prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — 1975/76:559, SoU 1976/77:8, rskr 1976/ 77:9). Arbetet med lagstiftningpå omsorgsområdel har anknytning till arbetet med förnyelse av bestämmelsernainom hälso- och sjukvård. Frågan om samhällets insatser för utvecklingsstördaberör emeUertid vida områden med delvis ringa eller mindre klar anknytning lillhälso- och sjukvård. En rad olika frågor inom omsorgerna påkallar en särskildbedömning, och dessutom finns ett starkt samband mellan frågor rörandeutvecklingsstörda och andra handikappade. Problemen är likartade, och deraslösning ofta besläktad. Uppdraget lill hälso- och sjukvårdsutredningen påomsorgsområdet innebär en begränsning av möjligheterna till allsidig utredningpå detta område. De aktuella utredningsuppgifterna på handikappområdet bördärför uppdras åt 169 Kommittéer: Del II S:12 enkommitté med inriktning på handikappfrågor. Kommittén bör även övertahandikapputredningens uppdrag beträffande flerhandikappade, varvidhandikapputredningens arbete bör anses slutfört. En sammanställning medsynpunkter på nämnda aktuella utredningsuppgifter på handikappområdet, kalladPM ang. omsorgsutredning, har utarbetats inom . Promemorianavsågs utgöra underiag för en diskussion om utformningen av direktiv för ensärskild pariamentarisk kommiué. För att vidga diskussionen gjordes promemoriantill föremål för en omfaUande remissbehandling. Promemorian och ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till detta protokoll som bilaga. Remissinstansernastöder i stort den uppfaUning om uppdragels innehåll som kommer till uttryck ipromemorian. Även jag kan ansluta mig lill den och vill för egen del särskiltunderstryka följande synpunkter. Samhället har ansvaret förhandikappfrågorna. Dess insatser syftar till att handikappade skall kunna deltai all verksamhet som andra. Jag ser detta som den väsentligaste utgångspunktenför kommitléns arbete. Integrering ochnormalisering - de vägledande grundsatserna på handikappområdet - förutsätterinte med nödvändighet att bestämmelser om viss verksamhets tillgänglighet förhandikappade är införda i de författningar som reglerar just den verksamheten.Del väsentliga är bestämmelsernas syfte, att integrera människorna iverksamheten. Man kan aldrig bortse från att särregler på handikappområdetmarkerar handikappade som en särgrupp i samhället. Därför anser jag detangeläget att motverka tillkomsten av sådana särregler och minska omfattningenav dem som finns. Omsorgslagen har haft engmndläggande betydelse för utbyggnaden av samhällets insatser förutvecklingsstörda. Enligt min mening kan del emellertid inte uteslutas attlagens karaktär av säriag för en viss grupp är till ett förfång för gruppensintegrering. Kommittén bör därför fä pröva om och hur utvecklingsstördastrygghet kan upprätthållas och förslärkas om man minskar antaletsärbestämmelser. Kan det visas att förändringar i dessa avseenden leder tillförbättringar för utvecklingsstörda, vilket åtskilliga remissinstanser ärövertygade om, skall förändringarna naturiiglvis göras. Det finns särskildanledning understryka att detta synsätt bör prägla kommitléns bedömningar omhuvudmannaskapet för omsorgsverksamheten. Atl reglerna för omsorgsområdetstrider mot den allmänna fördelningen av uppgifter huvudmännen emellan är inleell tillräckligt skäl för förändring av huvudmannaskapet för omsorgsvården. 1den mån kommittén föreslår sådana förändringar, bör de medföra förbättradeinsatser för utvecklingsstörda. Kommittén bör i viss omfattning genomförsöksverksamhet pröva bärigheten av diskuterade förändringar i detla ochandra avseenden. Det är viktigt att kommittén har ett sammanhålletutredningsansvar för omsorgsfrågorna, innefattande särskolverksamheten. Denbör i skolfrågor hålla fortlöpande kontakt med SSK-ulredningen. Prövningen av frågor omtillsynen över omsorgsverksamheten bör ske med utgångspunkt från att enförenkling skall medföra bättre omsorger för utvecklingsstörda och en jämnstandard över hela landet. Det i