prop · G103142 · 1977-12-31 00:00:00 — Dessa ändringar innebär att köparens ställning i förhållande titt säljaren stärks jämfört med nu gällande avbetalningsköplag. NOhar inte i och för sig några invändningar mot att köparnas ställning vidkommersiella avbetalningsköp stärks något genom dessa anpassningar till konsumentkreditlagensbestämmelser. 1.1.13 Föreningen anser förslageltill avbetalningsköplag vara i väsentliga delar mycket väl underbyggt. 1.1.14 : Samfundet delarutredningens mening att det inte bör ifrågakomma att som en följd av reformerpå konsumentkreditområdet avskaffa förefintligt skydd utanför detta område.Det bör följaktligen alUjämt finnas särskilda tvingande lagregler föravbetalningsköp utanför konsumentkreditområdet. Denförestagna lagen kommer i allt väsentligt att gälla för kommersiellaavbetalningsköp, dvs. transaktioner där såväl köpare som säljare är näringsidkare.Med hänsyn härtill och då konsumentens skyddsbehov blivit väl tillgodosett i konsumentkreditlagensynes det enligt samfundels mening inte finnas skäl att införa regler som inämnvärd omfattning stärker köparens ställning utöver vad som gäller enliglnuvarande lag om avbetat ni ngs köp. Utredningen har beaktat denna allmännasynpunkt, och samfundet tillstyrker tagförslaget med de undantag som nedananges. Samfundetanser att samma uttryckssätt bör användas i den nya avbetalningsköplagen och konsumentkreditlageni den mån bestämmelserna har samma sakliga innehåll. 1.1.15 : Förbundet vill rentallmänt ifrågasätta om avbetalningsköp mellan näringsidkare nödvändigtvis måsteregleras i en särskild och så pass detaljerad lag. Måhända kan eventuellamissförhållanden i avbetalningskontrakt lösas med hjälpav generalklausulen i 36§ avtalstagen. Förbundel motsätter sig emellertid inle att reglema om avbelalningsköpmoderniseras genom införandet av en ny tag. 1.1.16 : Vi tillstyrkerattföreliggande förslag till ny avbetalningsköplag i huvudsak läggs till grund förlagstiftning. 1.1.17 : 1 utredningens förslagtigger att avbetalningsköplagen skatt vara helt skild från konsumentkreditlagen.Vi anser att Prop.1977/78:142 116 ensådanuppdelning är riktig eftersom situationen fören fysisk person skiljer sig frånen juridisk person i ganska stor omfattning. Särskilt gälter detta när denjuridiska personens ekonomiska ansvar är slarkt begränsat på grund av användföretagsform. Vihar vid bedömningen av betänkandet haft att ta ställning till på vilket sättsäljarnas och köparnas intressen skall balanseras. Detaljhandeln uppträder idenna fråga som både säljare och köpare. En konsekvens därav är att vi inteställer högre krav och anspråk på de regler som skall gälla för näringsidkare iegenskap av avtetalningsköpare från detaljhandeln än de detaljisterna själva ärberedda alt leva upp titt såsom avbetalningsköpare. 1.1.18 SHIO:Över huvud taget ftnns det anledning att förmoda att många av de problem som utredningen har velat komma tilträtta med på ett smidigare sätt kan lösas genom en tillämpning av 36 § avtalslagen. Den generalklau sulen ger stora möjligheter att komma åt oskäliga villkor i avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens områden. På så sätt kan avtalsvillkor jämkas etter lämnas utan avseende om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid avtalets tillkomst, senare inträffade förhåltanden och omständigheterna i övrigt. Det borde vara enklare och mer ändamålsenligt att använda sig av den lagstiftning som finns än att stifta nya lagar mot problem som ändå inte upplevs vara av någon större dignitet av dem som skulle kunna tänkas drabbas av dem. Mankan i och för sig tänka sig att en näringsidkares situation i extrema fatt kanvara jämförbar med en konsiuments och att han därför kan behöva det skydd som konsumentkreditlagenskall ge. Men i huvudsak för man utgå ifrån att näringsidkaren är insatt iekonomiska realiteter och i övrigt har sådan vana vid ekonomisktansvarstagande, att likheten med konsumenten är försumbar, SHIO, som företräderde små och medelstora företagen och därmed sådana näringsidkare som skuttekunna fatta inom den kategori avbetalningsköplagen avser alt skydda, har ejansett detta vara något problem. Utredningensförslag innebär inte heller några större förändringar jämfört med nuvarandetag, varför vi i princip kan ansluta oss till den allmänna utformningen avförstaget. 