bl.a. länsstyrelserna i , Prop.1977/78:91 125 , , Folkets husföreningarnas riksorganisation,KF, LO. nykterhetssällskaps representantförsamling, , . CUF, ABF, TBV, Klys, författarförbund.Svenska musikerförbundet, , NBV samt . Utredningen föreslår att den nuvarande centralredaktionenläggs ned (se 3.2.4) och att dess programuppgifler fördelas på redaklionema förde kommenterande nyhetsprogrammen Ekot, Aktuellt och Rapport. När det gällernyhetsorganisationen som helhet anser utredningen att det är en fördel att haflera redaktioner som arbetar med nyhetsförmedling. Därigenom garanterasvariation beträffande såväl urvalet som presentationen av nyheter och att deolika redaktionerna kompletterar och korrigerar varandra. Utredningen föreslåratt två från varandra fristående nyhetsredaktioner skall finnas inom bådeljudradion (TT och Ekot) och TV (Rapport och Aktuellt). För TV:s del kommer denföreslagna organisationen sannolikt att medföra större skillnader iprograminnehållet än , anser utredningen. De sakkunniga och delar utredningensuppfattning beträffande centralredaktionens upplösning, men föreslår i ett särskiltyttrande att TV-kanalerna får en gemensam nyhetsorganisation. Såsom detfrämsta skälet härtill anges den dubbelbevakning som förekommer inom dennuvarande organisationen och som enligt de sakkunniga leder till en minskadbredd. Detta förhållande kommer inte att förändras, om utredningens förslaggenomförs. Däremot anser och att deras förslag tillorganisation skulle innebära bl, a. en bättre samordning och fördelning avarbetsuppgifter genom att nyhetsredaktionerna skulle hålla varandraunderrättade om arbetet. Därigenom skulle dubbleringar undvikas. De tvåTV-kanalerna föreslås f, ö, som ha var sitt längre nyhetsprogram. Hadeniusoch föreslår att det ena som sänds blirheltäckande, medan det andra som sänds senare ges frihet att koncentrera sig påvissa ämnen. Utredningen föreslår att rundradions utrikesbevakning förstärksgenom att dels utrikesredaktionerna ges ökade resurser till atl informera omoch kommentera skeendet i världen, dels programenheterna inom radio och TV gessjälvbestämmanderätt i fråga om hur utrikesbevak-ningen bör organiseras.Utredningen konstaterar att radio och TV arbetar helt olika och därför bör gesdenna självständighet. Radion betjänas bäst av ett finmaskigt nät av fastakorrespondenter, medan TV kan nöja sig med färre stationeringsorter varifrånrörliga team kan skickas ul för alt göra mera genomarbetade inslag från olikaplatser inom bevakningsområdet. 1977/78: 91 126 Utredningens förslag beträffande nyhetsverksamhetensorganisation tillstyrks av statskontoret, länsstyrelserna i ,och , , Folkets husföreningarnasriksorganisation. , , , , ,TT samt Kulturarbetarnas socialdemokratiska förening. hänvisar i fråga om debatten omdubbeltäckning i nyhetsprogrammen i TV till sin interna utredning KAN UTenligt vilken i genomsnitt av nyhetsinslagen endast förekom i det ena avTV:s två nyhetsprogram. Dagar med stora nyheter var urvalet merasammanfallande än svaga nyhetsdagar då programmens nyhetsinnehåll kunde varahelt olika. Enligt är det av avgörande betydelse att degemensamma nyheterna behandlas på olika sätt av de två redaktionerna. Även omfaktapresentationen i stort sett var densamma, belystes skeendet genomreportage, intervjuer och kommentarer ur skilda infallsvinklar. HCK och kan inte accepteranedläggningen av centralredaktionen om detta skulle innebära att det endatexlsatta nyhetsprogrammet i TV försvinner. Några remissinstanser har tagit fasta påHadenius-Westerståhls förslag, nämligen länsstyrelserna i ochGöteborgs och län. , , ,och samt . I anser attHadenius-Westerståhls modell med samordning av resurserna kan ge ett bredareoch därmed även allsidigare nyhetsutbud. SAF m. fl näringslivsorganisationer konstaterar att manmed en enda nyhetsredaktion skulle undvika kostsamma och i sak onödigadubbleringar, men därigenom skulle man också riskera att en enda version av ennyhet blev den enda presenterade. De sakkunnigas distinktion mellan nyhetsorganisationoch nyhetsredaktion framstår därför som en utgångspunkt för nyaställningstaganden. instämmer i de sakkunnigassärskilda