prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Av sistnämnda lagrum torde emellertid även följa, att sådanverkan uppkommer endast om prioritelsyrkan-de föreligger när ansökningen blirallmänt tillgänglig enligt 22 S. Skutte prioritetsyrkandet återkallas efterdenna tidpunkt, kvarstår ändå ansökningens verkan som nyhetshinder frånprioritetsdagen. Det är att märka attenligt gällande rätt begärd prioritet behöver styrkas genom ingivande av kopiaav den prioriletsgrundande ansökningen endast efter föreläggande avpatenlmyndighelen. Om sökanden inte efterkommer sådant föreläggande fårprioritet inte åtnjutas (10 S palentkungörelsen). Skutte fristen för att ge insådan kopia gå ut efter del att 18 månader har förflutit från prioritetsdagenoch ansökningen har blivit allmänt tillgänglig all prioriteten är styrkt,kan vissa svårigheler uppslå vid tillämpning av andra slycket andra punkien.Som framgår av vad som har anförls i redogörelsen för huvuddragen av denföreslagna lagstiftningen (avsnitt 11.5.5) föreslås emellertid att sökande somhar yrkat prioritet i princip ulan särskild anmaning skall tillpatentmyndigheten ge in kopia av den prioritetsgmndande ansökningen. Liksomenligt den europeiska palenlkonvenlionen bör i svensk rätt krävas att sådankopia ges in från priotitetsdagen. Underiåter sökanden att gein kopia av prioritets-handlingen inom nämnda tid bör givetvis prioritet inlefå åtnjulas. En reglering med sådant innehåll bör las in i palentkungörelsen.Med en sådan reglering kommer begärd prioritet i regel att vara styrkt näransökningen blir allmänt tillgänglig enligt 22 S- Härigenom undviks nämndasvårighet 1977/78:1 Dd A 326 vid tillämpning av andra slycket andra punkien iförevarande paragraf. Vid prövning av humvidanyhelshinder föreligger skall internalionell palenlansökan och europeiskpatentansökan under vissa förulsällningar ha samma rättsverkan som svensknationell palenlansökan som har blivitallmänt tillgänglig enligt 22 §. Beslämmelser härom finns i de särskildakapitel som reglerar internationell palenlansökan (3 kap.) och europeiskipatenl (I I kap.). Sådana ansökningar kan alltså, liksom svenskapalenlansökningar. få verkan som nyhetshinder från en tidpunkt innan de har blivit allmänt lillgängliga. Del haransetts lämpligt alt la in en erinran härom i förevarande paragraf Detta harskett i ett nyinsall iredje siycke. Där erinras om de särskilda bestämmelser i29 och 88 SS enligt vilka internalionett resp, europeisk patenlansökan i vissafatt utgör nyhetshinder redan från den dag då ansökningen gjordes. Av skäl som lidigareanförls (avsnitt 11.2.5) har i förevarande paragraf tagits in en särskildregleiing av kravet på nyhet när det gäller uppfinning som avser känt ämneetter känd blandning för användning vid sådana medicinska förfaranden som angesi I S tredje stycket. I ett nytt fjärde stycke i förevarande paragrafföreskrivs sålunda all villkorel i paragrafens första stycke att uppfinningskall vara ny inle ulgör hinder för alt patent meddelas på känt ämne eller kändblandning för användning vid dylikl medicinskt förfarande, om användning avämnet etter blandningen inte är känd vid någol förfarande som anges i 1 Stredje stycket. Bestämmelsen svarar mot artikel 54.5 i den europeiskapalenlkonvenlionen. Patent på sådana kändaämnen etter kända blandningar som avses bör meddelas i form avanvändningsbundet produktpatent. Del är att märka att sedan en enda användningav ämnet etter blandningen vid något förfarande som avses i I S tredje stycketär känd, vidare palenlering av ämnet eller blandningen för annat sådant ändamålär utesluten. Paragrafens nuvarandeiredje stycke har i sak oförändrat placerats som femte stycke. a. alt patent får meddelas utan hinder av att uppfinningen inom sex månaderinnan palenlansökningen gjordes har blivitallmänt lillgänglig genom all sökanden eller någon från vilken denne häriedersin räll har förevisat uppfinningen på officiell eller officiellt erkändinternationell utställning. Enligt nordiska belänkande skatt vidtillämpning av denna bestämmelse beaktas endasl utställningar som avses i den iParis avslutade konventionen om internationellautställningar (NU 1963:6 s. 137). I den europeiska patentkonventionen (arl.55.1.b) har uttryckligen angivits alt det endast är fråga om utställningar somavses konvention. För att undvika missförstånd har det ansettslämpligt att göra motsvarande precisering i den svenska lagtexten. 