prop · G10372 · 1977-12-31 00:00:00 — Dettaavsnitl innehåller bestämmelser om innebörden av förfogande ochdispositionsförbud saml om vem som beslular härom, 1 avsnittet har vidare Prop.1977/78:72 87 tagitsin bestämmelser som närmare preciserar den enskildes rättställning vidförfogande. Hit hör regler om hänsyn till den vars rätt berörs av förfogandel,om ianspråkiagande med äganderätt eller nyttianderält, om skyldighet attbearbeta egendom som avstås, om skyldighet att tåla eller vidla ändring ellerförflyttning av egendom, om skyldighet att vårda och avlämna egendom, omtidpunkten för förfogandebesluts giltighet och för egendoms övergång i ny ägosamt om besvär. Dennaparagraf, som i huvudsak moisvarar 1 S rekvisitionslagen och 2 S försia styckeiallmänna förfogandelagen, överenstämmer i sak med 4S i utredningens förslag. Ävförsta stycket framgår för vilka ändamål förfogande får ske. Liksom ärdel befolkningens och försvarets behov som är sådana ändamål. Detta uttrycks såatt förfogande får ske för att tillgodose tolalförsvarets eller folkförsörjningensofrånkomliga behov av egendom eller tiänster, som inte utan olägenhet kantillgodoses på annal säll. Uiredningen har ansett att totalförsvaret inbegriperbl.a. landets försörjning med förnödenheter och tiänster varför det inte ärnödvändigt alt särskilt ange folkförsörjningen. För tydlighetens skull anserjag dock att folkförsörjningen uttryckligen bör nämnas. Iparagrafen har föremålen för förfogande angetts som "egendom" istället för det i allmänna förfogandetagen använda uttrycket"förnödenhet". Begreppetförnödenhet har inte fått någon legat definition i nu gällandeberedskapsförfattningar. Enligt ett ultalande i förarbetena till allmännaförfogandetagen (prop. 1954:20 s. 147 f)är enligt den lagen fast egendom inteatt hänföra till förnödenhet. Behovet av fastigheter kan därför intetillgodoses genom allmänna förfogandetagen på annat sätt än att ägaren av enfastighet kan tvingas upplåta fastigheten om del behövs för att tillgodose debehov av förnödenheter som anges i 2 § allmänna förfogandelagen eller för attbereda tiänstelokal åt myndighet och för liknande ändamål. Försvarsmaktensbehov av fastigheter för t. ex. befästningsändamål eller inkvartering avpersonal kan emellertid tillgodoses genom rekvisitionslagen ochberedskapsförfogandelagen, I en förfogandelag som skall ersätta sislnämndalagar är del därför nödvändigt att utsträcka förfoganderätten lill all omfattaockså fastigheter. För att nå detta syfte används ultrycket "egendom"i stället för "förnödenhet" som beleckning på de objekt som kan las ianspråk genom förfogande. Begreppetegendom används i det remitterade förslaget till förfogandelag i den vanligajuridiska betydelsen. Det innebär att begreppet inbegriper inte barafastigheter och lösa saker utan också alla rättigheter av ekonomisk nalur. Ävenom uttrycket egendom i denna mening i och för sig ger en vid ram för de objektsom kan komma i fråga, ligger det i sakens natur att förfogande över Prop.1977/78:72 88 exempelvisvärdepapper eller betalningsmedel knappast alls eller i vart fall endasl iundantagsfall blir akluelll, 11 § första stycket rekvisitionslagen anges att rekvisition får ske för atttillgodose sådana försvarsmaktens oundgängliga tehov som inte med tillräckligskyndsamhet kan tillgodoses på annat sätt, exempelvis genom köp ellerhyresavtal. Det tvångsmässiga ianspråktagandets subsidiära karaktär framgårockså av beredskapsförfogandelagen, även om delvis andra formuleringar användsdär. 1 allmänna förfogandelagen träder den subsidiära karaktären inte på sammasätt : dagen men även där är grundsatsen att tvångsingripanden skall görasförst när andra utvägar inte står lill buds. För att markera förfogandetssubsidiära karaktär anges i den förestagna paragrafens första stycke attförfogande får ske endast om behoven inle "utan olägenhet" kantillgodoses på annat sätt. 1likhet med vad som gäller vid expropriation bör inte heller genom förfogandestatens egendom kunna tas i anspråk. 