prop · G10375 · 1977-12-31 00:00:00 — Regeln innebär att egendom som någon i samband med brott motransoneringslagen har mottagit eller genom brottet har saluhållit ellerutbjudit till avy ttririg iriot vederlag eller undanhållit, använt, frambringat,tillverkat eller berett skall förklaras förverkad, om det inte är uppenbartobilligt. I stället för egendomen kän dess värde förklaras förverkat. I dettastycke har föremålet för förverkande angetts som "egendom". 1begreppet ingår förutom förnödenheter a. fast egendom samtbetalningsmedel. Härigenom kan förverkande av exempelvis köpeskillingen ellervärdet av köpeskillingen ske hos brottsUg säljare antingen genoin attköpeskiUingen egendomen förverkas, om den finns.ibehåU, eller värdet förklaras förverkat om 1977/78: 75 95 köpeskiUingen egendomen inte har hållits avskild från säljarens övriga tillgångar. Det måframhåUas att förverkande av köpeskillingen hos säljaren inte utesluterförverkande av varan hos köparen. För det fall, attgärningsmannen äger ytterligare mängd av den förnödenhet som brottet haravsett, utsträcks i andra stycket regeln cm förverkande tUI att gälla ävendenna mängd. I andra meningen vidgas regelns räckvidd ännu ett steg. Omgärningsmannen äger annan förnödenhet som omfattas av reglering enligt 6 eller7 § kan den oekså förklaras förverkad, men i detta fall krävs därjämte attsärskilda skäl föreligger. Ett sådant skäl kan vara att gärningsmannen hargrovt förbrutit sig mot gällande föreskrifter. Vid tiUkomsten av allmännaförfogandelagen nämndes (prop. 1954: 20, s. 165) att det också syntesnaturligt att tiUämpa motsvarande stadgande i den lagen t. ex. mot en iekenäringsidkare, som i samband med en överträdelse av meddelad föreskrift ertappasmed att inneha förråd av andra förnödenheter vilka är föremål för reglering,ehuru det inte kan till fullo styrkas att han olovligen har förvärvat dessaförnödenheter, samt det framstår som uppenbart att han förvärvat dem för atthandha dem i strid mot meddelade bestämmelser. Även vid tillämpningen av andrastycket gäller givetvis regeln att förverkande inte får ske om det äruppenbart obiUigt. Iparagrafens tredje stycke föreskrivs att vad i första stycket sägs om egendom itillämpliga delar gäller även ransoneringsbevis. Det betyder att om någon haröverlåtit ransoneringsbevis mot vederlag, vederlaget eller värdet kanförverkas. I detta sammanhang kan hänvisas till 36 kap. 4 § , somdels anger hos vilka personer förverkande får ske, dels föreskriver att egendomsom vid brottet inte tUlhörde någon av vissa angivna personer inte fårförklaras förverkad. Bestämmelserom försäljning av förverkat gods och förfarande med influten köpeskilling finnsi lagen (1974: 1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m. m.Till detta kan fogas att det inte har ansetts nödvändigt att i bestämmelsensärskilt nämna emballage och liknande, eftersom en naturlig tolkning av enförverkandebestämmelse numera anses leda till att bestämmelsen omfattar ävenemballage (jfr. 1968: 79, s. 58). 1 50§ ges en mot 42 § andra stycket allmänna ransoneringslagen svarandebestämmelse om att i beslag tagen egendom som kan antas bli förverkad och somär underkastad förskämning eller snar förstörelse eller annan nedgång i värdegenast får försäljas. Den nu gällande värdegränsen bör, som ocksåhar föreslagits i det remitterade förslaget till förfogandelag (55 §), höjastill . Tillstånd tiU försäljning av den beslagtagna egendomen skaUsökas hos den rätt som är behörig att pröva beslagsfrågan (jfr. 19 kap. 12 §rättegångsbalken). 