3 S I denna paragrafbehandlas patenträttens innehåll. 1977/78:1 Dd A 327 Paragrafen har i sin nuvarandelydetse tre stycken. Som huvudregel anges i första stycket att annan änpatenthavaren inte utan patenthavarens lov får utnyttja patentskyddaduppfinning yrkesmässigt genom att använda patentskyddat förfarande, genom atttillverka, införa, använda eller lill försäljning, uthyrning eller utlåningutbjuda patentskyddat alster eller på annat sätt. Genom den generellautformningen av bestämmelsen har avsetts att i princip täcka alla tänkbaraformer av yrkesmässigl utnyttiande (prop. 1966:40 s. 94). De särskilt nämndaformerna utgör sålunda endasl exempel. Ändra slycket innehåller en bestämmelseom s.k. indirekt produklskydd. Här föreskrivs sålunda alt i fråga omuppfinning som avser förfarande för tittverkning av alster, ensamrättenomfatiar också alster som har tillverkats enligt förfarandet. I tredje stycketgörs undantag från huvudregeln i försia slycket såviti gälter utnyttjande avalster som i strid mot ensamrätten i har sålts i butik eller på därmed jämförligt sätt titt godtroendeköpare, dvs. titt den som vid köpet inle ägde eller hade bort äga kännedom omall ensamrätten kränktes. Äv skäl som haranförts (avsnitl 11.4.5) har bestämmelserna i förevarande paragraf omensamrättens omfattning ändrats i två principiellt viktiga hänseenden. Sålundahar det lidigare sättet att genom en generellt avfattad bestämmelse angeensamrättens innehåll ersatts med en uttömmande uppräkning av vilka former avutnyttiande som omfattas av ensamrätten. Vidare har i paragrafen lagils inbeslämmelser om s. k. medelbart patentintrång, dvs. vissa förfaranden somfrämjar annans direkla patentintrång. I första slycket regleras det direklapatentintrånget. Där anges vilka åtgäider som i fråga om patentskyddaduppfinning inte får vidtas yrkesmässigt utan patenthavarens lov. Bestämmelsenhar delats upp i lie numrerade punkler. Såvitt avser patentskyddat alsterfordras sålunda patenthavarens lov för att tillverka, utbjuda, bringa iomsättning eller använda alstret eller införa etter inneha alstret i syfte attförfara med det på sådant sätt (punkt I). När det gäller patentskyddat föifarande (punkt2) fordras patenthavarens lov för att använda förfarandet. Annan änpatenthavaren får inte heller utan dennes lov utbjuda patentskyddat förfarandeför användning i , om han visste eller del med hänsyn tillomständigheterna var uppenbart att användningen av förfarandet inte fick skeutan patenthavarens lov. 1 punkt 3 i förstastycket regleras ensamrätten till alster som har tiltvei-kals enligl patentskyddat förfarande (det s. k. indirekiaproduklskyddel). Annan än patenthavaren får sålunda inte utan dennes lov utbjuda, bringa i omsättning eller användaalster som har tillverkats enligt patentskyddat förfarande. Del är inte hellertillåtet att utan patenthavarens lov införa eller inneha sådant alster i syfteatt förfara med del på sätt som har sagts. Det indirekta produklskyddetregleras som nämnls f. n. i paragrafens andra stycke. Någon skillnad isak mellan den nuvarande och den nya bestämmelsen föreligger inle. Med den nyautformningen uppnås överensstäm- 1977/78:1 Dd A 328 melse med marknadspatentkonventionen iredaktionellt avseende även när det gällerde! Med det i punkterna t och3 använda uttrycket "bringa i omsättning" avses såväl försäljning somuthyrning och lån. Föratt ett alster skall anses ha bringats i omsättning ärdet i förevarande sammanhang inte nödvändigt att försäljning, uthyming ellerlån verkligen har kommit lill stånd. Del bör anses tillräckligt att åigärdermed syfte att få