prop · G103105 · 1977-12-31 00:00:00 — Många av dessa, kanske , var då all anse som småmissbrtikare,vilka antogs inte ha förorsakat några sociala problem. S.k. tyngre narkotika förekom sporadiskt i länet. Att denna preparatgrupp skullebrutit in i saknades belägg för. Någon nedgång av missbruket i yngreåldrar hade inte märkts. Flertalet kända missbmkare var mellan . 1 socialkonsulenlensprotokoll från den senare överläggningen sammanfattas läget och behovet avinsatser i länet: Viden jämförelse med andra län kunde det ur priorileringssynpunkt vara rimligtanta atl ett akut behov av en särskild behandlingsinstitulion förnarkotikamissbrukare i inle förelåg. a. från Falköpingkunde dock tyda på att sådant behandlingsbehov förelåg för biandmissbrukare. Alternativalösningar till en länets egen behandlingsinstitulion för narkotikamissbrukarekunde vara en behandlingsriktad verksamhet på inackorderingshem för alkoholmissbmkare,alkoholpoliklinik med vidgad verksamhet eller abonnemang på platser av narkotikamissbmkare belägen i annat län. 1 detsenare fallet kunde flera kommuner samverka via kommunförbundets länsavdelning. 1Skaraborgs län kommer en arbetsgrupp med företrädare för bl. a.kommunerna, och kriminalvården - att vara verksam med ett försöktill en utvecklad och samordnad familjevård som avser personer över 18 år.Ledningsgruppen för narkotikafrågor hade tillstyrkt medel för verksamheten. Projektarbetetansågs automatiskt medföra att en bild erhölls av lägel i länet när det gälldenarkomanvårdens resursbehov. a. med anledning därav uppdrogs det åtarbetsgruppen att börja en diskussion kring narkotikafrågor; hur lösesde problem och de vårdbehov som dagens sammanträde givit vid handen faktisktfanns i . Våren1977 arrangerade (ej ledningsgruppen) en mindreöverläggning i . För att komplettera de uppgifter som framkom vidöverläggningen har socialkonsulenlerna i länet genomfört enutredning angående narkotikasitualionen. Samtliga 16 kommuner och övrigaberörda myndigheter i länet har erhållit en skriftlig enkät som kompletteratsmed rundringning. Isocialkonsulenlens utredning beskriver länspolisen narkotikasitualionen: Ifebruari 1977 tillsatte länspolischefen en regional enhet med uppgift attförstärka polisens insatser på narkolikaområdet. 1 denna enhet ingårrepresentanter från de olika polisdistrikten i länet. Kriminalinspektör ,, leder arbetet och totalt ingår 8 polismän i gruppen. Vidsammanträde uppgav Stålbom, atl han beräknade atl det fanns omkring200 narkotikamissbrakare i med omnejd. har missbmket ökaloch är utbrett över hela länet med undantag av de nordligaste delarna. Gränsengår ungefär vid en linje . enökning av narkotika tilltar även missbruket av läkemedel, främst Valium. Ävenbrottsligheten ökar i samband med behovet att skaffa pengar lill narkotika. Cannabis-haschfinns fortfarande och är vanligast förekommande. Centralstimulerande medel,främst fenmetralin och amfetamin, används företrädesvis av personer i 20-35-årsåldernoch särskilt av de kriminellt belastade. Kokainmissbruk förekommer bevisligen.Några bevis på atl heroin kommit in i länet har dock polisen ej kunnatfä. Stålbomanser det angeläget med en arbetsgrupp för den fortsatta uppföljningen avnarkotikasituationen i länet. Urnarkotikasynpunkt särskilt viktiga kommuner är , ochFilipstad, som bör representeras i denna arbetsgrupp. Isammanfattningen uppger socialkonsulenten: framgår, att narkotikasituationen i inte är särskiltoroande, även om missbruk av narkotika förekommer över hela länet med undanlagav den nordligaste delen. Enligt polisens uppgifter är narkotikamissbruketkoncentrerat till men även , , , Hagforsoch har nämnts. Någon nämnvärd ökning av missbruket sedan maj månadhar inte kunnat konstateras. FörKaristads vidkommande har som nämnts i inledningen en arbetsgrupp varittillsatt, vari ingått representanter för socialförvaltningen, skyddskonsulenten,polisen och länsläkarorganisationen. Grappen har redogjort för narkotikasitualioneni och redovisat sitt arbete till