prop · G103159 · 1977-12-31 00:00:00 — Utredningenhar diskuterat vissa utgångspunkter för ett organisationsförslag och anser atlorganisationen av vapenfri verksamheten bör vara sådan att den ger regeringenen god överblick över verksamheten. Organisationen bör vidare vara sådan attden ger möjligheter lill en god kontakt i vapenfrifrågor med vapenfriorganetför såväl den enskilde som andra myndigheter. Möjligheter bör också kunna gestill en god sammanbindning av utredningsförfarandel, uttagning av vapenfrialill viss tjänst och placering på utbild- 1977/78:159 65 ningsmöjligheler.Allmänhet, massmedia, organisationer och föreningar m. fl. bör vidare kunna fågoda möjligheter all få insyn i och information om vapenfriverksamhelen. Utredningenanser all de vapenfrias utbildning och tjänstgöring bör i huvudsak betraktassom en angelägenhet för totalförsvaret. Utredningen har därvid inte främst sellvapenfrlulbildningen som en "arbelsmarknadsange-lägenhet". Dennu delade departemenlsllllhörigheten för olika delar av vapenfri verksamhetenframstår enligl utredningen som mindre lämplig. Utredningen vill särskilt pekapå uppdelningen av budgetfrågor och de skilda vägarna för olika besvär ochklagomål från värnpliktiga och vapenfria. ocharbetsmarknadsstyrelsens vapenfrisekllon har ofla kontakt med sammamyndigheter, bland vilka kan nämnas värnpllklsnämnden, värnpliktsverkel,civilförsvarssiyrelsen, försvarets civilförvaltning och rätlsvårdsmyndighe-ler. Kontaktmed och upplysning till allmänheten, enskilda, massmedia, organisationer ochföreningar är en omfattande verksamhet för både vapenfrinämnden ocharbetsmarknadsstyrelsens vapenfrisekllon, var och en inom sitt område. bör en organisation för vapenfriverksamheten kunna skapas som undanröjerdel dubbelarbete som nuvarande kontakllinjer innebär. framstår det som väsentligt atl hela verksamheten sköts direktunder ell departement - som härigenom blir ensam besvärsinslans för allavapenfrifrågor - all sammankoppling av utredning, uttagning och utbildning avvapenfria åsladkommes saml all budget- och kostnadsfördelningsfrågorna lösesslutligt. Attav psykologiska skäl låta vapenfrifrågorna handläggas av annal departement änförsvarsdepartementet finner utredningen inte bärande. Utredningen framhållerall från vapenfria och deras organisationer har också erfarits all del som ärväsentligt för dem är hur sakfrågorna löses och all erforderiig samordning skerulan all äventyras av onödig organisatorisk uppdelning. Civilförsvarssiyrelsenberäknas utbilda huvudparten av de vapenfria och med det förslag utredningen nulägger fram kommer också den övervägande delen av de vapenfria all placerasinom civilförsvaret. Utredningen anser för sin del all samtliga vapenfrifrågorbör läggas under försvarsdepartementet. Enändrad organisation av vapenfriverksamhelen enligl de riktlinjer som här harangetts kan åstadkommas på olika sätt. Utredningen anser sig inte böra läggafram och förorda ett konkret förslag lill ny organisation av vapenfriverksamheten.Utredningen anser dock alt del finns sådana nackdelar med den nuvarandeorganisationen alt andra lösningar bör övervägas. Delta bör lämpligen göras aven särskild arbetsgrupp med företrädare för de berörda myndigheterna och medtillgång till särskild organisatorisk expertis. 5 1977/78. 1977/78:159 66 mening är del angelägel all dessa frågor tas upp till övervägandensnarast efler del alt utredningen har avlämnat sitt betänkande. Utredningenlar slutligen upp vissa medinflytandefrågor och informationsproblem. uppfattning är det viktigt alt de vapenfria i likhet med devämpliktiga och andra grupper i samhället har möjlighet alt föra fram sinauppfattningar och synpunkter. De former för medinflytande som tillämpasförsöksvis och som i avgörande delar också förordas av en särskild arbetsgmpp,som varit sammansatt av företrädare för både och devapenfria, synes vara en lämplig grund all bygga ell fortsatt medinflytande förde vapenfria på. Liksom bör de vapenfria ha möjlighet atl samverka