till stånd försäljning, uthyrning eller lån har vidtagits.Denna innebqrd av begreppet "bringa i omsättning" lorde i attlväsentligt överensstämma med innebörden av del i tysk patenträtt förekommandebegreppet "in Verkehr bringen" (jfr NU 1963:6 s. 146). Detta begreppanvänds f. ö. också i den tyska texten i den bestämmelse i konventionen ommarknadspatent (art. 29) som har tjänat som förebild vid utformningen avförevarande stycke. Bestämmelser om medelbartpatentintrång har tagits in i ett nytt andra stycke i förevarande paragraf.Sålunda föreskrivs i första punkten all ensamrätten innebär, utöver vad somframgår av första stycket, alt annan än patenthavaren inte utan dennes lovyrkesmässigt får erbjuda etter tillhandahålla annan än den som är berättigadalt utnyttja uppfinningen medel för att utöva denna i , om medlet hänförsig titt något väsentligt i uppfinningen. Som ytteriigare fömtsättning för atterbjudandet etter tillhandahållandet skall vara otillåtet gäller, att den somerbjuder eller tillhandahåller medlel visste etter det med hänsyn titt omständigheterna var uppenbarl altmedlel var lämpat och avsetl att användas vid utövande av uppfinningen. I andra slyckel andrapunkien görs vissa begränsningar av ensamrätten enligt styckets första punktför det fall att medlet är en i handeln allmänt förekommande vara. Erbjudandeeller tillhandahållande av sådan vara utgör medelbart patentintrång endast omden som erbjuder eller tillhandahål-ter varan också uppmanar mottagaren lillhandting som innebär inirång i patenthavarens ensamrätt enligt första stycket. När det gäller del ilagtexten använda ordel "uppmanar" bör anmärkas alt det har visat sigsvårt att finna något lämpligt ord för att ange hur aktiv den som erbjudereller tillhandahåller medlet måste vara för att medelbart patentintrång skallföreligga i fråga om en i handeln allmänt förekommande vara. Imarknadspatentkonventionen (art. 30.2) används i de engelska, franska, tyskaoch danska texterna uttrycken "induce", "incite","be-wusst veranlasst" resp. "tillskynder". Som exempel påmedelbart patentintrång har under förarbetet lill marknadspatentkonventionennämnls att den som erbjuder eller tillhandahåller varan har försett denna meden bruksanvisning i vilken anges en användning av varan som objektivt sett ärpatentintrång. Medelbart patentintrång bör därför anses föreligga i fråga omvaror av det slag som avses om den som erbjuder eller tillhandahåller varangenom sina åtgärder fäster mottagarens uppmärksamhet på möjlighelen altanvända varan på sätl som objektivt sett utgör direkt palentinlrång. 1977/78:1 Dd A 329 Enligt andra styckeiförsta punkien utgör del alltså medelbart patentin-iräng all erbjuda ellertillhandahålla medel av det slag som anges i lagtexten för att utöva enuppfinning, om mottagaren inte är berättigad att utöva uppfinningen. Kietsen avpersoner som får erbjudas eller tillhandahållas sådana medel som avsesbegränsas emellertid ytteriigare i andra stycket tredje punkten. Där föreskrivssålunda alt erbjudande eller titthandahåttan-de som avses inle heller fårske titt den som utnyttjar uppfinningför enskilt bruk eller pä sätt som avses i tredje stycket 2 eller 3. Attutnyttjande för enskill bruk i princip inte omfaltas av ensamrätten framgår avbåde försia och andra siyckena. Ensamrätten beskrivs där som innebärande förbudför annan än patenthavaren att yrkesmässigl utnyttja patentskyddad uppfinning.I iredje slycket 2 görs undantag från ensamrätten för den som utnyttjaruppfinning för experiment med den, och i tredje slycket 3 undantas frånensamrätten tillredning pä apotek av läkemedel enligt läkares förskrivning ienskilda fatt eller åigärder med sålunda tillrettläkemedel. En bestämmelse som svarar mol andra slycket tredje punkien finns imarknadspatenlkonvenlionen (art. 30.3). Den syftar lill att förhindra attannan än patenthavaren yrkesmässigt tillgodogör sig uppfinningen genom att exempelvistillhandahålla en nyckeldel titt ettpatentskyddat alster som frånsett denna komponent lätt kan framställas avenskilda personer för deras privata bruk. t fråga om det i förstaoch tredje siyckena använda uttrycket "visste etter del med hänsyn tittomständighetema var uppenbart" bör anmärkas följande. Lagrummen har idetta avseende utformats efter förebild av marknadspatentkonventionen (art. 29.b. resp. art. 30.1). 