socialdepartementelsledningsgrupp för narkotikafrägor. har utarbetat förslagtill handlingsprogram, vari bl. a. ingår utbildning av personal på socialaavdelningen i narkotika och narkomanvård. eller någon av de andra kommunerna i länet har ansett att detfinns behov av behandlingshem för narkotikamissbrukare inom länet. Däremot harframkommit önskemål om ökade resurser för öppenvård och förebyggande insatser. Frånsjukvårdens sida har emellertid gjorts gällande alt det finns behov avbehandlingshem inom länet för att kunna bereda plats åt denarkotikamissbrukare som efler utskrivning från sjukhus är i behov av fortsattvistelse på behandlingshem. F. n, kan endast ett fåtal beredas plats påpsykiatriska klinikens avd, 55, Resten får vänta på plats vidbehandlingshem, belägna utom länet. Skyddskonsulenteni samt tre av de fyra tillfrågade assistenterna vidskyddskonsulentorganisationen i anser, alt det finns behov av ettsärskilt behandlingshem för narkotikamissbrukare. Ovanslåendeutredning är ej tillräckligt uttömmande för atl man skall kunna bedöma behovetav behandlingsinsatser inom . Till detta kommer alt socialacentralnämndernas och polisens uppgifter om missbrukets utbredning och antaletmissbrukare i länet skiljer sig frän varandra. Medanledning härav föreslås att utredningen följes upp med någon form av regionalsamverkan t, ex, genom tillsättande av en samarbelsgrupp som får till uppgift atlvidareutveckla behoven av resursförstärkningar inom narkomanvården i Värmlandslän. Delta arbele synes kunna ske inom ramen för den instilutionsplanering somkommer att påbörjas genom samarbete mellan kommunförbundetslänsavdelning i och . Påsamma sätt som i har socialkonsulenterna i län genomförlenutredning angående narkotikasituationen i länet som komplettering till en överiäggningfrån , Socialkonsulenternas rapport lill ledningsgruppen återges isin helhet (med undantag av vissa bilagor): Underhösten 1976 företogs på initiativ av en enkät rörande narkotikamissbraketi länet. Samtliga kommuner, polismyndigheten och företrädare för landstingettillfrågades om deras bedömning rörande miss-brakssitualionen. Det framkom därvidatt narkotikamissbruket i länet företrädesvis var koncentrerat lill dom tvåstörsta kommunerna . I de mindre kommunerna förekom,bortsett från tillfälliga incidenter, i och kommun,överhuvudtagel inte dessa problem. De tillfrågade uppskattade antaletmissbrukare i länet lill ca 200. Från såväl polisens som kommunernas sidabedömdes resurserna för mera långsiktig behandling otillräckliga. De endaresurser som fanns, utöver sjukvårdssidans, var två abonnerade platser vidbehandlingshemmet , en för Kariskoga kommun och en för Örebrokommun. Behovet av akulvårdsinsatser ansågs från såväl somkommunernas sida någoriunda väl tillgodosett. Enmotsvarande uppföljning av situationen under innevarande år har givit till resultat att läget bedöms som oförändrat. Från polisens sida har man visseriigen antytt alt inrättandet av permanenta narkotikagrupper medfört att man anser sig ha läget bättre under kontroll och möjligen kan detta ha resulterat i att nytillströmningen minskat något. Det totala antalet missbru kare bedömes emellertid ej ha minskat. Det kan i detta sammanhang nämnas att RFHL haft planer på atl inrätta ett behandlingskollektiv som skulle betjäna företrädesvis kommunerna tuna. 1 det underlag som man i samband med ansökan om förhandsbesked hos presenterat har antalet missbrukare i regionen bedömts till ca 400. IÖrebro län bedrivs, på initiativ av institutionsulredningen, ett projekt rörande planering av institutionsvården i länet, PPI-T (Projekt provplanering av institutionsvården i län). Behovet av institutionsresurser föranlett av narkotikamissbrak omfattas helt naturiigt också av detla projekt. PPl-T:s undersökningar visar att narkotikamissbraket är relativt omfattande, framför allt i åldersgrapperna De kontakter som tagits med de båda aktuella skyddskonsulentdistriklen,och , visar också på ett klart behov av insatser för gruppen