prop · G10397 · 1977-12-31 00:00:00 — Vadgäller bildupptagningar anser DAK att bästa beständighetsgaranti ges vidbevarande i videogramform. Svart/vit film torde visserligen ha en acceptabelbeständighet under förutsättning att den förvaras och hanteras enligt vissanormer men färgfilmens beständighet förutsätter bl, a, extremt kalltförvaringskUmat, Det bästa sättet att bevara färgfilm på filmbas för framtidenär att separera färgbildens tre huvudfärger i svart/vitt. Separationsmetoden äremellertid kostsam och har nackdelar. DAKföreslår att radions tre riksprogram samt merparten av utlandsprogrammen spelasin paralleUt på fyra olika spår på samma magnetband, väsentligen enligt sammaprincip som tillämpas för de upptagningar som programföretaget harskyldighet att spela in i syfte att säkerställa framtida bevisning ominnehållet i program (refe-rensuppiagningar), men med bättre kvaUtet påupptagningarna. Sålunda föreslås att V4-tumsband skall användas och attbandhastigheten skall ökas /sek /sek. Av kostnadsskälbör dock inspelningarna även i fortsättningen enbart ske i mono. DAK föreslåren inspelningsutrustning med långt driven automatisering, vilket medför att behovetav personal för inspelningsverksamheten blir litet trots alt verksamheten kommeratt pågå så gott som dygnet runt. Upptagningarna bör fungera både somreferensupptagningar och arkivinspelningar. Inspelningarna bör ske hossändningsföretaget. Regionala och lokala radiosändningar bör spelas in lokaltinom resp, distrikt. Kvaliteten på inspelningsutrustningen bör dock förbättrasoch samma typ av magnetband och samma bandhastighet som förordas förriksprogrammen bör användas. Också dessa inspelningar bör ha den dubblafunktionen av referensupptagningar och arkivinspelningar. DAKföreslår att samtUga TV-sändningar spelas in på videoband för arkivändamål,riksprogrammen centralt i samt regionala sändningar inom resp.distrikt. Inspelningen bör ombesörjas av sändningsföretaget. Inspelningarnaskall, liksom för ra- 1977/78:97 44 dionsdel, också fylla funktionen som referensupptagningar. För inspelning avriksprogrammen föreslås dock en särskild inspelningsutrustning som gesväsentUgt bättre kvaUtet på upptagningarna än vad som är fallet med de nuvarandereferensupptagningarna. Den föreslagna inspelningsutrustningen innebär bl. a.en övergång från 1/2-tumsband till 1-tumsband och medger upptagning av bilden ifärg. Den av utredningen föreslagna galhingen i TV-materialet (behandlasnärmare under avsnitt 7) skall ske när inspelningarna inte längre behövs somreferensupptagningar, i regel efter sändningstillfäUet, Detmaterial som skall bevaras överförs då till särskUda arkivband, varefteroriginalbanden avmagnetiseras och används på nytt för originalinspelning, Grammofonskivorbereder i regel inte några speciella problem med hänsyn tillarkivbeständigheten. Upptagningar på magnetband kan i vissa fall bevaras ioriginal, i andra fall kan upptagningen behöva överföras på magnetband som ärbättre lämpade för långtidsförvaring. DAKföreslår, mot bakgrund av filmmaterialets bristande beständighet, attupptagningar på film, som skall bevaras, via särsidld scanner-utmstningöverförs tUl och bevaras på videoband. 6.1.6 Videokassetter,bildskivor in. Utredningenanser, att videokassetter och bildskivor ännu befinner sig i ettutvecklingsskede och att det är för tidigt att ta ställning till derasarkivbeständighet. Det föreslås därför att upptagningar på dessa nya databärare,Uksom filmupptagningarna, tills vidare överförs på särskilda videoband. Flertaletremissinstanser biträder i allt väsentligt de bedömningar och överväganden somutredningen har gjort i fråga om databärare och beständighet. FöreningenSveriges filmproducenter uttrycker tvivelsmål om videobandets beständighet,medan statskontoret och betonar att utvecklingen i fråga omtekniska databärare går fort och att lösningarna därför inte bör betraktas somslutgiltiga. Någraremissinstanser är inte nöjda med de förslag till tekniska lösningar somutredningen lägger fram. Framför allt gäller det den 1977/78:97 45 föreslagnabandhastigheten vid arkivinspelningen som utredningen ansett vara tUlräckligvid /sek. och humanistiska fakulteten vid Uppsalauniversitet anser att bandhastigheten med hänsyn till ljudkvaliteten vidmusikåtergivning bör vara / sek. , som föreslåratt inspelningen av vissa omistUga musiksändningar borde ske med 38 elleråtminstone / sek, ställer sig dessutom mycket tveksam till utredningensförslag att inspelningar inte skall ske i stereo. Även Svenskt musikhistorisktarkiv framhåller riskerna för musikåtergivningen vid alltför låga ljudtekniskakvalitetskrav. SRanför att det system som utredningen rekommenderar för inspelning avTV-sändningar har prövats i ett utvecldingsprojekt som lagts ned. Någotsystem för högkvalitativ inspelning utöver 2-tumsför-farandet finns enligt SRf. n. inte. Detta innebär att utredningens kostnadsberäkningar ärhållbara. Vadgäller