prop · G1038 · 1977-12-31 00:00:00 — 1sammanhanget erinras om att användningen av egen bil vid inköpen i många fallkan inbespara tid och särskilt för stora hushåll underiätta transportarbetet.I områden där avstånden till butiker är relativt stora bör enligt utredningentillses att hushållen har möjlighet alt ta sig lill butiken med bil och attlättillgängliga parkeringsplatser finns. Hemsändningav varor är en service som från många synpunkler är angelägen att främja,framhålls del. Det gäller särskilt , dvs. Av sociala skäl subventionerar ett antal kommuner härvid vissahushållsgruppers fraktkostnader. Uiredningen erinrar om att del sedan den 1juli 1973 utgår till kommuner i det inre stödområdet statsbidrag fördylika subventioner (jfr avsnitt 2.1). Utnyttiandet haremellertid hittillsvarit lågt, och delsamma gäller även i andra kommuner som sökt ordna dylikservice. Enligt utredningens uppfattning beror detta i viss utsträckning påinitialsvårigheter såväl i kommunerna som i företag och hushåll, 1 någon månkan orsaken också vara att det fram lill varit ett villkor atthemsändningen skett med allmänna kommunikationsmedel. Nya tekniker ochhjälpmedel torde kunna göra hemköpssystem mera attraktiva. Utredningenanser att de bör inlemmas som alternativ till upprätthållande av butiker i denkommunala planeringen. I områden där lantbrevbäring förekommer kan enligtutredningens mening det "servicepakei" som postverket erbjuder varaen lämplig organisationsform. Det statliga bidraget till kommunalasubventioner av hemsändning 1977/78:8 38 föreslåshöjt till och utgå till kommuner i del allmänna stödområdet och, om särskildaskäl finns, även i andra delar av landel. Utredningenhar även studerat det investeringsstöd som f. n. utgår för kommersiell servicei glesbygd (jfr avsnitt 2.1), Enligt utredningens uppfattning bör stödet iprincip kunna ulgå i hela landel, även till butiker i medelstora och störretätorter. Förutsättningarna härför bör vara all butiken behövs för att skapaeller upprätthålla sådana avstånd mellan bosläder och butik som med hänsyn tillbl, a. områdets karaktär och kundunderiagets ålderssammansättning ärtillfredsställande. Stödet föreslås kunna avse såväl uppmstning av befintligbutik som nyetablering. 1 befintlig butik skall investeringen medföra en sådanförbättring av sortiment och lokalslandard alt köptroheten till butiken kanvänlas öka. En annan förutsättning är att butiken kan väntas bestå på någonsikt med de investeringar som görs. Stöd lill vambussar bör liksom f n. utgåendast om särskilda skäl föreligger. Enkompletterande möjlighet för att finansiera nyetablering, lillbyggnad ellerupprustning av butiker som bedöms önskvärda för att tillgodose entillfredsställande varuförsörjning som utredningen pekar på är att förstärkautlåningskapaciteten hos AB Handelskredit (jfr avsnill 3.2.3). Bolagets verksamhetskulle kunna utvidgas till att också omfatta stöd till investeringar i butiker,som vid normal företagsekonomisk bedömning inte skulle komma i fråga förkonventionell finansiering. Detta skulle kunna ske genom statlig kreditgarantitill Handelskredit eller genom statligt delägarskap i bolaget. Utredningenanser att denna möjlighet bör närmare övervägas i anslutning till utredningensförslag. Utredningenhar också övervägt om ett driftsstöd bör införas. Man har funnit all ett sådaniär förenat med vissa problem, bl, a. när del gäller förulsällningarna för stödoch slödels siorlek och administration, Uiredningen har funnit att driftsstödinte bör lämnas generellt till alla butiker som fyller vissa förutsättningar.Det kan dock vara angeläget att i speciella fall kunna ge driftsstöd tillolönsamma och nedläggningshotade butiker. Det gäller främst sådana fall dåbutiken inte kan väntas bestå och därför inte kan komma i fråga förinvesteringsstöd. Driftsstöd skulle ulgå föratt tillfälligt hålla kvar enbutik, exempelvis fram till innehavarens pensionering eller till dess andralösningar av dagligvamförsörjningen kan ordnas. En förutsättning måste varaatt