yttrande, men vill gå ett steg längre genom att förorda att endastett nyhetsblock inrättas i TV. 1 detta skulle såväl kortare nyhetsrapporteringsom mer inträngande analys inrymmas. En samlad remissopinion tillstyrker utredningens förslagom förstärkt utrikesbevakning. Dit hör statskontoret, länsstyrelserna iStockholms och , , Folkets husföreningarnasriksorganisation, LO, FPU. Statskontoret föreslår att resurserna för TV:sutrikesbevakning organisatoriskt läggs på den ena kanalen, som emellertidsvarar för sändningar i båda. Prop.1977/78:91 127 i vill för atl vinnaresurser slå samman de båda TV-enheternas utrikesbevakning. En liknandehållning intar CUF, som förordar en gemensam organisation för rundradionsframtida utlandsbevakning. anser att en delning av korrespondentnäletså att radio och TV kan arbeta på bästa sätt utifrån sina egna förutsättningarkan vara befogad. Dock kommer även efter en sådan delning ett gemensamt utnyttjandeav korrespondenterna av ekonomiska och praktiska skäl att ske på många orter.Sveriges Radio framhåller att en förstärkt utlandsbevakning knappast kommer attleda till alt andelen utlandsnyheler i programmen ytteriigare ökar. Däremot kommeren viss förskjutning att ske från och till de områden som fåren bristfälligare täckning. Vidare kommer fler egenproducerade specialprogramatt produceras. 3.3.10 Koordinering och programstruktur Utredningen anser att den framtida inriktningen ochomfattningen av ljudradions verksamhet bör bygga på att mediet får utvecklasefter sina egna förutsättningar och därför i minsta möjliga mån skall tyngas avhänsyn till och beroende av TV. När det gäller kanalstrukluren finner utredningen- trots förändringar - att för riksprogrammen ihuvudsak planerar Ijudradiokanalerna efter den s, k. re nod I i ngs pri ne ipen, dvs. de parallella kanalerna har ett kontrasterande innehåll. Dålyssnandet på framför allt kulturella och informativa program i P I minskat,hyser utredningen tveksamhet huruvida ljudradion nu på ett tillfredställandesätt fyller den avsedda funktionen att informera och stimulera till debatt iviktiga kultur- och samhällsfrågor. För att söka åstadkomma en förbättring idetta avseende föreslår utredningen dels alt programföretaget ges stor frihetatt avgöra vilken sammansättning som bör ges de olika programkanalerna, delsatt en sådan planering utgår från en helhetssyn på mediets egenskaper.Utredningen anser atl genremässigt varierade block vore att föredra framförden nuvarande differentieringen. Av hänsyn till publiken bör dock inlestrukturförändringar av kanalernas innehåll göras för ofta eller för snabbi.Information till publiken är av central betydelse i sammanhanget, anserutredningen. Utredningen har funnit att en grundläggande koordinationav TV-programmen är nödvändig av hänsyn till publiken. Denna koordination måsteankomma på företagsledningen vid , som har att fatta dels meralångsiktiga beslut rörande totala sändningstider för enheterna, dels merakonkreta beslut om principema för koordinationen mellan de olika enheternasprogram. Inom ramen för de riktlinjer och principer som fastställts avföretagsledningen skall programenheterna ha full frihet att själva besluta omplaceringen av programmen. Prop.1977/78: 91 128 det vidare angeläget att programverksamheten präglas avvidsträckt yttrande- och informationsfrihet och finner det därför viktigt attbe hål la ett i huvudsak pluralistiskt uppbyggt tvåkanalsystem. Inom ramen för ett pluralistiskt uppbyggt tvåkanalsystemföreslår utredningen en modell för att öka samordningen mellan TV-enheterna.Utredningen vill i första hand peka på dels en programmässig, dels en tidsmässigsamordning. Som exempel på områden där en samordning av resurserna är attföredra i stället för mångfald, hänvisar utredningen till programområdenasport, religion, minoritetsprogram och musikteater. När det gäller sändningstidensfördelning, anser utredningen att en tänkbar lösning är att kanalerna fördelarsin sändningstid på ell olikartat sätt, exempelvis genom att den ena börjareller slutar tidigare än den andra. En sådan tidsmässig saxning kan förlängaden tid TV-sändningar pågår, utan att minska valfriheten . Det