1.1.19 AFdelar utredningens bedömning att det vid sidan avden reglering av avbetalningsköp som finns i konsumentkreditlagen alUjäml börfinnas särskilda lagregler för övriga avbetalningsköp. Tack vare att konsumentköplagenavskiljts menar dock KF att nya avbetalningsköplagen icke i alla lägen och medsamma styrka som tidigare behöver ta sikte på att skydda köparen. Lagen kommerendast undantagsvis all bli lillämplig på avtal som icke är träffade mellan tvånäringsidkare i och för deras rörelser. På grund härav anser KF att en i ochför sig önskvärd anpassning till konsumentkreditlagens systematik ochterminologi icke får ske på bekostnad av säljarens berättigade intressen ikommersiella förhållanden, KF vilt därför i stort ansluta sig titt de lösningarsom förordas i de särskilda yttrandena, 1.1.20 : Avbetalningsköp iden nuvarande tagens mening spelar en viktig hdIIbl. a. vid mindre företags anskaffning av fordon och maskiner. Dettagäller såväl vid etablerandet av rörelse som vid expansion. är exempelvis ofta helt beroende 1977/78:142 117 Det i betänkandet framlagda förslaget titt avbetalningsköplagavser att reglera sådana avbetalningsköp som faller utanför konsumenlkreditlagenstillämpningsområde. Den föreslagna lagen kommer därför att gälla förkommersiella avbetalningsköp, dvs. transaktioner där såväl köpare som säljareär näringsidkare. Enligt förbundet betyder detta alt andra bedömningsgrundergör sig gällande än vad som är fallet vid konsumentköp, varför förbundetansluter sig till utredningsmannens förstag titt allmän utformning av avbetalningsköplag, 1.1.21 /./?/'tillstyrkerenuppdelningavavbetatningsköpenpåtvålagarenligtförslagel. Härigenom ges såväl konsumenter som näringsidkare möjUgheter att iett sammanhang och i en lag överblicka ett avbelalningsköps legalakonsekvenser. Dessutom förbättras fömtsättningarna fören mer överskådligrättstillämpning. Vad nu sagts utgör inte något hinder föratt regelsystemen istor utsträckning, som också förestås, materiellt är identiska, Särtegler förkonsumentkrediter bör förankras i speciella, påtagliga konsumentintressen.Utredningen har vidare i förslaget anknutit titt konsumentkreditlagensterminologi och systematik. Även detta synes LRF ändamålsenligt och tillstyrkes.LRF kan i princip ansluta sig till den allmänna utformningen av förslaget tillny lag om avbetalningsköp. Det kan dock på några punkter diskuteras huruvidaden gjorda avvägningen mellan säljarens och köparens intressen är denlämpligaste. 1.1.22 och Skåneshandelskammare: /handelskammaren kan titt en börjankonstatera att den av utredningen valda tekniken för reglering av förevarandeområde innebär att avbetalningsköpen kommer att regleras av två separata ochfullständiga lagar, en för konsumentområdet och en för övriga avbetalningsköp.Den ena tagen blir således icke supplementär litl den andra, såsom fallet förnärvarande kan sägas vara i förhållandet mellan konsumentköplagen och köplagen.För avbetalningsköpens vidkommande synes en tagreglering uppdelad på separatalagar skapa störst klarhet och bäst fömtsättningar för lätthanterlighet irättstillämpningen, Handelskammarförbundel/handels-kammaren vill därför för sindel tillstyrka att avbetalningsköpen regleras genom två olika lagar såsomutredningen förutsatt. Vid valet mellan att låla konsumentkreditlagenkompletteras av den nuvarande avbetalningsköplagen elleralt införa nya reglerför avbelalningsköp utanför konsumentområdel vill handelskammarförbundet/handetskammarenförorda del senare atternativet. Handetskammarförbundel/handetskammaren fårsåledes förorda att det nu framlagda förslaget blir föremål för lagstiftning.