butiken fyller sin funktion som inköpsställe för befolkningen inom detnaturliga upptagningsområdet. Beiräffandestödels storlek och utformning menar utredningen att enkla och hanleriigaregler bör gälla. Utredningen föreslår att bidraget beräknas efter schablonmotsvarande av årsomsättningen. Stödformenförutsätts tillämpas restriktivt och på försök, vilkel enligl uiredningen börkomma till utiryck bl, a. i medelsanvisningens storlek yfr avsnitt 3.6.5). Enstödform, som tidigare föreslagils av glesbygdsutredningen och somdistributionsutredningen nu återkommer till, är kommunalt övenagande av Prop.1977/78:8 39 butiksfastighet, som därefter hyrs ul till näringsidkare som är beredd att drivarörelse i den. Distributionsutredningenanser det lämpligt att kommun i speciella fall inköper butiksfaslighet för atttillgodose intresset av en tillfredsställande kommersiell service. Förfarandetkan vara aktuellt när butiken kan vänlas bestå på medellång sikt och andrastödåtgärder inte är tillfyllest för att få näringsidkare intresserade av attdriva butiken. För kommuns förvärv av butiksfastighet bör statsbidrag ulgåunder vissa förutsättningar. Näringsidkare som hyr butikslokalerna föreslåsvara berättigade till investeringsstöd för upprustning av lokalerna, förinventarier m. m. på samma villkor som andra näringsidkare. Utredningenföreslår att statsbidraget bestäms till av kommunens kostnader förförvärvet och att det utgår inom det allmänna stödområdet och, i särskildafall, i annan del av landet. Närdet gäller handläggningen av stödfrågor anser uiredningen att för samtligastödformer måste krävas, att vamförsörjningsplan upprättas för berörd kommun.Detta är också enligt utredningen ett viktigt skäl för att sådan plan börfinnas i alla kommuner. Förhemsändningsbidrag och investeringsstöd föreslås t. v. inle några ändringar iuiformning och förfarande jämfört med vad som gäller i del stöd som utgår idet inre stödområdet. Samma handläggningsordning som för investeringsstödföreslås för bidrag lill förvärv av butiksfastighet, dock med den givnaskillnaden att det är kommunen som gör ansökan (jfr avsnitl 2.1). Närdet gäller driftsbidrag föreslår utredningen att ansökan, i motsats till vadsom gäller för investeringsstöd, görs i efterhand. Bidraget föreslås ulgå tillbutiker som uppenbarligen lämnar ett otillräckligt överskott. Kan sökanden görasannolikl alt butikens intäkts- och koslnadssituation inie kan vänlasförbättras under pågående och närmast kommande räkenskapsperiod, börkonsumentverket i beslul om bidrag kunna lämna förhands-tesked även beträffandedessa perioder. I sådana fall bör prövningen av följande ansökningar kunnaåvila , 1fråga om investeringsstöd och driftsbidrag bör handläggningsordningen enliglutredningen kunna förenklas sedan någon lids erfarenhet vunnits. Det kan t.ex.visa sig lämpligt att låta kommunerna handha stödet och medge statsbidraghärför i viss omfattning. 3.6.5Myndighetsuppgifter, resursfrågor m. m. Utredningenhar övervägt den roll som centrala organ bör spela. Man har funnii alt defrågor man har haft att bedöma i slor ulslräckning ligger i linje med denverksamhet som bedriver. Sålunda behandlar verket frågor somrör hushållens inköpsfunktioner. Verkei har vidare den övergripande tillsynenöver stödet till kommersiell service i glesbygd och Prop.1977/78:8 40 Utredningen har i sitt arbete funnit ettflertal angelägna uppgifter som lämpligen bör handhas av . a. alt utnyttjar utredningens undersökning avhushållens situation för information till såväl hushåll som företag ochkommuner. Verket föreslås också få resurser för fortsatta undersökningar avdetta slag. Vidareföreslås att verket på olika sätt medverkar till att finna nya former förnärhelsbuliker, hemköpsverksamhet m, m. Utredningen menar också all del ärangeläget att verkets undersökningar av hushållens arbetsmiljö i butikernafortsätter och att de handikappades speciella problem uppmärksammas. Detbör enligt utredningen också ankomma på verket att med utgångspunkt frånhushållens