1977/78: 75 96 Rättensbeslut i sådant ärende går genast i verkstäUighet (jfr. 30 kap. 12 §rättegångsbalken). Iparagrafen finns den vid 46 § berörda föreskriften om särskild åtalsanmälaneUer medgivande. Paragrafen motsvarar 43 § aUmänna ransoneringslagen. Särskildabeslämmelser (5255 §§) Avsnittetinnehåller bestämmelser om besvärsrätten i den mån sådan inte upptas på annatställe i lagen, om verkställighet av beslut oeh om verkan av förfogandebeslutm. m. när tillämpningen av 69 §§ upphör. Paragrafenreglerar besvärsrätten i enlighet med de överväganden som jag har redogjort föri den allmänna motiveringen. Förstastycket innehåller bestämmelser om vilka beslut som skall överklagas tillkammarrätt. Bestämmelsen ansluter till 8 § lagen (1971: 289) om allmännaförvaltningsdomstolar (8 § ändrad : 577). Talan förs hos kammarrättmot följande beslut, nämligen rörande återkallelse av ransoneringsbevis enligt27 §, undersökning och omhändertagande enligt 35 §, överförbrukningsavgiflenligt 38 §, avstängning enligt 39 § första stycket samt saluhållningsförbudm. m. enligt 41 eller 42 §. Itredje stycket ges regeringen fullmakt att fatta beslut om besvärsordningensutformning i de fall som inte har särreglerats i första och andra styckenaeller i 17 och 23 §§. Regeringen får därvid begränsa besvärsrätten så atttalan får föras hos endast en besvärsinstans. Iparagrafen finns en bestämmelse om att beslut av förvaltningsmyndighet ellerkammarrätt länder till efterrättelse utan hinder av besvär, om inte annatföljer av 22 § andra stycket eller föreskrivs i beslutet. Med hänvisningen till22 § andra styeket åsyftas vissa beslut av lokal värderingsnämnd (jfr. 41 §förslaget till förfogandelag). Idenna paragraf ges genom en hänvisning till 57, 58, 60 och 61 §§förfogandelagen bestämmelser om vad som skall iakttas när tillämpningen avbefogenhetsbestämmelserna (69 §§) i ransoneringslagen upphör att tillämpas.Beträffande nämnda bestämmelser i förfogandelagen kan hänvisas tillspecialmoliveringen i det remitterade förslaget till förfogandelag. 1977/78: 75 97 Enligt 2 kap. 13 § regeringsformen får yttrandefriheten begränsasendast om särskUt viktiga skäl föranleder det. Skyddet för enskilds personligaeller ekonomiska förhåUanden anges i paragrafen som ett sådant viktigt skäl.Yttrandefriheten får också begränsas med hänsyn till rikets säkerhet ochfolkförsörjningen. Vidare får friheten att yttra sig i näringsverksamhetbegränsas. Begränsningen av yttrandefriheten måste enligt regeringsformen iprincip ske genom lag. Förbud för någon att röja vad han har erfarit i allmäntjänst eller under utövande av tjänsteplikt får dock efter bemyndigande i lagmeddelas genom förordning. Uppgifter som avses kunna inhämtas med stöd av denföreslagna ransoneringslagen angår inte sällan enskilds personliga ellerekonomiska, förhållanden och kan medföra förfång för den enskilde om de kommertil! Kännedom kan också vinnas om yrkeshemlighet och om sådantsom är av betydelse för rikets säkerhet och folkförsörjningen. På grund av det anförda föreskrivs i denna paragraf förbudatt obehörigen yppa eller utnyttja vad som på grund av bestämmelse i lagen harinhämtats om yrkeshemUghet, arbetsförfarande, affärsförhållande, enskildspersonliga eller ekonomiska förhållanden eller förhållande av betydelse förfolkförsörjningen eller för rikets säkerhet. En motsvarighet till den föreslagna bestämmelsen finns i22 § allmänna ransoneringslagen. Där föreskrivs, att vad som har inhämtats medstöd av föreskrifter motsvarande de i 3135 §§ upptagna inte får yppas i vidaremän än som erfordras för att vinna det med bestämmelserna avsedda ändamålet.Det nu använda ordet "obehörigen" innebär atttystnadspliktsbestämmelsen har anpassats till den utformning som är den numeravedertagna. Med hänsyn till den lydelse som 20 kap. 3 § brottsbalkenhar getts genom lagen (1975: 667) om ändring i behöver inte någonbestämmelse om straff för brott mot tystnadsplikt införas i ransoneringslagen.Vidare är frågan om aUmänt åtal uttömmande reglerad i 20 kap. 5 § brottsbalkeni dess lydelse enligt SFS 1975: 667 (se närmare om detta i prop. 1975: 78, s.184 och 186). 7.2 Förslaget ii\l lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370) I 20 § andra stycket har ett tiUägg gjorts föröverförbmkningsavgift som därigenom inte kommer att bli avdragsgill omkostnadvid beräkning av inkomst från särskild förvärvskälla. 7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973: 861)om lokal kristids förvaltning De föreslagna ändringarna är av helt formell natur. 