prop · G10385 · 1977-12-31 00:00:00 — Även jag finner det angeläget att en sådanuppföljning kommer tiU Prop.1977/78: 85 stånd.Det är angeläget att noga följa effekterna av det nya statsbidraget både vadavser de ekonomiska konsekvenserna för kommunerna och vad avser kommunernasutnyttjande av de möjligheter till fri och behovsstyrd resursanvändning som detnya statsbidragssystemet ger utrymme för. Det blir här fråga om såväl enteknisk som en pedagogisk uppföljning. Det ankommer på SÖ att ansvara för dennauppföljning och utvärdering. SÖ bör i samband med sina årUga anslagsframställningarredovisa sina erfarenheter. Detnya statsbidragssystemet innebär betydande förenklingar i fråga om denadministrativa processen vid rekvisition och redovisning av statsbidragen. Inomden kommunala skoladministrationen blir rekvisitionsförfarandet betydligtförenklat. Vid länsskolnämnderna behöver inte något omfattande kontroll- ochberäkningsarbete utföras. Det bör enligt min mening ankomma på SSK att i sittfortsatta utredningsarbete beakta effekterna av det nya statsbidragssystemetpå den regionala skoladministrationen. Även en analys av effekterna på denlokala skoladministrationen är av stort värde. Det ankommer närmast på Kommunförbundetatt initiera och samordna ett sådant arbete. Självfallet bör SÖ och länsskolnämndernavid behov kunna bistå med hjälp i detta arbete. Slutligenvill jag anmäla att jag i denna proposition avser ta upp vissa ändringari skollagen (1962: 319) med anledning av beslut om skolans inrearbete. Av praktiska skäl behandlar jag dessa lagändringar i samband med minaställningstaganden tiU betänkandet (SOU 1976: 46) Skolhälsovård. Medhänvisning till vad jag har anfört hemstäUer jag attriksdagen godkänner de principer för statsbidrag tiU som jag harförordat. 1977/78: 85 81 3 Vissa skolhälsovårdsfrågor 3.1 Nuvarande förhållanden Skollagen(1962: 319, omtryckt 1970: 1026, ändrad : 194) innehåller degrundläggande reglerna om skolhälsovårdens innehåll, organisation ochhuvudmannaskap. EnUgt 25 a och 29 §§ omfattar såväl somgymnasieskolan, den sistnämnda såvitt avser studievägar som omfattar minst ettläsår, skolhälsovård som skall vara avgiftsfri för eleverna. Av delta, liksomav stadgandet i 3 kap. 14 § 2 kommunallagen (1977: 179) och föreskrifter i 17kap. 55 § skolförordningen (1971: 235, 55 § ändrad : 182) altkommunen inte kan överlåta åt annan nämnd än skolstyrelsen att handlägga frågorsom rör anställning av bl. a. skolläkare och skolsköterskor, torde också följaatt skolhuvudmannen, dvs. primärkommunen, är huvudman också för skolhälsovårdenoch således inte kan överlåta åt annan att ansvara för denna verksamhet. Vadgäller skolstyrelsens personaladministrativa befogenheter i fråga om skolläkareoch skolsköterskor intar dessa i vissa faU en särstäUning i förhållande tillvad som gäller för övriga skolanställda med kommunalt reglerade tjänster, därmöjlighet föreligger för kommun all överföra dessa befogenheter till annankommunal nämnd än skolstyrelsen. Enligtskollagen har skolhälsovården till syfte att bevara elevernas själsliga ochkroppsliga hälsa och verka för sunda levnadsvanor hos dem. Verksamheten skallfrämst vara av förebyggande natur och ej avse egentlig sjukvård. Skollagens 25a och 29 §§ innehåller också föreskrifter om hur ofta eleverna skall undersökasav läkare och under vilka förutsättningar enskild elev därutöver skall läkamndersökasinom skolhälsovården. Reglerna som anger en minimistandard innebär att allaelever i skall undersökas fyra gånger under sin grundskoletid och igymnasieskolan en gång under första läsåret och därefter högst . Iskolförordningen ges närmare föreskrifter om skolhälsovårdens innehåll ochorganisation. De förfatlnuigsrum som närmast är av intresse här är 4 kap. 3, 4och 610 §§, 17 kap. 5254 §§ samt 19 kap. 3 §. Föreskrifterna iskolförordningen ålägger bl. a. huvudmannen att se till att skolläkare ochskolsköterska finns anställda och att lämpliga lokaler och erforderligutrustning finns tiUgängliga. Vidare anger skolförordningen vilkenminimistandard som skaU gälla för personaltäthet för skolsköterskor genom attföreskriva att det ej bör ankomma mer än 1 500 elever pä en heltidsansläUdskolsköterska i och ej mer än 1 000 1 200 elever på enskolsköterska i gymnasieskolan. Ifråga om tillsättning av skoUäkar- och skolskötersketjänster anger 6 1977/78. 