1 andra slycket föreskrivs därför attförfogande inte får riktas mol staten. harefterlyst ell klarläggande av vad som skall förstås med staten och anser alldet finns utrymme för att till stålens egendom hänföra också vad som tillhörakiiebolag och andra juridiska personer i vilka staten har ett bestämmandeinflytande. Med egendom som tillhör staten avses här liksom iexpropriationslagen statsverkets egendom. Till statens fasta egendom hörexempelvis statens skogar, kraftverk och kronoegendomar i övrigt. Dit hör ävenegendom som disponeras för statens verksamhet eller statligt ändamål, såsomförsvarsmaktens egendom, postverkets fastigheter, statliga biblioteks- ocharkivbyggnader eller polis- och domstots-väsendets egendom. Skillnad måstegivetvis göras mellan den egendom som disponeras av de statliga verken ochegendom som ägs av statliga företag såsom självständiga juridiska personer. Densenare egendomen är inte undantagen från förfogande. Någraandra undantag än det angivna har inte gjorts. Utredningen har diskuteratbehovet av undantag för egendom, som tillhör konungen eller medlem av detkungliga huset, främmande makts sändebud i eller vid sådan maktsbeskickning eller konsulat här anställd person som inte är svensk medborgare. EnligtRF åtnjuter konungen inte immunitet i civilrättsliga angelägenheter. Isistnämnda hänseende innefattar RF en inskränkning i förhållande till vad somhar antagits gälla före dess ikraftträdande (se prop. 1973:90 s, 175). Medhänsyn till den i RF intagna ståndpunkten finns det inte anledning att införanågot undantag för egendom som tillhör konungen och inte heller för egendom somtillhör medlem av det kungliga huset. Vadangår undantag för egendom som tillhör främmande makt eller diplomater m. fl.följer av tagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall (ändrad 1977:343),att främmande stats beskickning och beskickningsmedlemmar samt konsulat ochkonsulatsmedlemmar jämle medlem- Prop.1977/78:72 89 marsfamiljer och betjäning saml diplomatiska och konsulära kurirer, ulan hinder avbeslämmelse i annan författning, åtnjuter immunitet och privilegier enligt dei avslutade konventionerna om diplomatiska förbindelseroch om konsulära förbindelser, 1 samma lag föreskrivs vidareall vissa uppräknade internationella organisationer jämte till dem anknutna,närmare angivna representanter m, fi, åtnjuter immunitet och privilegier enliglvad som bestämts i stadga eller avtal som är i kraft i förhållande tillSverige, Eftersom kravet på skydd mot förfogande över egendom, som tillhör främmandestater och utländska diplomater m. fl,, är tillgodosett genom lagen omimmunitet och privilegier i vissa fall, behövs inte någon särskild bestämmelsehärom i den föreslagna förfogandelagen, 1denna paragraf anges den allmänna innebörden av förfogande. Bestämmelserna iparagrafen motsvarar i huvudsak 2 S rekvisitionslagen, 1 Sberedskapsförfogandelagen saml 2 S andra slycket, 3-8 SS och 10 S förstastyckei allmänna förfogandelagen, 1första slycket punkten 1 föreskrivs att genom förfogande fastighel kan tas ianspråk med nyttianderält och annan egendom kan las i anspråk med äganderätteller nyttianderält. Att faslighet kan tas i anspråk endast med nyttianderältöverensstämmer med gällande bestämmelser (jfr 5 S rekvisitionslagen, 2 Sberedskapsförfogandelagen och 4 S allmänna förfogandelagen). Av 10 S framgårnär ianspråktagandet av lös egendom skall ske med äganderätt resp.nyttianderält. Ettförfogande enligt första stycket punkten t riktar sig alltid mot egendomensägare. Egendomen kan dock vara belastad med nyttianderält, servitut ellerliknande rätt. Inte sällan kan den användning av egendomen som åsyftas medförfogandet hindras, om denna rätt består. I första slycket punkten 2 hardärför tagits in en bestämmelse som ger möjlighel alt genom förfogande upphävaeller begränsa nyttianderält, servitut eller liknande rält till egendom och atttillskapa nyttianderält i andra hand. Bestämmelsen saknar motsvarighet såväl igällande rätt som i ulredningens