7 1977/78. Prop.1977/78: 75 98 Genom förslaget till ändring i 11 § öppnas möjlighet förregeringen att föreskriva att talan ej får föras mot beslut, som länsstyrelsehar fattat i överklagat ärende. Härmed avses beslut i ärende, som i förstainstans har prövats av kristidsnämnd. Förslaget till lag om ändring i oljekrislagen(1975:197) Hänvisningarna i första styeket har ändrats till att avseparagrafer i förslaget till ny ransoneringslag. Genom att bestämmelserna i 1055 §§ i förslaget tillransonerings-lag skall vara i tillämpning permanent behövs inte en motsvarighettill den nuvarande föreskriften i tredje stycket första meningen oljekrislagen,varigenom bestämmelserna i 646 §§ allmänna ransoneringslagen sätts itillämpning. Inte heller behövs föreskriften i 2 § tredje slycket andrameningen oljekrislagen att om ransoneringslagen har satts i tillämpning medstöd av oljekrislagen, ersättning vid inlösen av råolja och oljeprodukter skallbestämmas av oljekrisnämnden. Enligt förslaget till ransoneringslag skallalltid oljekrisnämnden bestämma ersättning för råolja och oljeprodukter vidinlösen. I 7 § görs hänvisningar till bestämmelser i allmännaförfogandelagen i fråga om ersättning för egendom som tas i anspråk enligtoljekrislagen. Enligt förevarande förslag görs hänvisningarna till 1921 §§och 22 § första stycket i förslaget tUl ransoneringslag och 17 § andra stycketsamt 36 § och 4144 §§ i det till lagrådet remitterade förslaget till nyförfogandelag. Den nämnd som skall bestämma ersättning enligtoljekrislagen har alltsedan lagens ikraftträdande benämnts oljekrisnämnden.Denna benämning förs nu in i lagtexten. 1 övrigt görs endast en redaktionelländring. har i förslaget till ransoneringslaggivits ökade arbetsuppgifter. I det till lagrådet remitterade förslaget till nyförfogandelag har möjligheter öppnats att förordna oljekrisnämnden tillsärskild värderingsnämnd beträffande råolja och oljeprodukter. Oljekrisnämndensbeslut i ersättningsärenden kan inte överklagas vare sig enligt oljekrislageneUer förslaget till ransoneringslag. för hela riketenligt förslaget till förfogandelag har jämställts med riksvär- 1977/78: 75 99 deringsnämndensåvitt avser sammansättning m. m. Beslut av särskild värderingnämnd får ilikhet med vad som gäller för riksvärderingsnämnden inte överklagas. Mot den nu tecknadebakgrunden har det varit naturligt att försöka jämställa oljekrisnämnden medriksvärderingsnämnden. Ändringarna i 912 §§ är sålunda en följd av dessasträvanden och innebär i huvudsak att oljekrisnämnden är beslutför närordföranden och minst tre andra ledamöter är närvarande (12 §) samt attledamot som är i konkurstillstånd ej får utöva befattning som ledamot (10 §). Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslagen. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1977/78: 75 lOo 1 § Kommer riket i krig, träder 712 §§ i tiUämpning. Betinnersig riket i krigsfara får regeringen föreskriva att nämnda bestämmelser helteller delvis skall tillämpas från tidpunkt som regeringen 2 §Har till följd av krig eller av krigsfara vari riket befunnit sig eller av annan utomordentlig händelse uppkommit knapphet eller betydande fara för knapphet inom riket på förnödenhet av vikt för totalförsvaret eller folkförsörjningen får regeringen föreskriva att 712 §§ helt eller delvis skall tillämpas från tidpunkt som regeringen bestämmer. Omknapphet eller betydande fara för knapphet på elektrisk kraft uppkommit avannan anledning än nu sagts får regeringen med samtycke meddelaföreskrift enligt första stycket. Föreskriftenligt denna paragraf skall avse , högst varje gång. 3 § enligt 1 § andrastycket eller 2 § första stycket skall undersrällas prövning inom enmånad från utfärdandet eller, om ej pågår, inom en månad från börjanav nästkommande . Sker ej underställning eller godkänner ejföreskrif-len från det underställningen skett gäller icke föreskriften. 