1977/78: 85 82 skolförordningenefter vilka befordringsgrunder de sökande skall rangordnas. Vidare finns vissaprocedur- och besvärsregler införda i förordningen. delar av skolförordningen som rör kollegier och konferenser samtundervisningen nämns också i vilka frågor företrädare för skolhälsovårdenmedverkar. Iläroplaner och läroplanssupplement finns närmare vägledning om skolhälsovårdensfunktion, innehåU och arbetsmetoder samt om dess koppling till den övrigaelevvården och skolverksamheten i övrigt. SÖhar som central tillsynsmyndighet för skolhälsovården utfärdat bestämmelseroch anvisningar i anslutning till skolförordningens bestämmelser om skolhälsovården,däribland om ledigförklarande och tillsättning av skoUäkar- ochskolsköterskebefattningar m. m. (), om skolläkare (), omskolsköterskor (), om skolhälsovårdens medverkan i skolans studie-och yrkesvägledning (SYO) Medicinsk yrkesvägledning i grundskola och gynmasieskola() samt om skolornas kontrollelever (). De förstnämnda bestämmelsemaomfattar också behörighetsvUlkor för anställning som skolsköterska. ViUkorenskiljer sig här mellan heltids- och deltidsanstäUda skolsköterskor. Inomramen för skollag och skolförordning ankommer det på huvudmarmen kommunen att bygga upp skolhälsovården efter de lokala behov ochförutsättningar som föreligger. Den skolhälsovård som ges inom skolan ärfrämst av förebyggande natur. EmeUertid har den utveckling som ägt ruminneburit, att man numera som regel också tillhandahåller enklaresjukvårdsinsatser i samband med inträffade olycksfall och akuta insjuknanden.1 vissa kommuner bedrivs försöksverksamhet med samverkan mellan skolhälsovården,socialvården och distriktshälsovården, där avsikten varit att ökakontinuiteten i samhällets hälsoöver-vakning av barn från födseln överförskoleåldern och genom skolåren. Ifråga om tillgången på skolläkare visar en enkät som skolhälsovårdsutredningenutförde att 5,4 o/o av landets grundskoleelever helt saknade tillgångtill skolläkare. Motsvarande siffra för gymnasieskolan var 5,9. Regionaltvarierade procentsiffran för avsaknaden av skolläkare i från 0,1 o/o() till 19,5 o/o (). I gymnasieskolan var bristenlägst i (0,3 o/o) och högst i län (31,4 o/o). Endasttvå kommuner uppgav att vissa elever helt saknade skolsköterskeresurs. 55 avlandets kommuner (19,7 o/o) hade vid tillfället en lägre personaltäthet än denskolförordningen rekommenderar, medan man genomsnittligt i riket hade en högrepersonaltäthet eUer en heltidsanställd skolsköterska per 1 244 elever. 1977/78: 85 83 Idirektiven framhåller föredragande statsråd att en utgångspunkt för desakkunnigas arbete bör vara att elevernas hälsovård skall utgöra en integreraddel av den samlade elevvården samt att skolhälsovården även i fortsättningenskall vara en , primär- eller landstingskommunal uppgift. Skolhälsovårdsutredningenkonstaterar att skolhälsovårdens mål och innehåll i princip varit oförändradesedan 1944, som samhället undergått en snabb utveckling. SjukdomsbUdenhar under dessa årtionden genomgått betydande förändringar, inte minst när detgäUer barn- och ungdomsårens sjukdomar. Dessa förändringar har påverkat skolhälsovårdenfrämst i fråga om medel och metoder för verksamheten. Ett ökat antalhandikappade även gravt handikappade integreras numera i vanliga skolor,vilket också påverkar skolhälsovården både kvantitativt och kvalitativt. Utredningenfinner därför att målet för och innehåUet i skolhälsovården bör förändras. Detnuvarande målet "att bevara elevernas själsliga och kroppsliga hälsa ochverka för sunda levnadsvanor hos dem" föreslås ändrat till "att följaelevernas utveckling, bevara och förbättra elevernas själsliga