narkotikamissbrakare. Detstår klart atl det i län finns behov av resurser för mera långsiktigbehandling av personer med narkotikaproblem. Del kan naturligtvis diskuteras huravidadetta behov skall tillgodoses genom insatser från ideella organisationer av typRFHL eller om det bör vara samhällets uppgift att helt svara för att behovettillgodoses. Oavsett på vilket sätt problemen löses torde det vara angelägetatt kommuner och landsting får ett reellt inflytande över verksamheten. I denmån ett behandlingshem inrättas t. ex. i RFHL:s regi kan ett sådant inflytandetillgodoses genom exempelvis styrelserepresentationen. Den siffra rörandemissbrukssituationen i länet som ovan angivits, ca 200 aktiva missbrukare, är naturiiglvisen uppskattning; den kan vara både högre och lägre. Erfarenheten talaremellertid för all den är högre. Det är naturiiglvis svårt att utifrånen bedömning av 200 aktiva missbru- käremera exakt ange ett vårdbehov beräknat i antalet platser, efiersom man harmyckel ringa kännedom om i vilken uisträckning de aktuella missbrukarna ärbenägna att underkasta sig någon vård. Örebrokommun har under ledningsgruppens arbete ansökt om medel för planering och igångsättandeav öppenvårdsprojekl. Projektet riktar sig lill arbetslös ungdom mednarkotikamissbruk eller andra svårare sociala problem. Genom en uppsökande och kontaktskapandeverksamhet kommer ungdomar alt erbjudas socialkuraliva insatser, särskildaberedskapsarbeten, fritidsaktiviteter, studie och gruppträning etc.Ledningsgruppen har utverkat . för planering och igångsättande samlföreslagit atl ytteriigare statsbidrag skall utgå för detta projekt. Västmanlandslän har, enligt vad ledningsgruppen erfarit bl. a. vid regional överläggning, ihög grad drabbats av den ökning av narkotikamissbruket som förekommit utanförstorstadsregionerna under det senasie decenniet. Närheten till ochdet centrala läget i förhållande till distributionsvägarna har spelat storroll i denna utveckling. I jämförelse med övriga län hade under år1976 det största antalet gulsolspatienler med narkotikabakgrund i förhållandetill befolkningsunderlaget. Dettunga narkotikamissbruket är etablerat i kända narkotikamissbrukare är 150-200 personer. Socialförvaltningeni uppskattar att det dessutom finns 400-500 personer som missbrukarcannabis och andra droger sporadiskt. Gulsot till följd av narkoUkamissbruk harförekommit i ovanligt stor omfattning i kommunen. rapporterades180 fall mot normalt 15-20. Narkotikamissbrukförekommer också i , , , Sala, och Hallstahammar.Dessa sex kommuner redovisar mellan 10 och 30 lunga narkotikamissbrukare var.Dessa kommuner har också rapporterat stora problem med alkoholmissbruk. ,, och har rapporterat att man inte har någranarkotikaproblem. Behovetav behandlingsresurser för missbrukare är mycket stort inom länet. Samtligakommuner har redovisat behov av en fast kontakt med något behandlingshem. Vid överiäggningeni beslutades att ledningsgruppen skulle följa planeringen av vårdulbyggnadengenom del s. k. narkolikaulskottet. Delta utskott är ett samarbetsorgan inarkomanvårdsfrågor som bildades på initiativ av länsläkaren år 1976.Utskottet beslår av företrädare för olika myndigheter och organisationer som isitt arbete kommer i kontakt med narkotikamissbrukare. Ledningsgruppenutverkade efter ansökan frän narkotikautskottet . för ettsamarbetsprojekt i . Syftet med projektet är alt; - beskriva avgiftningsproblemaiikeni länet samt behovet och utformningen av nödvändiga avgiftningsresurser - beskriva behovet avbehandlingshem i länet samt i samband därmed följa de planer som finns påinrättandet av ett behandlingshem i genom RFHL:s lokalavdelningi - beskriva hur avgiftning ochbehandlingshem skall kopplas till öppenvården och den primärkommunalasocialvården. Målsättningenär att länets samtliga kommuner skall få tillgång fill såväl akutvård som olikatyper av behandlingshem. I detta arbete kommer inte endast företrädare för deolika socialförvaltningarna eller andra vårdande myndigheter