prop · G103155 · 1977-12-31 00:00:00 — En bond är vanligen så konstruerad all köparenendasl får tillgång lill del som säkerhet ställda beloppet efler det alt delkunnat bevisas alt exportören genom fel eller försummelse misskött sinaåtaganden. Vid flera av de myckel stora exportaffärer som aktualiserats påsenare tid har köparen emellertid krävt, och även erhållit, s.k. ovillkoriigasäkerheter, "on demand bonds". Om en ovillkorlig bankgaranti harställts ut kan köparen, närhelst han så önskar, lyfta det garanterade beloppethos sin bank vare sig del påvisats alt exportören gjort något feleller inle. EKNframhåller dock all ytterst få fall har förekommit då köparen harkrävt betalning under en bankgaranti som utfärdats som säkerhet för exportörensåtaganden utan all ha vägande skäl för sill krav. Men för det fall detta skulleinträffa blir effektema mycket kännbara för exportören och för dennes bank,eftersom det i enskilda affärer kan röra sig om stora 1977/78:155 81 belopp.Som EKN betonar, kan köparen nämligen, om han så önskar, från till nästalyfta hela det som säkerhet ställda beloppet. Om exportörens bank då harställt ovillkorlig säkerhet, är banken skyldig att omgående till köparens bankutbetala del belopp köparen önskar lyfta. Banken torde därefter utnyttja sinregressrätt gentemot exportören för alt återvinna del utbetalade beloppet. Exportörensproblem är, enligl EKN, inte det faktum att effekterna kan bli myckel kännbaraom köparen otillbörligt utnyttjar ett som säkerhet ställt belopp. En påtagligbelastning är även atl exportören som säkerheten ärutestående i sin lur måste ställa säkerhet (molga-ranli) lill den bank ellerannat organ som utfärdat garanti gentemot köparen. Sådana motgarantierbelastar exportföretagets balansräkning och därmed dess kreditvärdighel.Motgarantier kan även ges i form av all varullk-vider sätts in på spärrat kontohos banken, vilket medför alt förelaget inte fritt kan förfoga över dessa medelså länge säkerheten är uteslående. Förutombelastningen på exportförlaget och risken för otillbörligt utnyttjandetillkommer, även för säkerheter, den kommersiella och politiska risk som är vidhanden vid alla fordringar på köpare i ullandel, Exporlkreditnämndenframhåller i sin skrivelse all gällande riktlinjer för nämndensgarantiverksamhet medger utställande av garantier mot otlUbör-llgl utnyttjandeav säkerheter vid svensk export. En fömtsättning härför är all säkerheternaavser förpliktelser som uppkommil eller betalningar som erhållits enligtingångna avtal. Jag noterar med tillfredsställelse all nämnden med slöd averhållna bemyndiganden 1 fortsättningen avser ställa garantier mototillbörligt utnyttjande av säkerheter som ställts för fullgörande av arbeleeller leverans enligl avtal (s. k. "performance bonds"), för betalningi samband med order (s.k. "advance payment bonds"), för betalningunder tiden för arbetets eller leveransens fullgörande (s, k. "progresspayments bonds"), saml för betalning som egentligen skulle erläggas efterfullgörandet av arbetet eller leveransen men som erlägges tidigare (s. "relenlion payment bonds"). Samtliga nu nämnda former av säkerheterställs när ett avtal mellan köpare och säljare kommit till stånd. Det möterdärför inga principiella hinder för EKN att ställa garanti mot olillböriigt utnyttjandeav sådana säkerheter. Enannan vanlig typ av säkerhet avser fullföljande av anbud (s.k. "bidbonds"). När sådan säkerhet ställs finns däremot inget avtal mellan köpareoch säljare som reglerar de rättsliga förpliktelserna dem emellan. Efiersomtäckning av risker vid bid bonds således skulle innebära garantigivning avannan typ än den som angivits i statsmakternas bemyndiganden och riktlinjerför EKN kräver sådan garantigivning särskilt bemyndigande. Bid bonds förekommeri regel vid myckel slora projekt och utgör då ofta ett krav för atl en exportörskall kunna delta i anbudsgivningen om ett projekt. I ell flertal av vårakonkurrentländer finns möjlighet för exportföretagen alt erhålla statliggaranti mot otillbörligt utnyttjande av bid bonds. 