prop · G10357 · 1977-12-31 00:00:00 — Nya vattenkraftanläggningar kommer heller inteatt hinna projekteras, prövas och uppföras i sådan tid att vattenkraften kanbidra till energibalansen med ytterligare /år fram UU . Det nulämnade förslaget ger regeringen handlingsfrihet att i samband med kommandeförslag till riktlinjer för energipoUtiken på nytt pröva vattenkraftens roll ienergiförsörjningen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de av mig förordade riktlinjerna för utnyttjande av vattendragen inorra och . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för den åtgärdsom föredraganden har hemställt om. Prop.1977/78: 57 och Kaitum älvar (SOU 1976: 28 s. 135) ("EtappI" omfattar projekten ) Effekt, , GWh/år Kraftvärdering Vetenskaplignaturvård Fiske Jordbruk Skogsbruk Bevarandevärdering Slutlig rangordning (4) 3 4 3a 4 Varav etapp I 452 MW Varav etapp 12 115 GWh/årOrrfors-Långfors 3, övriga 4 ' Fiske av stor betydelse för same- O Bedömt av utredningen För etapp I I övrigt Som den enda av de outbyggda huvudälvarna som ingär iutredningsuppdraget intar en särställning, främst genom sinstorlek. Den svarar ensam för ungefär en tredjedel av det möjligaenergifillskottet i utredningens material. Även det minsta projektet iKalixälven skulle kunna producera mer än någon av de mindre skogsälvarna. A andra sidan har älven också belydande bevarandevärden.Samstämmiga höga värderingar från samUiga tillfrågade myndigheter ställerälven i något av en särklass från bevarandesynpunkt. Det kan delvis bero på allen utbyggnad på riera sätt skulle skilja sig frän tidigare utbyggnad i andraälvar. Den låga sjöprocenten gör att en utbyggnad sannolikt förutsätter attstora konstgjorda magasin skapas i de övre delarna. De skisserade magasinenVuotnajärvi och , sammanlagt ca 200 km-, skulle ' Älvsträckornas värden frän olika synpunkter haruttryckts med rangordningssiffror, där klass 4 motsvarar högsla och klass 1lägsta värde. Klasserna definieras närmare i avsnitt 2. 1977/78: 57 95 innebäraomfattande förstörelse av bl, a. våtmarker som är utomordentligt värdefullaför växt- och djurlivet. De skulle troligen också medföra skador på rennäringenav större och allvarligare slag än någon tidigare vattenkraftutbyggnad. Detberor på att stora arealer blir överdämda och på att det här är fråga omförluster av vinferbete, som är den begränsande faktorn för samebyarnasrenantal. Dessutom skulle för Norrkaitums sameby samtliga flyttningsvägar tillvinferbefesland dämmas över genom Vuotnajärvis reglering. Motsvarande inverkanger Vetfasjärvi-magasinet för Laevas sameby. Genomatt är den enda huvudälv som är helt opåverkad avvattenkraftutbyggnad har den ett särskilt värde bl. a. för den ekologiskaforskningen och som naturligt laxreproduktionsvatten. Efter tillkomsten av enlaxtrappa vid Jokkfall kan älven väntas förstärka sin sfällning som denviktigaste laxälven. Dennedre delen av älven, nedströms Jokkfall, karakteriseras av gammal ochlivskraftig jordbruksbygd, av högsta värde för både jordbruket ochkulturminnesvården. En utbyggnad av denna del av älven bedöms medföra svåraskador för dessa intressen. Detfinns alltså mycket starka skäl att bevara outbyggd. Men det finnsfrån kraftförsörjningssynpunkt också mycket starka skäl att bygga ut någonhittills outnyttjad huvudälv för kraftproduktion. Varjeplacering av älv i rangordningen tillsammans med övriga projekt är påsätt och vis