prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — Syftetär att lämna underlag förde utbildningsplaner för allmänna utbildningslinjerinom sektorn för utbildning för vårdyrken som det ankommer på universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ) och () alt fastställa i samråd.Kommittén bör i sina förslag beakta sambanden med annan vårdutbildning som inleinnefattas i denna del av uppdraget samt utvecklingstendenser inom andra delarav vårdområdet. Vidutformandet av sina förslag skall kommittén samråda med hälso- ochsjukvårdsutredningen (S 1975:04)och kommittén för översyn av sjukvårdens inreorganisation (dir 1977:32) samt, i vissa frågor som jag berör i det följande,med gymnasieutredningen (U 1976:10). Samråd bör också ske med utredningen omvissa tjänsteorganisaloriska frågor i högskolan (dir 1977:49). Jagvill slutligen i detta sammanhang betona viklen av att, utifrån de krav påsamarbete och integration som växer sig allt starkare inom vårdområdet,identifiera de naturiiga samband som kan finnas mellan olika studievägar. Ensådan strävan bör prägla det fortlöpande reformarbetet inom vårdutbildningensområde. Jag återkommer därför i det följande till kopplingen mellan olikasludieallernativ inom värdsektorn dels inom högskoleutbildningen, dels mellangymnasieskolan och högskolan. Enviktig utgångspunkt för övervägandena om utbildningens uppläggning ochhuvudsakliga innehåll bör vara en bedömning av utvecklingen inom den del avvårdsektorn som berörs av kommitténs uppdrag. Bådelandstingskommuner och kommuner bedriver i samråd med ochsjukvårdens och socialvärdens planerings- och rationsliserings-inslitut (Spri),ell intensivt arbete i syfte all finna nya vägar för att tillgodose skilda slagav vårdbehov. Det sker bl.a. för att tillmötesgå de vårdsökandes önskemål omalt så långt möjligt kunna fä vårdbehoven tillgodosedda på nära håll. Det skerockså för att söka begränsa de snabba utgiftsökningarna för deninslitutionsbundna vården. D;t var bl.a. mot denna bakgrund som regeringen år1975 tillkallade den tidigare nämnda hälso- och sjukvårdsutredningen som hartill uppgift all analysera och diskutera målen för hälso- och sjukvården och pågrandval därav lägga fram förslag om en ny hälso- och sjukvårdslagstiftning.Frågor rörande sjukvårdens inre organisation belyses av den kommitl somregeringen tillsatt för översyn av dessa frågor. Medtanke det tar innan en utbildningsreform slår igenom bör bedömningengälla utvecklingen under minst en tioårsperiod. Den beskrivning avutvecklingstendenser inom vårdområdet som redovisades av U 68 i belänkandet(SOU 1973:58) Högskoleutbildning - hälso- och sjukvårdslinje m.m. bör därvidbilda en av utgångspunkterna. Bedömningen av utvecklingen bör i övrigt utgåfrån de principiella riktlinjerna i de vårdpolitiska program som har lagts framav vårdhuvudmännen och . Bedömningen bör också utgå frän deprinciper för den framtida utformningen av socialvården som kan bli ettresultat av socialutredningens arbele. Kommitténbör belysa utvecklingen inom skilda sektorer av del angivna arbetsfältet ochdärvid särskilt beakta de försök till samordning som görs 279 Kommittéer: Del II U:9 Av speciellt intresse är utvecklingen mot en vidgadsamverkan mellan öppen social-, hälso- och sjukvård. Vårdpersonalen ochvårdens huvudmän har här ett gemensamt intresse och behov av att personalen kanröra sig över större arbetsområden och inom vissa gränser kunna ulföra skiftandearbetsuppgifter. Vid genomgången bör kommittén söka översiktligt beskriva olikayrkeskategoriers nuvarande arbetsuppgifter och ansvarsområden saml bedöma ivilken utsträckning dessa motsvaras av nuvarande utbildningar. Kommittén bör isina överväganden ta hänsyn till den kompetenshöjande effekt somutbildningsreformerna på kommer atl innebära. Den bör också beaktapå vilket sätt den faktiska kompetensen hos dem som utbildats i gymnasieskolantas till vara inom vården. Beskrivningenav arbetsfältet bör också innefatta en belysning av de försök med nyaarbetsformer som