att delta utanockså representanter för arbetsförmedling, försäkringskassa, skola, fackligaorganisationer, anpassningsgrupper etc. Genom denna uppläggning hoppas man attredan i planeringsskedet få i gång ett konkret samarbete mellan berördamyndigheter och organisationer. ingår vidare ett utvecklande av verksamheten inom narkolikautskoUei.Via olika samarbelsgrupper förbereds försöksprojekt av olika karaktär.Försöksprojekten kommer dels att omfatla försök med olika vårdformer som t. ex.mindre kollektiv, dels vara inriktade på skolan, dels skapa arbetstillfällenför f d. missbrukare inom den ofTenlliga sektorn. Genomdenna projektverksamhet kommer således ett antal åtgärder alt vidtas mot narkotikamissbruketi länet. Projektet har en ledningsgrupp bestående av förtroendevalda frånkommuner och landsting. Vidsidan av delta samarbelsprojekt har flera av länels kommuner förklarat sig varaintresserade av att abonnera platser på Vallmotorp, ett behandlingshem iSödermanland, som kommer atl utöka sitt platsanlal från 20 lill 40 platser. Viden första överiäggning i var ett 10-tal av länels 15 kommunerrepresenterade. Följande åtta kommuner redovisade någon form avnarkotikamissbruk: , , , , , , och Boriänge.Missbruket är koncentrerat lill , och . Missbrukarna rörsig i stor utsträckning mellan dessa tre kommuner. Boriänge bedömer antalettunga missbrukare lill ca 100 personer. har kontinuerligkontakt med 20-talet missbrukare. placerades tio missbrukare påbehandlingshem. I dominerar biandmissbruk. Av ungefar 20 biandmissbrukarebedöms 4-5 som vårdbehövande. I finns 10-15 ungdomar som av och tillmissbrukar narkotika och alkohol. placerades en missbrukare påbehandlingshem. 1 och bedöms antalet missbrukare till 20 resp. 10.Det rör sig huvudsakligen om blandmissbrak. Övriga kommuner som redovisatmissbruk uppger att det mera rört sig om enstaka missbrukstillfällen. Ytteriigareen överiäggning genomfördes i ledningsgruppens regi. Vid överiäggningendiskuterades behovet av behandlingsresurser i länet. Av socialkonsulentensrapport från överläggningen framgår att det finns behov av enbehandlingsmöjlighet inom . En arbetsgrupp har bildats meduppgift alt undersöka hur denna möjlighet kan tillskapas. I första hand avserman ta kontakt med och undersöka föratsältningarna för samarbetemellan länen. Arbetsgruppen skall också ta upp diskussioner om placeringar påStora , ell inackorderingshem för narkotikamissbrukare beläget i Boriänge.F. n. rekryterar Stora inte i någon större uisträckning missbrukare frånKopparbergs län. Före beräknas arbetsgruppen lägga fram ettförslagom hur narkomanvården i länet bör organiseras. Tiokommuner deltog i ledningsgrappens regionala överiäggning i . Sjukommuner, , , , , , och ,redovisade narkotikamissbruk. Övriga kommuner, , ochOvanåker, uppgav all man inle har några påtagliga problem med narkotikamissbruk.Omfattningen av missbruket i de kommuner där narkotika förekommer kunde inlepreciseras. bedömde att ett 50-tal ungdomar röker hasch i kommunen.Dessutom finns ca 10 tyngre missbrukare. I gjordes senare underhösten en kartläggning av missbrakets omfattning, vilket resulterade i alt manupptäckt ungefär 200 narkotikamissbrakare. 169 bedöms som helt säkra fall. bildades en arbetsgrupp med uppgift atl utredabehovet av och föratsältningarna för att starta ett behandlingshem i länet.Arbetsgruppen har tillställt ledningsgruppen sin utredning där man säger Motbakgrund av inhämtade upplysningar har ( ) arbetsgruppen funnit att behov av tehandlingshemför narkotikamissbrukare i måste anses klart dokumenterat. Grappenhar som ett första led i en uppbyggnad av behandlingsresurser för narkotikamissbrakarei länet ansett sig vilja förorda ett behandlingskollekliv med 10-12 platser föriagttill kommun eller dess närhet eftersom narkotikaproblemen måste ansesvara mest uttalade i Gävle-Sandviken-området. Hela länet skall emellertidutgöra upptagningsområde. Även om del dokumenteradeunderlaget i och för sig talar för behov av flera platser i