och för sig beaktansvärda intresset av ökadfrihet för huvudmännen är således inte ensamt tillräckligt skäl för minskatstatligt inflytande. För prövningen av beslutsnämndemas funktioner och därmedsammanhängande frågor bör kommittén bl.a. inhämta synpunkter från nämnderna. Kommitténs arbete medomsorgerna för utvecklingsstörda bör inledas med en karlläggning av omsorgernasomfattning och utformning. DelIIS:12 Skr 1977/78:103 170 angelägetatt en analys därvid görs av omsorgernas kvalitet och av skillnaden i standardolika områden emellan. DeUa inledande arbete bör redovisas särskilt och tjänasom underlag för en mera allmän diskussion om omsorgernas utveckling. Det ärvidare angeläget alt kommittén i samma syfte under arbetets gång framläggerpreliminära överväganden i olika delfrågor. Beträffandede psykotiska barnen vill jag understryka både de nära beröringspunkterna medinsatserna för utvecklingsstörda barn och de olikheter som föranleds av atlbarnens handikapp har olika orsaker. En gemensam utgångspunkt för kommitténsarbete med båda grupperna är barnens rätt till integrering i samhället och tillett liv som andra barn. Liksom remissinstanserna finner jag del uppenbart allde psykotiska barnen inle får tillräckliga omsorger. Detta synes bero påosäkerhet både om handikappets orsaker och om barnens vård, behandling ochundervisning. Kommittén bör därför inleda arbetet med atl kartlägga barnenssituation och utreda deras behov av stöd. Kartläggningen bör innefattaredovisning och uppföljning av de projekt som pågår på området. Även i fråga omde psykotiska barnen bör kommittén före utformningen av förslag lägga framresultatet av kartläggningen för diskussion. Kommitténsöverväganden i habilileringsfrågorna bör särskilt avse hur de totala resursernaför alla handikappade barn kan förstärkas genom bättre samordning, såväl inomlandstingen som mellan landsting och kommuner. Utredningenangående flerhandikappade har sin givna utgångspunkt i en rad projekt som pågåroch har slutförts. har medverkat i dessa, och den nyakommitténs första uppgift bör vara au göra en redovisning och analys av deerfarenheter som projekten har givit. Den bör framläggas före utgången av år1977. Redovisningen bör diskuteras med företrädare för handikapprörelsen och andraintressenter samt ligga lill grund för kommitténs förslag. Jagavser att till kommittén knyta sakkunskap från FUB och andra berördahandikapporganisationer. Kommitténbör arbeta snabbi. Den bör kunna avge delbetänkanden i avgränsbara frågor. Dessöven/äganden bör göras mot bakgrund av det ansträngda samhällsfinansiellaläget. Regeringen har i prop. 1976/77:150 framhållit att måsteinriktas på en strävan att återvinna balansen mellan resursulvecklingen ochulgiflsambitionen. Den fortsatta reformpolitiken måste föras i dettaperspektiv. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen bemyndigarmig atltillkalla en kommitté med fem ledamöter med uppdrag att utreda frågoma omomsorgerna för psykiskt utvecklingsstörda, psykofiska barn ochflerhandikappade, attutse en av ledamöterna att vara ordförande, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt kommittén. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver auersäuning till ledamot, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i form avdagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, attkostnaderna för utredningen skall betalas från femte huvudtitelnskommitléanslag. 