föreslagna dagblockel i TV (3.3.4) har sinutgångspunkt i en sådan syn på sändningstidernas fördelning, framhållerutredningen. Remissinstanserna delar utredningens syn på ljudradionssärart och dess förutsättningar att verka som ett självständigt medium vidsidan av televisionen. Däremot är åsikterna mera delade i fråga omrenodlingsprincipen. Utredningens förslag att ge ljudradions kanaler ett merablandat innehåll tillstyrks av CLF, , , ,, och vid /RadioMalmöhus i . CUF finner atl renodlingsprincipen bör avskaffas då denmedverkar lill att de informativa programmen i P I lockar alltför få lyssnare. Klys delar utredningens förslag beträffandekanalstrukturen i ljudradion. Klys finner P l:s minskade lyssnarsiffrororoande, eftersom det illustrerar den segregering av lyssnandet som denhittillsvarande kanalpolitiken medfört. Men Klys konstaterar att även mycketsmå procentsiffror motsvarar stora publikförsamlingar. Kulturprogrammen fårinte slås ut av utrymmesbrist. hävdar atl ljudradions uppgiftermåste omde-finieras med hänsyn till TV-ålderns villkor. Eftersom publikjaktinte i något hänseende får las till utgångspunkt för rundradionsprogramverksamhet, måste ljudradion få tillfälle att pröva sig fram till ettrikt differentierat och beträffande sändningstiderna flexibelt programutbud.Detta kan enligt uppnås bl, a. genom en ökad integrering avprograminnehållet i de tre ljudradiokanalerna. Rikskonserler anser att det kvalitativt godamusikinnehåll, som ofta produceras av musikradion, i långt större utsträckningän kan föras ut till nya lyssnargrupper, om kanalerna ges ett merablandat innehåll. Prop.1977/78:91 129 vid RadiolRadio iMalmö tar avstånd från renodlingsprincipen och anser att denna bör brytas tillförmån för en mer lyssnaranpassad kanalindelning. Några remissinstanser ställer sig mera tveksamma tillutredningens resonemang kring renodlingen av ljudradions kanaler och detsjunkande radio-lyssnandet. anser det vara svårt att taställning till utredningens förslag som innebär en slags integrering avkanalerna i ljudradion. Enligt akademin talar allt för bibehållandet av enmusikradiokanal. Sändningstiden i denna bör emellertid ökas. Detta vore en godgaranti för att bevara mångsidighet och en hög konstnärlig standard. hälsar med tillfredsställelse utredningensförslag om att företaget skall ges större frihet att sammansätta programutbudeti de olika ljudradiokanalerna. När det däremot gäller atl övergå till merablandade kanaler, anser att det finns risk för att publikentotalt sett minskar, utan att lyssnandet på de seriösare programmen ökar.Differentierade kanaler underlättar för publiken att finna de typer av programsom man spontant frågar efter, framhåller och påpekar även attradions underhållningsprogram och lyssnandet på dessa, naturligtvis har enlegitim funktion. Som ett argument för att behålla differentierade kanaler,hänvisar företaget bl. a. till P 3-lyssnarnas obenägenhet att växla kanal.Sveriges Radio finner således inte skäl atl anta, att allmänheten vid ettsystem med blandade kanaler i högre utsträckning än nu skulle orientera sig iprogramutbudet och att lyssnandet på kultur- eller informationsprogram därmedskulle öka. När det gäller utredningens synpunkter på publikbortfallet,framför allt för P l:s del, anser att utredningens ståndpunktär oklar. Företaget finner det angeläget att klargöra att det inte finns någranormer, och att sådana rimligen inte bör uppställas, för hur stor publiken tillinformations- och kulturprogram skall vara för att radion .skall anses uppfyllasin funktion. delar utredningens uppfattning i fråga omkoordinationen av TV-programmen. och hävdar att kanalkonkurrensen i TV har haft flera negativaföljder. a. har producenter tagit till kommersiella grepp för att få sinaprogram att verka attraktiva. Kanalkonkurrensen har enligt de bådaorganisatonerna även medfört att tittarna ofta har hamnat i omöjligavalsituationer. För att om möjligt åstadkomma en förbättring föreslås attSveriges Radio omprövar produktionsenheternas/redaktionernas anknytning viss kanal. bör samordningsfunktionerna stärkas beträffandesändningen av programmen. När det gäller koordinationen måste