förslag. Förfogandesom avses i försia stycket punkten 2 är att jämställa medrältighelsexpropriation. Det går dock ännu längre så lill vida att förfogandeåtgärdenockså kan innebära att en nyttianderält tillskapas ulan att förfogandet riktarsig mol ägaren. Vid expropriation förfar man i stället så att rättighetentillskapas genom en mot ägaren av fastigheten riktad expropriation. Denna nyarättighet uttränger sedan den tidigare rättigheten i den mån rättigheterna intekan utövas gemensamt. Ett tillskapande enligl förfogandelagen av nyttjanderätti andra hand kräver inte samtycke av ägaren till egendomen och aren form avsublokation som faller utanför jordabalkens tillämpningsområde. Prop.1977/78:72 90 Ettförfogande som innebär att en nyttianderält i andra hand tillskapas bör iallmänhet komma i fråga bara i :["all då behovei av egendomen avser enbegränsad tid eller en mindre del av egendomen. Som exempel kan nämnas entillfällig inkvartering i en utarrenderad jordbruksfastighet eller utnyttiandeav en lada för förvaring på fastigheten. Om däremot behov föreligger av heladen utarrenderade fastigheten för längre lid bör förfogandet göras så att delsden tidigare nyttianderätten upphävs med stöd av första stycket punkten 2, delsen ny nyttjanderätt till fastigheten tillskapas med stöd av försia stycketpunkten I. Medbegreppel liknande räll avses deisamma som särskild rält enliglexpropriationslagen. Utanför begreppet faller panträtt och därmed jämställdasakrättsligt skyddade betalningsrätter. Inte heller hör dit den rätt somtillkommer säljare vid avbetalningsköp. Till egendom som sålts genomavbetalningsköp är vid tillämpning av den föreslagna förfogandetagen bådesäljaren och köparen att anse som ägare. 1 5§ första stycket punktema 3-5 återfinns bestämmelser som möjliggör förfogandeöver produktions- och transportmedel samt annan egendom som behövs förframställning eller förvaring av egendom eller för transporter. 1punkien 3 föreskrivs att ägare eller innehavare av fastighel, gmva, byggnad,industrianläggning eller annan anläggning eller av transportmedel, arbetsmaskineller liknande kan åläggas att utöva verksamhet för eller på annat sättmedverka litl framställning av egendom för statens eller annans räkning.Punkten 3 motsvarar 4-6 §§ allmänna förfogandelagen. Detutmärkande för förfogande som avses med föreskriften i denna punkt är att detinte är fastigheten etc. i sig själv som är av intresse utan det ändamål somden används titt. Föreskriften gör det möjligt att ålägga en fabriksägare attupprätthålla en tillverkning sotn är betydelsefull för totalförsvaret ellerfolkförsörjningen. Vidare ges möjlighet att tvinga en ägare av en fabrik atttillverka andra produkter än han normalt gör, om det behövs för att tillgodosetotalförsvarets eller fotkförsörjningens behov. Exempelvis kan den som tillverkarammunition till jaktgevär åläggas att framställa ammunition för de vapen somförsvarsmaklen använder. På motsvarande sätt kan ägaren av enjordbruksfastighet åläggas att frambringa andra alster än han gör vidtidpunkten för åläggandet. Föreskrifteni punkien 3 för inte tillämpas så att ägaren tvingas att frambringa ellertillverka produkter som faller utanför fastighetens eller fabrikens naturligaoch tekniska förutsättningar. Som angavs i prop. 1954:20 (s. 151) får dettaanses följa av den regel som motsvaras av den föreslagna 8 § och som säger attvid tillämpning av den föreslagna förfogandelagen och med stöd av tagenmeddelade föreskrifter skall tillses att den vars rält berörs inte tider störreförfång än som är nödvändigl. tpunkten 4 återfinns den nuvarande skyldigheten i 7 S allmänna förfogandelagenför ägare eller innehavare av lageranläggning att förvara egendom. Prop.1977/78:72 91 Punkien5 motsvarar väsentligen 8 S allmänna förfogandelagen. Underpunkien 6 har lagils in en beslämmelse om ianspråkiagande av personal förlillfällig uppgift för försvarsmaklen som vägvisare, budbärare, arbeismanskapeller sjukvårdspersonal. Bestämmelsen, som har sin