171 Kommittéer: Del II S:12 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Undervisningoch övriga omsorger om psykiskt utvecklingsstörda har utvecklats kraftigt sedanden nuvarande omsorgslagen trädde 1968. Omsorgerna har alltmerinriktats på integration och normalisering i såväl undervisning som boende.Eleverna i särskolan bor i ökad utsträckning hemma eller i mindre elevhem somär fristående från skolorna. Nya särskolor byggs integrerat med andraskolformer. Särskolans förskola integreras alltmer med den ordinära förskolan.För vuxna psykiskt utvecklingsstörda har under de senasie åren ell betydandeantal inackorderingshem tillkommit. Många utvecklingsstörda har efter en lid iinackorderingshem kunnat flytta ul i eget boende. Vården vid specialsjukhusenhar i slor utsträckning överförts till vårdhem. Mer än hälften av de psykisktutvecklingsstörda bor nu i föräldrahemmet, i annat enskilt hem eller i egenbostad. Detta har medfört en kraftig utbyggnad av den öppnadagcenterverksamheten. För undervisningens del präglas utvecklingen av enväsentlig omdaning av särskolan. Av särskild betydelse är träningsskolan, sominfördes genom omsorgslagen. Antalet elever som får undervisning och träning isärskolan är nu mer än dubbelt så stort som . Även förskolan harutvecklats väsentligt. Lärarantalet har ökat på motsvarande sätt. Utvecklingenbelyses av atl landstingens samlade utgifter på området stigit från ca 300milj. tUl ca 1.500 milj. kr., och aU statens bidrag till lärarlöneri särskolan stigit från 25 milj. kr. lill ca 240 milj. kr. Underden intensiva utbyggnad som följde omsorgslagens ikraftträdande harverksamhetens innehåll påtagligt förändrats. Framför allt har integrations-och normaliseringsprinciperna slagit igenom på eu sätt som inte kunde förutsesvid lagens tillblivelse. Även om lagen präglas av nytänkande på avgörandepunkter bygger den ändå på uppfattningen att de psykiskt utvecklingsstördaulgör en särgrupp i samhället, som måste beredas ett speciellt lagfäst skydd iform av särskilda omsorger. Dessa omfattar dels rätt till vård i särskildainstitutioner och undervisning i speciella skolformer, dels garantier för denenskildes rättssäkerhet i systemet. Såväl omsorgslagen som omsorgsstadgan hardärför utformats med en långtgående detaljreglering. Omsorgslagen och detsammanhållna ansvar som den ålägger landstingen har som fömt nämnts haft enavgörande betydelse för utvecklingen av omsorgsverksamheten. På grundval av deerfarenheter som gjorts under lagens tillämpningslid bör nu prövas vilkasärskilda lagbestämmelser som krävs för alt i fortsättningen trygga psykisktutvecklingsstördas rätl lill en adekvat samhällsservice, och hur dessabestämmelser bör utformas. Uppdraget bör utföras av en särskild utredning. Detuppdrag beträffande omsorgsverksamheten som ingår i direktiven för Hälso- ochsjukvårdsutredningen (S 1975:04) förs därvid över till här avsedd utredning. Somgrund för sitt arbete bör utredningen lägga en redovisning av omsorgernasutformning och omfattning, särskilt då del gäller det kvalitativa innehållet iomsorgerna. Därvid bör även forskning inom området beaktas. Utredningen bör lafasta på och understödja den utveckling som sker mot DelIIS:12 Skr 1977/78:103 172 ökadintegrering och normalisering, bl.a. ökat eget boende, gruppboende,dagcenterverksamhet och fritidsaktiviteter. Vidare bör den pågående övergångenfrån slora institutioner till mindre enheter beaktas. Lagstiftningenbeträffande psykiskt utvecklingsstörda härav hävd kommit alt betona deutvecklingsstörda som en särgrupp i samhället. har detta också tagitsig uttryck i en uttalad avskildhet från övrig samhällsgemenskap, t.ex. genomvårdinstitutioners förläggning. Detla strider mot den nuvarande synen påhandikappade människor. Utredningen bör pröva att anpassa de erforderiigabestämmelserna till ett modernare synsätt. Utredningen bör utgå från alt envarmedborgare bör ha rätt till en samhällsservice som är anpassad efter hans behovoch förutsättningar, och att denna service så långt möjligt bör lämnas av delsamhällsorgan som i vanliga fall svarar för den. Detta innebär ökademöjligheter för utvecklingsstörda eller eljest handikappade barn alt få slödoch hjälp utanför säriagstiftning. Även före inskrivning finns behov av stödutan säriag. Förmånga av dem som skrivs ul från omsorgerna som unga vuxna kvarstår ett behov avtillsyn, stöd och råd, som måste beaktas. Den utvecklingsstördes rätt tillsamhällets övriga resurser (socialvård, sjukvård, arbetsvärd, kultur m.m.) börframhävas. Utredningen bör uppmärksamma frågor som rör samordning averforderliga