prop · G10382 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78: 82 20 sprukvetenskapUgasektionernas i sektionsnämnder och utbildningsnämnder,i högskoleregion, SÖ, i ,elevkåren vid krigsskola samt Svenska . anser att ett generellt bidragssystem utan högskoleanknytningvore den ur administrativ synpunkt enklaste lösningen och den mest effektivaformen för stöd till verksamheten vid seminarierna som denna nu är utformad.Den av utredningen föreslagna kombinationen rymmer enligt missionsförbundetvissa problem, bl. a. därför att det kan av seminariema uppfattas som ett sättatt framkaUa ett ur högskolans synpunkt önskvärt samarbete. Det kan också,enligt missionsförbundet, vara förenat med tekniska och administrativa svårigheteratt i den teologiska utbildningens program möta de fria teologiska seminariemassvårförutsedda och differentierade behov av lärare och kurser. Trots anfördaproblem stäUer sig emeUertid positivt till enanknytning i lämpliga former till högskolan. Som väsentliga fördelar med anknytningframhåller missionsförbundet att högskolans resurser kan utnyttjas itillämpliga delar och att en fast kommunikation mellan seminarium och högskolakan etableras och främjas. Sammanfattningsvis anser missionsförbundetfördelarna med en på något sätt formaliserad anknytning till högskolan vara såövervägande att den ger utredningsförslaget sitt stöd. ställer sig positiv till utredningens förslag tillsamordning utifrån sin erfarenhet av en integration av grundkursen i sinseminarieutbildning. Elevkåren vid Kortebo anser att den modellför bidrag som utredningen stannat för är den bästa men kan även tänka sig enlösning med enbart generella bidrag. och nämndenför religionsvetenskapliga linjen i förordar den modell för stöd somutredningen har föreslagit. Nämnderna anser att huvuddelen eller av stödbeloppetbör användas för seminariernas högskoleanknytning, dvs. ge dem möjlighet att frånhögskolan köpa enstaka kurser. Frikyrkligateologgruppen i anser att de fria samfunden bör sträva efter samordningmed universitetens religionsvetenskapliga grundutbildning men tillstyrker utrednmgensförslag tiU bidragskonstmktion. I fråga om utformningen av det generella stödettill seminariema godtar flertalet av de remissinstanser som har berört frågan istort utredningens förslag om ett gmndbidrag som är lika för alla seminariersamt ett bidrag till lärarlöner, vilket utgör en viss andel av faktiskakostnader för dessa. Några av remissinstanserna föreslår emellertid i vissafall modifieringar eller altemativa lösningar. Elevkårenvid Kortebo anser att bidraget till lärarlöner kan bliorättvist, eftersom en del lärare av ideeUa skäl har relativt låg lön. Lärarnabör därför enligt elevkårens mening räknas efter en 1977/78: 82 21 gemensamnorm, t. ex. samtliga lärares medellön. Elevkåren vid anser att bidraget till lärarlöner bör baseras på marknadsmässigalöner. Örebromissionenanser att begreppet lärarlön bör vidgas till att gälla samtligapersonalkostnader, även för administrativ personal, bibliotekarie osv. Svenskabaptistsamfundet anför liknande synpunkter. Detta samfund anser att allyrkesutbildning, som redan bedrivs vid seminarierna enligt av UHÄ godkändastudieplaner bör omfattas av samhällsstödet. Svenska anserdärför att i fråga om bör räknas in såväl pastors- ochmissionärsutbildning som en tvåårig ungdomsledamtbUdning och en ettårig specialutbUdningi musik som frivillig påbyggnad av pastors- och ungdomsledamtbUdning. anser att även grundbidraget bör göras rörligt och ianslutning till vad som sker vid bidrag till folkhögskolorna beräknas påantalet elevveckor med förslagsvis . per elevvecka.Missionsförbundet anser att alternativet att låta basbeloppet utgöras avdriftkostnader måste anses mindre tillfredsställande bl. a. på grund av att beräkningsgrundemaför dessa kostnader är mer