medde värnpliktiga vid värnpliktskonferenserna. Utredningen vill peka på atlsärskilda medel kan behöva ställas till förfogande föralt medinflylandet skall kunna utvecklas på det sätt som är önskvärt. Formernaför medinflylandet behöver också regleras författningsmässigt. Det bör ankommapå att utfärda bestämmelser i frågan i sinatillämpningsbestämmelser till vapenfrilagstiflningen. Utredningenvill starkt understryka angelägenheten av atl information ges om den kommandelagstiftningen och dess övergångsbestämmelser. Utredningenpekar på atl del kan ha berott på bristande information all vissa av dem som hittillshar anmälts för vägran inte har ansökt om vapenfri tjänst. Behovet avinformation både om den nya lagstiftningen om vapenfri tjänst och omsanktionerna vid vägran - främst samhällstiänsl - ökar vid genomförandet av denya reglerna på dessa områden. Erforderiiga resurser måste enligt utredningenställas till förfogande för detta ändamål. Målsättningenvid utformningen av informationen börenligt utredningens mening vara all skapasådan orientering om och sådana insikter i den nya lagstiftningen atl sökandelill vapenfri tjänst och värnpliktiga som inle vill göra tjänst inomtotalförsvaret är medvetna om de nya reglerna för vapenfri tjänst och försanktionerna vid vägran. Kurserangående lagstiftningen torde enligt utredningen även behöva anordnas för personalvid värnpliktsverkel, vapenfrinämnden, och militäraulbildningsmyndigheler. Vapenfriulredningensförslag har fåll ett blandat mottagande under remissbehandlingen. Åtskilligaremissinstanser godtar förslagets huvudprinciper och lillslyrkerellerlämnardetutan erinran. 1977/78:159 67 sigemellertid avvisande lill vissa delar av förslaget och avstyrker att del läggstill grund för lagstiftning. Vissa remissinstanser intar en mellanställning.Från en del håll framhålls atl del är tveksamt om förslaget medför någonförbättring. De flesta remissinstansergodtar uiredningens förslag till vidgade möjligheter till vapenfri tjänst. Islort sett är del endasl ÖB, cheferna för armén, marinen ochfiygvapnet samtSveriges domareförbund och som vill alt de nuvarandeprinciperna behålls. Deflesta remissinstanserna anser i likhet med utredningen, atlIjänslgö-ringsmöjlighelerna bör utvidgas kraftigt. 1fråga om prövningsförfarandet är remissopinionen delad. Även om flera avremissinstanserna vill avskaffa prövningsförfarandet, är det ändock enövervägande majoritet som vill behålla någon form av prövningsförfarande. Uiredningensförslag till sanktionsformer vid vägran har lämnats utan erinran av flertaletremissinstanser. Förslaget lill införande av samhällstjänst som sanktionsformavstyrks av riksåklagaren, överåklagaren i åklagardislrikt,länsåklagarna i , saml / länoch tån, , hovrätten för ,brottsförebyggande rådet, statskontoret, JO, , saml Föreningen av de remissinstanser som har tillstyrkt uiredningens förslag har docklämnai vissa erinringar. 4.2Förutsättningar för vapenfri tjänst Riksåklagarenanser utredningens förslag välmotiverade. Vilka skäl man skall godta för ensärbehandling är en politisk fråga. Man bör enligl riksåklagaren emellertidalltjämt uppställa krav pä samvetsnöd i traditionell mening. Vid dennabedömning framhåller riksåklagaren att han har utgått från dels all kravet påallmän värnplikt måste uppfyllas, dels all man inle kan godta någon rälisolikhei,gmndad på alt de som konfronteras med problemet värnplikt tillhör olika grupper1 samhället. Överåklagaren åklagardislrikt finner att förslagetkan förväntas ge till resultat atl antalet lolalvägrare minskar. Överåklagareni åklagardislrikt finner förslaget i denna del vara väl ägnat att liggatill gmnd för ny lagstiftning. Länsåklagaren i finner all deändringar som har föreslagits i vapenfrilagen är i stort sett välbetänkta.Länsåklagaren anser dock att uttrycket "övervägt bruk av vapen" bordekunna återges mera lättfattligt och föreslår i stället "om bruk av vapenmot annan i vilken situation och för vilket ändamål som helsf'. Länsåklagaren tillstyrker