1977/78:155 82 garemissinstanser som behandlat frågan har tillstyrkt atl även EKN ges möjlighetutställa garanti mot olillböriigt utnyttjande av sådana säkerheter. För minegen del anser jag del väsentiigt all underiätta för förelagen alt lämna anbudäven vid sådana projekt där köparen kräver bid bonds. Jag förordar därför attriktlinjema för EKN:s verksamhet utvidgas så att det blir möjligt för nämndenatt medge garanti mot otillbörligt utnyttjande av bid bonds. Församtliga former av garantier mot otillbörligt utnyttjande av säkerheter avserEKN betinga sig premieavgift. Det ankommer på EKN alt fastställa premiensstorlek. EKN:s normala principer vad gäller bedömning av risken på köparen ochköparlandet, liksom vad gäller garantins täckningsgrad bör enligt min meninggälla även för de nya garantiema. Riskenför skadefall på dessa garantier är svår all uppskatta. Erfarenheter från andraländer visar att skadefall är sällsynta. När skadefall uppkommer kan delemellertid röra sig om stora belopp. EKN har ifrågasatt om del därför inle vorelämpligt alt ett särskilt belopp reserverades för garantigivning avseendesäkerheter inom den av medgivna ramen för statens garantiansvar förexportkredit. Jaganser det rimligt atl garanti avseende säkerhet skall kunna utfärdas i samtligafall då den underliggande exportaffären uppfyller EKN:s krav för erhållande avvanlig exportkredilgaranll. Jag finner del emellertid inte nödvändigt attreservera en särskild ram för denna garantigivning och anser att EKN påsedvanligt sätt bör avräkna utfästelser och förbindelser mot den ram som inteavser garantigivning på särskilt gynnsamma villkor vid export av betydelse föru-ländernas ekonomiska utveckling. Engarantigivning avseende otillbörligt utnyttjande av säkerheter innefattarmycket speciella risker. Vid skadefall kan slora belopp komma atl behövautbetalas. Mot denna bakgmnd anserjag inle att de reserver som byggtsupp inom ramen för EKN:s normala exportkredilgarantigivning eller dessu-garantlgivning skall belastas av utbetalningar p. g. a. skadefall inom dennu aktueUa garantigivningen. Efler samråd med chefen för budgetdepartementetföreslår jag atl sådana skadefall slutligt bör regleras genom all medel anvisasunder anslaget på sextonde huvudtiteln för bestridande av ofömtsedda utgifter,i den mån de för detta ändamål uppbyggda premiereserverna hos EKN ej är tillfyllest. Iremissvar från näringslivets och affärsbankernas sida har framförts önskemål omalt EKN även skulle ges möjlighet alt lämna s. k. motgaranll direkt lill bankeller försäkringsbolag som för en exportörs räkning ställer säkerhet tillköparen. Skillnaden mellan all låta EKN medge garanti mot otillbörligtutnyttjande av säkerheter som jag tidigare förordat, och att bemyndiga EKN altställa motgaranll direkt till bank eller försäkringsbolag anser nämnden vara avslor principiell betydelse, I del förstnämnda fallet läcker EKN:s garantirisker avseende köparens och köparlandels möjlighet och förmåga atl uppfyUasina förpliktelser. I det sistnämnda fallet där- 1977/78:155 83 emotskulle även risken för att exportören ej fullgör vad som på honom ankommer Inkluderasi riskläckningen. EKN:s verksamhet har enligt statsmakternas beslutendasl i begränsad utsträckning omfattat de risker som avser exportörens egethandlande. Dennaskillnad mellan motgarantier och andra former av garantier mot otillböriigt utnyttjandeav säkerheter anser även jag vara av slor principiell betydelse. EKN har i sinskrivelse berört frågan om motgarantier och anmält atl man påbörjat ellutredningsarbete om delta. Jag finner del positivt alt EKN redan uppmärksammatproblemet och ulgår ifrån att nämnden skyndsamt redovisar resultatet av sinutredning till regeringen. EKNhar i sin skrivelse även behandlat frågan om en ändring av riskbeskrivningen inämndens allmänna villkor. Inom nämnden pågår en översyn av de allmännavillkoren för exporlkreditgaranllglvning, i en strävan att inom ramen för ettrimligt garantiansvar