prop · G103111 · 1977-12-31 00:00:00 — WFG deltar iinvesteringar i produktionsutrustning och utgifter för marknadsintroduktion.Avsikten är atl WFG på lång sikt skall bära sina egna kostnader. Verksamhetenär inriktad på små och medelstora företag. I svarar i huvudsak den federala regeringen ochindustrin för stödet till forskning och utvecklingsarbete. Den federala andelenhar successivt sjunkit och utgjorde ca 53%av lolalstödet eller ca . Det federala stödet kanaliserasvia departementen och ett stort antal organ som sorterar under dessa. Destörsta utgörs av , National Aeronaulics and SpaceAdministration (), and (),, Education and Welfare (HEW), (), , , Department ofInteriör och (). Karakteristiskt för det federala stödet är dess kraftigainriktning på försvar och rymd. av resurserna går till forskning ochutvecklingsarbete på försvarsområdet, till rymdområdet och resterande 37%till civila områden, främst medicin () och energi (). I nästansamtliga västeuropeiska länder är förhållandel det motsatta. Finansieringen av forskning och utvecklingsarbete iFrankrike sker på tre olika sätt. För del första finansierar staten forskningoch utvecklingsarbete över en gemensam forskningsbudget som sedan fördelaslill olika ministerier. Hämtöver sker viss statlig finansiering av forskningoch ul- Prop, 1977/78:111 13 vecklingsarbeteutanför forskningsbudgeten, såsom militär forskning, vissa civilaflygplansprojekt och viss telekommunikationsforskning. För det tredje satsarindustrin resurser som i huvudsak går till dess egen forsknings- ochutvecklingsverksamhet samt lill branschforskningsinstitul. Under år 1973uppgick de totala kostnaderna lill ca 19 miljarder F, varav staten svarade förinemot och industrin för . Detfinns två modeller för organisationen av siatens slöd till forskning ochutvecklingsarbete. Den ena, minisleriemodellen, innebär att allt statligt stödsamlas lill ett speciellt ministerium, den andra, sektorsmodeUen att varjeminister ansvarar för forskning och utvecklingsarbete inom sill fackområde.Frankrike har valt ett mellanting där varje minister ansvarar sitt område menmed en interministeriell samordning av stödet till forskning ochutvecklingsarbete. Denna samordning, som innebär utarbetande av en forsknings-och utvecklingspolitik, samordning av budget och kontroU samt vissa punktvisastödformer sköts i huvudsak av forskningsstyrelsen. Denna sorterar under ensärskild minister, som direkt under premiärministern har ansvaret församordningen av statens stöd lill forskning och utvecklingsarbete. Den sekloriellaverksamheten sköts av resp. fackministerium. Forskningsstyrelsensroll är speciellt viktig inför varje femårsplan, där målen för forsknings- ochutvecklingspolitiken formuleras. F. n. löper densjunde femårsplanen som omfattar . I denna skall satsningarna påforskning och utvecklingsarbete ökas snabbare än övriga statsutgifter igenomsnitt och särskilt skall stödet till gmndforskning höjas. Prioriteradeområden i denna plan utgör dels insatser för minskat beroende av importeradenergi och råvaror, dels upprustning av produktionsmetoderna i industri ochjordbruk, dels förbättring av levnadsvillkoren innebärande bl. a. ökatsamarbete mellan biologer och läkare, satsning på förebyggande hälsovård ocharbetsmiljö, dels tekniskt-vetenskapligt samarbete med utvecklingsländer. Huvudmåleni forskningsplanen bryts ned till program på olika nivåer. Det finns därför ettflertal program på lägre nivå för all stödja teknisk forskning ochutvecklingsarbete. Några exempel härpå utgör följande. Actions Concertéesstödjer forskning inom framför alll nya teknikområden där universitet ochindustri går samman i gemensamma program. Staten finansierar dessa program somär tidsbegränsade och i huvudsak avser gmndforskning och tillämpad forskning.Aide au Développement gäller däremot industriellt utvecklingsarbete såsomframtagning av prototyper och utveckling av processer och material som är avintresse för den ekonomiska och tekniska utvecklingen. Stödet sträcker sig