missvisande. Bevarandevärdena motiverar utan tvekan en placering ihögsta klass, men å andra sidan är det infe orimligt att låta den betydandekraftnyttan påverka placeringen i rangordningen. Omen utbyggnad av älv skulle bli aktuell, bör i första hand projektenParakkakurkkio-Narkenfors komma ifråga. Denna del av älven har placerats iklass 3 a, medan övriga delar av älven placeras i klass 4. En sådan utbyggnadskulle innebära att Vuotnajärvimagasinet inte behöver komma till och atfkulturbygden i älvens nedre del påverkas relativt Utet. Laxreproduktionen bordekunna fortsätta i Ängesån och nedanför Jokkfall, även om det innebärminskad produkUon frän älvsystemet som helhet. Dock skulle även en sådanutbyggnad bli ytterst allvarlig bl. a. för naturvården och för rensköfseln iLaevas sameby genom inverkan av Vetfasjärvimagasinet. Isyfte att minska skadeverkningarna av en utbyggnad kan det finnas anledning atfstudera möjligheterna atf bygga ut en del av älven med kraftigt reducerademagasin. Förutom att dämningsskadorna minskar starkt blir ocksånedströmsverkningarna mindre kännbara, t. ex. vid laxrepro-duktionsområdena iälvens nedre delar. Företagsekonomiskt torde en sådan utbyggnad vara mindre attraktiv,vilket inte hindrar att den skulle kunna vara samhällsekonomiskt intressant. Enreglering av bör inte genomföras ens om hela i övrigtskulle byggas ut, främst med hänsyn fill den vetenskapliga 1977/78: 57 96 naturvården, för vilken är ett område avhögsta intresse även för internationell forskning. En rad remissinstanser delar utredningens uppfattning attKalixälven är fuUt jämförbar med övriga outbyggda huvudälvar och atf den frånbevarandesynpunkt står i något av en särklass i utredningens material. Manframhåller att denna särställning i stor utsträckning hänger ihop med älvensegenskap av hel, outbyggd huvudälv och att älven alltså bör behandlas som enenhet. Så mycket skulle skadas redan vid en partiell utbyggnad att det finnsanledning att placera hela älven i klass 4 och undanta den från all utbyggnad. Sådana synpunkter framförs av bl. a. naturhistoriskariksmuseet, fiskeristyrdsen och fiskeriintendenten i övre norra distriktet,, , , . Svenska fjällklubben.Vattenvärnet, , naturvärn samtÄlvräddarnas samorganisation med och Kommittéenför KiUix och Kaitum älvar. Fiskeintressenterna understryker att man inte delarutredningens uppfattning att en partiell utbyggnad skuUe spara några väsentligavärden för fisket. Kommittéen för KaUx och Kaitum älvar framhåller attutredningens underlag inte innehåller några värderingar av effekterna av enpartiell utbyggnad och att det alltså saknas underlag för en uppdelning avälven. Även överbefälhavaren, kammarkollegiet, ,, lantbruksnämnden i län, SSR med Laevas och Norrkaitumssamebyar samt långfärdspaddlare anser att hela älven bör undantas frånutbyggnad. Lantbruksstyreben och lantbruksnämnden i länifrågasätter om rennäringen getts vederbörlig tyngd när en del av älvenplacerats i klass 3a. Kammarkollegiel anser att Vettasjärvi- ochVuotna-järvimagasinen enligt 2 kap. 3 § 2 st. vattenlagen är icke tiUåUiga(näring av större betydenhet lider väsentligt förfång). och de stora skador pä bl. a. skogsbruket resp. mineralprospekte-ringsmöjligheternasom skulle bli följden av Vetfasjärvimagasinet. påpekar att älven frånissynpunkt bör värderas som en helhet. Ä andra sidan förordas en partiell utbyggnad, omfattandeetapp I i vattenfallsverkets redovisning, av