--------------------------------- Genomatt konsumentkreditlagen och den nya avbetalningsköplagen utformas somfristående och fullständiga lagar, uppkommer inte i någon nämnvärd grad frågaom analogitillämpning av lagama på det område som inte omfattas av respektivetag. Likväl är givetvis frågan om förhållandet mellan de materiella reglerna ide båda lagarna av stort intresse. /handetskammarennoterar härvid med lillfredsställelse att reglerna i de falt de behandlar sammaproblem i stor utsträckning är identiska i de båda lagförslagen. Handelskammarförbundel/handelskam-marenvilt betona vikten av att reglerna på konsumentområdet inte avviker från deregler som gäller i övriga fall annat än då klart påvisbara och preciserbarakonsumentintressen tatar härför. Så långt det är möjligt, med 1977/78:142 118 beaktandeav sådana konsumentintressen, bör regler om avbetalningsförhållanden, liksomandra förmögenhetsrättsliga förhåltanden, vara generellt giltiga. Det tordevara av betydande intresse för såväl näringsidkare som konsumenter att oklarheti rättstillämpningen inte skapas i onödan genom dubbet uppsättning regler avolika innehåll där så inte är oundgängligen påkallat. 1.1.23 : Mot bakgmnd av deintressen som föreningen har att tillvarata för sparbankernas räkning finnerföreningen betänkandet väl avvägt och lillstyikerdet därför, dock med deändringar som föranleds av experterna särskildayttrande. 1.1.24 MRF: Nuvarande avbetalningsköplag är i vissa delar svårpenetrerad.Genomgripande ändringar i lagen har inverkat menligt på dess systematik. Detkan på grund härav finnas skäl all göra en altmän översyn av lagen för atterhålla en mer systematiskt riktig tagtext. Härtill kommer alt det är lämpligtall eftersträva en samordning beträffande terminologi och systematik mellan avbetalningsköplagenoch konsumentkreditlagen. Dessasynpunkter får i allt vä<;enttigt anses tillgodosedda genom det nuremitterade förslaget till ny avbelalningsköplag. Ävenom det i och för sig är lämpligt att eftersträva en samordning mellan avbetalningsköplagenoch konsumentkreditlagen, så följer inte härav att det är nödvändigt att ändrade materiella reglerna i avbetalningsköplagen för att skapa likhet med konsumentkreditlagen.Ändringar av nu angivet slag torde ovillkoriigen kräva att det finns ettbestämt reformbehov, dvs. att vissa av bestämmelserna i den nuvarande avbetalningsköplageni den praktiska tillämpningen visat sig medföra uppenbara nackdelar för enderaeller båda parterna i ett avtalsförhållande. Vid denna bedömning måste beaktasatt avbetalningsköplagen huvudsakligen kommer att reglera förhållandena vid avbelalningsköpmellan näringsidkare. Vid sådana avbetalningsköp gör sig andra bedömningsgmndergällande än som har relevans vid konsumentköp. MRF:s överväganden skatt ses moldenna bakgrund. 1.1.25 och Svenska laxiförbundettillstyrker de av utredningen framlagda förslagen. 1.1.26 : Några närmareuppgifter om i vilken omfattning avbetalningsköp förekommer inom den verksamhetförbundet företräder föreligger inte. På rent erfarenhetsmässiga grunder finnerförbundel dock den bedömning som utredningen redovisat i avsnitt 3,6 vararealistisk. Påsamma gmnder, vilka i sin tur bl. a. kan relateras titt förbundets återkommandekontakter med företrädare för tillverkare och leverantörer av produkter tilltrafik- och terminalföretagen, kan konstateras alt avbetalningsköpen inlekommit att framstå som något väsentligt problemområde för inblandade parter. Någotuttalat önskemål av kreditköpsregler med avseende på de transporttjänster sombusstrafikföretagen själva ulför har inte förekommit, Förbundel har därför ingaanspråk på att utredningen borde ha tagit upp frågan om utvidgning av reglemastillämplighet till detta område. Prop.1977/78:142 119 Dådet vid granskningen i övrigt av utredningens förslag inte framkommit något somskulle kunna bli till nackdel för medlemsföretagen har förbundet med dessakommentarer inget att erinra mot att förslagen läggs titt grund för nylagstiftning på området. 