pågår inom vårdområdet, särskilt olika slag av lagarbete,t.ex. gruppvård, och andra former av integrerat arbele. Kommittén fär därigenomett underlag för all bedöma om och i vilken mån detta bör slå igenom iutbildningen, bl.a. genom ett större inslag av gemensamt kursinnehåll förolika utbildningslinjer. Desenaste årens diskussioner om demokratisering i arbetslivet har lett lill inom vården allt mera ifrågasätter den nuvarande personalstruklu-ren. Omutvecklingen går mot mer självstyrande grupper innebär delta förändradearbetsförhållanden, vilket i sin lur ställer nya krav på utbildningen.Kommittén bör översiktligt söka belysa dessa frågor och deras betydelse förutbildningens innehåll, bredd och differentiering. Denna belysning bör görasockså från personalpolitiska utgångspunkter. Inomvissa delar av vårdområdet i vid mening råder betydande osäkerhet om denframtida utvecklingen. Inom andra, främst inom hälso- och sjukvården, har bådehuvudmännen och de fackliga organisationerna utrett frågor om bl.a.personalstrukturen, den yttre och den inre organisationen saml utbildningen.Kommittén bör i sin arbetsfältsbeskrivning utnyttja bl.a. vad som harredovisats från dessa arbeten. 1 fråga om sjuksköterskeutbildningen t.ex.synes del finnas en rad gemensamma utgångspunkter att prövas i kommitténsarbete. Jag bedömer således atl kommittén, utifrån i huvudsak nu kändaförhållanden och redan redovisat utredningsarbete samt med den ytterligarekomplettering som en analys av och vårdhuvudmännensplaneringsunderlag kan ge, kommer alt ha ett omfattande underlag för sittarbete med de studieorganisatoriska frågorna. Jagräknar också med atl del planeringsarbete som utförs inom hälso- ochsjukvårdsutredningen och utredningen om sjukvårdens inre organisation samt inomSÖ och UHÄ:s planeringsberedning för sektorn för utbildning för vårdyrken samlde medisinska, odontologiska och farmaceutiska fakulteterna och UHÄ:splaneringsberedning för sektorn för undervisningsyrken skall kunna ställas tillkommitténs förfogande. Kommittén bör därför själv inte ta initiativ lill meromfattande undersökningar. Sedanutbyggnaden av aklusjukvården har böjat gå i långsammare takt har andravårdproblem lyfts fram och belysts. Många menar att de medmänskliga kontakternaoch det personliga omhändertagandel i vården har satts på undantag. En orsaktill detta kan vara atl den medicinska tekniken nu ger upplysningar somtidigare inhämtades genom direktkontakt mellan patient DelII U:9 Skr 1977/78:103 280 1framtidens vård måste patientens situation ses i ell vidare sammanhang, där manmer än tar hänsyn också till andra faktorer än de strikt medicinska -faktorer som t.ex. kan vara orsak till eller följd av ett sjukdomstillstånd. Omdetta skall kunna förverkligas måste också utbildningens naturvetenskapligaförankring kompletteras med ett mera beteen-deinriklat och socialt sätt atl isepå människan. Därigenom skulle också anknytningen mellan sjukvårdens ochsocialvårdens utbildningar underiätlas. Vidsidan av denna allmänna utgångspunkt skall utbildningens mål i fråga ominnehåll och organisation relateras till målen för hälso-, sjuk- ochsocialvårdspolitiken. Hälso- och sjukvårdens yttre organisation inför1980-talet är klariagd i sina huvuddrag. Tyngdpunkten i utbyggnaden kommer atlligga inom den öppna vården, långtidssjukvården och psykiatrin. Framföralll inom öppenvården och i fråga om omsorgen om de äldre kommer samverkanmellan olika vårdformer och huvudmän all intensifieras. Kommittén bör beaktade särskilda behov som finns inom dessa områden. Riksdagenhar uttalat sin oro över den rådande situationen med en inom vissa områden svårbrist på vårdpersonal. Kommittén bör uppmärksamma vad som har anförts iutbitdningsutskottels betänkande 1975/76:27, s. 8-9 rskr 1975/76:331. Ocksåden framtida socialvårdens mål och organisation börjar klariäggas genom iförsta hand socialutredningens arbele. Även här kommer tyngdpunkten all liggapå den öppna vården. prövas på åtskilliga håll olika former avsamverkan