utvecklingen avde båda TV-kanalerna enligt gå mot ökad samordning ochmindre konkurrens - men med en bibehållen integritet i själva produktionen.Sveriges Radio anser att nu gällande principer inte utgör något avgöran- 1977/78:91 130 dehinder för samordning mellan TV-kanalerna, men välkomnar likväl utredningensförslag. Enligt företagets uppfattning kan det i vissa fall anses vara enfördel att i någon mån differentiera utbudet i de båda kanalerna. Detta ärfrämst motiverat i de fall där det sammanlagda utbudet av olika skäl blirlitet. anser alt man måste vara försiktig då man ställer breddmot mångfald; del är snarare resurs- och uirymmesskäl som bör vara vägledandevid en differentiering av programuppgifterna. Vidareanser alt principen om programenheternas likställdhet har stortvärde. Denna är viktig för enheternas självständighet och stimulerarledningarna till ell rafionelll resursulnytljande. Närdet gäller samordningen av sändningstiderna, anför att systemetmed den s. k, typveckan, fastställd av radiochefen, även fortsättningsvis börtillämpas. Företagsledningen bör liksom f. n. ange riktlinjerna förkoordinationen. anser atl den av utredningen framförda åsikten, att debåda TV-kanalerna inte skall ha exakt samma uppgifter i programhänseende, redanär en realitet och som sådan godtagbar även . För att man skallkunna tala om ett pluralistiskt uppbyggt tvåkanalsystem med en faktiskjämställdhet, förutsätts att båda enheterna erhåller likvärdiga budgetanslagoch har möjlighet all arbeta under någorlunda lika praktiska villkor,framhåller samarbetsnämnden. Utredningenfinner att det är omöjligt att tillgodose de olika önskemålen och kraven påplacering av program av skilda slag under bästa sändningstid i de nuvarandetillgängliga ljudradiokanalerna. Därför anser utredningen, att det i framtidenbör skapas ett ökat sändningsutrymme under vissa lider genominförandet av en fjärde ljudradiokanal (P 4). Utredningen föreslår därför attteleverket får i uppdrag att verka för att tilldelas erforderligafrekvenser vid de förestående internationella förhandlingarna i frågan, såvidainte den automatiskt löses i samband med ett beslut om en internordisksatellit. Sålänge P 4 inte finns anser utredningen att lokalradion inte bör tilldelas sändningsulrymmeutöver del man kommit överens om med , dvs. Ävenbeträffande utbildningsprogrammen i radio räknar utredningen med oförändradvolym eller ca . Förverksamheten med invandrarprogrammen och den allmänna programverksamheten iradio räknar utredningen med en ökad sändningsvolym , med 20limmar resp. 40 limmar . Totaltskulle därmed ljudradions sändningstid öka från f. n. per veckatill . Prop.1977/78:91 131 anser att de förslag den framförtangående programverksamheten i TV inte kan genomföras inom ramen för dennuvarande sändningstiden. Med anledning därav föreslår utredningen att sändningstideni T V bör ö k a till ca mot nuvarande pervecka. Utredningen understryker att förslaget om ökadsändningstid för TV inle motiveras av en ambition att nå större publik utanfrämst av en önskan att ge bättre service och att nå nya grupper. Strävan ärsåledes inte alt öka TV-tittandet totalt sett utan att göra programmen merträffsäkra, så att den enskilde TV-tittarens behållning ökar. De flesta remissinstanser tillstyrker utredningens förslagom en fjärde ljud rad i o kanal. Hos många instanser betonas särskiltbetydelsen av en P 4-kanal för lokalradions fortsatta verksamhet samt förprogrammen för de språkliga minoriteterna. Även utbildningsradions ökadesändningsbehov tas upp, liksom det angelägna i att utrymme skapas för en kulturpolitisksatsning i riksradions program. De instanser som tillstyrker förslaget ärstatens invandrarverk, länsstyrelserna i och ,, Lokalradio, , . i , Klys, Föreningen musikerförbundet. och vidSveriges RadiolRadio i . delar utredningens bedömningar och förslagoch hävdar att det nuvarande sändningsutrymmet medför svårigheter vidprogram-sammansättning och koordinering. Svårigheterna består i att riksradionskall ge program för många olika och små publikgrupper, men ävenerbjuda program som intresserar en stor publik. Dessutom bör del också alltidfinnas program som