1.1.27 Sverigesschaktenireprenörers riksjörbund: Den kategori näringsidkare vårt förbund företräder är i stor utsträckning beroende av de krediter de kan erhålla genom avbetalningsköp. av de verksamma schaklen- treprenörerna är enmaskinägare, tekniskt yrkeskunniga men ifråga om köp och avtal jämställda med konsumenter. 1 förhållande till kreditgivarna är de beroende av samma skydd som föreslås för köparna i konsumentkreditlagen. Då avbetalningsköplagen avser alla kategorier av näringsidkare, och en gränsdragning skulle vara svår att åstadkomma, är det motiverat med en separat lag, men den bör enligt vår uppfattning samordnas med konsument kreditlagen i större utsträckning än som skett. I något fall anser vi attlydelsen i nuvarande avbetalningsköplag bör bibehållas. Informaiionspllklvid marknadsföring av kredit 1.1.28 : Med hänsyn till att många mindre näringsidkare är oförmögna att rätt beräkna sina räntekostnader bör den effektiva räntan anges under 2 § i likhet med i konsumentkreditla gen. 1.1.29 : Enligt de för vår bransch utarbetade standardvittkoren (Maskin 75) skall av köpeskillingen eriäggas före leverans. Vårt förbund har med skärpa hävdat att kravet på en kontantinsats av viss storleksordning förhindrar oöveriagda nyanskaffningar och medför att den nyetablerade maskinägaren känner ell större ansvar för sin verksamhet. Vi kan ej ansluta oss litl utredningens synpunkter att bestämmelser om kontantinsats skulle försämra finansie ringssituationen försvaga företag. En huvudregel bör medtagas sorn anger en lägsta kontantinsats för att förbehåll om återtaganderätt skatt kunna åbero pas. Bestämmelsen bör kompletteras med förbud mot lån av säljare eller annan kreditgivare i likhet med vad som anges i konsumentkreditlagen. 1.1.30 Kronofogdemyndigheieni distriki: En fråga, som då och då komplicerar handläggningen av återtagningsmåt hos kronofogdemyndig heten är den, huruvida äganderättsfdrbehållet gått föriorat genom att säljaren utnyttjat av köparen utfärdad växel eller annan löpande förbindelse och därigenom skall anses ha fött likvid för köpeskillingen. Med det komplicerade kreditsystem, som existerar, förekommer en mångfald variationer, som kanske endast obetydligt skiljer sig från varandra men som kan föranleda motsatta svar på frågan om äganderältsförbehållets bestånd. I direktiven för utredningen ålades de sakkunniga att överväga de frågor, som kunde aktualiseras av det s. k. trepartsförhållandet. Dessa överväganden har också 1977/78:142 120 letttill att man i regeringens proposition 1976/77:123 föreslagit förbud motanvändande av vissa fordringsbevis - främst växel och andra löpande skuldebrev. Ibetänkandet framhåller kreditköputredningen att det faller sig naturligast all allljämtlåta allmänna regler om trepartsförhållanden gälla utanför konsumentkreditområdet.Denna uppfattning torde man tveklöst kunna ansluta sig till. Det skulleemellertid ha varit av stort värde för de rättstillämpande myndigheterna omutredningen vetat verkställa en pro-bteminventering inom del aktuellarättsområdet och kanske med utgångspunkt i denna inventering dra upp deriktlinjer för den fortsatta rättstillämpningen, som berörda undersökningmöjligen skutte ha kunnat ge underiag för. 1.1.31 föreningsbankers förbund: uppfattning kan ifrågasättas om inte förbudet mol dubbla betalningshandtingarmed fördel skulle kunna tillämpas även på kommersiella avbelalningsköp, i vartfall som en särtegel för sämre ställda näringsidkare. Skyddsaspekterna gör sigäven gällande här om än inte med samma styrka som på konsumentsidan. En viktigfaktor är att bruket av dubbla betalningshandtingar ofta inte är raiionelli ensför säljarna. Säljarnas möjligheter att överiåta avbetalningsfordringar påbank underiättas inte genom innehav av fordringsbevis vid sidan av avbelalningskontrakl.Snarare medför detta komplikationer ur administrativ synpunkt för både köpareoch säljare men framförallt för banken. Förbundet vill med det anförda intepåyrka införandet av ett straffsanktionerat förbud mot betingande av dubbla betalningshandtingarvid kommersiella avbetalningsköp. Däremot kan möjligen ifrågasättas att reglermed diskuterad innebörd kan införas om man skulle komma fram tittalt särregler för sämre ställda näringsidkare ändock erfordras. 