informationsbehov undersöka i vilka hänseenden butikspersonalensutbildning behöver förbättras. Härvid bör verket bl. a, samråda med , som bildats av arbetsmarknadspartema och som f. n. arbetar meddessa frågor. Verkei bör härvid kunna tillhandahålla utbildningsmaterial iviss ulslräckning. Medanledning av den föreslagna utbyggnaden av stöd lill kommersiell service kommerkonsumentverkets arbete med hithörande frågor att öka väsentligt. Del gäller iförsta hand handläggningen av ansökningar. föreslås verket gekommunema råd i arbetet med vamförsörjningsplaner, och i vissa frågor kan ettsamarbeie lämpligen komma lill stånd. Enannan myndighei som föreslås få uppgifter i sammanhanget är statens pris- ochkarteUnämnd (SPK). Nämnden föreslås sålunda svara fördel centralabuliksregisier som uiredningen menar bör upprättas. Utredningen föreslår vidareatt SPK med butiksregistret som utgångspunkt upprättar en översikt överbutiksslmkturens utveckling inom dagligvaruhandeln. Detförordas också att SPK karllägger dagligvambranschens struktur, integrationsgrad,sortiment och kostnadsstmktur. En sådan undersökning skulle möjliggöra enuppföljning av eventuella ogynnsamma effekter av utvecklingen avblockbildningen inom handeln och vara av iniresse för konkurrensutredningen. Ensärskild uppgift gäller samråd vid förändring av försäljningsvillkor tillbutik. Utredningen påpekar sålunda att, om förelag vid försäljning tilldetaljhandeln med dagligvaror vidtar sådana förändringar i sin pris- ochrabaltpolitik att villkoren försämras för mindre och avlägset belägna butiker,stora problem kan uppkomma för åtskilliga av dessa. Utredningen föreslår därföratt sådana förändringar skall anmälas i förväg till SPK för att beredamöjlighet till samråd och förhandlingar. En närliggande fråga är prisdiskrimineringgenom s. k. maktrabatter. Uiredningen finner dock att det närmast ankommer påkonkurrensutredningen att överväga behovei av ändringar av lagstiftningen föratt förhindra dylika förfaranden. Deuppgifter för myndigheter som utredningen föreslår är särskilt vad Prop.1977/78:8 41 gällerkonsumentverket ägnade att underlätta kommunernas arbete meddistributionsfrågor, framhålls det. Därutöver har råd och anvisningar frånstatens planverk ett givet intresse även för behandlingen av dessa frågor.Kommunerna kan dock ha behov av ytteriigare rådgivning bl. a. i fråga om attbedöma konkreta problem och att finna prakliska rutiner i planeringsarbetet. Svenskakommunförbundei har redan aktivt engagerat sig i dessa frågor och har kanskebättre möjligheler än någol annat organ att samla erfarenheter från olikakommuneroch föra dem vidare på lämpligt sätl. Förbundel, som har särskildainsikler rörande alla former av service och planering, har också förklaratsig berett alt även fortsättningsvis åtaga sig uppgifter av detta slag.Utredningen finnerdet härvid naturiigt, alt förbundel samråder och samarbetarmed , planverket och andra myndigheter som berörs av de aktuellafrågoma. För delta talar även det förhållandet, alt distributionsfrågorna kanförväntas bli alltmer aktuella i den kommunala konsumentverksamheten, Uiredningenframhåller att del föreligger behov av samråd i stor utsträckning mellan organpå central nivå. Det skulle gälla inte minst mellan SPK och . Debåda myndighetema arbetar med olika delar av konsumentfrågorna varför en samladbedömning av ulvecklingen fortlöpande bör göras. Det finns vidare behov av ettorgan på central nivå som kan lämna råd i olika frågor vid tillämpningen av deförslag uiredningen lagt fram. Utredningen erinrar om alt det hoskonsumentverket finns en rådgivande nämnd i frågor rörande investeringsstöd,glesbygdsnämnden, vilken är sammansatt av företrädare för ,, , , (glesbygdskonsulent), Kommunförbundei samt enskild och kooperativ handel. Denutbyggnad av stöd till kommersiell service som utredningen föreslagit föranlederett ökat behov av samråd med olika intressenter. Även för kommunernas arbetemed vamförsörjningsplaner, tillståndsprövning, fördelning av lägen