4 § Är riket ej längre i krigeUer upphör krigsfara som föranlett föreskrift enligt 1 § andra stycket,beslutar regeringen före nästkommande avslutande att lagensbestämmelser från tidpunkt som regeringen bestämmer ej vidare skall ägatillämpning eller, om förutsättningar härför finnes, att bestämmdserna skalltillämpas med stöd av 2 § iövsla siycket. 5 § Under tid då bestämmelse i712 §§ tillämpas skall även däremot svarande föreskrifter i 1347 §§tUlämpas. 6 § Vid meddelande oeh tUlämpningav föreskrift enligt 712 §§ skall tillses att den vars rätt därav beröres ickeUder större förfång än som är nödvändigt med hänsyn till omständigheterna. Prop.1977/78: 75 101 Reglering av liandel m.m. För att möjliggöra erforderlig hushållning medförnödenhet, som är av vikt för totalförsvaret eller folkförsörjningen, får regeringen före skriva 1. att sådanförnödenhet icke får saluhållas, utbjudas mot vederlag,överlåtas eller förvärvas, 2. att sådanförnödenhet endast får saluhållas, utbjudas möt vederlag, överiåtas ellerförvärvas i den ordning och på de villkor, som föreskrivs av regeringen ellermyndighet söm regeringen -iDestämmef, 3. att sådanförnödenhet endast får användas för de ändamål, på de villkor och med debegränsningar, som föreskrivs av regeringen eller myndighet söm regeringenbestämmer. Sådan föreskrift får även meddelas beträffande annanförnödenhet, om detta krävs för att reglering, som genomförts enligt förstastycket, skall kunna tillfredsställande kontrolleras. enligt första stycket 1. eller 2. rörandeöverlåtelse av viss förnödenhet skall tillämpas även beträffande näringsidkaresuttag av förnödenheten ur sin rörelse, om ej regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer förordnar annorlunda. 8 § I den mån det är oundgängligen nödvändigt för atttillfredsstäl lande kontrollera reglering enUgt 7 §, får regeringen föreskriva att rätt att frambringa, tillverka, bereda eller använda eller att yrkesmässigt köpa eller sälja viss förnödenhet skall tillkomma endast den som av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer erhållit särskilt tillstånd. Om synnerliga skäl föreligger får regeringen meddelaförskrift som avses i första stycket jämväl när föreskriften är oundgängligennödvändig för att åstadkomma erforderlig hushållning med förnödenhet som avsesi 7 § första stycket. 9 § Regeringen får, utan hinder av vad i förfogandelagen(OOOO: 000) stadgas om förutsättningarna för lagens tillämning, föreskriva att nämn da lag skall tUlämpas i erforderliga delar, om det är oundgängligen nöd vändigt för att reglering enligt 7 § skall kunna genomföras. Förfogande som beslutas med stöd av första stycket fårendast ske hos näringsidkare. 10 § För att utjämna priserna på förnödenheter av sammaeller lik-arta slag, som införs till riket, eUer på förnödenhet, som införstill riket, och förnödenheter av samma eller likartat slag, som frambringaseller tillverkas inom riket, får regeringen, om så erfordras för att tillgodosebehov av förnödenhet som avses i 7 § första stycket, föreskriva att i vissafall avgift {clearingavgift) skall erläggas och i andra fall bidrag {clearingbidrag)skall utgå för förnödenhet, som införs till riket eller som frambringas ellertiUverkas inom riket. Clearingen skall ske enligt de grunder regeringenbestämmer. Om särskilda skäl föreligger får clearingen avse ävenförråd av förnödenhet som finns inom riket då förordnandet om clearing träderi kraft. 1977/78: 75 102 11 § Om det är nödvändigt för atttillgodose behovet av förnödenhet som avses i 7 § första stycket får regeringenföreskriva att avgift {pris-utjämningsavgift) skall, enligt grunder somregeringen bestämmer, erläggas för förnödenhet som förs ut ur riket. 12 s Om det är nödvändigt för attbegränsa förbrukningen av förnödenhet som avses i 7 § första stycket fårregeringen föreskriva att avgift {förbrukningsdämpande avgift) skall, enligtgrunder som regeringen bestämmer, utgå vid yrkesmässig omsättning av sådanförnödenhet. Föreskriften skall avse , dock längst en månad eller, omsärskilda skäl föreligger, längst . 