och länsarbetsnämndeni , och kommuner samt NorrbottensFCO-distrikt. Kammarkollegiet och , som båda i första handavstyrker utbyggnad, understryker att en partiell utbyggnad måste förknippasmed sådana villkor att de stora bevarandevärdena i resten av älven så långtmöjligt kan bevaras. Utbyggnad av hela älven tillstyrks av Svenskahandelskammarjörbundel och handelskammare samt av ochÖverkalix kommuner. Motiven för tillstyrkande utbyggnad är i huvudsaksysselsättningens 1977/78: 57 97 Kiriinu konumin framhåller att ttlundantag trän utbyggnad måste förenas med lokaliseringsätgärder som snabbt germotsvarande antal arbetstillfällen. Vidare framhåller man från bi. a.GäUi-vure kommun betydeisen av en sysselsättningsplanering. t. ex. en samplaneringmed nedlrappningen av verksamheten i Lule älv, och en samhällsekonomiskvärdering där även sysselsättningsminskningar i t. ex. de areella näringarnatas med. älv (SOU 1976: 28 s, 144) Effekt, , GWh/är 4 4 4 3u Rennäring Jordbruk Skogsbruk Bevarandevärdering Slutlig rangordning (3) 3 4 4 Tillkommer 20 GWh/år vid utbyggnad av nedreKalixälven Sakakoski och Långforsen 1. u Utredningsområde, preliminär O Bedömt av utredningen Starka bevarandevärden är knutna till Ängesån och Linaälv, om också i mindre omfattning än i , Skadorna av en utbyggnad kanbefaras bli avsevärda genom de slora magasin i crosionskänsliga områden somredovisats. är kraftnyttan låg. En ekonomiskt försvarbar utbyggnad avÄngesån-Lina älv torde förutsätta atf nedanför inflödet är utbyggd.Även bevarandevärdena bör ses i sammanhang med älv, framför alltbeträffande fisket. Om skulle byggas ut uppströms Jokkfall ökarbetydelsen av laxreproduktionen i Ängesån, En utbyggnad i skulleockså i viss utsträckning kunna öka Ängesåns och betydelse förrekreationen. Älvarna har placerats i klass 4. Ingen av remissinstanserna talar för en utbyggnad.Överbefälhavaren. SGU, i och GäUivare kommunavstyrker. SSR med Mellanbyns, Sörkaitums och GäUivare .samebyar bedömer attutbyggnad skulle åstadkomma mycket allvarliga skador på renskötselmark avdelvis omistligt värde. redovisar att det finns risk för besvärligaisdämningar på sträckan SakakoskiSaarenpää vid utbygg- 7 1977/78. Prop.1977/78: 57 SärskiU Sakakoski bör från issynpunkt placeras ihögsta bevarandeklass. älv (SOU 1976: 28 s. 147) Energi, GWh/år 60 GWh/år tillkommer vid överledning till Lule älv Ruodnejaure, Muorka, Livas, Skai-tefors Randaträsk-Mårdselet, konventionell utbyggnadMissjöträsk-Bredträsk, överledning u Utredningsområde, preliminär klassning Rörån-Livas älv (Livas, Skaitefors) älv, huvudgrenen Liksom i förutsätter en raUonell utbyggnad avRåneälven att man skapar konstgjorda magasin i älvens övre delar. Det innebärbl,a. ingrepp i vikliga renskoiselområden för sameby, som tidigaredrabbats av svära störningar i samband med skogsavverkning. Utbyggnad av Livas och Skajtefors i Rörån-Livasån gerliten kraftnytta och skulle bl. a. skada hydrologiskaforskningsområde, som är helt beroende av att vattendraget är oreglerat.