motsvarighet i 2 S 7rekvisitionslagen, har i utredningens förslag tagits in i 6 S 2, Uiredningenhar som ytterligare krav för ianspråktagandet angeit att del skall vara frågaom ett skyndsamt behov av personal för ifrågavarande uppgifier. Detta får dockanses följa av 4 S och behöver därför inte särskilt anges under förevarandepunkt. Med anledning av ellpåpekande från JO om all ulredningens förslag inte tillräckligt tydligt angerom förfogande innefattar tiänslgöringsskyldighet utöver vad som följer av angivna föreskriften vill jag framhålla att ianspråktagande av personalför andra uppgifter än som anges i 5 S första stycket 6 inte kan ske genomförfogande. Behovet av arbetskraft vid fabriker eller av förare för attombesörja transporter för tillgodoses genom tillämpning av allmännatjänstepliktslagen på de arbetstagare som normall är sysselsatta i denverksamhet som det är fråga om. Sistnämnda lag ger ju möjlighet för staiensåväl alt hindra en arbetstagare från att lämna sin anställning som att tvingavar och en att anta och utföra sådant arbete som hans kroppskrafter ochhälsotitlstånd medger. I 5S andra stycket har tagits in ett förbud för ägare eller innehavare av egendomsom omfaltas av förfogande att överiåta, förbruka, skada, gömma undan ellerföra bort egendomen. Förbudet gäller i fråga om varje slag av egendom somomfattas av förfogande. Det innebär att det också vid förfogande som avses iförsta styckei 3-5 i princip är förbjudet att överiåta de maskiner,transportmedel etc, som omfattas av förfogandet. Det bör dock framhållas attförbudet inte får tolkas så att t. ex, varje utbyte av maskiner skulle varaotillåtet. Inte heller föreligger hinder att överlåta egendomen, om denmyndighet som har meddelat förfogandebeslutet medger del. Det är naturiigt attmedgivande lämnas om ändamålet med förfogandet inte äventyras (jfr 8 S). Dennaparagraf, som motsvarar 7 S i ulredningens förslag, innehåller bestämmelser omförbud för ägare eller innehavare av egendom att disponera över egendomen iavvaktan på beslul om förfogande. Bestämmelsen överensslämmer i huvudsak med nugällande regler i 9 S allmänna förfogandelagen. Som beleckning på förbud avdet här slaget har valts dispositionsförbud i stället för den nuvarande termenförfogandeförbud, Sveahovrätt har anmärkt på att man inte av ulredningens förslag kan avgöra vidvilken tidpunkt ett dispositionsförbud skall upphöra all gälla. Förattundanröja den oklarheten häri paragrafens andra siycke tagits inen föreskriftom att disposiiionsförbud skall upphöra att gälla, om ej beslul om Prop.1977/78:72 92 förfogandehar meddelats och blivi: gällande mol ägare eller innehavare inom en månad fråndel dispositionslorbudei beslutades. Föreligger särskilda skäl, kan dock tidenför förbudel förlängas med högst en månad. Beslul om förfogande blir enligl 14S gällande mol ägare eller innehavare, när han har fått del av beslulel. Dennaparagraf innehåller beslämmelser om vem som får besluta om förfogande ochdispositionsförbud, t första slycketföreskrivs all regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer beslutar omförfogande. Vidare anges alt förfogande över egendom skall riktas mot bestämdägare eller innehavare av egendomen. Genom bestämmelsen i iredje meningen gesregeringen möjlighel alt meddela generella beslut i de fall som avses i 1 Seller 2 S första slyckel I eller 2. Några generella beslut om förfogande kandäremot inte meddelas när lagen har satts i tillämpning med stöd av 2 S försiastycket 3, dvs, med hänsyn till försvarsberedskapens behov. Generellabeslut om förfogande är enligl RF att anse som normgivning. 