1.1.32 Sveriges schaklenlreprenöivrsriksjörbund: Enligt den i betänkandet gjordamaterialredovisningen har vårt förbund ej haft någon erinran mot attväxelförbindelse lämnas på krediibeloppet. Det hardock förekommil all del varittill uppenbar nackdel för köparen. Med hänsyn härtill skutte en bestämmelse ilikhet med 11 § i konsumentkreditlagen------------------------ vara befogad. 1.1.33 /?5Fanförde i sitt remiss\'ar över betänkandet Konsumentkreditlag (SOU 1975:63) vissa skatterällsliga synpunkter såvitt avsåg räntans behand ling vid kreditköp. Titt komplettering av dessa synpunkter kan här upplys ningsvis anföras: Irättsfallet RÅ 1968 ref 54 medgavs avdrag i form av åriiga värdeminskningsavdragför ränta, expeditionskostnader och avbetatningstittägg som inräknats i det iköpekontraktet angivna inköpspriset för en i åkerirörelse på avbetalning inköptlastbit. Rättsfallet har kommenterats i Skattenytt s. 190 och 243.Härefter kom 1970 regeringsrättens pleniavgörande, RÅ 1970 ref 9, där räntanförklarades avdragsgill även om den ingick i avbetalningspriset.Avbetalningstillägg och expeditionskostnader ansågs inte avdrags- 1977/78:142 121 gilla.I detta mål var dock fråga om köp på avbetalning av personbit för privat bruk.Näringsidkares köp på avbetalning av rörelseinventarier får i skattehänseendebedömas mot bakgrund av dessa båda rättsfall. För näringsidkaren kan dockräntan även betraktas som en direkt avdragsgill kostnad medan övriga nämndakostnader för räknas in i värdeminskningsunderia-get. Enligtnu gällande regler i andra stycket av anvisningarna till 14 § lagen ommervärdeskatt skall avbetalningstillägg, finansieringstiltägg, ränta och annatpristillägg som skall eriäggas av köparen enligt avtalet räknas in i det vederiagsom utgör gmnd för det beskattningsvärde på vilket skatten beräknas. Det kan upplysasatt mervärdeskatteulredningen i betänkandet (Ds B 1977:6) Översyn avmervärdeskatten. Del 111, föreslår den ändringen av nu gällande regler att deti vederlaget skall räknas in avbetalningstillägg och varje annat pristilläggsom skall eriäggas av köparen enligt avtalet utom ränta, se bet. s. 125-127 och207. Slatsmaktema har ännu inte tagit slällning lill förslaget. Om detgenomförs ankommer det på RSV att ge erforderlig vägledning i fråga om vad sombör inrymmas under begreppet ränta. 1.2Tillämpningsområde m. m. 1.2.1RSV: Avbelalningsköp förekommer dets mellan näringsidkare och konsument ochdels mellan näringsidkare. Vidare kan förekomma köp mellan konsumenter och köpdär konsument säljer till näringsidkare. Sistnämnda typer av köp är relativt fötill antalet. Det bör ges så enkla, entydiga och lättiUämpade regler sommöjligt om vilkendera av lagarna som är tillämplig. Detta är väsentligt såvälför avtalsparterna som för kronofogdemyndigheterna. Dessa skall i ett återtagningsmåtsnabbt och enkelt kunna bedöma situationen och handlägga målet på ett korrektsätt. Enligt konsumentkreditlagen och föreliggande förslag titt avbetalningsköplagskall konsumentkreditlagen gälla beträffande - något förenklat uttryckt - köpdär näringsidkare säljer en vara till konsument huvudsakligen för privat bmkmedan avbetalningsköplagen skall omfatta alla övriga falt. Enligt RSV:s meningkan det diskuteras om inte lagarnas tillämpningsområde borde bestämmas på annatsätt. Det torde vara lättare attkonstatera alt del är fråga om ett köp mellan näringsidkare i och för derasrörelser än att stå fast att avtalet avser annat slags köp. Redan uppgift omparterna-firmanamn, kontorsadress-gerofta besked om köpets art i dettaavseende. Näringsidkarköp torde som regel avse dyrare varor vilka också tittsin art skiljer sig från varor som köps av konsumenter för privat bruk. Avkontraktet torde alltså regelmässigt klart