de av utredningen föreslagna vidgade möjligheternalill vapenfri tjänst, men finner uttrycket "övervägt bruk av vapen"vara språkligt mindre lyckat och till sin innebörd tveksamt och svårtolkat. framhålleratl ur åklagarsynpunkt synes uiredningens huvudtanke, nämligen förhoppningenalt del genom vidgade möjligheter till vapenfri tjänst skall vara möjligt atlavsevärt nedbringa antalet vägransfall, angelägen. Förslagen synes också såutformade alt eventuellt återstående fall vid lagföring knappast ges utrymmeall framstå som offer på allmänpreventionens altare. Sveahovrätt finner all genom atl utforma förutsättningarna på föreslaget sätt harutredningen väsentligt vidgat möjligheterna för den enskilde att erhålla vapenfritjänst. Detla bör enligl hovrättens mening vara till fördel både när det gällerden principiella lösningen av vapenfriproblemet och när del gäller utformningenav hela rättssystemet på området. Hovrätten finner emellertid alt valet avordet "övervägt" inte närmare har diskuterats av utredningen. Enliglhovrättens mening kan del ifrågasättas om det täcker vad som åsyftas. Man kandiskutera om inte detta sker bällre genom att anknyta till självavärnpliktstjänstgöringen och som kriterium uppställa att "övning i bruk avvapen mot annan ej är förenligt med värnpliktigs allvariiga personligaövertygelse". I varje fall bör man enligt hovrätten söka finna enformulering som tydligare än den föreslagna klargör bestämmelsens innebörd.Enligl hovrättens mening leder ett genomförande av dessa delar av reformenuppenbarligen till dels atl fler blir berättigade till vapenfri tjänst, delsatl fler finner det möjligt och meningsfullt att söka dylik tjänst. Antaletpresumtiva lolalvägrare kommer redan genom dessa åigärder atl nedbringas. Hovrättenför anser all utredningen på ett förtjänstfullt sätl haromarbetat 1 i? vapenfrilagen angående villkoren för befrielse från värnpliktmen framhålleratt den föreslagna lydelsen av lagrummet inte ger tillräckligledning vid prövningen om tillstånd till vapenfri tjänst skall beviljas. Enligthovrättens mening kommer liksom f n. en prövning enligt förslaget all innebäraalltför mycket av tillfälligt och osäkert. Hovrätten kan godta utredningensförslag lill 1 S vapenfrilagen om prövningsförfarandet slopas. Rikspolisstyrelsenkonstaterar med tillfredsställelse atl utredningen har ersatt rekvisitet"djup samvetsnöd" i 1 J; lagen om vapenfri tjänst med den meratidsenliga och för rättstillämpningen sannolikt mera lättolkade formuleringen"övervägt bruk av vapen mot annan" ävensom alt benämningen"vapenfri tjänstepliktig" bytts ut mot del mindre värdeladdadeuttrycket "civiltjänslepliktig". SJ däremot förordar all benämningenvapenfri tjänstepliktig behålls. ansluter sig till utredningens grundsyn, enligt vilken vapenvägran börses som en personlig konflikt som i första hand bör lösas genom vidgademöjligheter till vapenfri tjänst. Utredningens förslag visar dock alt problemetmed vapenvägran inte kan mötas på tillfredsställande sätl ulan alt principernaför erhållande av vapenfri tjänst omprövas. En sådan omprövning låg inte inomutredningens direktiv men har ändå blivit en yttersta konsekvens.BroUsförebyggande rådet anser från denna utgångs- Prop.1977/78:159 69 punktatl förslaget atl införa en icke-slraffrällslig sanktion (samhällstjänst), somskall tillgripas mot den som vägrar värnplikt och inle har erbjudils vapenfritjänst, utgör en halvmesyr. I stället bör man spela med öppna kort och breddaförulsällningarna för vapenfri samhällstjänst så all den som förklarar sig avallvarlig övertygelse vägra värnplikt kan åläggas sådan tjänst. Härvid tordedel danska systemet erbjuda en tänkbar lösning. Enligl rådet bör den vapenfriasamhällstjänsten alltjämt framstå som ett undanlag från regeln alt värnplikt ären medborgerilg skyldighet. 