prop · G103105 · 1977-12-31 00:00:00 — Sådan information ingår ofta som ett led i störreprojekt och riktas t. ex. lill opinionsbildare, journalister ochvidarein-formalörer. Ett exempel utgör skriften Fakta om narkotika ochnarkotikamissbruk, eU annat stora delar av CAN:s verksamhet. Entredje typ av information är upplysningsverksamhet med syfte alt fä mottagarnaall ta avstånd från missbruk, Denna information är ofta grundad på fakta ommedlen och deras konsekvenser. Vissa typer av information kombineras med klaraställningstaganden mot användade av droger, medan annan information har en merneutral inriktning. 1många informationsprojekt kombineras alla eller ell par av de ovan nämndagrundtyperna av information. Ofta sker informationsinsatserna dessutom isamband med annan aktivitet, t. ex. uppsökande verksamhet. 3.2.4Redovisning av överläggningar med ungdomsorganisationer m.fl. Ledningsgruppenhar genomfört två överläggningar med ungdomsorganisationer som erhållit medelvia för informationsinsatsen Sammanlagt drygt 20-talelorganisationer deltog. Avsikten var inte att göra en heltäckande inventering avverksamheten utan all komplettera den bild som ges i SUR:s rapporter överinformationsaktiviielerna. Vidare har diskussioner förts med organisationernaom bl. a. mål och medel för och konkreta erfarenheter av informationsarbetet. Enöveriäggning har också hållits med SUR och andra myndigheter medinformationsansvar (CAN, , , ). 1 delföljande redovisas vissa erfarenheter från överiäggningarna. Enligldeltagarna i överläggningarna har en väsentlig förändring sketli informationen om beroendeframkallande medel. När larmrapporterna om narkotikabörjade komma var informationsinsatserna oplanerade ochsplittrade. En stor del av informationen var onyanserad och syftade till atthuvudsakligen varna för narkotika. Såväl informations- som debattklimatet är nuett annat enligt deltagarnas bedömning. De allmänna socialpolitiskabedömningarna har fått en mer framträdande plats. Vid en överläggningifrågasattes om orsaken lill denna förändrade attityd kan vara alt man nuskulle vara beredd alt godta en viss nivå på narkotikamissbmket, liksom detfinns en tendens alt acceptera nivån på alkoholmissbmket så länge den intestiger. Detta aktualiserar en diskussion om behovet av atl kartlägga kunskaperoch attityder när det gäller narkotika och narkotikamissbruk. finnsendast några smärre pilotundersökningar på området. Från flera håll föreslogsatt skulle ulföra regelbundnaopinionsmätningar om attityder till och kunskaperom drogmissbruk, liknande demSIDA utför beträffande u-landsbislånd. Viddiskussionerna om informationspolitiken framfördes att informationsåtgärderfrån ungdomsorganisationer och folkrörelser måste konkurrera med ett stort meni huvudsak torftigt kommersiellt kulturutbud. Deltagarnaansåg all kunskapen om de bakomliggande sociala problemen börjar bliförhållandevis allmän. Beredvilligheten att själv ta ansvar för att biståungdomar i riskzonen och aktivt engagera sig i praktiskt ungdomsarbete tycksdock vara mer begränsad, Deltagamavar eniga om att de bidrag som fördelas av har betytt mycketbåde för att utveckla informationsarbetet och för att intresseraorganisationerna för aktivitet på informationsområdet. När bidragenintroducerades innebar det att många organisationer aktivt börjadearbeta med drogfrågorna. För dem som redan hade drogfrågor på sill programutgjorde bidragen en välkommen förstärkning och en möjlighet att vidga aktiviteterna.Under den första liden användes medlen ofta till att utbilda personer inomorganisationerna och lill alt framställa fakta- och studiematerial. Enförskjutning har ägt mm som lett lill att allt fler organisationersöker bidrag till lokalt inriktade insatser där aktivitet och uppsökandeverksamhet har en framträdande plats. Fråganom "öronmarkta" medel lill viss typ av verksamhet diskuterades. a. att ell generellt utökat stöd lill ungdomsorganisationernafrån många synpunkter är att föredra. De specialinriktade medlen har dockden