13 § bestämmer hurijverskottsmedel, som kan ha uppstått vid clearing, samt erlagdaprisutjämningsavgifter och erlagda förbrukningsdämpande avgifter skallanvändas. 14 s Regeringen får meddelaföreskrifter om restitution av och befrielse från clearingavgift,prisutjämningsavgift och förbrukningsdämpande avgift. 15 §Har regeringen på grund av knapphet eller befarad knapphet på viss förnödenhet beträffande denna meddelat föreskrift enligt 7 eller 8 § kan ägare av sådan förnödenhet tiU ge in en till rege ringen ställd ansökan om inlösen av de förråd av förnödenheten, som han innehar. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer skall från detansökningen gavs in besluta huruvida staten skall inlösa förnödenheten förstatens eller annans räkning. Har föreskrift, som meddelats enligt 7 eller 8 §,i betydande mån begränsat ägarens möjlighel att tUlgodogöra sig värdet avförnödenheten och har föreskriften ej medfört endast ringa men för ägaren,skall regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förordna attförnödenhet, som ej skall lösas in, får av ägaren överlåtas eller användas utanhinder av vad som föreskrivits med stöd av 7 eller 8 §. 16 3 För förnödenhet som inlösesenligt 15 § utgår ersättning för kostnaderna för produktion eller inköp av detinlösta partiet samt för utgifterna för och lagring av partiet.Ersättning får dock icke bestämmas till högre belopp än som skuUe ha utgått omförnödenheten enligt förfogandelagen (OOOO: 000) avståtts tUl staten.Ersättning bestämmes av lokal värderingsnämnd, varom stadgas iförfogandelagen. 17 § Talan mot lokalvärderingsnämnds beslut föres hos riksvärderingsnämnden genom besvär.Förordnar regeringen med stöd av 18 § andra stycket förfogandeförordningen(OOOO: 000) att viss lokal värde-ringsnämd skall ha hela riket somverksamhetsområde, får regeringen dock föreskriva att tala mot den nämndensbeslut ej får föras. beslut får talan ej föras. 18 §Sedan lokal värderingsnämnds beslut om ersättning vunnit laga kraft mot staten, skall utanordna det fastställda ersättnings beloppet, om ej annat följer av 20 eller 21 §. Prop.1977/78: 75 103 19 § Ersättningsbelopp somfastställs av riksvärderingsnämnden utanordnas genast av i denmån ersättningen ej redan betalats enligt 18 § eller om annat ej följer av 20eller 21 §. 20 § Har någon till säkerhet förfordran panträtt i förnödenhet, som inlöses enligt denna lag, är han föreägaren berättigad att utfå sin fordran ur ersättningsbeloppet även omfordringen ej är förfallen tiU betalning. Detta gäller också den som har rättatt hålla kvar förnödenheten till säkerhet för förfaUen fordran samt säljarenvid avbetalningsköp. 21 § Ersättning för förnödenhetsom är utmätt skall utges tUl utmätningsmannen om borgenären begär det. Avserersättningen förnödenhet som är satt i kvarstad eller ligger underskringringsförbud skall, om part begär det, ersättningen utges tillöverexekutor för insättande i bankinrättning enligt bestämmelserna iutsökningslagen. 22 § Bevis, som myndighet förreglering enligt 7 § utfärdat om rätt att förvärva eller använda förnödenhet{ransoneringsbevis), får icke utbjudas till avyttring mot vederlag elleröverlåtas mot vederlag. Ej heller får sådant bevis överlämnas mot vederlag ipengar att användas av annan. 23 § Ransoneringsbevis får ickeheller utan vederlag överlåtas eller mot annat vederlag än pengar överlämnasatt användas av annan i andra fall eller på andra villkor än som föreskrivs avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. 24 § Näringsidkare får icke hellerutan vederlag till begagnande av annan överlämna eller ur sin rörelse taransoneringsbevis, som han mottagit i eller för rörelsen, annat än i denordning och på de villkor som föreskrivs av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. 25 § Ransoneringsbevis fåråterkallas av myndighet som utfärdat beviset eller av ombud för dennamyndighet om tilldelningen av beviset föranletts av oriktig uppgift eller omden, för vilken beviset utfärdats, enligt meddelade föreskrifter icke ärberättigad att inneha eller begagna beviset eller om särskUda omständighetereljest föranleder bevisets återkallande. 