framgå alt båda parterna ärnäringsidkare. Skutte detta inte vara fallet bör det vara enkelt för parterna -vilka båda oftast är bokföringsskyldiga -att visa detta förhållande i en tvist.Man kan utgå ifrån alt avtal mellan två jämställda parter, som båda är vana vidaffårsmässiga uppgörelser, mer exakt ger uttryck för avtalels verktiga innehålloch även beaklar de omständigheter som kan bli betydelsefulla vid inträffatkontraktsbrott e. d. Omman anser all det generellt setl är enklast att konstalera om ett avtal ingåttsmellan två näringsidkare borde konsekvensen bli att denna grupp för 1977/78:142 122 utgöraena lagens tillämpningsområde och alla övriga avbetalningsköp hänvisas till denandra lagen. För kronofogdemyndigheternas del torde en sådan ordning minskagränsdragningsproblemen vid den praktiska tillämpningen. Genomen sådan ändring skutte avbelalningsköp där både säljare och köpare ärkonsumenter eller där näringsidkare köper av konsument komma att regleras av konsumentkreditlagenoch inte av avbetalningsköplagen. 1 och för sig torde varken konsumentkreditlageneller avbetalningsköplagen vara lämplig för dessa udda situationer fär vilkaingen av lagarna ärdirekl avsedd. Del är emelleriid inte uteslutet att dengenerellt mer köparväntiga konsumentkreditlagen i vissa avseenden skutte varaatt föredra. 1 vart fall är ju ena parten samma som i "normalt" avbelalningsköpsom hör under konsumentkreditlagen. Enligt RSV:s mening lorde det vidare varaen fördel om sådana näringsidkarköp där varan delvis - kanske titt stor del -är avsedd att användas för privatbmk reglerades av avbetalningsköplagen. Det äroftast fråga om bilar, bålar, och liknande. I dessa fall har köparensom regel förvärvat egendomen i rörelsen med utnyttjande av de förmåner handärigenom kunnat få. Eftersom han är näringsidkare behöver man ej heller utgåifrån att han inle kan ta tillvara sin rätt gentemot säljaren och han bördärför anses tillräckligt skyddad genom avbetalningsköplagens bestämmelser. 1.2.2------------------------------------ Länsstyrelseni : Enligt lagförslagets första paragraf är lagen tillämplig på avbetalningsköp som inte omfattas av konsumentkreditlagen. Detta innebär att avbelatningsköptagen avses inne fatta bl. a, avbelalningsköp mellan privatpersoner. Vadangår frekvensen av avbetalningsköp mellan privatpersoner finns i utredningeninte redovisat något underiag för bedömning. Ett sådant underiag bör kunna tasfram genom exempelvis förfrågningar hos kronofogdemyndigheter om förekomstenav ansökningar om handräckning för återtagande av avbetalningsgods i fall därparterna utnyttjat avbetalnings-köpsformen i egenskap av privatpersoner. Visardet sig då att sådana avbetalningsköp förekommer i en icke obetydligutsträckning, anmäler sig frågan humvida de avsteg som lagförslagetsbestämmelser om avle-latningsköp innebär i förhållande till konsumentkreditlagensmotsvarande bestämmelser är acceptabla i det icke kommersiella förhållandetmellan två privatpersoner. Här aktualiseras fnimför allt skillnaderna när delgäller krav på kontantinsats och h>egränsning av återtaganderätt med hänsyntitt varan. 1.2.3 Kronojbgdemyndigtieteni distrikt: I 2 § lämnas en definition på termer som förekommer i tagen. I specialmoliveringen till denna paragraf (sidan 106) anges all till kreditkostnad hör bl. a. försäkringspremier som erläggs av säljare. Enligt nuvarande avbetalningsköplag för säljare tillgodo räkna sig försäkringspremie som en särskild post i vidräkning i samband med återtagning. Någon motsvarighet finns inte i den föreslagna lagen i annan mån än att försäkringspremien upptas som kreditkostnad och på så sätt räknas säljare tillgodo. Emellertid konstaterar utredningen alt kreditkostnad ulgör som regel ett av framtida faktorer oberoende belopp. Alt uiredningen använt begreppet "som regel" torde sammanhänga med att kredilkostnadeni vissa fall icke kan exakt beräknas i förväg då den kan vara knuten till det vid Prop.1977/78:142 123 varjelillfälle gällande diskontot.