framtill marknadsintroduktion. Vanligen bidrar staten av kostnaden.Bidraget betalas sedan tillbaka om det går bra för projektet. AgenceNationale pour la Valorisation de le Recherche () är en kommersiellstatlig organisation som bildats för att föra fram innovationer 1977/78:111 14 ochforskningsresultat från universitet och forskningsinstitut till industriellexploatering. sluter kontrakt med dessa organisationer som innebär attANVAR dels sköter palenlering och teknisk vidareutveckling, dels för utinnovationer till industriell exploatering mot en mindre andel av eventuellaframtida inkomster som till största delen går tillbaka till resp. organisation.ANVAR kan bara göra en relativt liten egen kapilalsatsning varför dessbetydelse främst ligger i värdering och förmedling. Japanhar successivt ökat sina satsningar på forskning och utvecklingsarbete ochnärmar sig nu de ledande industrinationerna i västvärlden. Totalt avsatte mandrygt 30 miljarder Skr , varav industrin finansierade ca tvåtredjedelar. av statligt slöd lill forskning och utvecklingsarbete tillämpasen liknande modell som den i . Varje ministerium svarar således försitt fackområde medan ett särskilt organ, Science and (),sköter samordningen mellan ministerierna. Ministeriet för internationell handeloch industri (MlTl) utgör det viktigaste instrumentet för stöd till teknisktutvecklingsarbete. MlTI stöder dels industriella utvecklingsprojekt, delssvarar man för genomförandel av merparten av de s. k. nationella projekten. Närdet gäller inriktningen av insatser är tre områden av ungefär sammastorleksordning, nämligen miljövård, informationsbehandling och kärnkraft. Påmiljövårdsområdet är företagens egna satsningar helt dominerande, medan statenhar motsvarande ställning på kärnkraftsområdel. Efter dessa tre stora områdenföljer rymdteknologi och havsteknik. Av industrins utgifter pä forskning ochutvecklingsarbete faller de största andelarna på elektrisk, kemisk ochtransportindustri. () är ett utvecklingsbolag som utgörJapans motsvarighet till det brittiska NRDC och det franska . Syftet äralt främja utveckling av ny teknologi av nationell ekonomisk betydelse och attföra ut teknologi i industriell tillämpning. JRDC lämnar bl. a. lån medvillkorlig återbetalning och förmedlar licenser. Englandhar varit det land i som satsat störst andelav BNP på teknisk forskning och utvecklingsarbete. har dock somjag tidigare nämnt de västtyska satsningarna ökat kraftigt och är i nivåmed de engelska. Av de totala kostnaderna på ca 14 miljarder Skr under år 1973svarade den engelska industrin för och staten för inemot hälften. Detstatliga stödet kanaliseras via de olika departementen. Dessa svarar var och enför sitt fackområde. Huvudansvaret för stöd till industriell forskning ochutvecklingsarbete ligger hos industridepartementet. konsument-producent-principen, som innebär att organ som företräderkonsumenter av forsknings- och utvecklingsresultat, formulerar behov avforskning och utvecklingsarbete, medan industrin, universiteten ochforskningsinstituten som producenter bedömer Prop.1977/78:111 15 möjligheterna att tillgodose dessa behov och svarar förgenomförandet. För planering av dessa stödåtgärder har man inrättat ett antalbehovsnämnder (Requirements Boards). Nämnderna fungerar som beställare avforsknings- och utvecklingsinsatser. Slöd till flyg- och rymdindustrin är dockundantagna från system med behovsnämnder och handläggs i särskild ordning. Destörsta satsningarna sker inom områdena civila flygplan, rymd och dala. För utveckling av nya produkter och processer kanindustridepartementet lämna slöd i form av gemensamma utvecklingskontrakt ochav förproduktionsorder. Utvecklingskontrakten är en form av riskdelning mellanstaten och företaget. Staten ställer vanligen upp av de totala utvecklingskostnaderna.1 gengäld betingar sig staten en avgift på försäljningsintäkterna om projektetblir framgångsrikt. Förproduktionsorder innebär att staten köper en produktfrån ett företag och lånar ut den till användare