26 §Har ransoneringsbevis återkallats, skall innehavaren genast över lämna beviset till den myndighet som återkallat det eller, om annan myndighet angivits i beslutet om återkallandet, till denna myndighet. 27 § Har nägon för vilkenransoneringsbevis utfärdats erhållit flyttningsbetyg till utlandet, skall hanöverlämna beviset till den myndighet, som utfärdat det, eller till ombud fördenna myndighet. Avlider någon för vilken sådant bevis utfärdats, skaUdödsbodelägare eller annan, vilken har den dödes egendom i sin vård, skyndsamtöverlämna beviset till myndighet eller ombud som sagts. 28 § Vad i denna lag sägs omransoneringsbevis skall även gälla legitimationskort som utställts avmyndighet för att användas vid utdelning av ransoneringsbevis. Prop.1977/78: 75 104 Uppgiftsskyldighel m. mi 29 § I den mån regeringen eller myndighet som regeringenbestäm mer det föreskriver, skall var och en beträffande förnödenhet som avses i 7 § första stycket eller, oin föreskrift meddelats enligt 7 § andra stycket eller 8 §, beträffande förnödenhet som avses med föreskriften lämna uppgift om den mängd av förnödenhet han innehar. Meddelas föreskrift enligt 7, 8, 10, 11 eller 12 §, skallvar och en som yrkesmässigt frambringar, tillverkar, köper eller säljer eller iyrkesmässigt bedriven verksamhet använder förnödenhet som avses med föreskriften,i den mån myndighet som regeringen bestämmer det föreskriver och i enUghet medde närmare anvisningar myndigheten meddelar, föra de anteckningar angående sinrörelse som erfordras för kontroll av föreskriftens efterlevnad och tillmyndigheten eller dess ombud lämna skriftiiga uppgifter angående rörelsen. 30 § I samband med reglering enligt 7 eller 8 § av energii någon form skall var och en i den män regeringen eller myndighet som rege ringen bestämmer det föreskriver lämna de särskilda uppgifter och göra de avläsningar samt i övrigt vidtaga de åtgärder som behövs för regle ringens genomförande. Den som förfogar över lokal inom vilken ålgärd enligtförsta stycket skall vidtagas skall lämna den som skall vidtaga åtgärdentillträde till lokalen. 31 § För kontrollav att uppgift som infordrats enligt 29 eller 30 § är riktig och fullständigskall uppgiftsskyldig på begäran av länsstyrelse eller polismyndighet eller avannan myndighet som regeringen bestämmer tillhandahålla myndigheten eller dessombud handelsböcker, andra affärshandlingar och anteckningar som omnämns i 29 §andra stycket. 32 § För det i 31§ angivna syftet får undersökning göras av kontor, fabrik, butik, serverings-och lagerlokal, ladugård eller annat utrymme eller förvaringssiälle som denuppgiftsskyldige eller den som avses i 30 § andra stycket förfogar över. Vidsådan undersökning skall bestämmelserna i 28 kap. omhusrannsakan gäUa i tillämpliga delar. Myndighet som avses i 29 och 30 §§utövar därvid den befogenhet som vid husrannsakan tillkommer undersökningsledaren,åklagaren eller rätten. 33 § Vad sominhämtats med stöd av 2932 §§ får ej obehörigen yppas. VUe m. m. 34 § Har någon underlåtit att fullgöra skyldighet enligt26, 27, 29, 30 eller 31 § får eller annan myndighet som regeringen be slämmer förelägga den försumlige att fullgöra skyldigheten vid vite. Vite utdömes av länsstyrelse. 35 § Har någon tiUgodogjort sig energi, som är föremål förreglering enligt 7 §, i större omfattning än han haft rätt till eller erhåller någon efter misshushållning sådan förnödenhet utöver vad han tidigare haft rätt till, får myndighet som regeringen bestämmer ålägga honom att till staten utge särskild avgift {överförbrukningsavgifl) enligt grunder som regeringen bestämmer. Prop.1977/78: 75 105 Överförbrukningsavgiften skall erläggas av den som normaltär ansvarig för betalning av förnödenheten i fråga, men får enligt grunder somföreskrivs av regeringen, om fråga är om gemensam leverans av förnödenhetentitt flera slutliga förbrukare {kollektivleverans), fördelas på deslutliga.förbrukarna.