för staten tillgodose motiverade önskemål frånnäringslivets sida. Nämnden har som ledning för sitt arbete jämfört dehittillsvarande allmänna villkoren med motsvarande bestämmelser i andraländers exportkredilgarantisystem, och har då funnit vissa skillnader vadgäller riskbeskrivningen. Nämnden anser att det svenska systemet förbeskrivning av de risker som läcks av nämndens garantier kan förbättras. Delstörsta problemet gäller enligt nämnden skadefall 1 samband mednaturkatastrofer och politiska risker. täcker EKN:s garantier ejskadefall förorsakade av naturhändelser, men gränsdragningsproblemen kan varasvåra om t.ex. ett land 1 samband med en naturkatastrof drabbas av ekonomiskasvårigheter och på grund därav vidtar extraordinära åtgärder som påverkarbetalningarna till utlandet. Jagfinner det önskvärt atl nämndens tillämpningsregler skall vara så klara ochentydiga som möjligt. En exporlkredilgaranlis värde vid refinansiering avexportkrediter ökar också om dess omfattning är klart definierad. Idagrefinansierar sig många svenska exportföretag på de internationellakreditmarknaderna, och det vore, enligl EKN:s uppfattning, därför värdefulltom de svenska garantierna läckte samma riskområde som är normalt för andraländers garantier. Delta skulle undanröja den tveksamhet som f. n. finns hosvissa långivare om värdet av de svenska garantierna. Därtill kommerati EKN:ssamarbete med garanlilnslilul i andra länder skulle underlättas. Dettasamarbete är särskilt betydelsefullt när exportleveranser från flera länderingår i samma projekt. Jag finner del därför angelägel atl EKN slutfördel påbörjade arbetet med en revidering av riskbeskrivningen i de allmännavillkoren. Beträffandeskadefall på grund av naturhändelser tillstyrkerjag EKN:s förslag att dessaforlsällningsvis skall omfattas av nämndens garantier. Detta skulle undanröjade gränsdragningsproblem som kan uppkomma när en köpares belalningssiluatlondrastiskt försämras p. g. a. atl en naturkatastrof inträffar i köpariandel.Den ytteriigare risklagning från statens si- 1977/78:155 84 dasom skulle bli följden av en sådan utvidgning av riskbeskrivningen bedömer jagvara mycket liten. Åtgärden är ägnad all skapa klarhet i omfattningenav det statliga åtagandet. Delsamma gäller enligl min mening EKN:s förslag attinföra en generalklausul som innebär atl nuvarande täckning av s.k. politiskarisker vidgas utan närmare precisering av förlustbringande händelser. Jaganser att det ej går alt uttömmande definiera de olika händelser ochföreteelser som skulle kunna ingå i en uppräkning av olika politiska risker ochinstämmer därför i nämndens bedömning atl problemet bäst löses medelstinförande av en generalklausul av typen "force majeure". EKNhar påpekat all det i vissa länder finns möjlighet för exportören alt försäkrasig mot åtgärder vidtagna av del egna landels myndigheter. EKN anser del dockvara diskutabelt att erbjuda svenska exportörer statlig försäkring mot förlustförorsakad av svensk myndighets beslul eller åtgärd. Jag finner liksom EKN altdenna fråga ej faller inom nämndens verksamhetsområde. EKNhar vidare tagit upp frågan om en höjning av garantiprocentsalsen för garantiavseende bank-till-bank kredit. En allt större del av svenska förelagsexportkredilgivning sker i form av alt exportörens bank lämnar ell lånmotsvarande kredilandelen av en exportaffär till köparens bank, alternativtdirekt lill köparen. Detta förfarande innebär all den svenske exportören fårkontant betalt vid leverans av vara eller tjänst, och transaktionen är därförur dennes synvinkel atl jämställa med en kontanlaffär. Den exportkredit somköparen betingar sig belastar således inle exportföretagets balansräkning. Erfarenhetsmässigthar det kunnat konstateras atl krediter mellan långivande bank och länlagandebank normall är förenade med mindre risker än andra exportkrediter. En orsaktill detta är atl ell lands miernallonella kreditvärdighel i slor utsträckningär beroende av all dess banker sköter sina åtaganden gentemot sina