13 kap. 6 S RFmedger inte att annan myndighet än regeringen beslular om normgivning som avsesdär. Lagrummet tillåter inte heller att regeringen meddelar några nyanormbeslämmelser när lagen har salts i tillämpning med hänsyn tillförsvarsberedskapens behov. Om läget förvärras efter det alt lagen har salts itillämpning med stöd av 2 S första stycket 3 och landel kommer i krigsfara,måste regeringen, om den vill tillgripa generella förfogandebeslul, föreskrivaom lagens tillämpning med åberopande av 2 S första styckei I och underställaföreskriften prövning enligl 2 S andra stycket. Ettgenerelll beslut kan ha verkan också mot den som försl efter det att beslutethar kungjorts blir ägare eller innehavare av den egendom som omfattas avbeslulel Gfr 14 §). Egendom som omfattas av beslutet innefattar här liksom iövrigt vid tillämpningen av den föreslagna förfogandelagen även fastigheter,gruvor elc. som anges i 5 § första slyckel 3. Ett generelll beslut kan därförrikta sig också mot alla ägare eller innehavare av industrier med vissl slagstillverkning. 1 7 stycket föreskrivs att dispositionsförbud och förlängning av tiden försådant förbud beslulas av den myndighet som har rält att besluta omförfogandet. Del innebär att dispositionsförbud som riktar sig mol en obestämd krelsav ägare eller innehavare av egendom måsle beslulas av regeringen, eftersom delendast är regeringen som har befogenhet all meddela generella förfogandebeslul.. Somframgår av 4 S och i likhei med vad som gäller kan förfogande ske såväl förstatens som för annans räkning. Har förfogande skell för annans räkning än Slatens,bör vad som i lagen föreskrivs om staten i tillämpliga delar gälla den för varsräkning förfogandel sker. En bestämmelse härom har tagits in i tredje stycket. Prop.1977/78:72 93 Dennaparagraf som innehåller allmänna regler om skydd för den vars rält berörs avett förfogandebeslul och åtgärder som har samband med förfogandet, motsvarar ihuvudsak 9 S i utredningens förslag. Motsvarighet till dessa regler finns ocksåi 4S rekvisitionslagen, 6S 1 rekvisilionsförordningen (1942:586, omtryckt1951:255) och 12 S allmänna förfogandelagen. Dennaparagraf innehåller vissa mera speciella regler om skydd för ägare ellerinnehavare av byggnad eller del av byggnad, som omfattas av förfogande, samtför medlem av hans familj. Reglerna har hämtats från och överensstämmer näramed bestämmelserna i 6 S 3 rekvisilionsförordningen och 4 S andra slycketallmänna förfogandelagen, I utredningens förslag återfinns motsvarandebestämmelser i 10 S- 1första slycket, som moisvarar 11 S i utredningens förslag, anges de fall då ianspråkiagandeav lös egendom skall ske med äganderätt resp, med nyttianderält. Bestämmelsernaansluter sig till nu gällande regler i rekvisitionslagen (5 S), beredskapsförfogandelagen(2 S) och allmänna förfogandelagen (4 S första stycket). Att fastighel kan tasi anspråk endast med nyttianderält framgår av 5 S första slycket I, Andrastycket, som saknar motsvarighet såväl i gällande rätt som i utredningensförslag, innehåller en beslämmelse om nyttjanderättens längd i de fall dåegendom tas i anspråk med sådan rätt. Bestämmelsen är lillämplig på bådefastighet och lös egendom. Huvudregeln är att nyttianderätten skall gälla tillsvidare. Om särskilda skäl föreligger, kan den bestämmas alt gälla för viss lid.Ell sådani särskilt skäl kan vara att ägaren begär att nyttianderätten skalltidsbegränsas, Hans begäran börda villfaras,om det inte är olämpligt för denför vars räkning förfogandet sker, 1denna paragraf har tagils in en föreskrift om skyldighel för ägare ellerinnehavare av egendom som tas i anspråk alt se till att den sätts i sådantskick att den blir användbar för avsett ändamål, om åtgärden enligt vad som ärbrukligt skulle ha vidtagits av ägaren eller innehavaren vid frivilligöverlåtelse eller upplåtelse av egendomen. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 3 S andra stycket allmänna förfogandelagen, tutredningens lagförslag finns beslämmelser av denna innebörd i 6 S t, Ettexempel på innebörden av paragrafen kan vara all en biltillverkare är skyldigalt utrusta bilarna, innan han avstår dem, annal exempel kan vara att ägareeller innehavare av ett kafferosteri vid ianspråkiagande av del kaffe Prop.1977/78:72 94 somfinns i rosteriet är skyldig att rosta kaffet och förpacka det, om han gör deti sin normala verksamhet, Dennaparagraf motsvarar 12 S i ulredningens förslag. Den föreslagna bestämmelsenöverensstämmer i sak med bestämmelser i 7 S rekvisitionstagen och 4 S försiastycket allmänna förfogandelagen. Paragrafeninnehåller bestämmelser om skyldighet för ägare eller innehavare av egendomsom omfattas av beslut om förfogande eller dispositionsförbud att vårdaegendomen. Vårdnadsplikten innefattar också skyldighet att upplägga och förvaraegendomen på lämpligt sätt. Vidare föreskrivs i paragrafen skyldighet för ägareeller innehavare att avlämna egendom, som tas i anspråk genom förfogande, påtid och plats som bestäms av den myndighet som har meddelat bestulet eller avmyndighet som regeringen bestämmer. Ätt annan myndighet än den som har beslutatom förfogandet bestämmer när och var avlämnande skall ske kommer i första handi fråga, när förfogandebeslutet har meddelats av regeringen. Motsvarande reglerhar tagils in i 14 § i utredningens förslag och finns nu i 14 resp. 15 §allmänna förfogandelagen. 1denna paragraf har tagits in bestämmelser om när beslut om förfogande ochdispositionsförbud blir gällande mol ägare, innehavare eller annan (jfr 5 S försiastycket 6) som avses med beslutet, I utredningens förslag återfinnsbestämmelser i delta hänseende i I Ji S, Motsvarighet lill reglerna finns ocksåi allmänna förfogandelagen (13 S). Enligl huvudregeln blir beslulelgällande när vederbörande har fått del av beslutet. Vad som skall förstås medalt någon har "fått del av beslutet" får bestämmas i enlighet med vadsom i allmänhet gäller inom tillämpningsområdet för förvaltningslagen (1971:290,ändrad senast 1975:672). Med ordet "beslut" avses i förevarandesammanhang således inte en fullständig expedition med besvärshänvisning utan ordelanvänds för all beteckna det saktiga innehållet i bestulet. För attvederbörande skall anses ha föll del av beslutet gäller normalt, när delgivningenligt delgivningslagen (1970:428, ändrad 1972:725) inte har skett, allbeslutet skall ha skriftligen kommit honom tillhanda genom försorg av den somhar meddelat det. Beslut som är generella måste enligt lagen (1976:633) omkungörande av lagar och andra författningar kungöras för att bli gällande, Isådant fall skall beslutet anses ha kommit vederbörande till det närkungörandet av beslutet har skett. Detkan ibland inträffa att ett förfogandebeslul beiräffande visst objekt berörflera sakägare. Som exempel kan nämnas att ett fartyg, till vilket Prop.1977/78:72 95 nyttianderälthar upplåtits, tas i anspråk med äganderätt. Förfogandet måste då rikta siginte bara mot ägaren ulan också mot nyttianderältshavaren. För den sistnämndeinnebär förfogandel att nyttjanderätten upphävs enligt 5 S första stycket 2,Förfogandebeslutet måste i ett sådant fall bringas till såväl ägarens som nyujanderäitshavarenskännedom och blir inte verkställbart förrän båda har fött det av det. Bestuletblir dock gällande mot var och en från den tidpunkt, då han har fött del avbeslutet. Det innebär bl. a, att 5 S andra stycket gäller mot honom. Närett förfogandebeslut eller dispositionsförbud med stor räckvidd har meddelats,kan i vissa fall egendom som omfattas av beslutet komma någon tillhanda förslefter det beslutet har kommit honom till det. Bestulet blir då gällande fr. o, m.den tidpunkt då han skulle ha kunnal råda över egendomen om bestulet inte hadekommit emellan. En regel härom har tagits in i paragrafens försia stycke.Regeln förutsätter inte att egendomen har kommit i vederbörandes besittning, Iparagrafens andra stycke har tagits in en erinran om att enligt 56 S andra styckeibeslut om förfogande i visst fall kan verkställas innan det har blivit gällandemot ägaren eller innehavaren. Bestämmelseni denna paragraf motsvarar 15 S i ulredningens förslag och 16 S allmännaförfogandelagen. Enligtden föreslagna 16 Sländerbeslul om förfogande till efterrättelse utan hinder avanförda besvär, om inte annat föreskrivs i bestulet. Ätt besvär har anförlsinverkar således i regel inte på äganderättens övergång, Dennaparagraf innehåller besvärsbestämmelser.