m. m. finnsbehov av all diskutera olika frågor i ett rådgivande organ med allsidigsammansättning och erfarenhet från skilda områden. Utredningenföreslår därför att en särskild nämnd, disiiibuiionsnämnden, inrättas med ensammansättning som möjliggör representation av i försia hand SPK,. , konsumentkooperationen, producenter, enskildhandel, de handelsanställda samt allmänna konsument- och löntagarintressen.Nämnden föreslås inrättas under , som skall tillhandahållaerforderiiga kansliresurser. I samband med att nämnden inrättas föreslåsglesbygdsnämndens verksamhel upphöra. Närdet gäller resursfrågor beräknar uiredningen all ett genomförande av dessförslag /77 skulle ha krävt anslagsuppräkningar om drygt 10milj. anvisas till SPK för bl.a. registerfrågornaoch 1,8 milj, kr. lill för dels personalför-stärktjiingar om caåtta tjänster, dels ökade resurser för undersökningar. 1977/78:8 42 Medlen för stödåtgärder föreslås uppräknade med 8 milj. kr,, varav fördriftsstöd och stöd lill kommunala inköp av butiksfastigheter 1,5 milj, kr. ochför investeringsstöd 6,5 milj, kr. Utredningenanför i sammanhanget att den föreslagna etableringsavgiften kan beräknastillföra statskassan ett belopp som täcker såväl nu angivna anslagsuppräkningarsom de stödmedel som f. n. anvisas. Avslutningsvisskall här nämnas något om utredningens synpunkter på de anställdas situation.En effekt av den fortgående rationaliseringen inom handeln har varit attpersonalen numera endasl i mindre ulsträckning sysselsätts med manuellbetiäning eller på annat sätt slår till tiänst med rådgivning, Uiredningenanser del vara av stor vikt all konsumenterna i butikerna kan få olika slag avinformation och rekommenderar en utveckling härav och att det bör vara en frågasom uppmärksammas av den föreslagna distributionsnämnden. Närdel gäller de butiksanställdas information och kunskaper om varor, omkonsumenträttsliga frågor m. m, finns behov av förbättringar. Utredningenerinrar om sitt förslag att konsumeniverkel härvidlag bl, a, bör samråda medHandelns yrkesnämnd och bistå med utbildningsmaterial. Öppethållandeti butikerna kan av förklarliga skäl inle sammanfalla med den arbetstid som ärvanlig för fiertalet förvärvsarbetande. Under sådana omständigheter är detväsentligt att man i förelagen ägnar slor omsorg ål arbelsplaneringen.Utredningen utgår från att arbetstidens längd och förläggning och andra frågorrörande information m. m. kommer alt behandlas i de samverkansformer som läggsfast efter behandlingen av arbetsrätts-kommitténs förslag i belänkande (SOU1975:1) Demokrati på arbetsplatsen. har därför inteanledning att lämna något preciserat förslag om minimiarbeislid m, m.Uiredningen tar heller inle slällning i frågan om en eventuell reglering avaffärstiderna. Emellertid understryks vikten av all man beaktar hushållensbehov av att kunna handla på tider då inköparen inte är bunden avförvärvsarbete. Stängningstiden bör anpassas så alt förvärvsarbetande normallhinner hem lill bostadsområdets butiker efter arbetets slut. Allmäntlovordar remissinsianserna distribulionsutredningen för den gedignafaktainsamlingen och den allsidiga belysning man gett distributionssystemet. Konsumentverketanför alt man delar ulredningens grundläggande syn på distributionsfrågorna ochanser det vara betydelsefullt alt distributionen av dagligvaror genomutredningen har fått en sådan grundlig genomlysning. Prop.1977/78:8 43 Detmaterial som utredningen har insamlat och analyserat ger en värdefulldokumentation av distributionen i samhället, menar verket. Länsstyrelseni län anser all utredningsmaterialet geren inträngande och allsidigbelysning av nulägesförhållanden och utvecklingstendenser inom varuhandeln ochen värdefull kartläggning av de senasle årens snabba stmkluromvandling inombranschen samt konsekvenserna därav för olika konsumentgrupper. menar att utredningen på ett förtjänstfullt sätt har belystkonsumenternas situation inte minst i de hushåll, som på olika sätt ärhandikappade - ingen bil, ont om tid, svårt alt