motparterutomlands. Huruvida bankerna är statliga eller privata är av mindre betydelsei sammanhanget. Medhänsyn härtill föreslår EKN en höjning av garantitäckningen för bank-liU-bankkrediter, medan bank-till-köpare krediter även fortsättningsvis avses blilikställda med krediter som exportören själv lämnar. Nämndenhar medgivit täckningsgrad för långivargarantier. Dennamaximlprocenlsats har tillämpats både för kommersiella och icke-kommersiellarisker. I utlandet är det relativt vanligt att läckning lämnas underlånglvargarantl, och 1 vissa fall förekommer läckning ända upp lill . Denhöga riskläckningen är normall förenad med krav på att den egna banken skallbära viss del av självrisken eller med långtgående statlig kontroll överkreditgivningen. Svenska banker har länge krävt atl garantiprocentsalsen förlångivargarantier generellt skulle höjas till . Vid remissbehandlingen avEKN:s skrivelse har såväl som Industriförbundm.fl. Prop.1977/78:155 85 ner upprepat önskemålet om risktäckning föricke-kommerslella risker. Under förutsättning alt inte har något atl Invändaemot all EKN vidtar de ändringar av riskbeskrivningen i nämndens allmänna villkorsom jag redogjort för tidigare kan det förmodas all bankema i forlsällningenendasl undantagsvis kommer att ansöka om kommersiell risktäckning vidbank-till-bank krediter. Mot denna bakgrund torde därför ingen anledning finnasför en höjning av täckningsgraden för kommersiella risker vid bank-till-bankkrediter. Vad beträffar de icke-kommersiella riskerna ställer jagmig tveksam till en höjning av täckningsgraden till eftersom det skulleinnebära all självriskmomenlel såväl hos exportören som hos banken heltförsvinner. Ett bibehållande av en självrisk på utgör en väsentiigförbättring 1 förhåUande till nuläget, som en sådan självrisk ej kananses vara alltför betungande. Jag förordar därför all den maximalagarantiprocentsalsen för icke-kommerslella risker vid bank-lill-bank krediterhöjs till . 8.4 Ökning av ramen för exportkreditgaranti Som jag tidigare redovisat har efterfrågan på exportkreditgaranlierökal betydligt . För all kunna möta denna stigande efterfråganhar totalramen för den ställiga exporlkreditgaranliglvningen successivtvidgats. Ramen ökades senast /, då maximibeloppet förstatens betalningsansvar höjdes lill nu gällande 35 000 milj. kr. Av del totalarambeloppel har reserverats ett särskilt belopp för garantier på särskiltgynnsamma villkor vid export av betydelse för ekonomiskautveckling, s. k. u-garantler. Även denna särskilda u-garanliram har successivtvidgats. Är ökades beloppet med 200 milj. kr. till 1 000 milj. kr. årsenare fördubblades rambeloppet lill 2000 milj. kr., och och1976 ökades ramen med 2 000 milj. kr. U-garantiramen uppgårsåledes nu lill 6000 milj. kr. Hela del för u-garanlier avsedda beloppet har avregeringen ställts till EKN:s förfogande. EKN har i en framställning till regeringen den 2 mars 1978aktualiserat en höjning av ramen. Nämnden konstaterar alt åtagandena i fråga omu-garantler har ökal betydligt snabbare än nämndens övriga garantigivning.Volymen utestående u-garantiförblndelser ökade under verksamhetsåret1976/77 och under de sju månaderna fram lill slutet av januari 1978.Utfästelserna ökade respektive 80%.Utmärkande för nu utestående u-garanliulfäs-lelser är alt de till sinhuvudsakliga del hänför sig till slora exportaffarer med garanlibeloppöverstigande 100 milj. kr. EKN framhåller all efiersom garantiulfästelser avräknasmot ramen med av sitt belopp, medan garantiförbindelser avräknas med Prop.1977/78:155 86 , så skulle utnyttjandet av endast ell fåtal av nuuteslående utfästelser medföra alt det kvarstående rambeloppet minskar myckelsnabbi. Nämnden påpekar vidare all den fortgående efterfrågan på nya u-garantlerytterligare ökar risken för atl kvarstående rambelopp kan visa sigvara otillräckligt. EKN pekar, som tidigare framhållits, på atl nämndensåtaganden under u-garanlisyslemel ökat betydligt snabbare än dess åtaganden vadavser garantigivning på normala