erbjuder musik. De olika fasta inslagen i utsändningarnasamt inte minst sändningarna från lokalradion och utbildningsradion, gör detsvårt att uppfylla rimliga krav på sändningstider och koordinering. Lokalradio anser att en fjärde ljudradiokanal ihög grad skulle lätta på det starka trycket när det gäller att fåsändningstider för olika programtyper. För lokalradion skulle ett nyttdistributionsnät även ha tekniska fördelar. a. skulle den på många platserbesväriiga överhörningen kunna begränsas. riktar kritik mot utredningensförslag att tilldela utbildningsprogrammen en oförändrad sändningsvolym tilldess P 4 införts. Den föreslagna volymen () motsvarar intepå långt när det normala programutbudet under en normal sändningsvecka underhöst- och vårterminerna. Prop.1977/78:91 132 Riksförbundet Finska föreningar i tillstyrker enfjärde ljudradiokanal, då man anser atl en ökning av minoritetssändningarnaendast i begränsad utsträckning ytteriigare får inskränka de svenskalyssnarnas behov, såväl i riks- som lokalradion. Klys, Föreningen och anser att en ytterUgare radiokanal behövs dels för atlsäkerställa programbehovet för olika grupper, dels för att målformuleringarnaför radions programverksamhet i kulturpolitiskt hänseende skall kunnauppfyllas. Föreningen anger som exempel på detta, att denföreslagna breddningen av musikutbudet inte kan genomföras utan den ökadesändningstiden. ser i en fjärde ljudradiokanalökade möjligheter till att skapa en renodlad kanal för lätta musik- ochunderhållningsprogram, som myckel väl kan kombineras med nyheter ochtrafikinformation. Utredningens förslag beträffande P 4 avstyrks avlänsstyrelserna i , , , ochNorrbottens län, CUF, och . a. anför remissinstanserna invändningen alt man börtillvarata del utrymme som finns i de redan befintliga kanalerna för att skapafler program av hög kvalitet. Om P 4 införs finns en risk för att denna kanalkommer alt innehålla mycket av mindre seriös karaktär. Därför kan man befaraatt stora folkgrupper kommer att nås av ännu färre kulturprogram. 1 stället börman satsa medel på redan existerande kanaler, inkl. lokalradion. Svenska filminstitutet.Folkets liusför-eningarnas riksorganisation och CLF ställer sig skeptiska tillutredningens förslag om ökad sändningstid för T V och anför att eventuellaytterligare resurser till radio- och TV-området i första hand bör utnyttjastill atl förbättra programmens kvalitet. i kandock acceptera den ökade sändningstid som föranleds av det föreslagnadagblocket samt förstärkningen av minoritelsprogrammen, I detla instämmer F"'olketshusföreningarnas riksorganisation, som i likhet med betonarvikten av att eventuellt ökade resurser läggs på en ökad egenproduktion, ansluter sig till det av utredningenföreslagna sändningsmålet (/vecka /85). Därigenom gesmöjlighet bl. a. till ökad reprisering. Däremot anser inte företaget att denföreslagna ökningen av egenproducerade allmänna program - /vecka produceradeav distrikten - är tillfyllest. och många andra har krävt, attföretaget skall verka för en kraftig ökning av egenproduktionen. 1 och för siginstämmer företaget med utredningens uppfattning att distriktensprogramproduktion för riksprogrammen bör öka, men vill dessutom hävda att ävenStockholmsproduktionen måste tilllåtas att öka något. Prop.1977/78:91 133 na ståndpunkt bör även ses mot bakgrunden av de senasteårens nedskurna resurser till TV-produktionen i , framhåller SverigesRadio. En ökning av resurserna till skulle innebära att bl. a. dekreativa krafterna skulle tillvaratagas på ett bättre sältan 'ad som ärfallet. anser atl en ökad sändningstid i TV är önskvärd,bl. a. mot bakgrund av det föreslagna dagblocket, som kommer att fylla viktigabehov hos stora delar av befolkningen. vill även förorda enförskjutning av sändningstiden, så all längre kvällssändningar i störreutsträckning än placeras i samband med veckosluten. Utredningen konstaterar att de resurser som arkiv- ochbiblioteksverksamheten binder inom är relativt betydande ochredogör för den beräknade tillväxten av de olika arkivenheterna. Mot denna bakgrundprövar utredningen olika lösningar på frågan om hur företagets arkivproblem påsikt bör lösas.