mellanöppen sjukvård och socialvård. Detla gäller inte minsti fråga om försöksverksamhet inom den öppna psykiatriska vården. Kommitténbör från de utgångspunkter som jag här har redovisat och med beaktande av dekompletteringar som arbetsfällsbeskrivningen ger föreslå utbildningsmål somunderiag för arbetet med utbildningsplanerna. Medhänsyn lill bl.a. planerad utbyggnad och utveckling inom vårdområdet samtförbättrad värdkvalitet kommer del att behövas flera människor i vårdarbetet.Det är då viktigt att komma ihåg att rekryteringsproblemen kan lösas endastgenom en serie samverkande åtgärder som berör utbildningen men ocksåpersonalstruktur, personalpolitik, arbetsmiljö m.m. Utbudetav utbildning inom vårdsektorn, främst inom hälso- och sjukvården, har kommitatt kännetecknas av en mångfald utbildningslinjer och kurser Endastundantagsvis förekommer en samordning mellan dem, trots att många utbildningarvisar upp slora likheter såväl i de teoretiska som i de praktiska delarna. Med utgångspunkt ibeskrivningen av arbetsfältet bör kommittén pröva den principmodell förstudieorganisationen inom vårdsektorn som lagts fram av U 68 i betänkandet (SOU1973:58) Högskoleutbildning, Hälso- och sjukvårdslinje m.m. Modellen innebär enstudieorganisation med en för alla eller för ett antal av de nämndautbildningarna gemensam grandkurs och en 281 Kommittéer: Del II U:9 stegvisdifferentiering utifrån denna. U68s studieorganisatoriska utgångspunkter vann i stort sett gehör hosremissinstanserna. Kritik riktades däremot mot all de förordade generellaprinciperna för utbildningens uppläggning inte i tillräcklig utsträckningtillämpats i utredningens förslag. Kommittén bör utifrån de föralsättningar somnu gäller på nytt ta upp l.ex. frågan om hur de befintliga vårdinriktadeutbildningarna inom högskolan skall organiseras i utbildningslinjer. Kommitténbör i den frågan i huvudsak begränsa sig till sjuksköterskeul-bildningen och despecialkurser i gymnasieskolan som förs till högskolan. Enav förutsättningarna för kommitténs arbete bör vara att nuvarande studietider ihuvudsak skall gälla. En annan utgångspunkt är atl de allmännabehörighetsvillkoren för högskoleutbildning i princip skall tillämpas förtillträde lill linjerna. Kunskapom grandläggande vårdfunktioner är ett gemensamt behov för skildapersonalgrupper. Arbetets karaktär av lagarbete och önskemålet att motverka enalltför långtgående specialisering bör komma till uttryck i studiernasuppläggning. Studierna bör ge möjligheter till den samverkan mellan skildautbildningar som behövs för alt ge de studerande en gemensam fond av kunskaperoch erfarenheteratt ulgå ifrån. Dessa kan sedan utvecklas i arbetslag inomvårdarbetet bl.a. i fråga om det grundläggande omvårdnadsarbetet. Detvå- till treåriga högskoleutbildningar som innefattades i U 68s principiellaöversyn har en klar yrkesprofilering. De är så utformade atl en innehållsmässigoch organisatorisk samordning dem emellan kräver relativt genomgripandeförändringar. Arbetet i kommittén bör inriktas på att för dessa utbildningar prövaom det kan skapas gemensamma kurser, om möjligt för samtliga studerande.Kommittén bör därvid också kunna pröva andra studieorganisatoriska modeller,t.ex. att förlägga gemensamma kurser senare i utbildningsgången. Detär enligt min uppfaUning önskvärt att även innesluta de långavårdutbildningarna, bl.a. lakar- och tandläkarutbildningarna, i en sådanprövning. Kommittén bör därför, bl.a. utifrån arbetsfällsbeskrivningen,överväga om, och i vilka delar, det är möjligt och lämpligt att samordna studiernamellan korta och långa vårdutbildningar. Samordningen bör bl.a. kunna syftatill att underiätta förelever från de kortare vårdutbildningarna atl fortsättai de längre. Dessa överväganden bör göras i nära samarbete medgymnasieutredningen för alt fä en helhetssyn'på utbildningsorganisationen inomvårdområdet. 