1 den allmänna opinionen bör denna skyldighetunderstrykas och den värnpliktiges samhällsfunktion betonas. Man bör också medolika medel söka stimulera den värnpliktige atl fullgöra värnpliktsljänsl. SIDAanser atl utredningen genom sitt förslag till utformning av I § vapenfrilagenhar skapat en förutsättning för all uppnå ett av utredningsuppdragetshuvudsyften, nämligen likhet och rättvisa vid tillämpningen av lagen. SIDA serdet som positivt all föreslagen utformning av lagtexten vidgar möjligheternalill ett större hänsynstagande lill den enskildes personliga övertygelse. ÖBkan i princip dela utredningens resonemang i vad mån detta utmynnar islutsatsen alt "liksom f n. bör de fl vapenfri tjänst som på en tydligetisk grund vunnen övertygelse all det är omöjligt för dem atl medverka ivåldshandlingar. Del centrala för dem är etiken kring människolivet, medansamhällsskick, sociala, politiska och ekonomiska ordningar, nationernasinbördes förhållanden och väridssamfundets olika problem träder i bakgmnden".Enligl ÖB:s uppfattning vill emellertid utredningen vidga förulsällningarnaför tillstånd till vapenfri tjänst lill all omfatta även "dem som vunniten på klart ideella skäl grundad övertygelse om krigets och våldetsmeningslöshet, orättvisa och inhumanitet som social företeelse, men hos vilkentanken på det enskilda människolivet och dess okränkbarhet framträder mindrestarkt". ÖB menar att uiredningens förslag i detta avseende skulleinnebära alt allmänt politiska värderingar skulle kunna godtas som grund förtillstånd till vapenfri tjänst. Med den angivna definitionen borde deflesta normall reflekterande människor kunna anse sig uppfylla kriterierna förvapenfri tjänst. Även om utredningen förutsätter all sökande med selektivtgodtagande av deltagande i krig eller övervägt våld för egen del inle börmedges tillstånd till vapenfri tjänst, torde enligl ÖB:s mening gränsdragningeni det enskilda fallel mellan individualeliska och emotionella reaktioner samlsocialetiska (allmänpolitiska) och intellektuella övertygelser framstå såsomsynneriigen svårbedömd. ÖB vidhåller sin uppfattning alt för tillstånd tillvapenfri tjänst måste fordras synnerliga skäl. Med hänsyn härtill bör alltjämtendast starkt personligt förankrade individualeliska skäl kunna godtas somgrund för tillstånd till vapenfri tjänst. ÖB motsätter sig därför utredningensförslag att utvidga rätten lill vapenfri tjänst även på politiska eller socialetiskavärderingar och lill dem för vilka tanken på del enskilda människolivet ochdess okränkbarhet framträder mindre starkt. Prop.1977/78:159 70 flygvapnetdelar ÖB:s uppfattning. Chefenför armén motsätter sig utredningens förslag och föreslår att nuvarandeförutsättningar för vapenfri tjänst i allt väsentligt behålls. Chefenförmarinen anser det inte vara riktigt atl medge vapenfri tjänst för den som taravstånd från användning av vapen endast då frågan är om "övervägt bruk avvapen", t. ex. för den som endast förklarar alt han inle är beredd all somvärnpliktig i krig döda en annan människa. En sådan sökande kan alltså inletänka sig atl i en för nationen och därmed i princip för alla invånare aldrigså akut hotsituation med vapen i hand övervägt medverka lill skyddet avlandsmän. Men vederbörande kan i en annan kanske mera civilt betonadhotsituation acceptera tanken atl använda vapen för att döda i avsikt alt t.ex. skydda sig själv eller sina närmaste. Enligt chefens för marinen uppfattningbör villkoret för alt medge vapenfri tjänst vara att den personliga allvarligaövertygelsen att inte bruka vapen för all döda skall vara åtminstone teoretisktallmängiltig. Ordet "övervägt" bör inte införas i lagtexten. Chefenför marinen finner heller inle skäl att ändra det vedertagna begreppet"vapenfri tjänstepliktig". Värnpliktsverketavstyrker att "övervägt bruk av vapen" ges den av utredningenuttalade vidgade innebörden men biträder i övrigl vad utredningen har anförtför den precisering av fömtsäiiningarna, som har kommit till uttryck iförslaget lill ändring av 1 § vapenfrilagen. Förslaget om ändrad benämning tillciviltjänslepliktig avstyrks av värnpliktsverkel. Beredskapsnämndenför psykologiskt försvar finner atl utredningens förslag