affärsmässiga grunder, s. k. normalgarantier.Som förklaring till detla förhållande anför EKN att en fortgående koncentrationav riskema under normalgarantisystemet lill ett fåtal länder lett till atlnämnden tvingats iaktta restrikllviiel vid beviljandet av normalgaranlier förnya affärer på dessa länder. I de fall där del rört sig om och denplanerade exporten av u-landet har bedömts ha en ulvecklingsfrämjan-de effekthar nämnden ansett del motiverat atl bevilja exporlkredltgaranti inom ramen föru-garanllsystemel. Delta har lett till en icke obetydlig koncentration av EKN;srisktagande under u-garanlisyslemet, och av nämndens åtaganden under detlasystem avser nu exportaffärer till endasl 5 länder. Nämnden betonar också atl det för många tordevara av slort intresse all kunna placera beställningar avseende ulvecklingsfrämjandeprojekt hos svenska företag, förutsatt att dessa är konkurrenskraftiga beträffandepris och kvalitet. Detta motiverar enligt nämnden ett fortsatt beviljande av u-garantlerför export även till sådana där tidigare gjorda åtaganden är av denstorleksordningen alt ytteriigare normalgaran-tigivning ej längre kan komma 1fråga. Nämnden har bedömt att de 6 000 milj. kr. som förnärvarande utgör maximibelopp för statens betalningsansvar för u-garanli ej ärtillfyllest för att möta efterfrågan på sådana exportkreditgarantier. Enligtgällande avräkningsförfarande uppgår den icke utnyttjade delen av ramen för u-garan-tigivningtill 2000 milj. kr. Nämnden bedömer atl detta belopp i viss mån är illusorisktmed tanke på att den överväldigande delen redan givna utfästelser under u-garanllsystemelavser exportaffärer med ett garantibelopp översiigande 100 milj. kr. Skulle eneller annan utfästelse komma att utnyttjas skulle det kvarstående rambeloppetsnart vara ianspråklagel. EKN föreslår därför att maximibeloppet för u-garantigivninghöjs lill 11 000 milj. kr. Samtliga remissinstanser tillstyrker en sådan höjning. Föregen del anser jag atl EKN bör ha möjlighet att möta denna ökade efterfrågan påsådana garantier och förordar därför all rambeloppet höjs med 5 000 milj. kr.till 11 000 milj. kr. Det av medgivna totala beloppet för statens ansvarför exportkredit skulle sålunda höjas till 40000 milj. kr. EKN anger i sin skrivelse att nämndens ställningstagande lillhöjning av ramen för u-garanligivning endast innefattar en bedömning av behovetav utrymme för fortsalt u-garantlgivnlng som är överblickbar. 1977/78:155 87 menatt ställningstagandet inte avser u-garanllsystemets konstruktion i övrigt. SIDAhar i sitt remissvar påmint om sina tidigare förslag om alt risk-täckning överstatsbudgeten skall ske på annal sätt än genom belastning av biståndsanslaget.Regeringen har i proposition (1977/78:135) om riktiinjer för internationelltutvecklingssamarbete m. m. föreslagU atl riskläckningen för eventuelladefinitiva skadefall 1 stället läggs på sextonde huvudtiteln, oförutseddautgifter. Jagdelar EKN:s uppfattning att garantigivningen på särskilt gynnsamma villkor videxport av betydelse för ekonomiska utveckling bör fortsätta enligtgällande principer, och finner därför inle anledning att här nu ändra systemelsprincipiella utformning. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemstäUer jag all regeringen föreslårriksdagen atl 1. godkänna de riktlinjer för lämnande avexportkrediter som jag har förordat, 2. godkänna de riktlinjer för garantigivning videxport som jag har förordat, 3. godkänna de riktlinjer för garantigivning avseendesäkerheter vid export som jag har förordat, 4. medge att staten åtar sig betalningsansvar i formav stalsgaranti för exportkredit tiU ell belopp av högst ,varav reserveras för garantigivning på särskilt gynnsammavillkor vid export av betydelse för u-ländemas ekonomiska utveckling. Anmälantill proposition om exportkreditfinansiering, m.m. såvitt avser budgetdepartementetsverksamhetsområde År1973 infördes bestämmelser om avdrag vid inkomsttaxeringen för vissa exporlkredllkostnader.Lagstiftningen innebar all företag