för utprovning. År 1977utvidgades slödel lill utveckling av produkter och processer. sträcktesig stödet endast fram t. o. m. prototypstadiet, men omfattar nu samtliga stegfram till kommersiell produktion. Vidare har man som alternativ till dentidigare finansieringsformen infört ett bidrag av kostnaderna utanåterbelalningsplikt. Det finns ett slort antal branschforskningsinstitut() i . Dessa finansierades från början till 50%genom anslag från staten och till genom bidrag från industrin. De statligaanslagen har successivt minskals och instituten får i ställetfinansiera sin verksamhet genom uppdragsforskning. upphörde de statligaanslagen helt och instituten får i stället statliga bidrag för enskilda projektvia de olika behovsnämnderna. För attfrämja utvecklingsarbete och kommersiellt utnyttjande av nya produkter ochprocesser finns del ett statligt utvecklingsbolag. Företaget arbetar på kommersiell basis ochskall på lång sikt balansera sina kostnader med intäkter från verksamheten. Förförsta gången under sin länga historia gick NRDC med vinst år1974, främst p.g.a. licensintäkler från läkemedelssidan. NRDC arbetar bl. a.med att erbjuda licenser i utbyte mot royalty på framtida försäljning och medatl delta i s. k. joint venlures med industrin där man delar kostnaderna förutvecklingsarbetet. 4 Teknisk forskning och utveckling i Forskning och utvecklingsarbete bedrivs i främstinom industrin samt vid universitet och högskolor. Den totala forsknings- ochutvecklingsverksamheten i uppgick enligt SCB:s statistik till5 005 milj. kr. Härav utfördes inom industrin, vid universitetoch högskolor samt resterande vid myndigheter, affärsverk, privata insti- Prop.1977/78:111 16 tut och organisationer. Industrin finansierade avde totala kostnaderna, medan resten föll på statens lott. Den statliga organisationen för stöd till forskning och utvecklingsarbetekan karakteriseras som sektoriserad, decentraliserad och pluralistisk.Sek-toriseringen innebär att forskning och utvecklingsarbete ses som ett medelatt uppnå de samhälleliga målen och atl insatserna inom olika sektorer avvägsmot andra möjligheter alt uppnå resp. sektors mål. Decentraliseringen innebäratt besluten i stor utsträckning fattas under regeringsnivån, hos desjälvständiga myndigheterna och de forskningsutförande organen. Pluralismeninnebär alt finansieringen sker genom beslut i många olika organ och atlresurserna kanaliseras på många vägar till de utförande organen. har ansvaret dels för dendominerande delen av universitets- och högskoleorganisationen, dels förforskningsråden som sköter den rörliga finansieringen av grundforskningen.Industridepartementet har del centrala ansvaret för stöd till tekniskforskning och utvecklingsarbete, medan övriga departement svarar för resp.fackområde. Universiteten och högskolorna är landets största resursför teknisk-vetenskaplig forskning. En successiv utbyggnad av den sekloriellaorganisationen har dock skett som en följd av att forskning ochutvecklingsarbete har tillmätts allt större betydelse för samhällsutvecklingen. STU utgör statens centrala organ för stöd till tekniskforskning och utvecklingsarbete. STU:s verksamhet i förhållande till desekloriella organen är av kompletterande natur. STU:s insatser ärkoncentrerade till industriella utvecklingsprojekt. Slöd ulgår vanligtvis sombidrag med villkoriig återbelalningsplikt. Vidare finansierar STU olikakollektiva forskningsprogram tillsammans med industrin. Den statliga andelenuppgår vanligtvis till . För atl stödja industriella utvecklingsprojekt förbiprotolypstadiet och fram till kommersiell produktion finns statensutvecklingsfond. Denna lämnar bidrag med villkoriig återbetalningsskyldighet.Bidrag utgår vanligen av projektkostnaden. En förstärkning ochregionalisering av den stödform som fonden representerar kommer atl ske underår 1978. Vid sidan av fonden lämnar bl. a. Investeringsbank lån tillindustriella utvecklingsprojekt som inte kan finansieras på den vanligakreditmarknaden. Av följande tablå