innebär en vissliberalisering av vapenfrilagen. Nämnden är medveten om all en sådan förändringkan innebära all problem vid handläggningen ökar. Den föreslagna formuleringentorde emellertid bättre än den nu gällande svara mot en allmänt omfattad syn pådenna fråga. En modifiering av formuleringen är motiverad inle minsl av denprincipiella synpunkten all samhället i en demokrati som vår bör gå medborgaremed en avvikande mening till mötes så långt det med hänsyn tillomständigheterna är rimligt och möjligt. Nämnden tillstyrker därför förslagettill ändrad formulering. Vapenfrinämndenär angelägen alt framhålla atl nämnden genom sitt remissvar inle lar ställningtill frågan huruvida, med bibehållande av den allmänna värnplikten, undanlagfrån denna plikt i form av tillstånd lill vapenfri tjänst kan eller bör göras istörre uisträckning än som sker enligl nu tillämpad praxis. Delta är enavvägningsfråga, i vilken vapenfrinämnden inte har anledning atl uttala någonmening. Uiredningens förslag innebär och syftar till en väsentlig utvidgning avmöjligheterna för värnpliktiga att 11 tillstånd till vapenfri tjänst.Utredningens lagförslag ger i och för sig föga ledning för frågan vad somfordras för att en värnpliktig skall kunna 11 tillstånd lill vapenfri tjänst. Idelta hänseende måste man främst lita till de motivutlalanden, variförulsättningarna närmare behandlas. Enligt vapenfrinämnden är det oklart vadutredningen egentligen åsyftar med distinktionen "övervägt" bruk avvapen. Nämnden vill beträffande uttrycket "övervägf' Prop.1977/78:159 71 framförasom sin uppfattning atl ordet ur lagteknisk synpunkt synes föga vägledande ochatl del i lagtexten knappast kan ges annan innebördan del har rent språkligt.Ett våld, som förutsattes stå i strid med den värnpliktiges personligaallvariiga övertygelse, kan svåriigen syfta på annat våld än sådant som denvärnpliktige har övervägt. Och ell icke övervägt våld synes inle rimligen kunnabetecknas som ett våld som slår i strid med någon övertygelse. Utredningenuttalar vidare alt vapenfri tjänst bör ges även sådana värnpliktiga, "somhar vunnit en på klart ideella skäl grundad övertygelse om krigets och våldetsmeningslöshet,orättvisa och inhumanitet som social företeelse men hos vilkatanken på det enskilda människolivet och dess okränkbarhet framträder mindrestarkt". Vapenfri tjänst bör i sådana fall dock erhållas endasl underförutsäuning alt uppfattningen om eget dellagande 1 våld och krig inle harselektiv prägel. De förutsättningar för tillstånd till vapenfri tjänst, somutredningen sålunda har föreslagit, Innebär enligt nämnden en förändring 1förhållande till nu gällande bestämmelser. Enligl nämndens uppfattning låtersig utredningens förslag i detta hänseende inte förenas med principen om allmänvärnplikt. har anfört tidigare följer av denna princip, allundantagsbestämmelserna skall vara så utformade all de kan vänlas varauppfyllda endasl av ell fåtal av de vämpliktiga. Att hysa "en på klartideella skäl grundad övertygelse om krigets och våldets meningslöshet,orättvisa och inhumanitet som social företeelse" torde inie vara ovanligtbland de värnpliktiga. Tvärtom förhåller det sig säkerligen så all de som hyseren annan inställning hör till undantagen. Nämnden vill här framhålla allvärnpliktiga, som har den i betänkandet beskrivna övertygelsen om våldelsmeningslöshet etc, mycket ofla flr sina ansökningar om vapenfri tjänstbeviljade. Deras inställning till personligt våldsbruk och till människolivetsokränkbarhet är nämligen ofta sådan atl de kan anses uppfylla vapenfrilagensvillkor för vapenfri tjänst. Frågan om tillstånd lill vapenfri tjänst har isvensk lagsliflning alltid varit avhängig av all bruk av vapen ulgören samvetsfråga för den värnpliktige. Även de i betänkandet redovisade utländskalagarna på området bygger med några fl undantag på atl bruk av vapen skallstrida mot den värnpliktiges samvete. Genom användande av uttrycket samveteeller sammansättning med detta ord 1 lagtexten, framhåller