1 konventionens engelska text används uttryckel "whenthe third party knows, or il is ob-vious in the circumstances". 1 ellutkast till konventionen förekom i stället uttrycket "when the third partyknows or ought to have known". Beslämmelserna ändrades emellertid i denslutligt antagna konvenlionstexten, eftersom de i sin tidigare lydetse ansågsställa alltför stora krav på bl. a. underleverantörer inom industrin.Patentintiång borde sålunda föreligga endasl om leverantören kände lill att enlevererad vara användes för otillåtel utnyttiande av uppfinningen etter del var uppenbart att så skedde. Det iden svenska tagtexten använda uttrycket bör tolkas mot bakgrund av vad som nuhar anförts. t paragrafens iredjestycke görs vissa begränsningar i den ensamrätt som eljest skulle gälla.Slycket har endasl delvis motsvarighet i kommitténs förslag. I tredje styckeiföreskrivs under punkten I att ensamrätten inte omfattar utnyttjande avpatentskyddat alster som har bringats i omsättning i av patenthavareneller med dennes samtycke. Bestämmelsen utgör endast kodifiering av gällanderätt. Den innebär sålunda att sedan ett visst exemplar av ett patentskyddatalster har bringats i omsättning på sådant sätt att tredje man fått rådighetöver det, ensamrätten till utnyttiande av det ex- Prop.1977/78:1 Dd A 330 emplaret är uttömd. Det är att märka att ilagtexten inte regleras humvida konsumtion av ensamrätten uppkommer genom attpatentskyddat alster bringas i omsättning i utlandet av patenthavaren etter meddennes samtycke. Som anförts i redogörelsen för huvuddragen av den förestagnalagstiftningen (avsnitt 11.4.5) anses av patenträttens terrilonella begränsningfölja att någon konsumtion av ensamrätten inte inträder i dylika fall. Någonändring av gällande rätt i detta hänseende har inle avsetls. 1 Iredje stycketföreskrivs vidare (punkt 2) att ensamrätten inle omfattar utnyttjande avuppfinning för experiment med den. Även denna föreskrift utgör en kodifieringav gällande rätt. Såsom framhålls i förarbetena till patenttagen (NU 1963:6 s.145) gäller undanlaget endast sådana experiment som avser själva uppfinningen.Det är sålunda inte tillålel att ulan patenthavarens tillstånd exempelvisutnyttia en palenlerad mätapparat i ett laboratorium för experiment iallmänhet. Som punkt 3 i tredjeslyckel har tagits in en bestämmelse om undantag från ensamrätten såvilt avsertillredning av läkemedel på apotek. Denna bestämmelse fanns med i kommitiénsförstag. Äv skäl som har angivils i den allmänna motiveringen (avsnitt 11.4.5)har efter förebild från marknadspatentkonventionen i förevarande stycke gjortsundanlag från ensamrätten såvilt gäller tillredning på apotek av läkemedelenligt läkares förskrivning i enskilda fall saml åigärder med sålunda tillrettläkemedel. Bestämmelsen innebär attläkemedel alllid kan expedieras på apotek enligt recept utan altapotekspersonal behöver riskera att göra sig skyldig lill patentintrång. Detbör emellertid framhållas all undanlaget från ensamrätten avser endasltillredning i enskilda fall enligt läkarrecept ulfärdal för viss person. Del ärsålunda inle tillåtet alt tillreda patenteral läkemedel för lagerhållning på apoteketetter att försälja sålunda tillreddaläkemedel. I fråga om lagrummetsutformning bör anmärkas att i den bestämmelse i marknadspatentkonventionen(arl. 31.c) som har tjänat som förebild undantaget från ensamrätten anges avseoförberedd tillverkning i enskilda fall ("extemporaneous preparation forindividual cases"). Det har inte ansetts erforderligt att i lagtextenuttryckligen ange att tillverkningen skall vara oförberedd, eftersom dettamåsle anses framgå av uttrycket "tillredning enligl läkares förskrivningi enskilda