fördelen att en organisation kan arbeta med aktiviteter som inte resulterari ökat antal medlemmar eller höjd medlemsaktivitet. Bidragen ger ävenförhållandevis små organisationer möjligheter till betydande insatser. Så längede specialinriktade bidragen endast utgör en mindre del av en organisationsbudget kan handlingsfriheten behållas. Om verksamheten helt eller till stor delfinansieras med projektbidrag föreligger uppenbara risker för såvälorganisationens självständighet som dess kontinuitet. De flesta deltagarnabetonade atl det allmänna organisationsbidraget bör höjas i takt med despeciella bidragen. 3.2.4.3 Metoderoch medel i informationsarbetet Delframhölls vidare alt ungdomsorganisalionemas allmänna verksamhet har storbetydelse för deras möjligheter atl engagera och påverka ungdomar. Om enförening vänder sig till ungdomar som inle är knutna till eller engagerade iverksamheten, måste man först erbjuda en gemenskap, en aktivitet innan manmeningsfullt kan diskutera sociala frågor. Fleramenade att enbart faktainriklad information om droger och missbmk utanerbjudande av kontakt kan användas i begränsad omfattning när det galleri, ex.ungdomar i riskzonen. Kritik framfördes mot skolans traditionella undervisningi ANT-frågor. Den ansågs ensidig och splittrad, varigenom elevernas tilltrolill undervisningen minskar. Flera av de dellagande organisationerna hadeemellertid positiva erfarenheter av utvecklingsarbete inom skolansANT-undervisning. Faklabetonadinformation som betonar fariighet och risker med narkotika ansågs av någradeltagare kunna ha en direkt motsatt effekt än den som avsetts. En deltagareframhöll t. ex.: Delär inte kunskaperna om narkotika som är dåliga hos dem som börjar knarka ellerredan gör det. Det är snarare fråga om en brist på förankring eller trygghet itillvaron. Där hjälper det inte med aldrig så mycket fakta och information. Detär viktigare alt vi fär med ungdomar i vår verksamhet, all vi kan visa dem somär på glid utför alt deras sätt att leva på är dåligt, alt vårt är bättre. 3.2.4.4 Organissitionernasbehov av service i informationsfrågor Detfinns dock otvivelaktigt ett stort behov av specialinriktade kunskaper påmissbruksområdet. Många lärare, ungdomsledare och andra opinionsbildare harinle tillräckliga kunskaper och vill ha saklig information speciellt om medeloch missbruk. Deltagarnapekade framför allt på två typer av basfakta som behövs; - grundläggande information omdroger och missbruk samt sambandet mellan missbruk och olika sociala faktorer, - viss basinformation omsamhället och samhällsåtgärder. Det kan t. ex. i dagvara mycket svårt att fä fram uppgifter om antalet arbetslösa ungdomar, hurmånga barn och ungdomar som är placerade på institutioner, vad vissasamhällsåtgärder kostar osv. Sådana fakta används ofta av organisationerna ideras informationsverksamhet och bör vara lättillgängliga. Pågrund av spännvidden i de deltagande organisationernas inriktning och målsättningframkom inte något samlat förslag om var en faklabank, som skulle kunnatillhandahålla sådana uppgifter, skulle kunna föriäggas. De flesta ansåg, altvarje organisation behöver anpassa materialet efter sina värderingar. Bättrekontakt mellan olika organisationer är önskvärd och bör ske på så lokal nivåsom möjligt, kommunvis eller stadsdelsvis. De lokala avdelningarna skulle dåkunna samarbeta även med skola och kommunala nämn-der,menade deltagarna. Organisationersom erhållit bidrag från SUR skall efter genomförd verksamhet rapportera lillrådet. Rapporten bör bl. a. innehålla en bedömning av hur man lyckats med sininformationsverksamhet. SUR lägger stor vikt vid att organisationerna sänder inutförlig dokumentation och berättar vad som upplevts som positivt resp.negativt i arbetet. Däremot ställs inga krav på utvärderingar av vetenskapligart. motsatte sig atl utvärdering sker under förutsättning - att utvärderingen ses som ettled i det aktuella informationsprojektet - att organisationen personella resurser att genomföra en utvärdering. Detframhölls som fördelaktigt om någon utifrån som delar organisationensgrundvärderingar deltar i utvärderingsarbetet. Deltagarna ställde sig däremotskeptiska till utvärderingar utförda helt och hållet utifrån, t. ex. av någonmyndighet. Man menade alt utvärderingens främsta syfte bör vara all ta frampositiva och negativa erfarenheter av ell projekt och på så sätt sprida ökadmedvetenhet om arbelel inom i första hand den egna organisationen men även tillandra organisationer. Utvärdering innebär en form av resultatkontroll och ettbättre begrepp skulle därför vara uppföljning. 