nämnden, betonasonekligen lagstiftarens mening, all den inställning till bmk av vapen, som kangodtas som befrielseskäl, skall vara av djupt personlig art. Att vapenbrukelanges utgöra en samvetsfråga för den värnpliktige synes, enligt nämnden,utesluta all andra värderingar än etiken kring del enskilda människolivet ochdess okränkbarhet tillmäles avgörande betydelse. Till utredningens uppfattningatt samvetet inte bör läggas till grund för språkbruk i en lagtext om dennaskall kunna tillämpas konsekvent och rättvist, må enligl nämnden anmärkas alldel ligger 1 sakens natur atl vilken formulering man än vill välja för allbeskriva den som bör kvalificeras lill vapenfri tjänst, formuleringen måstevara så allmänt hållen att den ger föga utrymme för någon exakt bestämning 1977/78:159 72 omen värnpliktig i det enskilda fallet uppfyller de angivna fömtsättningama. Vadnu sagts gäller således även den av utredningen föreslagna lagtexten. Enulmönslring av samvelsbegreppet bland villkoren för vapenfri tjänst skulleenligt nämndens mening förmodligen komma alt bland allmänheten uppfattas som enändring av reellt Innehåll. Med hänsyn till den sakliga Innebörd, som enliglvad nämnden har anfört kan tillmätas ett sådant begrepp, vill förorda all anknytningen lill samvelsbegreppet behålls 1 någon form.Enligl nämnden skulle I § vapenfrilagen förslagsvis kunna ges följande lydelse:"Om bruk av vapen mot annan på gmnd av värnpliktigs personliga allvariigaövertygelse strider mot hans samvete, äger han erhålla tillstånd all 1 ställetför värnpliktstjänstgöring fullgöra vapenfri tjänst". ,, luftfartsverket, , länsstyrelserna i Skaraborgsoch , civilbefålhavaren i Östra civilområdet, LO, /SR,Frikyrkoråd, , kristnaungdomsråd. Svenska missionsförbundets ungdom, ,och Föreningen har Inte något atlerinra mot uiredningens förslag 1 denna del. Domkapitleti stift Instämmer i utredningens förslag all låta begreppet djupsamvetsnöd ulgå ur lagtexten. Enligl är begreppet som objektivtkriterium oprecist och tillåter en alltför skiftande tolkning. Därtill kommer,att del som beskrivning av en persons inställning närmast svarar mot enreligiös livshållning och inte tillräckligt lar hänsyn lill de mycket skiftandemotiveringar, som kan ligga bakom en ansökan om vapenfri tjänst. Även begreppet"värnpliktigs personliga allvarliga övertygelse" tillåter olikatolkningar, men kan anses brukbart, då det sannolikt bättre svarar motflertalets sätt atl uttrycka sin Inställning. i stiftanser all borttagande av begreppet "djup samvetsnöd" och införandelav ordet "övervägt" före bmk av vapen gör villkoren klarare för allaparter. Domkapitleti finner det tillfredsställande att uttrycket djup samvetsnödföreslås ulgå. i finner Inte atl utredningensförslag i denna del leder till någon avgörande förbättring i nuvarande system. Universitets-och högskoleämbetet välkomnar alt utredningen framlägger förslag lill en nyformulering av I § vapenfrilagen och all förslaget bl. a. syftar till alt utökamöjligheterna alt fl vapenfri tjänst. Länsstyrelseni finner uttrycket "övervägt bruk av vapen" vara enklar och önskvärd precisering av den övertygelse som bör gälla enligt lagen.Enligt flr man bort tveksamheten inför spontana och behjärtadehandlingar för alt avvärja våld. Inställningen lill handlandet i en sådansituation skall inle vara diskriminerande. Den är något helt annal än en djuppersonlig övertygelse mot all bruka vapen på del sätt som krigets villkornödvändiggör. finner det också riktigt all villkoret om"djup samvetsnöd" ulgår. Begreppet samvete hör så intimt samman meddel egna. 1977/78:159 73 personligajaget och är så nära villkorat av delta, atl det varken kan beskrivas ellerfastställas eller ännu mindre bedömas av en utomstående. Del är därför mereller mindre omöjligt all värdera som ell något så när objektivt elleranalyserbart kriterium. Det bör därför inte heller vara med bland villkoren somuppställs för alt göra en avvägning i en känslig och för både samhället ochvederbörande person viktig fråga.