gå och bära, dåligaförvaringsmöjligheter etc, konstaterar att distributionsutredningen isitt arbete har utgått från ell konsumentpoliliskt synsätt pådistributionsfrågorna. Den har behandlat distributionssystemet i dess helhetoch tagit hänsyn till såväl hushållens som företagens insatser. Utredningen harockså gjort ett väsentligt utvecklingsarbete rörande bl. a. beskrivningar avförhållandena på hushållssidan vilket måsle föras vidare av konsumentverketoch andra samhällsorgan. Köpmannaförbundetoch 5/7/0 anser likaledes att utredningen påett grundligt sätt har redovisatbasmaterial och analyser avseende dagligvamdistri-butionen och dess funklion isamhället. Även hushållens situation har erhållit ny belysning.Organisationerna menar dock att redovisningarna och resonemangen i betänkandetsynes präglas allt för mycket av synsättet att vamdistributionen och därmedbuiiksslmkiuren kan utvecklas fristående från samhällsutvecklingen i övrigt.Synpunkter i denna riktning anförs även av Grossistförbundei, Svenskaliandelskammarjörbundet och ICA. Grosslsiförbundeiär något kritiskt och anser att utredningen generellt sett har gett en allt förnegativ bild av utvecklingen inom handeln. Förbundet menar all man fårintrycket att situationen skulle vara otillfredsställande för mycket storakonsumentgrupper, vilkel dock inte kan anses vara fallel. att det stora fiertalet konsumenter upplever sin inköpssituation somtillfredsställande. Det är detta faktum som bör utgöra bakgrunden lilldiskussionen om behovei av samhälleliga styrmedel inom vamdistributionen. erinrar om alt en orsak till del allt mer glesnande butiksnätetärden småföretagsovänliga politik, som enligt förbundet bedrivs frånstatsmakternas sida. Delviskritisk mot utredningen är även i somanser alt den i alll för slor utsträckning har utgått från att förutsättningarnaför dagligvaruhandeln i stort kommer att vara oförändrade i framliden.Länsstyrelsen erinrar om den påverkan på inköpsarbetet som ändrade förhållandenpå arbetsmarknaden kan föra med sig och om de konsekvenser som den lekniskaulvecklingen, t. ex. vad gäller nya transport-lösningar och fordon, kan få. 1977/78:8 44 4.2Läget inom handeln och behovet av åtgärder Utredningensbeskrivning av läget och uivecktlngstendenserna får stöd hos så gott somsamtliga remissinstanser. Ällmänt vitsordas sålunda att utvecklingen hittillsi Slort varit gynnsam för berörda parter men att problem har uppstått och kanförväntas för vissa konsumentgmpper, såsom glesbygdsbefolkning, äldre, billösaetc. Man delar också ulredningens uppfattning att, om inget särskilt görs,koncentrationsutvecklingen kan väntas fortsätta. Konsumeniverkel anförhärvidlag alt den kraftiga strukturomvandling som ägl mm inomdistributionsseklorn under senare lid har medfört fördelar för konsumenterna,huvudsakligen när del gäller prisnivån i detaljhandeln. Stmkluromvandlingen harhämtöver för många konsumenter inneburit lillgång till ett bredare sortiment påsamma försäljningsställe. Vidare har löner och arbetsförhållanden för deanställda kunnal förbättras. Utvecklingen har således enligt verket lill vissadelar varit samstämd med samhälls- och konsumentintressena. Koncentrationentill färre utbudspunkler har emellertid även medfört all hushållensdistributionsarbete har ökat, framhålls det. Detta hänger samman med hushållenssmådriftsform och speciella resurssituation. Konsumeniverkel delarulredningens bedömning att de positiva och negativa effekterna avstrukturomvandlingen har fördelats ojämnt bland olika konsumentgrupper och althushåll med bristande fysiska, transport- och lidsresurser har missgynnats avutvecklingen. Svåra problem har vidare uppstått i de områden därbutiksslrukturen och befolkningen är gles. LO framhåller attutvecklingen också för de handelsanställda har haft både negativa och posilivasidor. Till de negativa hör enligt organisationen att arbelel i fiera fall harblivit stillasiliande och mekaniskt samt att anställda har kommit i kläm närbutiker har lagts ned. Till de positiva sidorna hör all utvecklingen mot färreoch större arbetsplatser har skapat förutsättningar för att lösa bl. a.arbelsmiljöproblem och att möjlighelerna för de fackliga organisationerna attverka har förstärkts. Handelsanslälldas förbunddelar i huvudsak konsumentverkels och LO:s uppfattningar beträffandeutvecklingens verkningar för konsumenter och handelsanställda. Förbundet pekardock på att man när det gäller butiks-antalets förändring måste observera alten stor del av nedläggningarna förklaras av all specialbuliker av typ mjölk-,bröd- och köttaffärer har försvunnit. 