komplicerade. Närdet gäller förslag om stöd för seminariernas högskoleanknytning anserregionstyrelsen i högskoleregion sig inte kunna ta ställning tUlförslaget då det enligt uppfattning inte framgår vad somavses med förslaget. Det är emellertid uppfattning att reglersom gäller för statlig och hög-skoleutbUdning även bör gäUa förhögskoleutbildning med enskUd huvudman tUl dess frågan om ett enhetligtstatligt huvudmannaskap för all högskoleutbUdning har utretts. Örebromissionen avvisarförslaget om högskoleanknytning då den anser att anknytningen innebär engrundläggande förändring av seminariemas funktion. Örebromissionen säger sigha svårt att se på vilket sätt högskoleanknuten utbUdning skulle kunna komma ini seminariemas program på ett sätt som skulle betjäna utbildningensmålsättning. Örebromissionen anser också att seminariemas funktion skuUe kunnaurholkas genom att denna bidragsdel successivt växer och resulterar i enfullständig integration. Örebromissionen anser även att bidraget blir orättvistom inte alla seminarier kan utnyttja det i samma utsträckning. stäUer sig däremot positivt till förslaget i denna del då mananser att systemet med enstaka kurser och s. k. delstudiekurser inom högskolaninnebär värdefuUa möjligheter tUl berikande och variation av seminariemasutbildning. Det skapar också enligt missionsförbundet möjligheter tUl nyaformer för fortbUdningsverk-samhet bland de fria samfundens pastorer och överhuvud taget möjligheter att i samarbete med högskolan utveckla en utbUdningsverksam-hetsom gagnar samfunden. 1977/78: 82 2 Svenskaalliansmissionen menar att bidraget inte skall vara knutet enbart till denreligionsvetenskapliga utbildningslinjen utan också gälla andra linjer ochgälla t. ex. språk-, samhälls-, sång- och musikområden. Därvid skaU varjeseminarium själv få välja vilket område och vilka lärare man vill utnyttja.Metodistkyrkan i vill att skall avsättas förhögskoleanknytningen och anser det rimligt att även enstaka föreläsningar ellerannan lämplig form för medverkan får tillgodoses inom anslaget. De anfördasynpunkterna om möjligheter till ett bredare ämnesval delas av fleraremissinstanser. och i Lundframhåller att anknytningen till högskolan kan ske dels genom enstaka kurservid de teologiska fakulteterna, dels också genom bidrag till samfundens eleverför deltagande i enstaka kurser eller delar av utbildningen vid de reUgionsvetenskapligalinjerna vid universiteten. Svenskabaptistsamfundet anser att bidraget tUl högskoleanknytning inte bör kopplas tiUde generella bidragen utan utgöra ett helt fristående anslag, från vilket deolika seminarierna kan söka medel. Samfundet säger sig vara övertygat om attalla parter skulle vinna på att seminariernas anpassning till nya förhållandenkan ske så smidigt som möjligt. Samfundet anser att det är rimligt attstatsstödet får en sådan utformning att det kan utnyttjas helt utan attseminariernas profil äventyras. Några remissinstanser har närmare berört fråganom vilken myndighet som skall fördela anslaget. UHÄ säger sig kunna accepteraatt ämbetet skall ha hand om fördelningen med hänsyn till de fördelar ur samordnings-och samplaneringssynpunkt som ett sådant förfarande kan ge. Medlen bör enligt UHÄ:smening inte föras upp inom högskolans ram. Därför ifrågasätter UHÄ om det inteär naturligare att regeringen fördelar eller uppdrar åt annat organ attfördela medlen. och Elevkåren vid teologiska seminarium anser att UHÄ bör få uppdraget.Frikyrkliga teologgruppen i är angelägen att framhålla, särskilt medavseende på det generella bidraget, att den fördelande myndigheten får ensammansättning och kompetens, som ger möjlighet till inblick i att de önskade målenmed stödet verkligen nås. Slutligenbetonar flera remissinstanser starkt behovet av samråd med de berörda vid den åriigaberedningen av bidragsfrågan och kontinuerlig