Älvsträckan har därför placerats i klass 3b, Bäde en konventionell utbyggnad av Råneälyven och enöverledning av vattnet från Randaträsk (Aimojokkmagasinet) tiU Lule älv skullege relativt gott energiutbytc. Överledningen ger något mer energi än en konventionellutbyggnad och skulle fä bättre lönsamhet. I båda fallen uppstår skador på växt-och djurliv, rennäring och skogsbruk. För jordbruket skulle en utbyggnadtroligen innebära en förbättring genom att regleringarna skulle minska riskenför översvämningar, som är besvärande framför allt i älvens nedre delar. En överledning lorde innebära ett allvarligare ingrepp änen konven-Uonell utbyggnad. Skadorna är dock delvis beroende av vilka villkor i 1977/78: 57 99 fråga om minimivattenföring nedströms överledningen m. m.som knyts fill ett tillstånd. Den större kraftnyttan hosöverledningsalternativet har emellertid motiverat en placering i samma klasssom den konventionella utbyggnaden, dvs. Till älvsträckan har ocksåräknats de övre delarna av . i och NorrbottensFCO-distrikt förordar utbyggnad. , KVA, Svenskakanotför-bundel med långfärdspaddlare samt naturvärn anser atthela älven bör föras till klass 3, medan anser utredningensklassning rimlig. , och i anser detmycket angeläget atf Rörån-Livas älv undantas från utbyggnad, men länsstyrelsenär därutöver tveksam till både regleringsmagasin i myrområden och överledningtill annat vattendrag och anser att hela älven bör undantas fråntillåtlighetsprövning. Även överbefälhavaren avstyrker utbyggnad. GäUivarekommun förordar konventionell utbyggnad framför överledning. SSR med GäUivaresameby bedömer en utbyggnad som mycket allvarlig från renskötselsynpunkt ochanser att älven bör föras till klass 4. långfärdspaddlare menar attrekrealionsvärdet är underskattat och att även den samladebevarandevärderingen därmed bör vara ett steg högre. Vuojatätno, Lule älv (SOU 1976: 28 s. 154) (Omfattarprojekten , Huorso och Vuojat) Varav Vuojat 400 MW Varav Vuojat 960 GWh/år * Fiske av stor betydelse för same- Berör Sarek och nationalparker samt obrutetfjällområde. Prop.1977/78: 57 100 I Stora Lule älvs käUområde finns möjligheter tillrelativt omfattande utbyggnader i Vuojatätno och dess tillflöden.Vuojat-projekfet skulle ensamt ge i det närmaste I TWh/år och är därmed delnäst största projektet i utredningsmaterialet, tillika ett av de ekonomisktmest fördelaktiga. Det förutsätter dock omfattande regleringar i ett område somfaller inom nationalpark och som från samtliga berörda bevarandeintressenangetts ha högsta skyddsvärde. Det finns en stark enighet i underlagsmaterialetom att Vuojatätno-området från bevarandesynpunkt bör ses som enastående och avinternationellt intresse. Alvsträckan har därför trots den stora kraftnyttanplacerats i klass 4. Flera remissinstanser, bl. a. , anser attutbyggnader i nationalpark bör vara uteslutna. i ,kommun och Vattenvärnet avstyrker också utbyggnad. SSR med ,Tuorpons och Jåkkåkaska samebyar stryker under de katastrofala verkningar förrenskötseln som en utbyggnad skulle medföra. påpekar att ävenisfrafiksynpunkter talar för högsta bevarandeklass, och sötvattenslaboratorietpekar på det stora fiskevetenskapliga värdet. å sin sida menar attVuojat är ett av de allra bästa projekten i utredningen från kraftsynpunkt ochskulle kunna tåla betydande modifieringar förmån för bevarandevärdena.Verket ger också exempel på sädana modifieringar utan att direkt förorda enutbyggnad. Jokkmokksarheiarc-kommun anser att ett modifierat utförande skullege minimala skadeverkningar och förordar förutom Vuojat även ett kraftverk iSeukojaure. Petsaure, Lule älv (SOU 1976: 28 s. 156) Alternativt pumpkraftverk pä 1 000 MW, ej bedömt u Utredningsområde, preliminär klassning * Fiske av stor betydelse för same-by Berör och obrutetfjällområde. 