3.2.5Ledningsgruppens överväganden och förslag Tillledningsgmppen har inkommit flera förslag om informationsinsatsenLedningsgmppen har vall att rekommendera ett fåtal projekt av förhållandevisolikartad karaktär. 3.2.5.1Information på skolans område Fakta om narkotika och narkotikamissbmk presenterades föreslog fleralärare att en liknande skrift skulle ges ul med inriktning på gmndskollärareoch elevvårdspersonal. Inomramen för ledningsgruppens arbete har en redaktionsgmpp med företrädare förskolöverstyrelsen, h-nämnden, CAN, och andrasakkunniga fält i uppdrag atl utarbeta ett lättillgängligt material avhandbokskaraktär. bör ange hur lärare och annan skolpersonalpraktiskt skall arbeta för att förebygga missbruk i skolan. Boken bör också geförelag på hur skolpersonal kan handla när missbruk redan uppkommit. Målsättningenbör vara alt missbruksproblem i så slor uisträckning som möjligt skall lösasinom klassens ram. bör en studiehandledning utarbetas. Materialet skall också kunnaanvändas för t. ex. Hem och Skolaföreningar samt andra intresserade gmppen Skriftenbör ges ut i serie h-fakta. Av i åretsbudgetpro-posilion(1977/78:l00bil. 8)anvisade medel för h-nämnden föreslårledningsgruppen alt 300 OOO kr. avsätts för handboken. Förintroduktion av handboken och för att i övrigt möjliggöra ett djupareengagemang och en förbättrad information bland lärare i missbruksfrågor bör ibörjan av /79 en studiedag avsättas för lärarna på mellan- ochhögstadium samt gymnasium. Föratt samordna informationsinsatser om missbruksfrågor vid skolor med mellan- ochhögstadium samt gymnasium bör eftersträvas att en särskild kontaktlärare förANT-frågor utses vid resp, skola. Uppläggningen av samordningen kan lämpligendiskuteras vid studiedagen. 1ett längre tidsperspektiv föreslås i årets budgetproposition (bil. 12) en merfördjupad fortbildning av skolans personal om alkohol och andra beroendeframkallandemedel. av avses studielag bestående av tre personerfrån varje rektorsområde genomgå utbildning under vardera . De somgenomgått denna utbildning skall i fortsättningen medverka i fortbildningen iden egna kommunen. Ledningsgrupienhar markerat (se avsnitt 3.1.3) alt del inom skolan finns särskilda fömtsäUningarför förebyggande arbele. Ledningsgruppen föreslår, som framgår av avsnitt 3.1.4medel för försöksverksamhet med förebyggande arbete med särskild inriktning påskolan. Skolöverstyrelsenhar till ledningsgruppen inkommit med en ansökan som bl. a. innefattarinrättande av speciella tjänster för ANT-konsulenler vid länsskolnämnderna.Ledningsgruppen finner frågan angelägen men har vall alt i första handprioritera den ovan nämnda försöksverksamheten. Inom ramen för denna bör detdock finnas möjlighet au ställa medel lill förfogande för utveckling avlänsskolnämndernas ANT-verksamhet. medlenom 1,4 milj. kr. till försök med förebyggande åigärder anser ledningsgmppen atten mindre del kan anvisas för utvecklingsarbete, t, ex, för all organisera ochutpröva det föreslagna systemet med kontaktlärare eller vidare insatser frånlänsskolnämnden i ANT-frågor, 3,2.5.2Informations- och vidareutbildningskonferenser om narkotika Föralt samhället skall kunna möta narkotikamissbruket på ett effektivt ochändamålsenligt sätt är det nödvändigt med information om utvecklingen tillbreda grupper inom social- och sjukvården och inom annat samhällsarbete, t.ex. till fritidsledare, polis- och skolpersonal. För aU