omprövning av stödets utformningm. Istort sett aU eftergymnasial utbildning i vårt land anordnas numera vidstatliga institutioner eller med ekonomiskt stöd från staten. Ett undantag ärde fria samfundens teologiska seminarier, vilkas verksamhet i huvudsak bekostasav samfunden själva. /76 omsattes ca Prop, 1977/78: 82 23 4,6 milj. kr. i denna utbildningsverksamhet. Del har iolika sammanhang och även i motioner till (Mot. 1975/76: 225,1975/76: 577 och 1975/76: 1376, KrU 1975/76: 30, rskr 1975/76: 196), framhållitssom ett rättvisekrav att dessa seminariers utbildning erhåller stöd av allmännamedel. Stat, landsting och kommuner stöder folkrörelserna påolika sätt, bl. a. genom ekonomiska bidrag. Folkbildningsarbete inomfolkrörelserna och folkhögskolor med olika ideella organisationer som huvudmänär exempel på verksamhet som på så sätt får betydande stöd. Det råder enighetom att det är värdefullt för den demokratiska utvecklingen att skilda ideella,religiösa och politiska riktningar ges möjlighet att verka och att därmedskilda idéer får brytas mot varandra. De fria samfundens teologiska seminarier öppnade, i en tidnär utbildningsutbudet i övrigt var starkt begränsat, möjligheter tillutbildning för unga människor som ville göra en insats i sitt samfunds tjänst.Seminarierna blev de svenska folkrörelsernas första egna utbildningsinstitutioner.Utbildningen har gällt och gäller pastorer och missionärer. Dessa har genom sinverksamhet inte minst i ungdomsarbete och socialt arbete kommit att fåbetydelse för människor långt utanför det egna samfundet, även iinternationella sammanhang. Den tillkallade utredningen (U 1976: 06) om stödtill de fria samfundens teologiska seminarier m. m. har lagt fram förslag om sådantstöd i betänkandet (DsU 1977: 5) De fria teologiska seminarierna. Som utredningen påpekar har seminarierna förutom iutbildningen fått spela en roll även i samfundens idé- och opinionsbildning istort. Seminarierna fungerar som mycket viktiga institutioner för samfundenshela verksamhet. De bidrar tiU att bevara och vidareutveckla resp. samfundsidentitet. Samfundens ledarutbildning och medlemsskolning har i seminariemabetydelsefulla centra. Itilläggsdirektiv till utredningen framhöll jag att den vidsina överväganden särskilt skulle beakta seminariernas betydelse för samfundensom folkrörelser. Utredningen har också när den har tagit ställning tUl vilkautbildningar som bör komma i fråga för stöd angett de seminarier som har närasamfundsanknytning, nämligen (Svenska ),krigsskola, (). MissionsskolanGötabro (), Missionsskolan Kortebo(). Svenska missionsförbundets teologiska seminariumoch (Örebromissionen). Jag delar utredningens uppfattningi denna fråga. Med anledning av ändringar som planeras för Frälsningsarménsofficersutbildning har meddelat att dess krigsskola inte f. n.är aktuell i bidragssammanhang. Jag föreslår att statsbidrag skall utgå tiU deövriga seminarier som utredningen har angett. 1977/78: 82 24 Utredningenberör i sitt betänkande förkunskapskrav och utbildningsnivå vid de teologiskaseminarierna. Den konstaterar att utbildningen numera i stort sett ligger påhögskolenivå. Bakom detta förhållande ligger, som utredningen framhåller, en utvecklingsåväl inom högskolan som vid seminarierna. Den grundläggandehögskoleutbildningen har således blivit mer yrkesinriktad och öppnas för nyagrupper studerande, som de teologiska seminarierna har höjtförkunskapskraven samt breddat och fördjupat utbildningen. Med hänsyn till dekrav som ställs på funktionärer och opinionsbildare i folkrörelser är detgivetvis av stort värde att utbUdningen vid seminarierna har en hög standard. Jagdrar emellertid inte av de nu angivna förhållandena den slutset-sen att enorganisatorisk samordning med högskolan är önskvärd eller bör utgöra viUkor förett statligt stöd. Tvärtom anser jag att