1 slällel har vi fått allivsbutiker medett mer vittomfattande sortiment. Bland negativa effekter av utvecklingennämner förbundet vidare att del på många håll i landet genom nyetablering avstora enheter har skapats en överkapacitet i förhållande till den lokala marknadensstoriek. Överelablering medför tveklöst ett lägre kapacitetsutnyttiande ibutikerna vilkel har ett klart samband med den fortgående nedläggningen, menarförbundet. Några remissinstansermenar att utredningens beskrivningar är delvis ofullständiga eller missvisande.Sålunda påpekar i Prop.1977/78:8 45 attutvecklingstendenserna inle är helt entydiga, då del redan nu pågår enutveckling mot nya lyper av närservicebuliker med mer begränsat sortiment ochandra öppethållandelider, som syftar lill all komplettera annandag-ligvamhandel. Dessa nya ulvecklingsdrag kommer enligt länsslyrelsen sannoliklatt leda lill en mer decentraliserad buliksstruktur än den som utredningen harbedömt trolig. Liknande synpunkter anförs av bl. a. Köp-mannaförbundel ochSHIO. Grosslsiförbundeikan inte dela ulredningens bedömning av hur många hushåll som skulle ha problemalt ordna sin varuförsörjning. Om utredningens bedömning vore riktig, anförförbundel, skulle vi uppenbarligen ha så stora problem att man kanfråga sig hur dessa hushåll över huvud laget lyckas klara sina inköp avdagligvaror. Förbundel slår också fast att del under alla förhållanden finnsvissa begränsade konsumentgrupper, som har inköpsproblem oavsett vilken detaljhandelsstmklurvi har. Mångaremissinstanser anmäler synpunkter på vilka krav som bör siällas på främstdetaljhandelns utformning. Flertalet av dessa ansluter sig härvid tillutredningens uppfallning att man inte på totalnivå bör ange en viss stmktur somden mest önskvärda, utan frågan måste i första hand avgöras på lokal nivå. Deallmänna riktmärken som uiredningen har angetl får härvid i huvudsak stöd frånremissinsianserniis sida. Kommunförbundetanför i denna del att de krav som samhället bör ställa på distributionen iförsta hand är att tillgodose behoven hos hushåll som har långt till butikeller i övrigi har dåliga förutsättningar, t. ex. saknar egen bil eller genomhandikapp eller ålder har svårt att gå och bära hem varor. För att uppfylladessa krav fordras även ett betydande inslag av mindre butiker samten mera utvecklad hemsändning av varor. Förbundel delar utredningensuppfattning all butiksnätets fördelning och lokalisering måste avgöras på lokalnivå och att de mera preciserade målen därför måste anges av kommunerna. Dennaståndpunkt delas av i . som menar alt kommunernasavgörande från fall till fall blir beroende på bebyggelsestruktur ochbefolkningsförhållanden. Härvid bör gälla att systemet skall vara så uppbyggtalt befolkningen oberoende av bostadsort skall ha tillgång till entillfredsställande dagligvaruförsörjning, Bostadssiyrelsentar upp det av utredningen diskuterade gångavståndet på högst 500 m lilldagligvambutik vid planering av nya bostadsområden och menar att detta bör varaett fullt realistiskt mål i bostadsområden med sammanhängande tvåvånings- ochirevåningshus. Även i menar att man om möjligtbör söka uppnå detta mål. Länsslyrelseni däremot ifrågasätter om inte målsättningen 500 metersgångsavstånd är allt för ambitiös. Enligt är det över huvud tagetknappast meningsfullt att formulera generella mål av den typen. Riksbyggenanser i likhet med utredningen att det vore en fördel för de Prop.1977/78:8 46