som exporterar kapitalvaror kan få exporlkreditstödi form av ell extra avdrag vid inkomsttaxeringen för viss del av denräntekostnad som uppkommer när företagel refinansierar exportkredit hos bankeller annal kreditinstitut. I förarbetena till lagstiftningen underströks attkraven på gynnsamma villkor vid exportkreditgivningen hade ökal och altstatligt slöd för denna form av kreditgivning hade Införts i flera länder. Delansågs alt utvecklingen tvingade att genom ett särskilt exporlkreditstödskydda vitala exportintressen och säkerställa all de svenska företagens konkurrenslägevid kapltalvamexport inle försämrades i förhållande lill andra länders företag.De tekniska ändringar i reglerna om exportkredilstöd som senare genomförts harinle påverkat systemets principiella utformning. Iskilda sammanhang hargjorts gällande all nuvarande exportkredilstöd är oliUräckligl.Man har framhållit att avdragsreglema inte löser de problem med ränte- ochkursrisker som företagen ofla ställs inför vid refinansiering avexportkrediter. Vidare har undersirukits att stödet kan utnyttjas effektivi endaslav förelag som redovisar vinst under hela den ifrågavarande kredilperioden. Exportkredilulredningen(H 1977: 01) har i betänkandet (Ds H 1978: 1) Exportkreditfinansieringföreslagit att ett helt nytt exportkredilstöd skall tillämpas under entreårsperiod. Del föreslagna nya slödel, som skall förmedlas av AB SvenskExportkredit, avses Innebära alt förelagen får möjlighet all refinansieraexportkrediter till fasta och konkurrenskraftiga räntor samlidigt som statensvarar för kursriskerna. Enligt utredningens bedömning kommer det nya systemeti väsentliga avseenden att täcka exportföretagens refinansieringsbehov.Utredningen påpekar dock samlidigt all del för företag med utpräglatinternationell inriktning är angeläget alt även i fortsättningen kunna väljamellan olika finansieringsalternativ. 1977/78:155 89 danaföretag bör enligl utredningen få möjlighet alt inom ramen för ett exportkreditsystemfinna flexibla och för varje exporllillfälle lämpliga finansieringslösningar,t. ex. genom utländska bankförbindelser. För all förelagen även 1fortsättningen skall ha denna möjlighet föreslår utredningen all det befintligaexportkreditstödel förlängs lill utgången av i modifierad form.Förslaget 1 denna del Innebär alt nuvarande regler om avdrag kompletteras medett bidrag till sådana företag som inle har tillräckligt vinslunderiag för atlkunna utnyttja avdraget. Blandremissinstansema råder slor enighet om atl ell nytt exportkredilstöd börInföras. Med ell par undanlag delar remissinstanserna också uppfattningen vid sidan av del nya systemet bör ha ett kombinerat avdrags- ochbidragssystem. Chefenför har tidigare denna dag dragit upp riktlinjerna förutformningen av exportkreditstödel. Han har förordat dels alt utredningensförslag läggs till grund för ett nytt system för statsunderstöddexportkreditfinansiering, det s. k. SEK-systemet, som blir tillämpligt underen treårsperiod, räknat fr. o. m. den , dels all man vid sidan avdel nya systemet behåller nuvarande exportkreditstöd i modifierad form ochförlänger det lill utgången av . Jag ansluter mig till deltaställningstagande. Del är således önskvärt atl de exportförelag som av olikaskäl vill ordna sin exportkreditflnansiering på annat sätl än genom SEK-systemethar tillgång lill en alternativ stödform. Nuvarande slöd fyller i huvudsakdelta behov. En väsentlig brist är dock atl förelagens möjligheter altutnyttja stödet är beroende av deras vinslsitualion. För att i fortsättningenundvika denna olägenhet bör man - som man förlänger stödet -komplettera del med ett bidrag som ulgår när förelagen inte kan utnyttjaavdraget. Även 1 vissa andra avseenden bör reglerna ändras och kompletteras. följande kommer jag atl diskutera hur avdrags- och bidragsreglerna i detaljbör utformas. lar jag dock upp vissa grundläggande frågor om hurdessa regler bör samordnas med SEK-systemet. 2 Samordning mellan avdrags- och bidragssystemet och SEK-systemet