framgår fördelningen av kostnaderna förindustrins forsknings- och utvecklingsverksamhet inom olika branscher. Vidareanges verksamhetens intensitet i förhållande till förädlingsvärdet (%). Tablånvisar atl tyngdpunkten i industrins forsknings- och utvecklingsverk samhetligger på transportmedelsindustri utom skeppsvarv och båtbyggeri (),eleklroinduslri (), maskinindustri () och läkemedelsindustri ().Vidare framgår alt läkemedelsindustrin är den i särklass mest intensivabranschen när det gäller forskning och utvecklingsarbete. terföljer transportmedelsindustrin och eleklroindustrin. Av kostnaderna förforsknings- och utvecklingsverksamheten täcktes av förelagen själva, medanstaten bidrog . Verksamheten är vidare mycket starkt koncentrerad tillstorföretagen, faller på företag med mer än 1 000 anställda och påföretag med mer än 200 anställda. Transportmedelsindustri utom skeppsvarv och båtbyggeriElektroindustri Maskinindustri Läkemedelsindustri Metall varuindustri Järn-,stål- och ferrolegeringsverk Massa-, pappers- och pappers-varuindustri Livsmedels-,dryckesvaru- och tobaks varuinsustri Kemikalie-, gödselmedels-, plastindustrisamt annan kemisk industri utom läkemedelsindustri Tegel-, cement- och annanmi-neralvaruindustri Skeppsvarv, båtbyggeri Industri för instrument, foto-ochoptikvaror, ur Ickejärnmetallverk Petroleumraffinaderier, smörjmedels-,asfalt- coh kolprodukt-industri Oummivaru- och plastindustri Textil-, beklädnads- ochläder-varuindustri Gruvor och mineralbrott Tävaruindustri Porslins-,lergods-, glas- och glasvaruindustri Grafisk industri, förlag branscher En motsvarande redovisning för gruppen myndigheter,affärsverk, privata institut och organisationer lämnas i nästa tablå. Häravframgår att de största insatserna görs inom försvar () och kärnenergiforskning 1977/78. Prop.1977/78:111 18 Kämenergiforskning 147,7 Väg och vatten 71,2 Trävaror,massa, papper 46,8 Järn, ståloch metall 34,9 Matematik, fysik 26,3 Offentiig sektor (exkl. universitet och högskolor) 410,1 Affärs verksamhet, privata institut och organisationer 481,9 Forskning och utvecklingsarbete i bedrivs somnämnts främst vid universitet och högskolor saml inom industrin. Forsknings-och utvecklingsverksamheten vid lärosätena domineras dock klart av utprägladeforskningsaktiviteter medan insatserna inom industrin lill myckel stor delbestår av utvecklingsarbete. Mycket grovt kan forskningsdelen inom industrinsforsknings- och utvecklingsverksamhet anges till . Motsvarande andel förmyndigheter uppgår till och för affärsverk, privata institut ochorganisationer till . och högskolor antas forskningenutgöra av forsknings- och utvecklingsverksamheten. Tillgänglig statistik täcker f.n. inte alla områden därforskning och utvecklingsarbete förekommer varför de verkliga kostnadernaberäknas vara högre än de som redovisats. Framför allt gäller detlautvecklingsarbete då mer eller mindre kvalificerat utvecklingsarbete förkommerinom alla sektorer i samhället och vid ett stort anlal organisatoriska enhetersom nu inte omfattas av forsknings- och ulvecklingsstatistiken. Bristerna inuvarande statistik tyder på att insatserna för forskning ochutvecklingsarbete är påtagligt underskattade. 5 STU:s nuvarande verksamhet STU inrättades (prop. 1968:68, SU 1968:131, rskr 1968:304). STU är enligt sin instruktion (1968:404, omtryckt1977:232) central Prop.1977/78:111 19 förvaltningsmyndighet för initiativ och stöd till samt förplanläggning och rådgivning rörande teknisk forskning och industrieUtutvecklingsarbete i den män sådana uppgifter ej ankommer på annan statligmyndighet. Del åligger STU särskilt att: - följa dentekniska utvecklingen och därvid hålla kontakt med forskare, institutioner ochförelag, - organisera ochstödja samarbete inom teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete samtfrämja kontakler mellan myndigheter, näringsliv och forskningsinstitutioner, - ta initiativtill teknisk forskning av betydelse för näringsliv och samhälle samt främjasådan forskning och dess