möta detta behovbör i varje län anordnas regionala konferenser där frågor omnarkotikamissbruket tas upp. Konferenserna bör omfatta 2-3 dagan De bör medutgångspunkt bl. a. i ledningsgmppens rapport föra ut kunskaper och metoderatt bearbeta missbmksproblem på olika nivåer. Ett annat viktigt mål bör varaatl främja samverkan mellan olika förvaltningar och huvudmän. Konferenserna börbelysa även andra missbruksfrågor än narkotikamissbmket. Konferenserna bör iförsta hand riktas lill personal inom sjuk- och socialvården. Om möjligt böräven företrädare för arbetsförmedling, fritidsförvaltningar m. fl. Ledningsgruppen föreslår atl i samarbetemed och anordnar konferenser medden ovan angivna breda inriktningen. Ledningsgruppen anser atldel är särskilt angeläget att lärare och elevvårdspersonal fåren ökad kontaktmed det arbete som bedrivs i missbruksfrågorna. Konferenserna bör i störstamöjliga omfattning läggas i anslutning till den föreslagna studiedagen imissbmksfrågor under /79 för att fä en samtidig bred regionalinformationsinsats. Inom olika vårdsektoreroch samhällsområden finns också behov av information som riktas till personaleninom speciella yrkesgrupper med särskilda metodikfrågor. Sådanainformationsinsatser fömtses ske inom ramen för resp. myndighels ellerhuvudmans ordinarie verksamhet. Inom missbruksvården finns dock ett anlalbehandlingshem och mindre institutioner där olika privata stiftelser ochföreningar är huvudmän. Del är önskvärt atl personalen även på dessainstitutioner får en vidareutbildning. Ledningsgruppen föreslår därför atlsocialstyrelsen arrangerar konferenser för företrädesvis personal vidbehandlingshem inom narkomanvården. Ledningsgruppen föreslåratl regeringen anvisar . till för anordnande av delsallmänna regionala konferenser för främst personal inom sjuk- och socialvårdoch dels särskilda konferenser/vidareutbildning för personal vidbehandlingshem. har inkommit förslag avseende bl. a. öppenvårdscen trål,familjevård samt informations- och upplysningsverksamhet, Förslagenär samordnade och syftar atl fä till stånd en helhetssyn på missbruksproblemen. Upplysningsverksamhetenavses att riktas dels till vårdpersonal, lärare, fritidspersonal, polis,personal vid arbetsförmedlingen m. fl., dels til) allmänheten. Enligt kommunenbör kunskapsförmedlingen ske med metoder som verkligen kommer åt människorsattityder och handlingsmönster. Delta kan ske genom att kunskapsförmedlingeninte bara blir teoretisk utan också får en känslomässig förankring. PåGotland fmns erfarenhet av ett liknande projekt om sex och samlevnad. Projektethade till syfte atl minska antalet aborter och oönskade barn. Under projektetsgång förekom mycket omfattande aktiviteter i form av studier, arbetsgrupper,mans- och kvinnoläger m. m. Projektet avslutades för sedan. Preliminäradata visar att antalet tonårsfödslar gått ned och att antalet såväl tidiga somsena aborter minskal kraftigt. Könssjukdomarna har minskat som dentotala nativiteten gått upp. Denna utveckling skiljer sig i mycket frånutvecklingen på andra håll i landet. Upplysningsverksamhetenavses omfatta en tidsperiod av tre ån samlasnyckelpersoner ur målgrupperna till veckokurser. Vidare ordnas särskildaveckoslutskurser. Allmänheten informeras genom studiecirklar, studiedagar,temakvällar m, m. Projektetbör fortlöpande dokumenteras och utvärderas. Kommunen bör vid genomförandel ochutvärderingen samråda med och andra berörda myndigheter, 3.2,5,4Utvärderingar och undersökningar om opinionsläget Samhälletsegna informationsinsatser och det stöd som ges till frivilliga organisationersinformation om alkohol, narkotika och missbruksproblem uppgår till betydandebelopp. Myndigheteroch organisationer har emellertid ofta begränsad kunskap om de olikamålgnippernas kunskaper och värderingar. Ledningsgruppen föreslår därför attsocialstyrelsens överväger möjlighetema att låtautföra regelbundna undersökningar om allmänhetens attityder till och kunskaperom beroendeframkallande medel. 