och kroppsligahälsa och att verka för sunda levnadsvanor hos dem". Utredningenanser att skolhälsovården även i fortsättningen främst bör vara av förebyggandenatur men att den också kan innefatta enklare sjukvård. Med sådan sjukvårdavses enklare medicinska åtgärder inom ramen för befintliga resurser på skoUiälsovårdsmottagningensamt första hjälpen vid olycksfall och akuta insjuknanden i skolan. Den fårdock inte ta sådan omfattning att den utnyttjar tid och kapacitet avsedd förden primära uppgiften, den förebyggande vården. Ibetänkandet konstateras att skolhälsovården huvudsakligen arbetar på tre sätt,nämligen med uppsökande verksamhet, förebyggande verksamhet samt behandlingoch åtgärder. Utredningensammanfattar skolhälsovårdens uppgifter på följande sätt: samarbete med framför aUt eleven men även med målsman, lärare och andraberörda med utgångspunkt i kända faktabredda och fördjupa kännedomen om eleven och dennes situation, därutöver med olikaundersökningar bedöma elevens hälsotillstånd och behov ur medicinsk synpunktsamt vidta behövliga åtgärder även med hänsyn till studie- och yrkesval, följa elev med brister ihälsotillståndet, 1977/78: 85 vid utredning om elev med skolsvårigheterbidra till en allsidig bedömning av eleven och bidra med förslag tillåtgärder, tUl rektor och/ellerelevvårdskonferensen föreslå stödåtgärder inom skolans ram, med hälsoupplysning sökaförebygga sjukdom och verka för goda och hygieniska levnadsvanor och god arbetshygien, medverka till en generellt godarbetsmiljö inom skolan, stimulera eleven tUl att aktivt medverka till en gynnsam fysisk och psykiskutveckling för sig själv och för andra. Utredningenunderstryker att skolhälsovårdens arbetsmetoder bygger på att samråd sker medelever, föräldrar, lärare, skolledare och övriga elevvårdsfunktionärer ochpåpekar vikten av föräldrars närvaro och medverkan vid undersökningar avbarnet. Särskilt nämns betydelsen av personligt samråd vid behov av enskildmedicinsk yrkesvägledning. Utredningen föreslår en ökad information tiU hemmenom skolhälsovårdens innehåll, rutiner och ansvar för alt kunna utvecklasamarbetet med vård-nadshavarna. Vidare föreslås att gemensam planering bör skemed lärarna av den del av skolhälsovårdsarbetet som berör dessa liksom vidutarbetandet av rutiner som rör gemensamma elevärenden. På samma sätt börplanering ske med skolpsykologer, skolkuratorer och syofunktionärer samtidigtsom kontakterna med annan skolpersonal bör ökas för att ge förutsättning för enallsidig belysning av elevernas situation. Utredningen förutsätter därvid tar tillvara olika personalkategoriers kunskaper och erfarenheter. Utredningenpåpekar i sammanhanget att det inom skolan endast är skolhälsovårdspersonalensom f. n. har tystnadsplikt. Skolläkare och skolsköterska är de endabefattningshavare som har tillgång tiU elevhälso-värdsjoumalerna och deuppgifter som finns där. De måste således avgöra vilken information de kanlämna vidare. Utredningen framhåUer att det i journalerna kan finnas noteringarsom, oavsett om de kan ha betydelse för elevens skolsituation, av eleven självkan bedömas vara av den art att de inte får utlämnas. Enligt utredningensmening skall i alla sådana fall medgivande ha lämnats av eleven eUer, iförekommande fall, av föräldrar. Syftet med de årskursbundna hälsoundersökningarnaär att tidigast möjligt finna elever med sjukdom, annat handikapp, skoUedaeller liknande. sker läkarundersökningar i årskurserna 1, 4, 7 och 9 igrundskolan samt i gymnasieskolans årskurs 1 och därefter högst vartannat år.Utredningen föreslår en minskning av antalet läkarundersökningar och finneratt de bör förläggas tUl årskurserna 1, 4 och 8 i och till årskurs1 i gymnasieskolan. Utredningenföreslår vissa undersökningar som inte rutinmässigt genomförs, bl. a. ettöversynthetstest (hyperopitest) i årskurs 2 för att fånga upp deelever som har problem vid läsning och annat närarbete samt enryggradsundersökning i årskurs 6 för att finna eventuella 1977/78: 85 85 snedaryggar (idiopatisk