utnyttjande, - planera ochfördela statligt stöd i form av lån och bidrag till teknisk forskning,industriellt utvecklingsarbete och uppfinnarverksamhet, - följaverksamheten vid och utöva tillsyn över branschforskningsinstitul och andrakollekliva forskningsinstitutioner, vid vilka forskningsverksamheten bedrivsmed statligt stöd, - ge råd åtuppfinnare samt förmedla forskningsresultat till kommersiellt utnyttjande, - främjainternationellt tekniskt samarbete och därvid samverka med utländskainstitutioner och internationella organisationer, - planera ochsvara för förvaltningen av statliga forskningsstationer. STU har avstatsmakterna ålagts tre huvuduppgifter (prop. 1972: I bil. 15, NU 1972:15, rskr 1972:90): STU skall med hjälp av tillgänglig eller ny teknikfrämja den tekniska utvecklingen inom olika samhällssektorer i den mån särskilda organ för stöd lill forskning och utvecklingsarbete inle finns upprättade. Inom områ den där resurser finns för planering och ledning av forskning skall STU:s insatser koncentreras till industriellt utvecklingsarbete (STU:s samhälls sektorroll, S-rollen). STU skallfrämja industrins innovationsnivå och tekniska kvalitet. STU:s resurser skalldärvid även kunna användas för stöd till sådant utvecklingsarbete, där dettekniska risktagandet är stort utan att direkt samband med omedelbara svenskasamhälleliga behov föreligger, men där resultaten bedöms bli kommersielltvärdefulla i internationell konkurrens inom och utom landet (STU:sindustriroll, 1-rollen). STU skall verkaför att höja den vetenskapliga nivån och öka kunnandet inom skilda områdengenom insatser inom den tekniska forskningen (STU:s forskningsroll, F-rollen). 1 de allmänna riktlinjerna för STU:s verksamhet fastslåsatt STU skall ses som ett viktigt medel i statsmakternas långsiktiganäringspolitik. Betoningen ligger därmed på industriellt inriktatutvecklingsarbete. De mindre och medelstora företagens behov av stöd tilltekniskt utvecklingsarbete skall ägnas särskild uppmärksamhet. Prop.1977/78:111 20 Följande programindelning gäller för verksamheten vid STU: Finansielltslöd till teknisk forsknings- och utvecklingsverksamhet. Dessa program delas upp i delprogram och underprogram.Program 1 har delats upp i följande tre delprogram: Stöd till behovsområden. Informations- och dokumentationsverksamhet. Programstrukturen är utformad främst med hänsyn till deolika faserna inom administrationen för teknisk utveckling. Dessa faser ärplanering och prioritering av insatser (program 2), finansiering ochadministration av projekt (program 1) samt rådgivning och förmedling (program3). Några program och delprogram kan också uppfattas somstödfunktioner i förhållande till bl.a. den egentliga produktionen underprogram 1 och 3. Hit hör t.ex. program 2. Planerings- och utredningsverksamhet,saml teknikbevakning och myndighetsservice under delprogram le. Övriga stödfunktioner som administration saml ekonomi ochpersonalfunktioner behandlas som interna omkostnader och redovisas under delprogram som avser den egentliga produktionen. Omkostnaderna uppdelade påkoslnadsslag och fördelade på resp. organisatorisk enhet redovisasregelmässigt i STU:s anslagsframställning. Fördelning av omkostnader på STU:solika anslag och program framgår också av anslagsframställningen. Uppdelningen mellan program 1 och 3 kan också uppfattassom en indelning med avseende på moltagarkategorier. Del finansiella stödet underprogram 1 är huvudsakligen riklat mot forskare vid olika forskningsinstitutionermedan stödet under program 3 är riktal mot enskilda innovalörer och uppfinnaresaml mindre förelag. Finansiellt domineras programstmkturen nästan helt ellertill av delprogram la, Slöd till behovsområden. Huvudintresset ibudgetdialogen med statsmakterna kommer därmed att gälla prioriteringen avmedel mellan delprogrammets behovsområden, som är en blandning av teknik-,bransch- och sektorperspektiv. och verksledning är STU organiserat påföljande - Utvecklingsenheten (U-enheten) med huvuduppgift attbereda och