behandlingshem ängruppen föreslagit kan man i nuvarande läge inte med tillräcklig grad avsäkerhet bedöma hur många som kan antas utnyttja denna behandlingsinsats.Dessutom talar all erfarenhet för att sådana behandlingshem inte bör vara förstora. Förslaget ligger alltså i linje med socialutredningens uppfattning omlämplig storlek på socialvårdens institutioner. Regeringens ledningsgruppför narkotikafrågor har under hand skriftligen informerats om denbehovsinventering som företagils och enligt muntliga uppgifter tillsekreteraren i arbetsgruppen har ledningsgruppen ansett alt det föreligger ettklart konstaterat behov av behandlingshem inom län.Ledningsgruppen är emellertid angelägen om atl samverkan etableras överlänsgränserna eftersom det torde vara svårt att i vart fall i nulägetåstadkomma behandlingsresurser i alla län. Företrädare för ledningsgruppen kontakt med förordat att man skall undersöka möjligheternatill samverkan mellan och . Om behandlingshemmet somföreslagits placeras någonstans i underiätlas alltså en sådansamverkan. Gruppenhar beträffande huvudmannaskapet funnit det lämpligt alt föreslå attlandstinget ikläder sig ansvaret för behandlingshemmet eftersom ingen kommunbedöms ha underiag att själv driva ett sådant. Missbrak av beroendeframkallandemedel måste ses som eU sammansatt socialt och medicinskt problem. Medlandstinget som huvudman möjliggörs ett snabbt och smidigt utnyttjande avvårdresurserna vid uppkomna akuta vårdbehov. Erforderiig sjukhusvård kan därvidutan tunga administrativa rutiner avlösas av fortsatt rehabilitering påbehandlingshemmet, i intim samverkan med den vårdbehövande,hemkommunen och . Ett landstingsdrivet behandlingshem ger dessutomen naturiig anknytning lill övriga resurser i fråga om skyddadeverksläder, yrkesutbildning m. m. attett behandlingshem för narkotikamissbrukare med 10-12 platser bör anordnas iGävleborgs län med som huvudman och med primärkommunerna somabonnenter, attstyrelsen för behandlingshemmet fär en så bred representation som möjligt, medföreträdare för , kommuner, fackföreningsrörelsen, RFHL etc, atthemmet tillförsäkras långt gående autonomi så all personalen tillsammans medklienterna själva kan utforma vårdinnehållet, attall personal deltar i vårdverksamheten och att så långt möjligt sammalönesättning tillämpas för vårdpersonalen saml atllandstinget utreder förutsättningarna alt förvärva "Lundgrenska"fastigheten i eller annal lämpligt objekt för anordnande av behandlingshemför narkotikamissbrukare i och därefter ingår medansökan om förhandsbesked till . Narkotikamissbrukförekommer i varierande omfattning i länets större kommuner, enligt vad somframkommit vid ledningsgruppens överiäggning. Biandmissbruk dominerar varvidmissbruk av alkohol och cannabis är vanligast. Vid den regionala överläggningenrapporterade polisen alt missbruket ökal i omfattning och allinslaget av tyngre narkotika, som centralstimulerande medel, förekom i alltstörre uisträckning. Sundsvallär den kommun i länet som har det största narkotikamissbruket. Ingasvåra narkotikamissbrukare bor i kommunen. Del finns dock en ganska stor grappsom tar vad som finns att fä på marknaden i form av stimulantia. 'Narkotikaepidemier' kommer ibland, men få missbrukare fastnar i missbruk. Hosbiandmissbrukare finns ett ganska stort behov av stöd ochhjälp som inte behöver innebära vistelse på behandlingshem utan i ställetinsatser på skolans område, inom fritidssektorn och på arbetsmarknaden. Detviktigaste just nu är att klara sysselsättningen. Polisenuppskattar att det i finns ett 20-lal injicerande missbrukare samt ca200 personer som röker hasch. har inga kända fall av rentnarkotikamissbruk, däremot förekommer biandmissbruk bland ungdomar. Härnösandhar enligt RFHL:s lokalavdelning på orten haft ett omfattande narkotikaproblem.Avdelningen räknade antalet narkotikamissbrukare och fann 150 personersom missbrukade narkotika. Enligl avdelningen har många av dessa flyttat tillÖstersund där tillgången på narkotika är