insatser för bl.a. deras möjligheter till arbete eller annanmeningsfull sysselsättning. I detta sammanhang bör även andraförståndshandikappade ungdomars situation och behov av särskilt stöduppmärksammas. Närdet gäller boendeformer för utvecklingsstörda bör utredningen särskilt prövahur utvecklingen av hemmavården kan stödjas, bl.a. genom att föräldrar beredsavlastning. Den pågående utvecklingen mot integration i boendet genomgruppbostäder och enskilt boende bör främjas. Därvid bör särskilt beaktas denlilla enhetens princip och närhetsprincipen. Utredningen bör pröva omkommunerna, som har ansvaret för bostadsförsörjningen, också bör svara förutvecklingsstördas boende i integrerade former saml driften av dagcenier ochfritidsaktiviteter. Fördelarna av en sådan lösning bör vägas mot värdet av ettsammanhållet huvudmannaskap, om utredningen finner att ett kollektivt boende iinstitutioner bör förbli en angelägenhet för landstingen och de landstingsfriakommunerna. Ävenom utvecklingen visat all utvecklingsstörda kan tränas alt leva ute i samhälleti långt större utsträckning än man tidigare vågat hoppas, kommer ett antalvuxna alt behöva den vård som bäst torde tillgodoses i ell sammanhållet boende.Utgångspunkten bör här vara att sådan vård ges i mindre enheter inomhemlandstingen. Specialsjukhusen bör sålunda kunna avskaffas. 1 den månspecialvårdhem bedöms erforderiiga bör utredningen pröva möjligheten Eitt därskapa centra för metodutveckling och korttidsvård. 1 detta sammanhang börutredningen särskilt studera de behov som utvecklingsstörda med socialaanpassningssvårigheter har av stöd och hjälp i samhället. Somfömt nämnts har de särskolor som byggts integreratslokalmässigt i andra skolor. Föredragande statsrådet framhöll i propositionen(1967:142) om omsorgslagen att han på intet sätt ville utesluta att utvecklingenpå kan länkas gå mot ett primärkommunalt huvudmannaskap försärskolan. Denna fråga bör nu prövas av utredningen. Om utredningen finner atten ändring av huvudmannaskapet är motiverad bör även övervägas hur enorganisationsmässig integrering mellan särskolan och 173 Kommittéer: Del II S:12 övrigaskolformer och en förenkling av gällande regleringar kan åstadkommas. Verksamhetenför utvecklingsstörda barn bör så långt möjligt kopplas lill barnomsorgslagenoch kommunerna. Utredningen bör särskilt pröva om förskoleverksamheten bör haett primärkommunalt huvudmannaskap. För att en sådan primärkommunal verksamhetskall kunna genomföras måste det skapas säkerhet för atl erforderiigalandstingsbundna resurser - av personell och annan art - kommer att bibehållasoch utvecklas. Utredningen bör här pröva hur de landstingskommunalahabilileringsresurserna för handikappade barn kan samordnas, dels internt inomlandstingen och dels gentemot kommunerna. 1frågor som rör vuxenundervisning för utvecklingsstörda bör utredningen hållakontakt med utredningen (U 1975:19) om vissa folkbildningsfrågor m.m. Utredningenbör pröva möjligheten att delegera vissa tillsynsfrågor till landsting ochkommuner. Närdet gäller utformningen av den lagstiftning och övriga bestämmelser somutredningen finner erforderiiga för atl trygga utvecklingsstördas rätt lill godomsorg, undervisning och vård bör utredningen pröva om dessa även ifortsättningen bör ges en sammanhållen karaktär som i den nuvarande omsorgslagen. Inom lagstiftningen finnsi dag en strävan atl undvika detaljreglering av landstings- och primärkommunalverksamhet. Den sociala lagstiftningen bör sålunda inrymma möjlighet attutifrån förhållandena i del särskilda fallet vidta de åtgärder som är meständamålsenliga. Samhällets ansvar - att ge hjälp och vård i olika former -avses därför komma till uttryck i en ramlagstiftning. Utredningen bör pröva omen sådan modell tillgodoser syftet att garantera de psykiskt utvecklingsstördasrättigheter i samhället. Utredningen bör även kunna pröva om det är möjligtatt tillfredsställande reglera vissa delar av området inom ramen för denallmänna lagstiftningen, t.ex. sjukvårdslag, socialvårdslag, skollag o.d.Härvid bör särskilt beaktas det pågående arbetet med ny social- ochsjukvårdslagstiftning. Självfallet kan en ramlagstiftning kompletteras med iannan ordning utfärdade bestämmelser. 1 såväl omsorgslagen somomsorgsstadgan finns detaljerade bestämmelser av för den enskilde tvingandekaraktär beträffande inskrivning, utskrivning osv. finns bestämmelsersom reglerar den utvecklingsslördes rätl i sammanhanget. Behovet av en ingåenderättslig reglering av dessa frågor torde bli mindre om insatserna färkaraktären av en fill handikappet anpassad samhällsservice. Särskildatvångsmedel - liknande dem som finns inom den psykiatriska sjukvården -erfordras dock för den mindre grupp som är i oundgängligt behov av vård påsluten institution. Utredningen har atl överväga dessa frågor, bl.a. de funktionersom ankommer på beslutsnämnd, och har därvid alt främst beakta den enskildesrättstrygghet, liksom möjligheten av att beslulsnämndens funktioner läggs påannat jämförbart samhällsorgan. Utredningens övervägandennär det gäller finansiering av olika insatser och kostnadsfördelning bör inleges formen av preciserade förslag, då hithörande frågor prövas av utredningenom kommunernas ekonomi. Utredningenbör överväga att under arbetets gång framlägga en diskussionspromemoria därutredningens synpunkter och ev. olika alternativ redovisas. DelIIS:12 Skr 1977/78:103 174 ram bör även tas upp den av (SoU 1976/77:8)aktualiserade frågan om behandling och undervisning av psykotiska barn,eftersom åtskilliga av dessa barn finns inom omsorgsvården och i särskolan.Försöksverksamhet på området pågår eller planeras på flera håU under medverkanav bl.a. och . Utredningen bör i sitt arbetehålla nära kontakt med denna försöksverksamhet samt bl.a. dra erfarenhet av denverksamhet som bedrivs vid de institutioner med särskild inriktning på sådanabarn. Utvecklingsstörningär ofta förenad med andra handikapp. Utredningen bör därför ta över del uppdragbeträffande flerhandikappades problem som enligl regeringsbeslut den 25 maj1973 överiämnats till handikapputredningen och påbörjats av denna. Därvid börden försöksverksamhet som bedrivs av bl.a. beaktas. 1samband med detla uppdrag bör utredningen överväga möjligheten och lämplighetenav att lagfästa samhällets ansvar för vissa grupper svårt handikappade, t.ex.när det gäller rehabilitering, social omvårdnad, utbildning o.d. Övervägandenabör inle avse någon form av speciell handikapplag, eftersom del skulle motverkasträvandena till integrering och normalisering. Prövningen bör i stället avsemöjligheten atl inom ramen för gällande lagstiftning ange samhällels ansvar föratt anpassa sina serviceuppgifter till handikappade. Delta bör även gälla debarn vars behov av särskilt boende regleras i den s.k. elevhemslagen (SFS1965:136). bör slutligen överföras det uppdrag beträffande beslutanderättenvid utvecklingsstördas placering i elevhem m.m. som den 22 november 1974överiämnades till handikapputredningen. Yttrandeöver promemorian har avgivits av , ,utredningen om skolan, staten och kommunerna (SSK-ulredningen), länsstyrelser.Landstingsförbundet, , landstingskommunersomsorgsstyrelser. Föreningen psykologer inomomsorgsverksamheten, , barnoch ungdomar (RBU), , ungdomar ochvuxna (FUB), ävensom vissa till förbundet anslutna föreningar och (), Remissinstansernaär ense om atl de frågor som las upp i departementspromemorian kräver storuppmärksamhet och behöver utredas. Promemorian kan i princip ligga till grundför utredningsarbetet. Nästan alla remissinstanser anser all den med vissakompletteringar bör utgöra direktiv för en särskild parlamentarisk kommitté. Alla ärense om attpsykiskt utvecklingsstörda måste ha garantier för sina rättigheter i samhället,men remissopinionen är delad i frågan om omsorgslagen bör behållas. FUB, sommotsätter sig en prövning av frågan aU avskaffa lagen, tillstyrker en översynföratt förbättra utvecklingsstördas situation. Till remissinstanser som anseratt lagen bör behållas hör bl.a. även . , åandra sidan, anser atl utredningsarbetet inte bör få gälla en ny omsorgslageller en allmän handikapplag och framhåller allomsorgslagen lägger ett totalansvar för en viss grupp handikappade pålandstingen trots att vissa behov för denna grupp inte principiellt avvikerfrån andra handikappgruppers behov. 175 Kommittéer: Del II S:12 landstingskommunsomsorgsstyrelse hävdar att utvecklingen har gått förbi omsorgslagen och atl dennu bör omprövas. Enav huvudfrågorna för utredningen bör enligt FUB gälla behovet av ökadeprimärkommunala insatser för utvecklingsstörda. Det ensidiga landstingskommunalaansvaret som i praktiken kännetecknar den nuvarande ordningen får inte ersättasmed ett ensidigt primärkommunalt ansvar för omsorgerna. Målet för utredningenbör i stället vara alt åstadkomma bra samverkan mellan landsting och kommuner.Landstingsförbundet hävdar att omsorgerna, bortsett från medicinsk värd, är ilinje med kommunernas arbetsuppgifter. Förvissamarginalgrupperutvecklingsslörda torde dock kommunerna vara för små somhuvudmän och nära samverkan med landstingen blir därför nödvändig.Kristianstads läns landstingskommuns omsorgsstyrelse ställer sig med hänsynlill behovet av sammanhållet ansvar för omsorgerna yUersl tveksam till endelning av huvudmannaskapet mellan landsting och kommuner. länslandstingskommuns omsorgsstyrelse finner alt det samlade huvudmannaskapet ärbetydelsefullt. Från andra områden kan konstateras all delat ansvar leder lillatt människorna kommer i kläm mellan huvudmannaintressena. Någraremissinstanser lar upp frågan om omsorgsverksamhelens finansiering, ochSvenska kommunförbundet finner det angelägel all kommittén lägger fram förslagtill kostnadsfördelning. 1frågan om delegation av tillsynen öyer omsorgsverksamheten är remissopinionendelad med övervikt för en tveksam eller avstyrkande hållning. FUB avstyrker enprövning av möjligheterna till delegaUon till landsting och kommuner. Malmöhusläns landstingskommuns omsorgsstyrelse finner det inle vara till gagn vare sigför den kommunala självstyrelsen eller för den rationella handläggningen avomsorgsärenden att statliga tillsynsmyndigheter skall detaljgranskaverksamheten. läns landstingskommuns omsorgsstyrelse går ett steglängre och anser atl delegation är tillräcklig och atl tillsynen i ställetskall föras över till landstingen. FUBanser alt beslutsnämnderna skall finnas kvar, i län anför att beslutsnämndernas funktioner eventuellt kan föras över pålänsrätterna, som handlägger ärenden av liknande slag. Remissinstanserna framförsynpunkter på den fortsatta utvecklingen inom delområden av omsorgerna. FUBframhåller allmänt härom atl det på många områden behövs ökad primärkommunalmedverkan, särskilt i frågan om barnomsorg, skola, fritidsverksamhet ochidrott, hemtjänst, bostads- och samhällsplanering samt förmyndarskap ochgodmanskap. Statens handikapprådtillstyrker att omsorgskommiitén prövar hur habilileringsresurserna förhandikappade barn kan samordnas. läns landstingskommunsomsorgsstyrelse anser atl kommittén bör bedöma flerhandikappade och svårtutvecklingsstörda barns villkor och beakta hur kunnandet inomomsorgsverksamheten kan utvecklas och spridas. FUB hälsar den ökadeintegreringen inom skolan med tillfredsställelse, men anser att den behöverfördjupps. Inom FUB är meningarna delade i huvudmannaskapsfrågan. Det står dockklart att primärkommunerna måste fä ell ökat ansvar, och FUB motsätter sig inteall omsorgskommittén utreder frågan, vilket bör ske bl.a. genom enförsöksverksamhet. För står del alltmera klart attreformförslag för handikappades skolformer bör samordnas med förslag avseendeden vanliga skolan. Bestämmelser för särskolan bör föras in i skollag ochskolförordning och DelII S:12 Skr 1977/78:103 176 ansvaretför frågor om särskolan bör flyttas från tillutbildningsdepartementet. föreslår att den skall pröva fråganom särskolans reformering och att del skall ske i nära samverkan medomsorgskommitlén för alt trygga utvecklingsstördas rätt lill god samhällsservice.