1977/78: 57 101 Petsaurehar högt värde från bevarandesynpunkt främst genom sitt läge i enförhållandevis orörd och redan delvis skyddad del av fjällvärlden. Den lågakraftekonomiska nyttan gör det naturligt att placera sträckan i klass 3 b. Ingenremissinstans talar för utbyggnad. En rad instanser anser att Petsaure borderangordnats i högsta klass och undantas från utbyggnad med hänsyn till bl. a.läget i nationalpark och obrutet fjällområde, skadorna på för nationalparkenväsentliga geovetenskapliga företeelser och skadorna på fisket, renskötseln ochvintersamfärdseln över Langas vid Saltoluokta. Synpunkter av denna innebördframförs av , , ,domänverket, SGU, i och kommun, KVA,SNF med Jokkmokkskretsen, Svenska fjällklubben, Vattenvämet samt SSR medSirkas sameby. Lermejaure,Lule älv (SOU 1976: 28 s. 157) Effekt,MW I 000 Kulturminnesvård Iu uUtredningsområde, preliminär Rennäring 4* * Fiske av stor betydelse för sameby Ligger inom fågelskyddsområdeoch i obrutet fjällområde. Frånvaronav en kraftekonomisk värdering gör att älvsträckan inte kunnat inordnas i denslutliga rangordningen. Pumpkraftverk torde från kraftsynpunkt närmast varajämförbara med effektutbyggnaderna i klass O, men en utbyggnad av Lermejaureförutsätter ingrepp i opåverkat vatten i ett område av relativt högtskyddsvärde. 1977/78: 57 102 SSR med Mellanbyns sameby understryker områdets karaktärav omistligt vårbetesland och motsätter sig varje ingrepp. iNorrbottens län anför Lermejaure som ett exempel på vanskligheten i gjordabedömningar och menar att de relativt låga värderingarna kan hänga samman medatt få av inventerarna varit på platsen, UU skiUnad från samerna som gerområdet högsta rang. naturvårdsenhet anser att sjön ärlimnologiskt utomordentligt värdefuU. Sötvattenslaboratoriet pekar också påett forskningsprojekt i sjön som infe omnämnts i utredningen. Länsstyrelsenavstyrker utbyggnad, liksom Vattenvärnet. Jaurekaska,Lule älv (SOU 1976:28 s. 158) Energi, GWh/år Motstående intressen ej bedömda Älvsträckan har inte kunnat placeras i rangordningen, dåtUlräckliga bedömningar av motstående intressen i stort sett saknas. Jokkmokkskretsen av SNF ifrågasätter om projektet skullege de eftersträvade positiva effekterna på landskapsbilden och avstyrkerutbyggnad. Liksom Sirkas .sameby framhåller man att ett omfattande yrkes-ochhusbehovsfiske i Langas skulle påverkas negativt, liksom troligenisförhållandena. Samebyn påpekar också att området är viktigt renbetes-land. Lilla Lule älvs källflöden (SOU 1976: 28 s. 159) (Omfattar projekten , Kamajokk-Tarraätno, Rapaätnooch Tjäkovarats med Sitojaures reglering) Effekt, MW 220 Varav Tjäkovarats 155 MW Energi, GWh/år 995 Varav Tjäkovarats 280 GWh/år Kraftvärdering 1 Pasta, Rapaätno 3 Kamajokk-Tarraätno,Tjäkovarats 1977/78: 57 103 * Fiske av stor betydelse för same Rapaätno faUer inom Sareks nationalpark. Samtliga projektberör obmtet fjäUområde. Lilla Lule älvs källflöden är i flera avseenden jämförbaramed Stora Lule älvs käUområde. En utbyggnad skulle beröra områden som frånbevarandesynpunkt genomgående värderats mycket högt och som i stor utsträckningredan skyddats som nationalpark. Vissa delar är av unik och internationelltbetydande karaktär, t. ex. för den geovetenskapliga och kulturhistoriskaforskningen, samt för turismen. Trots att ett par av projekten skulle gebetydande energitillskott har älvsträckan därför placerats i klass 4. I stort sett råder enighet om att området har så storavärden att det