följa upp bidragsärenden rörande teknisk forskning och utveckling.U-enheten är uppdelad i 11 behovsområden. Prop.1977/78:111 21 - Rådgivnings-och förmedlingsenheten (R-enheten) med uppgift att ge råd och hjälp iuppfinnar- och förmedlingsfrågor samt att bereda bidragsärenden rörande slödlill uppfinnare. - Internalionellaenheten (1-enheten) med uppgift att bereda ärenden som rör kontakter medfrämmande länder. - Administrativaenheten (A-enheten) för administrativ service till övriga enheter. STU:s planerings- och utredningsverksamhet är i förstahand knuten till verksledningen. För att tillhandahålla erforderligt experlkunnande inomolika teknikområden har ett antal nämnder (f. n. 12) inrättats. Nämnderna haren rådgivande funktion vid planering av stöd till teknisk forskning ochindustriell UtveckUngsverksamhet. Tablå över STU:s nuvarande organisation bifogas lillprotokollet i detta ärende som bilaga I. 1 tablån är antalet tjänster angivet vid resp. enhet. För att fördela ledningen av arbetet inomutvecklingsenheten på lagom slora block, har denna enhet indelatsi fyra projektenheter. Av STU handlagda ärenden initieras huvudsakligen genomansökningar om finansiellt slöd lill projekt. kommer ca 2 000ansökningar till STU. De kommer från forskare vid universitet och högskolor,från branschforskningsinstitul, statiiga organ, uppfinnare, förelag m.fl. STU skall också ta egna initiativ till forsknings- ochutvecklingsprojekt. Oavsett vilken roll STU haft vid initieringen av ettprojekt lämnas en ansökan in till STU. Inom STU behandlas alla ansökningar islort sett i samma administrativa former. Projektanslag fördelas i principunder . Sedan ansökningarna registrerats och klassificerats fördelasde på resp. behovsområden och sektioner för beredning. Sektionschefen gör enpreliminär projektbedömning, utser handläggare samt vidtalar eventuellaremissinstanser och experter. Ärendetoch förslag till beslut föredras sedan i behovsområdesnämnden. Om denna har enfrån sektionschefen avvikande mening, överiämnas ärendet till chefen förutvecklingsenheten för beslut. Berör en ansökan flera behovsområdesnämnder,fattas beslut av chefen för utvecklingsenheten liksom då det gäller stödbeslutmellan 500000 och . Ärenden av större ekonomisk omfattning avgörs avverksslyrelsen. Beslut om bidrag överstigande . underställs regeringenför godkännande. Den helt övervägande delen av ansökningarna lill STUligger inom de planer och ramar som fastställts av styrelse och verksledningoch gäller ansökningsbelopp . Prop.1977/78:111 22 Projekten följs upp bl. a. genom alt bidragsmottagarenåläggs rapporteringsskyldighet till STU. STU:s finansiella projektstöd sträcker sig "från idétill prototyp" och slutrapport inlämnas lill STU då det finansiella stödetupphör. utvecklingsfaser fram mot tillverkning och nyttiggörande kanfinansieras av andra organ som l.ex. statens utvecklingsfond (SUFO) ochSveriges . Genom förmedlingsinsatser strävar STU efter attbl.a. föra över projekt till dessa. R-enhetens förmedlingssektion arbetar meddessa frågor, men även handläggaren av det finansiella projektstödet görinsatser i avsikt att föra projektet vidare. I de flesta fall är dockhandläggarna inte involverade i projekten efter STU-fasen. 5.5 Det finansiella stödets fördelning och villkor Om projektstödets fördelning betraktas mot bakgrund avSTU:s tre roller, så kan konstateras en tendens mot ökande andelar för sektor-och i viss mån induslrirollen. av projektstödet faller på F-rollen, 25%vardera på S- och 1-rollen. Kommittén noterar en viss ökning av stödandelen lilluppfinnare, innovalörer m.fl. samt mindre företag, och en viss minskning avstödandelen till universitet och högskolor. Uppfinnare, innovalörer m.fl.,utvecklingsbolag saml tillverkande företag får i huvudsak stöd tillutvecklingsinsatser, medan universitet och högskolor samt hel- och halvstatligaorgan får stöd till forskningsinsatser. STU:s finansiella stöd till projekt kan ges på olikavillkor. Följande två stödformer är dock helt dominerande: