prop · G10319 · 1977-12-31 00:00:00 — Styrelsen framförvidare att det bör övervägas att som grund för lönsamhetskriteriet lägga resultateti jordbruksföretag som har väl utnyttjade arbets- och kapitalresurser och en iövrigt frän samhällets synpunkt lämplig resurskombination. 1 fråga omstrukturrationaliseringen framhäller styrelsen att den från samhällsekonomisksynpunkt Prop.1977/78:19 156 bästa lösningen bör eftersträvas. Detta innebär att måletför rationaliseringsverksamheten bör sättas högre i områden med godaförutsättningar för jordbruksproduktion medan minimikraven alltid måste varauppfyllda i andra områden. Styrelsen framhåller vidare att statligt stöd för tillskottsförvärvav skogsmark och till investeringar i vissa markanläggningar bör kunna lämnasalla lyper av företag oavsett om sysselsättnings-och inkomstkriteriet äruppfyllt. Övertagande av befinttiga garantilån vid nyetablering påen begränsat utvecklingsbar brukningsenhet anser lantbruksstyrelsen bör medgesendast om särskilda skäl föreligger. i framhålleratt stöd till yngre brukare på begränsat utvecklingsbara företag bör lämnasrestriktivt. Lantbruksstyrdsen anser att kravet på yrkeskunskaper börställas högt framför allt vid nyetablering. Liknande synpunkter framförs avSveriges , länsslyrelsen i och . LRF framhåller att yttre rationalisering ävenfortsättningsvis ofla mäste vara en förutsättning för statligt stöd. Det kannämligen inte ligga i jordbrukets långsiktiga intresse attrationaliseringspolitiken tillämpas så att en önskvärd strukturrationaliseringförsväras. De regionalpolitiska aspekterna på strukturpolitiken måste dockbeaktas. Förbundet anför vidare i fråga om avvägningen mellan denföretagsekonomiska och den samhällsekonomiska aspekten pä investeringar, att deexempel som utredningen angett inte är entydiga. Vidare framhålls att desamhällsekonomiska synpunkterna vid bl. a. struktur- och marknadsbedömningarsä långt möjligt bör preciseras i riktlinjerna för rationaliseringsverksamheten.LRF anser att länegaranti och bidrag bör kunna utgä till grund-kalkning ochtäckdikning. Lantbruksstyrdsen framhälleratt bidragets storlek bör anpassas med hänsyn till jordbruketsförutsättningar. De föreslagna bidragstaken förutsätts avse ekonomibyggnader.Sveriges anser att bidrag endast bör utgå i särskildafall. I stället bör lån med uppskjuten ränta lämnas även till investeringar ianläggningstillgångar. Flera länsstyrelser framför att maximibeloppen för bidragbör ökas och lägsta bidragsbelopp sänkas till . Liknande synpunkterframförs av LRF. i anser att bidrag bör utgårill dikning och täckdikning utan annan prövning än att marken skall vara brukningsvärdpå lång sikt. i framhåller att det regionalarationaliseringsstödet även bör omfatta . Särskilt regionalpoHliskt jordbruksstöd. Remissinstansernatillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Länsstyrelserna i norraSverige och i vissa andra delar av landet anser det särskilda regionalpolitiskajord- 1977/78: 19 157 bruksstödet värdefullt för att i sysselsättningssvagaområden främja näringslivet. Länsstyrelserna i , , ,och anser att stödformen liksom skärgärdsstödet böromfatta även andra verksamheter, som kan bedrivas i kombination med ettjordbruksföretag. Liknande synpunkter framförs av lantbruksstyrelsen,delegationen för glesbygdsfrågor och Svenska lanlarbelareförbundel. Vissa länsstyrelser anser att länsstyrelserna börfastställa de områden i vilka stödet skall kunna utgå. Länsplaneringen anses ide flesta fall kunna utgöra underlag för länsstyrelsernas beslut. Även LRFanser att länsplaneringen bör kunna utgöra tillräckligt beslutsunderlag.Länsstyrelsen i anser att bör ha ansvaret förden nya stödformen. Flera remissinstanser framhåller att övre gränsen förbidrag bör höjas. Lantbruksstyrelsen anser att om särskilda skäl föreligger börbidrag kunna lämnas med högst . i Väslernorrlands länanser att bidrag bör kunna utgå även för djuranskaffning. LRF anser att kravetpå kompletterande sysselsättning i de fall sysselsättningen på det egnaföretaget inte är tillräcklig bör utgå. Flera remissinstanser bedömer att stödet kommer att krävastörre anslag än vad utredningen angett. Lantbruksstyrelsen uppskattar medelsbehovetför bidrag till 10 milj. kr. och behovet av lånegarantiram till 10 milj. kr.Styrelsen framhåller även behovet av personalförstärkning med en handläggareför varje nämnd som bedöms få regionalpolitiskt stöd av någon omfattning. 5.3.4 Investeringssubventioner som alternativ tillhögre produktpriser Endast ett fåtal remissinstanser framför synpunkter pä investerings- subventioner. Statens jordbruksnämnds konsumentdelegation, LO, KF och SPK anser att invesleringssubventioner och andra riktade åtgärder i ökad utsträckning bör prövas som alternativ till prisökningar. 5.3.5 Grunderna för prisstödet till jordbruket i norraSverige Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningens förslag eller lämnar dem utan erinran. Lantbruksstyrdsen anser att områdesindelningen ochprisstödets storlek bor ses över med hänsyn till kostnads-och produktionsutvecklingen. LRF anser att prisstödets storlek bör ses över engång . När pristilläggen fastställs bör skälig hänsyn tas till den sämreföretagsstrukturen i norra . Vid nästa höjning av pris-ttlläggen börpristillägget för mjölk i områdena 1, 4 och 5 jämkas något uppåt liksompristillägget för kött i område 3. LRF föreslår även vissa ändringar i gränsdragningen mellanolika områden. Prisområdesgränserna för mjölk bör ändras på så sätt att 1977/78:19 158 västra delen av samt och socknar iDalarna överförs från område 2 till 1. I bör dessutom ,och församlingar överföras frän område 5 till 4 och iGävleborgs län från område 4 till 3. Länsstyrelserna iKopparbergs och har framfört synpunkter pä områdesindelningensom ansluter sig till LRF:s förslag. I vissa områden i , , ,och län utgår personliga pristiUägg. LRF anser att samtligaproducenter inom dessa områden bör få pristillägg. Liknande synpunkterframförs av i län. För att göra det möjligt att i fortsättningen ta hand omutslagshöns i norra föreslår LRF att transportbidrag bör utgå i de fyranordligaste länen. Vidare anser förbundet att prisstöd även är motiverat tilläggproduktionen. Lantbruksstyrelsen framhåller att prisstöd kan blimotiverat om produktionen skall upprätthållas på nuvarande nivå. LRF anser att det föreslagna prisstödet till getskötselnbör höjas till . per get och år och att någon begränsning av stödettill högst 50 getter per företag inte bör förekomma. Förbundet tar även uppfrågan om stöd rill odling av utsädespotatis och föreslår att principbeslutfattas om en statlig satsning på odling av utsädespotatis i . LO avstyrker förslaget att pristUlägg skall utgå tillgetter och modersuggor. anser att en koppling avprisstödet till rennäringen till prisstödet för nötkött kan ha visstberättigande. Förbundet framhåller dock att förändringar av prisstödet tillnötköttsproduktionen kan påverkas av andra faktorer än de som gäller för rennäringen. 5.3.6 Styrning av animalieprodukiionens utbyggnad Lantbruksstyrelsen, Centralorganisationen SACOISR,samt länsstyrelserna i , Blekingeoch tillstyrker i huvudsak utredningens förslag. Lantbrukssiyrelsenframhåller dessutom angelägenheten av att de jordbrukspolitiska aspekternabeaktas vid prövning av andra statliga garantiåtaganden exempelvis industrigarantilånför investeringar i animalieproduktion. SÄCO/SR delar utredningens uppfattningatt en styrning är motiverad främst inom fläsk-, ägg- och broilerproduktionen.Som motiv framförs inte bara risken för en inte önskvärd överproduktion utanäven djurhälsovårds- och djurskyddssynpunkter. Därmed ökar enligt /SRkretsen av produktionsgrenar som är i behov av styrning till alla former avindustriell animalieproduktion, t. ex. mellankalvsuppfödning och vissmjölkproduktion. Länsstyrelserna i , , , 1977/78:19 159 och odi län anser att en styrningär motiverad men bör utformas pä ett annat sätt än vad utredningen föreslagit.De flesta länsstyrelser som förordar andra styrmedel avstyrker liksom statensnaturvårdsverk och en styrning viamiljölagstiftningen. anser att det från rättssynpunkt äroacceptabelt att göra jordbrukspolitiska överväganden vid prövning avanläggning enligt miljöskyddslagstiftningen. Några länsstyrelser pekar påmöjligheten att koppla djurantalet till den ägda arealen. LRFtillstyrker styrning och anser att den bör ske genom tillämpning av flera olikastyrinstrument. Miljölagstiftningen och det statliga stödet bör tillämpas somhittills. Dessutom bör för slaktsvins-, smågris- och äggproduktionen en etableringskontrollinföras. För slaktsvin bör dessutom slaktdjursavgifterna i enlighet medutredningens förslag kunna differentieras om besvärande överskott uppstår. Inomäggproduktionen bör vid liknande tillfälle en särskild avgift per höna kunnatas ut i större besättningar. framhåller att det med nu ttllämpatsystem inte är möjligt att kontrollera storproducenternas totala leveranser avsvin. Om en differentierad avgift införs måste man räkna med särskildakontrollbestämmelser. Slatens jordbruksnämnds konsumentdelegation, NO, SPK, LO,Svenska lanlarbelareförbundel, SÄF, , Samarbelsorganeti jordbruksfrågor för enskild handel och industri samt KF avvisar en styrningav produktionen till vissa företag och regioner. Som motiv framförsinskränkningen i näringsfriheten, administrativa svårigheter och att enstyrning motverkar rationaliseringsverksamheten. KF framför att ett meraunderbyggt faktamateriel krävs om man så radikalt skall avvika från hittillstillämpad praxis. Frågan bör närmare utredas av statens jordbruksnämnd. Vissa av de remissinstanser som avstyrker en styrning avproduktionsstrukturen framhåller att en styrning av den totala produktionsvolymenär motiverad. En sådan styrning bör ske med generella prisåtgärder. 1977/78: 19 160 Jordbruket och den livsmedelsindustri som är baserad påprodukter från jordbruket utgör en betydelsefull del av det svenskanäringslivet. Denna sektor, till vilken också kan räknas den jordbruksanknutnaproduktionsmedelsindustrin och serviceverksamheten, sysselsätter en inteoväsentlig del av arbetskraften. Den geografiska utbredningen ger jordbruketen särskilt viktig roll från regionalpolitisk synpunkt. Jordbruket sättervidare en stark prägel på kulturlandskapet och är en förutsättning för denbebyggelsestruktur som kännetecknar vårt land. Eftersom produktionen nästanhelt är inriktad på hemmamarknaden och avser primära mänskliga behov utgörlivsmedelssektorn en stabil del i samhällsekonomin. Vår väldifferentieradejordbruksproduktion är en garanti tör en tryggad livsmedelsförsörjning ochvalfrihet för konsumenterna. Inte minst har jordbruket tillförtlandet inte obetydliga exportinkomster och gett oss ökade möjligheter att medverkatill en begränsning av livsmedelsbristen i världen. fann statsmakterna att detförelåg behov av att tillförsäkra jordbruksbefolkningen skäliga inkomster.Detta har varit en grundtanke inom jordbrukspolitiken. Den långsiktiga jordbrukspoliriken har underefterkrigstiden prövats av vid två rillfällen, åren 1947 och 1967.Genom riksdagsbeslut åstadkoms ett samlat jordbrukspolitiskt program.Det närmaste målet för de statliga åtgärderna angavs då vara att den i jordbruketarbetande befolkningen skulle få samma möjligheter som utövarna av andranäringar att uppnå en skälig inkomstnivå och bli delaktig i den allmännavälståndsstegringen. Målet skulle förverkligas genom dels fortsatt rationalisering,dels ett prisstöd i form av importskydd. Prisstöd skulle dock inte utgå förproduktion som översteg det totala inhemska konsumtionsutrymmet. beslut sköts produktionsmålet i förgrunden medsikte på en snabb minskning av produktionen. Ett annat mål var att göra detmöjligt för dem som är sysselsatta i jordbruket att bli delaktiga i denallmänna standardstegringen. De båda riksdagsbesluten föregicks av flerårigtutredningsarbete. Ar 1972 tUlsattes en ny utredning, jordbruksutredning,med uppgift att utreda vissa frågor inom jordbrukspolitiken. Dess arbetepresenterades i huvudbetänkandet (SOU 1977: 17) Översyn av jordbrukspolitiken. Utredningen, i vilken samtliga riksdagspartier har varitrepresenterade, är enig. De särskilda yttranden som har avgetts behandlar ihuvudsak vissa specialfiågor. Utredningens analyser och erfarenheterna under det senasteårtiondet Prop.1977/78:19 161 visaratt de bedömningar om den framtida utvecklingen både utom och inom landet, vUkalåg till grund beslut, inte i alla avseenden var hållbara. Denpraktiska politiken har därför efterhand fått anpassas till de ändradeförutsättningar som framträtt. Det är angeläget att nu mot bakgrundav vunna erfarenheter och den syn på bl. a. den internarionella livsmedelssituarionen,resurshushållningen och miljövården samt jordbruksnäringens roll från samhällsekonomiskoch regionalpoHtisk synpunkt, som kommit till uttryck i jordbruksutredningensbetänkande, drar upp nya riktUnjer för jordbrukspolitiken. Remissinstansernahar slutit upp kring huvudlinjerna i utredningens förslag, som i alltväsentligt bör kunna läggas till grund för beslut. Denaturliga förutsättningarna för jordbruksprodukrion är mycket varierande. Detgäller inte enbart vårt land utan även övriga delar av världen. På vissa hållär betingelserna överlägsna dem som föreligger i vårt land, men det finns ocksåmånga exempel på motsatsen. Om man väger samman alla faktorer, som är av betydelsei sammanhanget, står det klart att svenskt jordbruk vid en intemationelljämförelse har goda produktionsförutsättningar. DärtUl bidrar inte bara denaturliga betingelserna utan även den yrkesskicklighet och förmåga att anpassaproduktionsinriktning och teknik som lantbrukarna besitter. Svältoch undernäring har alltid varit en ovälkommen följeslagare till mänskligheten.Alltjämt är brist på livsmedel en realitet för flera hundra mUjoner människor.Svälten är en konsekvens av såväl bristen på livsmedel som fattigdomen bland enskUdamänniskor och länder, vilken hindrar en rättvis fördelning av tUlgångarna. Detkrävs kraftfulla internationella insatser på en rad områden för att hävabristen på livsmedel och för att tillförsäkra varje människa daglig tillgångtill den föda hon behöver. En nödvändig förutsättning för att svält ochundernäring skall kunna utrotas är att tillgången på livsmedel är tillräcklig.Detta kräver i sin tur att produktionsresurserna i världen utnyttjas väl såatt produktionen kan öka snabbare än befolkningstillväxten. Motden bakgrund som här skisserats bör den framtida jordbrukspolitiken i vårtland främja ett rationellt utnyttjande av landets naturUga resurser förjordbruksproduktion. Detta innebär att den brukningsvärda åkerjorden börutnyttjas för detta ändamål. Därmed kommer arealen åkerjord att bibehållas istort sett oförändrad. Härigenom kan vi trygga en god Livsmedelsberedskap föregen del och bidra till livsmedelsförsörjningen i övriga delar av världen,särskilt i samband med akuta livsmedelskriser. Tackvare värdefulla naturtillgångar och hårt arbete har befolkning undanför undan kunnat förbättra sin materiella standard. Genom en aktiv ochmålmedveten reformpolitik har samhället sökt 11 1977/78.1 saml. 1977/78:19 162 åstadkommaen rättvis fördelning av välståndet. Denna välfärdspolitik, som bygger påsolidaritet mellan människorna, har en stark förankring hos det svenska folket.Det råder också en allmän enighet om att vi i vårt land skall utnyttja våranaturliga resurser för jordbruksproduktion. Med hänsyn till bl. a.förhållandena på den intemationella marknaden förutsätter detta att jordbruketerhåller ett prisstöd. Den prisreglerande verksamheten blir därigenom ett viktigtled i jordbrukspolitiken. Mot denna bakgrund bör ett huvudsyfte medjordbrukspolitiken vara att tillförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruketi alla delar av landet en ekonomisk och social standard, som är Ukvärdig medden som jämförbara grupper uppnår. Med hänsyn till de skiftande förutsättningarför jordbruksproduktion som råder i vårt land kan detta syfte inte uppnåsenbart med generella jordbrukspolitiska medel. Dessa bör därför liksom hittUlskompletteras med särskilda insatser för jordbruket i främst norra ochmera allmänt för lantbrukare med låga inkomster. Jordbrukspolitiken börockså utformas med hänsyn till konsumenternas intressen. Därför börjordbrukspolitiken också ha till mål att tillgodose konsumenternas berättigadekrav på säker tillgång till livsmedel av hög kvalitet till rimliga priser.Genom jordbrukspoUtiken går det dock endast att påverka den andel avkonsumentpriserna, som omfattas av jordbruksprisregleringen. För att så långt möjligtkunna förena angivna syften har staten på olika sätt sökt främjarationaliseringen i jordbruket. Detta arbete måste fortsätta. Staten har vidareunder senare år genom direkta subventioner på baslivsmedel begränsatprishöjningarna på sådana varor för konsumentema. En fortsatt tUlämpning av mellanprislinjenför baslivsmedel är av särskild betydelse för bamfamUjer och personer med lågainkomster. Jordbruksnäringenär uppbyggd av företag med mycket varierande storlek och med växlandedriftsinriktning. Skillnader i strukturen är tUl stor del geografiskt betingadeoch kommer att bli bestående. Den statliga rationaliseringspolitiken bör ha somutgångspunkt att familjelantbruket skall vara den dominerande företagsformen.Ett huvudsyfte med den statliga rarionaliseringspolitiken bör därför vara attfrämja uppbyggandet och vidmakthållandet av rationella familjeföretag. Statenbör också genom stöd till forskning, försök och rådgivning medverka tillutvecklandet av en teknik, som kan utnyttjas vid sådana företag. De statligainsatserna bör anpassas tUl de regionala och lokala förhållandena. En sådananpassning av rationaliseringspoUtiken gör den tiU ett viktigt instrument förregionalpolitiken. Därvid bör särskilt beaktas att jordbmk kan ingå som en deli en kombination av flera yrken och sysselsättningar, främst inom skogsbmket,som tillsammans ger en full- 1977/78:19 163 En förutsättning är dock att enrimlig grad av effektivitet kan uppnås inom jordbruksdriften. Denmoderna tekniken har tillfört jordbruket produktionsmedel vilkas effekter pålång sikt är svåra att överblicka. Detta kräver skärpt uppmärksamhet från både folkhälso-,miljö- och djurskyddssynpunkt. Det är viktigt att introduktionen av ny teknikföregås av noggranna överväganden och omsorgsfull prövning och att intekortsiktiga fördelar tillåts fälla utslag. Utvecklandet av ny teknik inomjordbruket måste ges en sådan inriktning att en bättre ekologisk balans uppnås. Den allmänna syn på den framtida jordbrukspolitiken, somjag här redovisat, grundar sig på övertygelsen om värdet av att vi i vårt landupprätthåller en omfattande jordbruksproduktion. Denna syn avviker från mångaav de värderingar och bedömningar som satte prägel beslut omjordbrukspolitiken, vars grundläggande tema var att jordbruket ttll stora delarvar en belastning för samhällsekonomin. TUl följd härav kom det att framstå somett förstahandsmål att få till stånd en mmskning av produktionen, åstadkommenbl. a. genom återhållsamhet i prissättningen. Det ledde till att framtidstroninom näringen och investeringsviljan, främst inom mjölkproduktionen, undernågra år starkt avtog. Vad jag i det föregående anfört markerar en ny syn påjordbrukets roll i samhällsekonomin och på jordbrukspolitiken. Genom att nyariktlinjer för jordbrukspolitiken nu dras upp bör näringen kunna utveckla en opdmismoch framtidstro som är till nytta för hela samhället. De nya riktlinjerna för jordbrukspolitiken är ett uttryckför såväl internationell solidaritet som den solidaritet mellan folkgrupper somär grunden för vår välfärdspolitik. De står också i samklang med strävandenaatt åstadkomma en bättre hushållning med naturresurserna, särskilt den godaåkerjorden, och ett ökat utnyttjande av förnyelsebara råvaror och energikällor. Sammanfattningsvis bör vid utformningen av de nyariktlinjerna för jordbrukspolitiken utgångspunkten vara att landets naturligaresurser för jordbruksproduktion skall utnyttjas och att familjelantbruketskall vara den dominerande företagsformen. Ett huvudsyfte med jordbrukspolitikenbör vara att dllförsäkra dem som är sysselsatta inom jordbruket i alla delarav landet en ekonomisk och social standard, som är Ukvärdig med den somjämförbara grupper uppnår. Vidare bör jordbrukspolitiken ha dil mål atttillgodose konsumenternas berättigade krav på säker tillgång till livsmedel avhög kvalitet tUl rimliga priser. Ett viktigt led i de statliga insatsema blirdärför att främja uppbyggandet och vidmakthållandet av rationellafamiljeföretag och att genom stöd till forskning, försök och rådgivningmedverka till utvecklandet av en teknik som kan utnyttjas vid sådana företag. Prop.1977/78:19 164 De ekologiska och miljömässiga aspektema på jordbruket bördärvid särskilt beaktas. Jordbrukspolitiken bör vidare ges en sådan inriktningatt jordbruket och därtill knutna verksamheter kan medverka i en aktivregionalpolitik. Jag övergår härefter till att behandla de oUka avsnitten iförslaget. 6.2 Den intemationella bakgrunden framhåller att utvecklingsländernaslivsmedelsförsörjning är otillfredsställande. I många av dessaländer råder brist på livsmedel som världsmarknaden med undantagför perioden 19721975 har präglats av överskott och låga priser. Enligtmaterial som framlades vid i år 1974beräknas produktionen av livsmedel komma att öka mer än efterfrågan fram tillår 1985 i i-länderna, medan det motsatta gäller för u-Iänderna. Importbehovetför sistnämnda länder skulle följaktUgen öka. , varslängd inte närmare har kunnat anges, bedöms det därför som särskilt angelägetatt i-ländernas livsmedelsbistånd till kan ökas. Utredningen framhåUer att utfäst sig att bidra tUlvärldens livsmedelsförsörjning genom dels utvidgad lagring, dels vissaleveranser på särskilda villkor av främst spannmål till behövande . Enligt utredningens bedömning kommer det i fortsättningensannolikt inte att i alla lägen vara möjligt för att företakompletteringsköp av jordbrukets stapelvaror till väsentligt lägre priser än deinhemska. Utsikterna till en lönsam och bestående export förväntas inte hellerkomma att förbättras, åtminstone inte under de närmaste fem till tio åren.Detta g'äller särskilt för animaliska livsmedel, vUkas avsättning i stort settär begränsad till i-länderna. Jordbruksutredningenhar analyserat utvecklingen av priserna på världsmarknaden förjordbruksprodukter. Prisnivån var särskUt på spannmål och andra vegetabiliskaprodukter första år relativt stabil och följde endast medbetydande eftersläpning den internationella prisutvecklingen för andra varor.Detta innebar att jordbruksprodukternas bytesvärde gentemot andra varor försämrades.Fr. o. m. har jordbmksprodukternas intemationella prisnivå varit högreän tidigare, något som bl. a. berott på större kompletteringsimport än tidigarevid skördebakslag i viktigare importländer, oljekrisens verkningar och mindreövergångslager av spannmål . Utredningen anser det mot denna bakgrund vanskligt attbedöma jordbruksprodukternas internationella prisnivå . Eftersomdet föreligger ett ökande behov av livsmedel i världen är det dock enligt utredningensuppfattning rimligt att räkna med att jordbruksprodukternas bvtesvärde iinternationell handel kommer att utvecklas 1977/78:19 165 Deras prisnivå kommer också attbli instabilare. Utredningen har även berört vissa handelspolitiskaaspekter, vilka bör beaktas vid utformningen av jordbrukspolitiken, och därvidbl. a. framhållit att man bör räkna med att en viss internationeUarbetsfördelning i fråga om produktionen av jordbruksprodukter består och attdet av handelspolitiska skäl ej är önskvärt att helt avskärma den svenska marknadenfrän import. a. bör behov av marknadsutrymme beaktas. Det haräven framhållits att förnyade krav om vissa handelspolitiska åtaganden kankomma att riktas mot bl. a. i de nu pågående GATT-förhandlingarnaliksom i liknande internationella överläggningar inkl. sådana som avserinternationella råvaruavtal.