1syfte att nå en bredare referensram bör möjligheten också prövas att ge dem somutbildas för hälso- och sjukvård tillgång till kurser medsamhälls-vetenskapligt-beleendevelenskapiigt ämnesinnehåll. På samma sätt börde som huvudsakligen kommer att syssla med socialvård i vid mening ha tillgångtill kurser från hälso- och sjukvårdssidan. Kommittén bör pröva om sådanakurser kan utformas så att en och samma kurs kan utnyttjas inom flerautbildningslinjer. Redan yrkesverksamma personer bör också kunna utnyttjakurser inom en utbildningslinje i vidareutbildningssyfte. Kommittén bör också beaktavad utbildningsutskott uttalat (UbU 1976/77:20, s. 107) angåendebehovet av fördjupningskurser för vårdlärare. 1syfte att främja ett syslem med återkommande utbildning bör kommittén ocksåpröva möjligheterna att organisera utbildningslinjerna i etapper. Del II U:9 Skr1977/78:103 282 etappbör utformas så all den förbereder för yrkesverksamhet. Härvid måste beaktasden personalstruktur som kan förväntas och de krav som kan komma atl ställas påvårdpersonal av skilda slag. Frågan om påbyggnadslinjer på en allmänutbildningslinje kan bli aktuell i detta sammanhang. Med de förutsättningarbeträffande utbildningstidens längd som jag har angett i det föregående börkommittén kunna överväga behovet av sådana linjer och lägga fram däravföranledda förslag. Enliglgjorda prognoser kommer efterfrågan på personal inom vårdområdet att öka.Kommittén bör därför också överväga åtgärder för att förbättra möjligheternaalt fä grundläggande vårdutbildning för personer som är eller har varityrkesverksamma inom vården men som saknar eller har bristfällig utbildning.Viktiga frågor är därvid såväl utbildningens organisation somtillträdesvillkoren till utbildningen. Jagvill harockså något beröra frågan om yrkesteknisk högskoleutbildning inomvårdområdet. Försöksverksamhet med sådan utbildning pågår inom sektorn förutbildning för tekniska yrken och påbörjas även inom sektornför utbildninig för administrativa, ekonomiska och sociala yrken. Det bör varakommittén obetaget atl undersöka förulsättningarna för yrkestekniskhögskoleutbildning även inom sektorn för utbildning för vårdyrken. Somett led i utredningsarbetet bör kommittén vid behov belysa effekterna av sinaförslag för de anställda inom berörda utbildningar. 4.2Anknytning mellan gymnasieskola och högskola Iframtiden kommer huvuddelen av de sökande lill vårdutbildning i högskolan atlha gått igenom gymnasieskolan eller ha motsvarande förutbildning. En betydandedel av dessa har på vårdlinjen skaffat sig gedigen grundläggande vårdutbildningsom omfattar såväl fackteori som arbetsteknik. Anknytningen mellan vårdlinjenoch vårdinriktad högskoleutbildning bör därför vara sådan atl de kunskaper ocherfarenheter som vårdlinjen har gett tas tillvara i högskoleutbildningen. Medden utformning som vårdlinjen nu har ger den en god grand för fortsattutbildning med inriktning på allmän hälso- och sjukvård och social service.Dess värde är inle lika entydigt i förhållande lill vårdutbildningar med andrainriktningar, där andra krav på förkunskaper kan behöva ställas. Genomgångengymnasial vårdutbildning kan dock betraktas som en god förberedelse för allvårdinriktad högskoleutbildning. Riksdagenhar ställt sig bakom tanken på alt fullständig behörighet för viss utbildning ihögskolan normalt skall kunna uppnås på en och samma studieväg i gymnasieskolan(prop. 1975:9, UbU 1975:17, rskar 1975:179). Jag vill vidare peka pä vadutbildningsutskottet (UbU 1975/76:27 s. 8) uttalat i frågan om behovet av enhelhetssyn på vårdutbildning från gymnasieskolenivå och uppåt. Mot denbakgrunden bör kommittén pröva möjligheterna att skapa ett naturiigt sambandmellan gymnasieskolans vårdlinje och högskoleutbildningen inom vårdområdet. Jagvill här peka på de möjligheter som värdlinjens elever har atl gå igenomen särskild studiegång i sjuksköterskeulbildningen. Kommittén bör pröva ommotsvarande studieorganisation kan tillämpas även inom andra vårdutbildningari högskolan. Jaghar i det föregående angett atl de allmänna behörighetsvillkoren tillhögskoleutbildning även skall gälla för de här aktuella vårdutbildningarna.Kommittén bör i sitt arbele med studieorganisationen beakta 283 Kommittéer: Del II U:9 vadriksdagen uttalat i samband med sitt ställningstagande till gymnasieskolanskompetensvärde, nämligen att det är angeläget atl vidmakthålla en reellvalfrihet för elever från gymnasieskolan vid övergången till högskola.Studieorganisationen bör inte utformas så att del är omöjligt försökande frånskilda linjer i gymnasieskolan att vinna inträde utan omfattande komplettering. Sökandemed yrkeserfarenhet inom vårdområdet bör vid tillträde lill högskoleutbildningmed vårdinriktning bedömas likvärdigt med dem som gått igenom gymnasieskolan.Lämpliga kombinationer av grundläggande vårdutbildning och yrkeserfarenhet börkunna ge tillträde till fortsatt vårdutbildning i samma mån som för elever frånvårdlinjen. Praktikenhar varit en fiaskhals i utbildningsplaneringen. 1 flera fallhar en beslutad utökning av en utbildningslinje inte kunnat komma till stånd pågrund av brist på praktikplatser. Riksdagenhar UbU 1975/76:27 sid 7, rskr 1975/76:331) uttalat aU det är betydelsefulltatt dessa frågor blir belysta och övervägda. Kommittén bör kartläggabehovet av praklikplatser för olika utbildningslinjer samt söka analysera ivad mån de parktikkrav som ställs upp är relevanta och om de kan tillgodosespå andra vägar. Några av utbildningslinjerna har inte setts över.Det kan därför inte uteslutas att de praktikkrav som finns inte är heltnödvändiga för atl tillgodose dagens behov. Kommittén bör mot bakgrund avkännedomen om de studerandes tidigare erfarenhet och de förändringar som sketti vård- och arbetsorganisation bedöma om praktikkraven kan förändras tillomfattning och innehåll. Olikautbildningslinjer konkurrerar om samma typ av praktikplatser. Dennakonkurrens förstärks av sjukvårdsorganisationens varierande kapacitet regionaltoch lokalt. Kommittén bör överväga om detta kan lösas genom att praktikkravenutformas så atl de i viss omfattning tillåls variera. Där lokala svårigheterfinns au organisera ett större antal praktikplatser bör praktikens omfattningkunna minskas ner mot en bestämd miniminivå. Hårt utnyttjade praktikområden medlåg kapacitet bör förbehållas ulbildningsvägar där sådan praktik äroundgängligen nödvändig. 1 övrigl bör kommitténnoga överväga möjligheterna atl skapa praklikplatser inom områden som nuutnyttjas i mindre utsträckning, l.ex. långtidssjukvård och öppen vård. Ensådan utbildningsmässig förskjutning av tyngdpunkten frän insfitutionsvård(t.ex. sjukhusvård) till öppna vårdformer står i överensstämmelse med deföreändringar i inriktningen av motsvarande vårdverksamheter som pågår.Möjligheter att byta ut praktik mot aktiv fiänstgöring bör även utredas. Kommittén bör lägga uppsitt arbete rörande praktiken så att förslag skyndsamt kan läggas fram tillsådana åtgärder, bl.a. ändrade krav på praktiktidens omfattning, som kanunderlätta praktiksituationen och som snabbt kan genomföras i denstudieorganisation som existerar med bibehållet mål för utbildningen. Denbör senare tillsammans med sina långsiktiga studieorganisaloriska förslagredovisa principlösningar på praktikens utformning i eU längre perspektiv. Rörande dessaprinciplösningar bör kommittén samråda med sysselsält-ningsutredningen (A 1974:02).Inom denna utredning arbetar en särskild arbetsgrupp för praktikfrågor. Gruppen, i vilken ingår företrädare för Del II U:9 Skr 1977/78:103 284 arbetsmarknadensparter, skall bl.a. klarare avgränsa vad som menas med praktik samt utformaunderiag för reglering av villkoren när del gäller ersäUning och anställningsförmåner under praklikliden, handledning 1de senaste årens debatt liksom i det arbete som har ulförts av en särskildberedning inom (Vård -76) har en rad frågor väckts omundervisningens utformning. Med tanke på uppdragels karaktär och behovet atlsnabbt ta fram ett planeringsunderlag bör kommittén inte i annan form behandladessa frågor än att förteckna dem som ett underiag för de myndigheter som äransvariga för arbetet med utbildningsplanerna. Jag vill emellertid påpeka delangelägna i att nya högskoleutbildningar både i sin innehållsmässiga och i sinstudieorganisaloriska uppläggning påverkas av de studieformer som tillämpasinom den mer traditionella högskoleutbildningen, Detär från bl.a. rekryteringssynpunkt, nödvändigt atl hela vårdområdet kommer allbetraktas som ett naturiigt arbetsfält för både kvinnor och män. 1 dagdominerar männen endast i de längre utbildningarna, framför alllläkarutbildningen, medan övriga vårdutbildningar har övervägande kvinnligrekrytering. Kommittén bör därför överväga åtgärder som främjaren jämnarekönsmässig rekrytering. Enlång rad faktorer spelar emellertid roll, när del gäller att nå en jämnarekönsmässig rekrytering. Viktigt i detta avseende är de värderingar ochattityder som grundläggs tidigt och som utvecklas och befästs i grundskola och gymnasieskola. har här, enligtsina direktiv, angelägna uppgifter som rör gymnasieskolan. Kommittén bör idessa frågor :5amarbeta med nämnda utredning. Högskolereformeninnebär bl.a. att det inom all grundläggande högskoleutbildning skall finnasmöjligheter till forskningsanknytning. 1 fråga om de utbildningar som saknarsådan anknytning har jag i propositionen (1976/ 77:59) om utbildning ochforskning inom högskolan m.m. anfört, att ett förverkligande av principen omett samband mellan forskning och grundläggande, såväl statlig som ,högskoleutbildning utgör en central del i det fortsatta reform- ochutvecklingsarbetet. Jag har också uttalat alt målet sannolikt, med tanke påuppgiftens svårighetsgrad, kommer att nås först . (U 1974:06) har i uppdrag att bl.a. föreslå åigärder som rör frågan omforskningsanknytning. Utredningen förväntas lägga fram ett belänkandeinnevarande år. De regionala organisationskommittéerna för högskolereformenhar presenterat förslag lill olika slags åtgärder föratt främja del åsyftadesamspelet mellan grundläggande högskoleutbildning och forskning. Jag har inämnda proposition angett, alt det ankommer på 285 Kommittéer:Utbildningsdepartementet Del 11 U:9 deblivande regionstyrelserna att i sitt planeringsarbete bygga vidare på dengrund regionkommittéerna har lagt i dessa avseenden. Utvecklingsarbetetinom detta område bör således ske på initiativ bl.a. av regionstyrelserna. Delär angelägel au kommittén i sina förslag till studieorganisation förvårdutbildningarna också beaktar kravet på anknytning av dem till forskningen.Jag har för egen del i nämnda proposifion som exempel på tänkbara åtgärder inomdetta fält nämnt behovet av att initiera omvårdnadsforskning. Ävenvårdlärarutbildningens forskningsanknytning bör övervägas. Motdenna bakgrand är det nödvändigt att kommittén i sitt arbete har nära kontaktmed pågående utvecklingsarbete i fråga om forskningsanknytning. De förslagkommittén lägger fram bör även belysa möjligheterna till ett samspel mellangrundläggande högskoleutbildning och forskning. Jaghar i högskolepropositionen (1976:77:59) framhållit au det finns skäl för ettenhetligt huvudmannaskap för högskoleutbildningen och att denna fråga måste sesi ett vidare perspektiv än enbart högskolans. Den berör avgränsningen av detkommunala och landstingskommunala kompetensområdet samt fördelningen mellanstat och kommun av det ekonomiska ansvaret för skilda slag av offenfiigverksamhet. har framhållit (UbU 1976/77:20, sid 33-34,rskr 1976/77:246) atl regeringen bör följa utvecklingen inom den kommunalahögskolan vad gäller verksamhet, resurssamband, m.m. och därvid parallellt tadel av pågående utredningsarbeten med anknytning till huvudmannaskapsfrågor. 1anslutning härtill bör, enligt utskottets mening, initiativ tas till enförutsättningslös utredning av frågan om ett enhetligt huvudmannaskap förhögskolan. Jagavser att i annat sammanhang återkomma till regeringen i den större frågan omhuvudmannaskapet. Däremot bordet , som jag också har anmält i nämndaproposition, vara möjligt att pröva frågan om ett enhetligt huvudmannaskap förutbildningslinjer som har både stadig och eller landstingskommunalhuvudman.