skolios egentligen snedrygg vars orsak är okänd). Medhänsyn till anamnes, dvs. sjukdomens förhistoria, undersökningsresultat ochövriga gjorda iakttagelser föreslås att en behandlingsplan eller uppföljningsplanskall upprättas för eleven. Föräldrar skall meddelas anmärkningsvärdaresultat. Lärare och annan berörd skolpersonal skall informeras om sådant somkan ha betydelse för elevens skolsituation. Utredningenunderstryker vidare betydelsen av att skolhälsovårdspersonalen i samverkan medövrig skolpersonal utarbetar rutiner för hur den icke medicinskt skoladepersonalen skall kunna hjälpa eleverna vid akuta insjuknanden och olycksfallnär skoUäkaren eller skolsköterskan inte finns till hands. Även eleverna bör hasådan information och kunskap att de kan hjälpa sina kamrater. Andraundersökningar kan bli aktuella på gmnd av t. ex. begäran om sådan av elevensjälv, av föräldrar eller av lärare. Dessa undersökningar kan vara betingadeav en akut sjukdom men kan också bero på den pedagogiska situationen.Utredningen understryker just för dessa tillfällen ånyo vikten av en godsamverkan med eleverna och med hemmen och föreslår att hemmen varje läsår gesinformation om de mtinåt-gärder som bör vidtas vid inträffad sjukdom och om de efterkontrollerskolhälsovården kan utföra. Utredningenfinner det vidare angeläget att den medicinska yrkesvägledningen förstärks ochförbättras. Elever, som bedöms vara i behov därav, skall vid varje valtillfälle,liksom vid pryo eller annan praktikverksamhet, upplysas om de eventuellahälsorisker som bedöms föreligga. Arbetet skall ske jämsides och i närasamarbete med skolans studie- och yrkesorientering. Det framhåUs också att enökad informationsverksamhet om eventuella samband mellan hälsa och val avstudieväg eller yrkesområde bör kunna minska antalet felval till ochstudieavbrott i gymnasieskolan men också att den enskilde eleven ges störretrygghet och möjlighet till korrekta val. Medanknytning till detta tar utredningen upp frågan om arbetsboken, dess funktionoch framtid. , med läkarintyg, fordras för varje anställning avminderårig arbetstagare, dvs. ungdom från 13 tiU . Systemet har inte varitmöjligt att genomföra i praktiken och innebär ett avsevärt arbete förskolsköterskor och skolläkare. Utredningen framhåller att merparten avungdomarna i aktueU ålder har kontinuerlig tillsyn genom skolhälsovården.Information tUl enskUda elever liksom eventuella kontakter med läkare vidföretagshälsovården eUer motsvarande synes ligga inom det medicinskayrkesvägledningsarbetet. Utredningen föreslår därför att arbetsboken slopas ochersätts av t, ex. ett medicinskt meddelande som ges eleven i samband medenskild medicinsk yrkesvägledning. De elever som avbryter sina studier eftergrandskolan och inte finner någon anställning, är föremål för viss uppsökandeverksamhet från skolans sida. Den hälsovård som kan bli aktuell i dettasammanhang finner utredningen bör kunna ges inom skolhälsovårdens ram. 1977/78: 85 gg AUtfler elever har sådana brister i hälsotiUståndet att de är i behov av särskildahälsokontroller med tätare tidsintervaller än vad årskursundersökningarnamedger (kontrollelever). Orsaken härtill är främst den ökade integrationen avhandikappade barn i vanliga skolor och klasser samt den ökning av antaletelever som söker på grund av mentalhygieniska problem. Utredningen framhålleratt de vidgade tidsramar som föreslås bl. a, bör användas tiU att ägna ökadomsorg åt dessa s. k. kontroUelever, Inte minst gäller det att skapa störretrygghet åt de handikappade elever som integreras i grund- och gymnasieskolan. Enligtläroplanerna skall skolhälsovårdspersonalen delta i det utredningsarbete omelever med skolsvårigheter som anses påkallat. Utredningen fömtsätter därföratt skolhälsovårdspersonalen ingår i elevvårdskonferensen och understrykervikten av att kontakt tas med skolhälsovårdspersonalen innan beslut tas omspecialundervisning, särskild undervisning, jämkad studiegång eller andra elewårdandeåtgärder. Måletför hälsoupplysning