fall". Äv skäl som lidigareanförts (avsnitt 11.4.5) härden hittillsvarande bestämmelsen i paragrafenstredje stycke om undantag från ensamrätten som gäller utnyttjande av alster somhar sålts i butik eller på därmed jämförligt sätl utgått. Del bör anmärkas attomfattningen av den ensamrätt som enligt patentlagen tillkommer patenthavarenkan inskränkas enligl konkurrensbegräns-ningslagstiftning. I 1966 årsproposition berördes denna fråga i anslutning lill bestämmelsen i 47 S om atttvångslicens kan meddelas, om hänsyn lill allmänt intresse av synnerlig viktkräver del. Föredragande departementschefen yttrade därvid (prop. 1966:40 s.179) att patenlrättigheter i det en- Prop.1977/78:1 Dd A 331 skilda fallet kunde uinyttjas på ett sätt somkommer i strid mot fundamentala samhällsintressen och att det i ett sådantläge mäste finnas möjlighet för samhället all ingripa. I vissa fall kundedärvid enligt departementschefen rättelse åstadkommas genom en lillämpning avlagbestämmelser som mera allmänt var rikiade mot osunda företeelser inomnäringslivet, såsom beslämmelser rörande prisövervakning, förhindrande avkonkurrensbegränsning o.d. Det bör även påpekas att marknadsrådet (numera )har intagit den ståndpunkten, att det principiellt är möjligt all ingripa medstöd av konkurrensbegränsningstagstiftningen också mot sådanakonkurrensbegränsningar som faller inom patenträttens ram (marknadsrådetsavgörande 1972 nr 7; del s. k. däckdubbsmåtel). När del gälter konkuiTcnsbegränsningslagstiflningenstillämplighet föreligger det sålunda enligt marknadsrådel inte någon absolutprincipskillnad mellan konkurrensbegränsande åigärder som har sin grtind i den legala ensamrätten ochkonkurrensbegränsande åigärder uianför ramen för ensamrätten. Denna paragraf innehållerbeslämmelser om rätt all räkna prioritet från tidigare ansökan om patent ellerliknande skydd för en uppfinning. 1 paragrafens förstastycke i dess nu gällande lydelse ges regeringen rätt att förordna att ansökanom patent på uppfinning, vilken lidigare har angivits i ansökan om skydd iutlandet, i vissa avseenden, nämligen vid tilllämpning av beslämmelserna omnyhet och uppfinningshöjd i 2 S saml vid lillämpning av bestämmelsema omföranvändarrätt i 4 S, skall anses gjord med ansökningen i ullandel,om sökanden yrkar del. Enligl paragrafens andra siycke skall regeringen iförordnandei ange de närmare villkor under vilka sådan konventionsprioritelfär åtnjutas. 1 sin nuvarande lydelseger sålunda paragr.rfen regeringen en lämligen vid fullmakt all besiämma demateriella villkoren för att få åtnjuta prioritet. Äv skäl som lidigare harangivils (avsnitl 11.5.5) bör dessa villkor anges i tag. Paragrafen innehållerdäiför i sin nya lydelse de grundläggande materiella villkoren för attprioritet skaU få åtnjutas. Enligt paragrafensnuvarande lydelse får prioritet grundas endast på tidigare ansökan om skyddutom riket. I 9 S patentkungörelsen föreskrivs som huvudregel all prioritet fårgmndas på sådana ansökningar om patenl. uppfinnarcertifikat och skydd somnytlighetsmodeU vilka avser främmande stal som är ansluten lill 1883 årsPariskonvention. Rätt att grunda prioritet på annan ansökan om skydd utomriket förutsätter att patentmyndigheten finner särskilda skäl att jämställaansökningen med ansökan i stal som är ansluten titt Pariskonvenlionen. I 9 Spalentkungörelsen föreskrivs vidare som villkor för prioritet att patenl söksi från ansökningsdagen i den främmande staten. Äv skäl som tidigareanförts (avsnitl 11.5.5) upphävs begränsningen att endast ansökan om skydd utomSverige kan vara prioriletsgrundande. 