1 undersökningarna bör hänsyn tas till denvidgade målsättningen för information som angavs bl. a. i den alkoholpolitiskapropositionen. Även förändringar av attityder till missbrukare 0(;h andrasocialt avvikande bör undersökas. När det gäller utformningen avopinionsundersökningarna bör nämnden samarbeta med BRÅ och NSI. Om möjligtböropinionsundersökningarna utformas på sådant sätt att intemationellajämförelser underiätlas. Ledningsgruppenföreslår vidare atl när del gäller lämpliga formerför utvärdering och presentation av enskilda projekt samråder med SUR, CAN,och . Innande föreslagna undersökningarna kan genomföras behövs visst utvecklingsarbete.Ledningsgruppen föreslår att nämnden planerar in sådana undersökningar i sinordinarie verksamhet. Ledningsgruppenvill slutligen erinra om att kommerati i samråd medbl. a. med initiera information och projektinsatser iförebyggande syfte. Nämndens arbete avser i första hand alkoholmissbruket.Åtgärderna får självfallet betydelse också i arbetet mot narkotikamissbruk. Detfinns anledning all efler något års verksamhet särskilt utvärdera nämndensmöjligheter att verka förebyggande jämväl i fråga om narkotikamissbruk. På siktär det naturligt att inle särskilja insatser mot olika typer av missbruk i denutsträckning som skett. Enav de allvarligare bristerna i samhällets åigärder mot narkotikamissbruket äreftersläpningen i vårdutbyggnaden. Ledningsgruppen har varit enig om atttyngdpunkten i arbetet måste läggas på atl initiera en förstärkning avlandstingens och kommunernas vårdresurser inom detla område. Som framgår avkapitel 2 och bilaga 2 har kommunerna framför allt redovisat behov av flerbehandlingshem, men det finns även behov av utökade öppenvårdsresurser på vissaorter. Nuvarandenarkomanvård har byggts upp . 1 en proposition tillriksdagen framhöll dåvarande socialministern att vård och behandling avnarkotikamissbrukare är ett medicinskl-sociall problemkomplex. Det var därförnödvändigt att medicinska och sociala insatser samordnades. Ansvaret för denmedicinska vården vilar enligt sjukvårdslagen på landsting och landstingsfriakommuner, medan ansvaret för den sociala sidan av vården vilar påprimärkommunerna i egenskap av huvudmän för socialvården. Föratt främja en snabb vårdulbyggnad var del enligl propositionen nödvändigt medekonomiskt stöd från staten. Vidare framhölls all behandlingen avnarkotikamissbrukare inte bara skall syfta lill all avbryta missbruket utanockså till att komma till rätta med orsakerna bakom missbruket.Rehabiliteringen måste i många fall bli en långvarig process och innebära ettmödosamt arbete för de olika vårdorganen som här måste visa stor förmåga tillsamordning av samhällets resurser. Propositionenanslöt sig till narkomanvårdskommiiléns uppfattning atl vårdorganisationenborde omfatta uppsökande verksamhet, öppen och sluten vård saml eftervård. Vårdenborde anordnas inom ramen för den befintliga social- ochsjukvårdsorganisationen. Existerande resurser var dock inte tillräckliga förattge effektiv vård till narkotikamissbrukare. Den uppsökande verksamheten varotillräckligt utbyggd. Möjligheterna att erhålla sjukhusvård och medicinskbehandling i öppen vård var begränsade. Tillgången på resurser för en fortsattbehandling och rehabilitering efler den medicinska vården var alltför knapp.Departementschefen förordade alt vårdorganisationen förstärktes rned särskildabehandlingshem, som jämsides med fortsatt behandling skulle fungera som ensluss tillbaka till samhället. Vidare föreslogs alt statsbidrag skulle utgåtill en vårdcentral i för unga narkotikamissbmkare. Riksdagenbeslutade i enlighet med förslagen. Statsbidragen till driftenav behandlingshem och inackorderingshem fastställdes till ett beloppmotsvarande högst av de styrkta nettokostnaderna. För /71angavs atl bidraget inte fick överstiga . per plats och ån Dettabelopp har senare successivt höjts och ulgör innevarande budgetår 47 000 kr.Del bidrag som utgår för inrättande av behandlings- och inackorderingshem(anordningsbidraget) har höjts från . per plats till 22 000 kn Statsbidragenlill driften av vårdcentraler fastställdes till högst av styrktaneUokostnader. 