och häl so under visning är att få ungdomen att tUlägna sighälsoriktiga vanor. Utredningen menar att detta kan nås genom att öka enskilda individers ochhela gruppers faktiska kunskaper på hälsoområdet, ge vägledning för den enskUdeindividens handlande, utveckla ett ökat hälsomedvetandesamt klargöra hälsofrågornas direktasamband med samhälls- och miljöförhållanden. Utredningenframhåller att skolans insatser är särskilt viktiga inom områdena kost ochmotion, personlig hygien, sexual- och samlevnadsfrågor samt missbruksfrågor. Skolhälsovårdenskall medverka till en genereUt god arbetsmiljö inom skolan. Detta innebär attarbetet inte endast omfattar de hygieniska aspekterna på den yttre miljön(luftfuktighet, temperatur, ljusförhållanden, bullernivå m. m) utan också attskolläkaren och skolsköterskan bör söka beakta elevernas totala skolsituationoch de faktorer som kan ha betydelse för deras hälsa. a. pekas på skolhälsovårdensmedverkan vid ny- eller ombyggnad av skolor, den kontinuerliga tUlsynen ochvissa ar-betshygieniska uppgifter. Utredningen föreslår att den inspektion avskollokalerna, som skall utföras minst en gång , lämpligen bör göras tUl-sammansmed skolledare, lokaltUlsyningsman, skyddsombud och representanter föreleverna. Skolhälsovårdspersonalenbör vidare bidra till att eleven kan ta aktiv del i sin egen fysiska och psykiskautveckling. I detta ligger att eleven får kännedom om sig själv och successivtlär sig ta ansvar för sin egen och andras hälsa. Formerna för denna del av skolhälsovårdensarbete bör enligt utredningens mening bli föremål för ett kontinuerligtutvecklingsarbete. 1977/78: 85 87 regleras genom beslut av huvudman, primär- eller landstingskommun,på grundval av bestämmelser i skollag och skolförordning samt genombestämmelser, anvisningar och rekommendationer frän SÖ, i förekommande fallefter samråd med . I betänkandet framhålls att huvudmannen iframtiden bör ges ökade möjligheter att organisera skolhälsovården utifrånkommunens struktur och övriga primär- och landstingskommunala omsorgs- och vårdorgansuppbyggnad. Det bedöms angeläget att ett ökat samarbete kommer tiU ståndmellan primär- och landstingskommunerna också i fråga om skolhälsovården. Dettasamarbete är en viktig förutsättning för att problem som rör barns ochungdomars utveckUng och hälsa tidigt uppmärksammas och följs upp. Deorganisatoriska frågorna bör i huvudsak lösas på nivå. I vissaavseenden erfordras dock ställningstaganden från statens sida. Dit hör fråganom var skolhälsovården skall bedrivas. Utredningen hävdar att verksamheten ären del av den integrerade elevvården och därför också skall bedrivas i skolanslokaler. Elevantaletper skolsköterska och skolläkare bör också normeras genom statliga beslut. Medden förutsättningen att skolan har tillgång till annan elevvårds personalsåsom skolpsykolog och skolkurator samt att elevvårdsarbetet bedrivs som ettlagarbete, föreslås en sänkning av elevantalet till 800 för heltidsanställdskolsköterska. Som en följd av förslaget beräknas det ökade behovet avskolsköterskor till ca 400. Sänkningen av elevantalet föreslås bli successivtgenomförd och vara slutförd i och med utgången av /82. Förskolläkartjänsterna rekommenderas ett högsta elevantal om 200 elever per läkarveckotimmemed en begränsning av antalet elever till 4 500 för heltidsanställd läkare.Större antal skulle omöjliggöra en överblick över elevernas hälsotiUstånd ochförsvåra det nära samarbete med lärarna som är önskvärt. Utredningenförutsätter också att det med förbättrad tillgång på läkare skeren kontinuerlig utvärdering av lämpligt elevantal . Huvudmannaskapetför skolhälsovården är knutet till skolhuvudmannen. I princip är trehuvudmannaskapsalternativ möjliga, nämligen att skolhuvudmannen är huvudmanäven för skolhälsovården, att sjukvårdshuvudmannen ärhuvudman även för skolhälsovården, ett delat huvudmannaskap(sjukvårdshuvudmannen tiUhandahåUer läkarinsatsen och skolhuvudmannen svararför övriga delar av verksamheten). 