dessa seminarier bäst kan fylla sinfunktion i folkrörelsesammanhang om de får utvecklas enligt de idéer som bärupp resp. samfund. Däremotställer jag mig positiv till utredningens förslag att utöver ett allmänt bidragtill seminarierna, särskilda medel skall anvisas för högskoleanknytning avutbildningen vid dessa. Medlen skall bekosta t. ex. kurser och föreläsningar iskilda ämnen som anordnas av en högskola för seminariernas räkning. Sådanainsatser bör kunna bli värdefulla komplement till seminariernas egnautbildningsresurser. De kontakter som därvid skapas bör kunna leda till ettfruktbart samarbete i frågor av gemensamt intresse och i vissa fall geseminarieutbildningen värdefuU anknytning till aktuell forskning. I prop.1977/78: 100 (bil. 12) har jag vid min anmälan av anslaget UtbUdning förkultur- och informationsyrken beräknat ett belopp av . för stödtill de fria samfundens teologiska seminarier. Jag vUl nu ta upp frågan om dennärmare fördelningen av dessa medel. Av beloppet bör . anvisas somett allmänt bidrag till de förut angivna seminarierna och . för den anknytningmellan dessa seminarier och högskolan som jag har förordat. Medlen bör anvisassom poster under nämnda anslag. Det generella bidraget bör fördelas i stortsett efter de principer som utredningen har förordat. Atuniversitets- och högskoleämbetet (UHÄ), som utövar tillsyn över huvuddelenav utbildningen vid flertalet av seminarierna, bör upp-dras att administrerastödet och ge de närmare föreskrifter som kan behövas. Jag förutsätter attämbetet i dessa frågor samråder med berörda samfund och seminarier m. fl. Denföreslagna modellen för bidrag bör givetvis kunna omprövas med ledning av deerfarenheter som vinns. Utredningenhar tagit upp frågan om de studiesociala förhållandena vid de aktuellaseminarierna och föreslår att de studerande som inte f. n. erhåller statligtstudiestöd skall få sådant. Det gäUer elever vid MissionsskolanGötabro och Missionsskolan Kortebo. 1977/78: 82 25 biträderförslaget och avser att i annat sammanhang föreslå regeringen att ävenutbildningarna vid Götabro och Missionsskolan Kortebo skall påsamma sätt som utbildningarna vid de övriga teologiska seminarierna ingåbland de utbildningar vid vUka studiemedel enligt studiestödslagen (1973: 349)kan utgå till de studerande. I skilda sammanhang harbetonats vikten av att återkommande utbildning underlättas. Utredningen harockså berört denna fråga vad gäller studerande vid de teologiska seminariernaoch föreslår åtgärder som skall främja sådan utbUdning. Såväl från samfundenssom från de studerandes sida har man i sina remissvar framhållit behovet avregler för hur seminariestudier skall få tillgodoräknas bl. a. vid övergångtill högskolestudier. Bedömningen av studiemeriterna har varit skiftande ochhar i en del faU upplevts som orättvis. Det ankommer på de myndigheter somfastställer utbUdningsplan resp. kursplan att utfärda erforderligaföreskrifter om hur sådana meriter skall bedömas. Jag utgår från att berördahögskolemyndigheter vid sin prövning av dessa frågor uppmärksammar de nämndaproblemen. Medhänvisning tUl vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de riktlinjer för statsbidrag tUl de fria samfundens teologiskaseminarier som jag har förordat. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden har lagtfram. 1977/78: 82 Propositionen........................................................ ... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll......................... ... 1 1 Inledning ..................................................... 2 2 Utredningsförslaget ......................................... 3 3 Remissyttrandena ............................................ . 11 4 Föredraganden ................................................ 22 5 Beslut ........................................................... . 25