större. Narkotikamissbruket iÖrnsköldsvik är begränsat till ett 20-tal personer som missbrukar cannabis och centralstimulantia.Timrå och Ange rapporterar att man inte kommit i kontakt med någranarkotikamissbrukare. Förvården av missbrukare utnyttjas förutom socialbyråerna, alkoholpolikliniker,psykiatriska kliniker, frivården samt olika lonårshem. Flera av kommunernaplacerar vidare missbrukare i familjevård. ,, och Ange anser att det finns behov av behandlingshemsplatser.En stiftelse bestående av ideella organisationer förbereder sedan ett årinrättandet av ett behandlingshem. Gälegården i kommun, med 18 platser.Behandlingshemmet skall arbeta efter miljölerapeutiska principer och skall i förstahand svara för de behov som finns i länet av behandlingshemsvård. Verksamhetenberäknas kunna starta . Då behovet av fasta behandlingshemsplatser ilänet är mindre än det totala antalet platser kommer även kommuner utanförlänet att ha möjlighet att abonnera platser. Följande kommuner har visatintresse för abonnemang: , , , , ,, och . Vidare kommer kriminalvården att abonnera tvåplatser. Narkotikamissbraketi är huvudsakligen koncentrerat lill och . 1båda kommunerna är biandmissbruk dominerande men även renodlatnarkotikamissbruk förekommer. Vid ledningsgrappens regionala överiäggningrapporterade kommun atl narkotikamissbruket stabiliserats och mantycker sig ha noterat en viss tillbakagång. Ilänet finns ett behandlingshem som drivs av . Vidare finns ettantal behandlingskollektiv, familjevårdshem och fosterhem som huvudsakligen taremot missbrukare från storstadsområdena. Övrigakommuner i länet, , , , , och Bergrapporterade att missbruk förekommer sporadiskt. Missbrukarna kommer tillstörsta delen från kommuner utanför länet och är placerade i familjevård elleifamiljekollektiv. Placerande kommuner meddelar sällan värdkommunennär någon placerats i familjevård. Flera kommuner har därför önskat få enklarare bild av omfattningen av denna verksamhet. Ledningsgruppen har tagitinitiativ till alt bilda en speciell projektgrupp i länet för att genomföra enkartläggning och utveckling av familjevården (se kap. 5). Genom detlafamiljevårdsprojekt kommer de mindre kommunernas behov av vård för missbrukareatt tillgodoses. Förbehandlingen av missbrukare utnyttjar och Frösö sjukhus iÖstersund, RFHL;s kollektiv, Trollängens behandlingshem samt Öbergabehandlingshem i . Östersundoch har redovisat behov av behandlingshemsplatser. Då underiaget harbedömts vara för litet för inrättande av ett eget behandlingshem för regionendiskuterar dessa två kommuner atl abonnera fasta platser på det planeradebehandlingshemmet i Ange. Förutombehandlingsinsatser har båda kommunerna främst rapporterat behov av arbetsmarknadsinsatser. Narkotikamissbruketi Västebotlen är koncentrerat till . Vid ledningsgruppens regionalaöverläggning i rapporterade kommun; Alkohol-och narkotikamissbruket har kartlagts, varvid man fann 30-50 missbrakare av centralstimulantia.200-300 personer använder cannabis men inget heroin finns. Missbrukarna är iåldern . Bostadsbristen i är svår, och det finns eU behov avmöjligheter till kollektivt boende. I kommunen finns inga speciella behandlingsresurserför narkotikamissbrukare. Information om missbruksproblem skulle behöva gestill samtlig sjukvårdspersonal. Antalet socialassistenter skulle behöva utökas.Sjukvårdsresurser för avgiftning finns, men man har enbart fåll in ett fåtal narkotikamissbrukare. Påtonårshemmet i förekommer mycket missbruk bland de intagna. Tonårshemmenhar dock inte resurser att klara missbruksproblemen. I kommunen finns ingetbehov av ett eget behandlingshem för vuxna missbrukare, men däremot bör en förstärkningav vårdresurser för ungdomar diskuteras. ,och rapporterade att narkotikamissbruk förekommer. Man haringa problem med de egna ungdomarna i kommunerna. Ungdomar med missbmksproblemfinns emellertid i de familjevårdshem, där placeringar gjorts framför alltfrån . ,, , , , , och Vilhelminarapporterade att man inte har några narkotikaproblem.