1977/78: 85 88 Utgångspunkteni bedömningen har varit att skolhälsovården bör vara en administrativangelägenhet antingen för skolhuvudmannen eller sjukvårdshuvudmannen. Det ärutredningens uppfattning att det är mindre lämpligt med två huvudmän närverksamheten avses bli utförd som ett lagarbete. Efter att ha redovisattänkbara för- och nackdelar med de två kvarvarande alternativen föreslås ettoförändrat huvudmannaskap. Utredningen har sökt bedöma vikten av sambandetmellan skolhälsovården och skolans elevvård resp. skolhälsovården ochsamhällets hälso- och sjukvård och därvid funnit ett starkare samband mellan skolhälsovårdenoch skolans elevvård. Verksamheten har både medicinska uppgifter och mer direktelevvårdande uppgifter, men den medicinska delen har också en nära anknytningtill skolans pedagogiska uppgifter. För att underlätta nödvändig planering ochresursfördelning bör därför all elevvårdspersonal ha samma huvudman. Ettsamlat huvudmannaskap underlättar också den gemensamma fortbildning som är en fömtsättningför att elevvården skall kunna fördjupas och utvecklas. Motbakgrund av utredningens ställningstagande i huvudmannaskapsfrågan föreslåsatt SÖ även fortsättningsvis bör vara central tillsynsmyndighet. Samtidigtkonstateras att skolhälsovården också berör andra instanser. SÖ skall imedicinska ärenden samråda med . För att detta samarbete skallbli meningsfullt bör, enligt utredningens mening, beredastillfälle till ökad insyn i och information om den verksamhet som bedrivs ochde resultat som uppnås. På motsvarande sätt bör också andra myndigheter ochorganisationer ges ökad insikt i och möjlighet att påverka skolhälsovården.Utredningen föreslår därför att ett samarbetsorgan inrättas, förslagsvis kallatskolhälsovårdsdelegationen, i vilket bör ingå företrädare för ochsocialstyrelsen men också för andra berörda myndigheter och organisationer.Delegationen bör få en rådgivande funktion i förhåUande till SÖ. ExperternaInge och framhåller i ett särskilt yttrande att skolhälsovården,även om den utgör en del av elevvården, framför allt är en medicinskverksamhet varför bör vara tillsynsmyndighet. Utredningenkonstaterar att verksamheten inom skolhälsovården är ett utpräglat lagarbeteoch framlägger därför förslag till gemensam instruktion för skolläkare ochskolsköterska. Vidareföreslås att skolläkare bör ha genomgått vidareutbildning inomlämplig specialitet eUer för aUmänläkarvård. 1977/78: 85 89 Fördeltidsanställd skolsköterska finns inga behörighetsbestämmelser.Utredningen föreslår att samma bestämmelser bör gälla som för heltidsanställdskolsköterska, dvs viss genomgången vidareutbildning. Förslagetom sänkning av elevantalet för skolsköterskor innebär, om det genomförs, ettårligt behov av ca 80 nya skolsköterskor fram t. o. m. /82. Dåantalet praktikplatser är begränsade torde kapaciteten inom de tre reguljära vidareutbUdningslinjernainte kunna ökas. Utredningen föreslår därför att det relativt stora antalsjuksköterskor, som har utbildning enligt äldre studiegång och som genomutbildning och yrkesarbete uppfyller kraven på praktiktjänstgöring, gesmöjlighet att genomgå en tio veckors kurs i social bamavård. Detta skulle gedem en kompetens motsvarande den som gäUer för behörighet att inneha tjänst somskolsköterska. fjärdedel, eller ungefär 400, yrkesverksamma skolsköterskor saknar vidareutbUdning.Under budgetåren 1975/76 och 1976/77 har anordnats kompletterande teoretiskutbildning för yrkesverksamma obehöriga skolsköterskor med äldre studiegång ochmed erfarenhet av skolhälsovård. Då samtliga skolsköterskor börvara vidareutbildade, föreslås att denna utbildning fortsätter tillsutbildningsbehovet är täckt. Fortbildning föreslås skepå tre nivåer. Viss fortbildning med pedagogiskt eller skoladministrativtinnehåll föreslås ske på lokal nivå tillsammans med övrig skolpersonal.Medicinsk fortbUdning bör företrädesvis genomföras regionalt tUlsammans medsjukvårdshuvudmannen, inte minst för att ge personalen kunskap och orienteringutanför det egna verksamhetsfältet.