1977/78:1 Dd A 332 Prioritet får sålunda i fortsätlningen grundasockså på ansökan om patent för . Med ansökan om patenl för avsesnationell svensk palenlansökan. intemationell patenlansökan som omfattarSverige och europeisk patenlansökan som omfattar . Såvilt gäller ansökan omskydd utom Svenge har anledning inle ansetts föreligga alt frångå den nugällande ordningen att rätt lill prioritet företig-ger endasl om denprioritetsgmndande ansökningen avser skydd i stat som är ansluten tillPariskonventionen. Den nu gällandeföreskriften i 9 S palentkungörelsen att ansökan för att få åtnjuta prioritetmåsle göras från det att den tidigare ansökningen gjordesgmndar sig på . Detta viktiga villkor har tagils in iförevarande paragraf. I jörsta slyckel förstapunkien regleras rätten att åtnjuta prioritet från tidigare ansökan om patenl iSverige eller från tidigare ansökan ompatent eller vissa andra skyddsformer i främmande stat som är ansluten tillPariskonventionen. Sålunda föreskrivs att ansökan om patent på uppfinning,vilken före ansökningsdagen har angivits i ansökan som avserpatenl här i rikel etter patent, uppfinnarcertifikat eller skydd somnyttighelsmodell i främmande stal som är ansluten till , vidlillämpning av 2 § första, andra och fjärde styckena saml 4 S skatt anses gjordsamtidigt med den tidigare ansökningen, om sökanden yrkar det. Iförsta slyckel andrapunkten behandlas möjligheten alt grunda prioritet på ansökan om skydd som inteavser stat som är ansluten lill . Liksom bör del ankomma påpatentmyndigheten att i det enskilda fallet avgöra om prioritet skall fågmndas på sådan ansökan. Därvid har dock gjorts den begränsningen all prioritetfår medges endast om motsvarande prioritet från svensk patentansökan medgesdär den ifrågavarande ansökningen har gjorts. Andra stycket förstapunkten innehåller bemyndigande för regeringen att föreskriva i vilken ordningprioritetsyrkande skall framställas och vilka handlingar som skatt ges in tillstöd för prioritelsyrkande. Regeringen bemyndigas att delegera tillpatentmyndigheten att utfärda föreskrifter i de nu nämnda hänseendena. Enligtandra punkien får pnontet inle åtnjutas, om de föreskrifter som regeringeneller patentmyndigheten har utfärdat inte iakttas. Beträffande verkan av attbegäran om prioritet återkallas hänvisas till vad som har anförts i anslulningtill 2 S- Denna paragraf, somöverensstämmer med 7 S i kommitténs förstag, motsvarar närmast nuvarande 8 §vari föreskrivs att patenimyndighet för är patent- och registreringsverket. Efler ett svenskltillträde till den europeiska patentkonventionen kommer patent för Svenge attkunna meddelas dels av det svenska patentver- Prop.1977/78:1 Dd A 333 ket, dels av det europeiska patentverket. Detta innebäratt två myndigheter blir behöriga att meddela patenl för . I patentlagen finnsemellertid åtskilliga bestämmelser som avser enbart den svenska paientmyndigheten. För att inte lagtexten skallbehöva tyngas med att detta varje gånguttryckligen anges, föreskrivs iförsta punkten att med "patentmyndigheten"avses patentmyndigheten häri riket, om inte annat sägs. Den nuvarandebestämmelsen i 8 § att patentverket är patentmyndighet för Svenge blirmissvisande efter tillträde till den europeiska patentkonventionen. Dennabestämmelse har i förevarande paragrafs andra punkt ersatts med en föreskrift om att patentverket ärpatenimyndighet här i riket. I denna paragrafbehandlas de frågor som enligt patentlagen i dess nu gällande lydelse regleras i 9 §. Den nu gällande 9 § innehållerbeslämmelser om var patentansökan skallgöras och om ansökans innehåll. Bestämmelser härom återfinns i förevarandeparagraf. I 9 § första stycket i dess nu gällande lydelseföreskrivs att ansökan om patent skall göras skriftligen hos patentmyndigheten. OmSverige tillträder samarbetskonventionen. kommer patentansökningar somslutligen skall prövas av den svenska paientmyndigheten att kunna ges in även tillannan patentmyndighet och, undervissa fömtsättningar. Dennabestämmelse har därför inte kunnat överföras oförändrad titt förevarande paragraf utan har kompletterats medhänsyn till de inlernationella patentansökningama. Detta har skett genomett tillägg av innebörd att ansökan om patent i de fall som avses i kapitlet ominternalionell patentansökan (3 kap.) får göras hos patentmyndighet i annanstat eller hos internationell organisation. Den sålunda ändradebestämmelsen utgör första slycket i förevarande paragraf.