1januari 1978 fanns sammanlagt 182 statsbidragsberättigade platser ibehandlingshem för narkotikamissbrukare. Därutöver fanns ytteriigare ca 60 platserav liknande karaktär för vilka statsbidrag inte ulgår. Det står klart attnarkotikamissbrukarna söker sig lill behandlingshemmen i en utsträckning somlångt överstiger hemmens kapacitet. Den tveksamhet som har präglat huvudmännenssatsning på dessa särskilda narkomanvårdsresurser har förmodligen mångaförklaringar. Den kan bl. a. hänga samman med ovissheten om den framtidasociallagsiiftningen, förväntade omläggningar i statsbidragssystemet och ifråga om huvudmannaskapet. Ett ytteriigare skäl har varit att slatsbidragsnivåninte helt har följt kostnadsutvecklingen. 1 anslutning till ledningsgruppensregionala överläggningar har dock framkommit ett ökat intresse hos huvudmännenför en upprustning av denna del av narkomanvården. Som framgår av kapitel 2 ochbilaga 2 planeras nu ett betydande antal nya behandlingshem. Särskilda vårdcentralerför narkotikamissbrukare härefter hand byggts ut, i första hand i de störrekommunema. fanns 17 statsbidragsberättigade vårdcentraler. Enviktig resurs inom den öppna vården är de s. k. ungdomsmottagningarna. Sådanafinns f n. på 23 platsen Inomnarkomanvården förekommer också en omfattande försöksverk- samhetmed nya vård- och behandlingsformer. Statsbidrag till försöksverksamhet utgårbåde till kommuner och frivilliga organisationer. Inomden psykiatriska vården existerar i viss uisträckning särskilda kliniker elleravdelningar för narkoman- eller toxikomanvård. Flertalet narkotikamissbrukarevårdas emellertid tillsammans med andra patientgrupper inom den slutnapsykiatriska vården. Platsantalet vid de särskilda avdelningarna är f n, 470 ihela landet. Vidungdomsvårdsskolorna, barn- och ungdomshem samt barn- och ungdomspsykiatriskakliniker vårdas narkotikamissbrukare som inte har fyllt , F, n, finns 18ungdomsvårdsskolor med tillsammans ca 510 platser. Fem skolor med ca 175platser är särskilt inriktade på vård av unga narkotikamissbrukare.Narkotikamissbruk är en vanlig intagningsorsak vid ungdomsvårdsskolorna. Ävenvid åtskilliga vårdanstalter och inackorderingshem för alkoholmissbrukareförekommer ell visst inslag av narkotikamissbrukare. Slutligenbör också familjevården uppmärksammas i delta sammanhang. Sammantaget beräknasca 200 familjevårdsplatser finnas för missbrukare av alkohol och narkotika. Detkan här nämnas all ledningsgruppen har tagit initiativ lill ett särskiltprojekt inom familjevårdens område (se vidare kap. 5). 4.4Den särskilda narkomanvården - ledningsgruppens överväganden Missbrukarnasbehov av sjukvård omfattar i huvudsak akut- och korttidsvård.Narkotikamissbrukare kan fä kontakt med akutvården för atl de har någonsomatisk sjukdom eller skada eller för atl de behöver hjälp med exempelvisavgifmingen. Många kommer också till akutmottagningarna efter en överdosering.Kontakten med akutvården är för många missbmkare den första kontakten mednarkomanvården. Narkomanvården har i detta första led goda möjligheteratt skapaförtroende hos den vårdsökande och alt motivera missbrukarna fören långsiktigbehandling. En fömtsättning för att akutvården skall kunna fungera som en slussmot mera långsiktig behandling är ett väl utvecklat samarbete mellan akutvårdoch övrig vård. Detstigande opiaimissbmket har ökal efterfrågan på akut- och korttidsvård, bl. a.därför att abstinensbesvären under avgifmingen nödvändiggör ett intensivt slödtill missbrukaren. Personalresurserna vid akut- och kortlids-vårdsenheternamåste därför vara sådana att det är möjligt alt erbjuda intensiv behandling. Deregionala Överiäggningarna visade atl behovet av akulvårdsinsatser på de flestahåll kan tillfredsställas via den psykiatriska sjukvården. I storstädernafinns det behov av särskilda akulvårdsinsatser. Denförsöksverksamhet med tillnyktringsenheter som beräknas