bör undantas från utbyggnad. Denna ståndpunkt omfattas av ,, , Bodens kommun. Jokkmokkskretsen av SNF, Vattenvärnet ochSSR med Sirkas, Tuorpons och Jåkkåkaska samebyar. Beträffande projektet med Sitojaures regleringoch i viss mån överledningen från Tarraätno-Kamajokk finns dock även andrameningar. arbetarekommun anser således att Tarraätno-Kamajokkprojektetskulle kunna modifieras så att man enbart tar in vårflödet i Tjaktjajauremagasinetoch att skadorna därmed blir godtagbara. anser att Tjäkovarats-projektetberör mindre bevarandevärden än övriga och ger exempel på tänkbaramodifieringar för att minska skadorna. Man framhåller också betydelsen försysselsättningsplaneringen av detta projekt om det kan komma till ståndsnabbt. Läns.styrelsen i menar att Tjäkovarats möjligen kan accepterasom endast Sitojaures naturliga vatfenståndsvariationer utnyttjas och föreslåratt den möjligheten utreds närmare. kommun motsätter sig infe Tjäkovaratsunder förutsättning att kommunen får tillfälle att diskutera den framtidavaraktiga sysselsättningen. arbetarekommun tillstyrker utbyggnad av Tjäkovarats.Flera remissinstanser framhåller dock vikten av att Sitojaure bevarasoutbyggd. SGU pekar på väsentliga geovetenskapliga företeelser.Jokkmokkskretsen av SNF framhåller den enastående faunan i bl. a. Sitojaures-Sitoätnosdalgång och Sitojaures betydelse som rastplats för sjöfågel. Sirkas samebypekar på att en utbyggnad skulle skada samisk bosättning, isflyttning, Prop.1977/78: 57 104 betesområden,alla byns kalvningsland, fiske, älg- och ripjakt. Man understryker att hänsynmåste tas till tidigare stora intrång (15 kraftverk på byns marker). ,Lule alv (SOU 1976:28 s. 161) Energi, GWh/år uUtredningsområde, preliminär klassning Rennäring 3* * Fiske av stor betydelse för same- byO Bedömt av utredningen Pärlälvenhar delvis samma karaktär som källflödena, även om den rinner in relativtlångt ner i Lilla Luleälvens huvudgren och dess bevarandevärde inte framstårsom lika enastående. Den har dock värderats högt från bevarandesynpunkt, myckethögt från fisket och den vetenskapUga naturvården. Med hänsyn till detta, destora skadorna vid en överledning och UU älvens stora betydelse förJokkmokksbornas rekreation, i en kommun som i hög grad berörts av tidigarevattenkraftutbyggnad, har älvsträckan trots den relativt stora kraftnyttan medviss tvekan placerats i klass 4. Jokkmokkskommun anser att det är nödvändigt att bevara vattensystem, vilketunderstryks även av Jokkmokkskretsen av SNF och Aktionsgruppen för Pärlälvensbevarande i likalydande yttranden. Även i anseratt ett ingrepp vore ytterst tveksamt. Vattenvärnet avstyrker, liksom , som anser att alla älvsträckor i obrutna fjällområden bör placerasi klass 4. Tuorpons sameby framhåller att en utbyggnad skulle bidra till attgöra sommarren-skötseln omöjlig för byn. arbetarekommun anser dockatt Peuraure borde byggas ut och den floffningsskadade restaureras. Prop.1977/78: 57 105 Manpekar också på möjligheten att göra en överledning frän Tjeggelvas i Piteälventill Peuraure. Flarkån,Lule älv (SOU 1976: 28 s, 163) Energi, GWh/år Ett alternativ med pumpning UU Svanisträsk har bedömts som klass 2 u Utredningsområde, preliminär klassning Debedömningar av Flarkån som gjorts från bevarandesynpunkt har angett relativtmåttliga värden. Bedömningarna har utgått frän en utbyggnad i Bredträskån-Flarkån.Senare har även en mer omfattande utbyggnad diskuterats. Rangordningen i klass1 utgår dock från den kraftekono-niiskt förmånligare utbyggnad som inteomfattar pumpning. Kammarkollegietanser att energiutbytet är för litet för att motivera en nedklassning i denslutliga rangordningen. med långfärdspaddlare anser attrekreationsvärdet underskattats och att även bevarandevärderingen borde varaett steg högre. Slutlig klass borde vara 2 eller 3. Bodens kommun motsätter siginte utbyggnad. Länsslyrelsen i anser att Flarkån tUlhör dengrupp av projekt som bör vara öppen för tillåtlighetsprövning. har redovisats effektufbyggnadsmöjligheter i Vietas. , Harsprånget,Ligga, Messaure, Porsi, Laxede, Seitevare, Akkats och Letsi. Sammanlagt skulledessa utbyggnader ge: 1977/78: 57 106 Energi, GWh/år ()Bedömt av utredningen Utredarensbedömning redovisas ej särskilt. Endastett fåtal remissinstanser berör effekfutbyggnaderna, som dock tillstyrks av bl.a. och länsarbetsnämnden i , FCO-distriktoch handelskammare. 4.Aby älv (SOU 1976: 28 s. 165) (Kan byggas utkonventionellt eller ledas över till en utbyggd älv) har relativt högt bevarandevärde, särskilt för rennäringen men också frän flertalet andra bevarandesynpunkter. En konvenUoneU utbyggnad med långa tunnlar skulle innebära allvarliga ingrepp. En överledning en utbyggd älv skulle ge billig energi men också påtagliga skador, även om den lokala tillrinningen skuUe ge förhållandevis stor vattenföring i älvens nedre del. Man måste vidare räkna Effekt, , GWh/år Kraffvärdering Vetenskaplig naturvård (2) 3 3 Överledningskulle ge 100 GWh/år Överledning klass 4 uUtredningsområde, preliminär klassning ()Bedömt av utredningen Prop.1977/78: 57 107 medatt den outbyggda värde ökar bl. a. för fiske och friluftsliv om ByskeälvenskiUle komma att byggas ut. Älven har i valet mellan klasserna 3b och 2 medviss tvekan placerats i den första klassen. Länsstyrelseni anser att naturvårdsintressena bör UH-mätas avgörandebetydelse och avstyrker tillåtlighetsprövning. kommun påminner omatt kommunen tagit initiativ tiU att älven klassats som riksintressant förfriluftsliv och naturvård och att man tidigare tagit sfällning mot utbyggnad.Liksom kommunen godtar och älvars bevaranderangordningen. Kommittén påpekar dock att de botaniska och geovetenskapligavärdena är ofullständigt undersökta och att undersökningar tyder påatt det vore moUverat med klass 4 från kulturminnesvårdssynpunkt. För atttillgodose väsentliga rekreationsbehov i Skellefteå-Piteå-Arvidsjaur-regionenär det enligt kommitténs mening absolut nödvändigt att både och Abyälvar bevaras outbyggda. Även finner def tillfredsställande om älven kanundgå utbyggnad, bl. a. med hänsyn till verkets vatfenföringsstation i älven. SSRmed Östra och Västra Kikkejaurs samebyar anser att rennäringsintresset är såstarkt att älven borde placeras i klass 4. älv (SOU1976: 28 s. 168) älv är den ojämförligt största av skogsälvarna, mätt i möjlig energiproduktion, oeh en utbyggnad av älven skulle ge god lönsamhet vid utbyggnad. redovisas mycket stora bevarandevärden från nästan samtliga myndigheter. Älven framstår därigenom i viss mån som ett parallellfall till älv. Den är mer jämförbar med de outbyggda huvudälvarna än med övriga projekt i utredningen. Energi, GWh/år Däravansökt 137 MW Därav ansökt 507 GWh/år Ansökt utbyggnad Övriga möjligheter ()Bedömt av utredningen 1977/78: 57 108 Detfinns alltså skäl som talar för att älv placeras i klass 4 i den slutligarangordningen.