de regionala sändningarna anser SR att det på bör löna sigatt använda en mer påkostad utrustning än den utredningen föreslår. Radioutredningenunderstryker DAK:s uppfattning att syftet med bevarandet av TV- ochradiosändningarna kan uppnås endast om upptagningarna blir i väsentligt bättreskick än de nuvarande referensupptag-ningama. Remissinstansernahar, i den mån de berört frågan, intet att erinra mot utredningens synpunkter. Fråganom filmbevarandet i videogramform berörs av ett antal remissinstanser. , , humanistiska fakidteten vid , , vid Stockholmsuniversitet och anser att metoden börkompletteras så att konstnärligt viktiga filmer, även färgfilm, också bevaras isin ursprungliga filmform. a. anförs att videobandet endast ger möjlighetatt ta del av filmen via en TV-skärm och att ingen biograffilm harproducerats för denna typ av visning. Det hävdas, att TV-skärmen som bäst kange viss information om hur fUmen ursprungligen har sett ut och vad den handladeom, UUH påminner i sammanhanget om att direktiven till TFK utgår från att densvenska dagspressen skall bevaras i form av såväl ett pappersexemplar som enmikrofilmupptagning. 1977/78:97 46 rigesallmänna biblioteksförening anser att en konsekvens av förslaget att överförafilm till videoband är att såväl forskningsbiblioteken som folkbibliotekenmåste förses med utrustning för videouppspelning. 6.2.6Videokassetter, bildskivor m. m. StatenskuUurråd och allmänna biblioteksförening anser att frågan om bevarandeav videokassetter, bildskivor m. m. bör utredas vidare. 7 Gallring av radio- och TV-sändningar 7.1 DAK DAKanser att ett totalt bevarande av radiosändningarna knappast blir dyrare än ettpartiellt, gmndat på urval. Snarare kan det vara så, att de totala kostnadernaför arkivverksamheten skulle bli högre vid gallring. Med hänsyn härtillföreslår DAK att radiosändningarna bevaras ogallrade. Etttotalt bevarande av TV-sändningarna skulle däremot, med hänsyn till deninspelningskvalitet som föreslås, ställa sig mycket kostsamt, varförutredningen föreslår en gaUring av materialet till . Gallringen bör iförsta hand gå ut över reprissändningarna, som utgör av den totalasändningstiden. Även vissa förstagångssändningar bör kunna utgallras. HärigenomskuUe man kunna göra besparingar motsvarande ytterligare av den totalasändningstiden. För varje programtyp lämnar utredningen förslag tiU tänkbargallring av förstagångssändningar, Utgallringenbör ske när inspelningarna inte längre behövs som referensupptagningar, iregel efter sändningstillfäUet, Det material som skall bevaras bördå överföras till särskilda arkivband, varefter originalbanden avmagnetiserasoch används på nytt för originalinspelning. Flertaletremissinstanser tillstyrker eller avstår från att kommentera förslaget omtotalbevarande av radiosändningar och gallring av TV-sändningarna. Någraremissinstanser anser att utgallringen kan göras mer omfattande. Riksarkivetmenar att det bör kunna bli fråga om en ganska omfattande utgallring avradiosändningarna i samband med att programbanden skaU spelas över på nyaband, SR erinrar om att repriserna utgör av den totala sändningstidenför radion. i anser att målsättningen bör vara en 70%-ig utgallring av ljud- och Prop.1977/78:97 47 bUdupptagningar,dvs, en nivå som motsvarar gallringen inom det statUga arkivväsendet. Ettantal remissinstanser anser dock att principen om totalbevarande i störstamöjliga utsträckning bör eftersträvas. Uttalanden i denna riktning kommer frånforskningsbiblioteksrådet, SR och framför allt från UKÄ medunderremissinstanser. Med hänvisning till en enig forskar-opinion ifrågasätterUKÄ en generell 40 %-ig gallring av TV-sänd-ningama, I de flesta underremissertill UKÄ:s yttrande stöds förslaget att i princip allt som saluförs i Sverigepå det aktueUa området eller utsänds av SR skall bevaras i sin helhet på någotsätt, I flera underremisser vidgas bevarandekravet till att omfatta ocksåregimanus, inspelningsdata, ekonomiska kalkyler, korrespondens m. m. En starkopinion tar avstånd från förslaget om en 40 %-ig gallring av TV-sändningarna,Endast TV-repriser och annan dubbelregistrering bör undantas vilket skulleinnebära en gallring med . Endast två av underremisserna samhällsvetenskapliga fakulteten vid och rektorsämbetetvid stöder utredningens gallringsförslag. Riksarkivetoch landsarkivet i anser att DAK valt den dyraste gallringsmtinen ochförordar i stället en rutin som innebär att gallringen bestäms på förhand.Detta skulle innebära att upptagningarna inte behöver föras över på särskildaarkivband varigenom såväl kostnadsmässiga som kvalitetsmässiga fördelar skulleuppnås. Stockholmsstadsarkiv och tar upp frågan om formerna förgallringsbeslut. understryker önskvärdheten av att gallringsbeslutav vidare innebörd än enskilda program fattas centralt, dvs, på en nivå ovanfören eventuell central . anser att museerna bör ges någon form av inflytande överbevarandefrågor. 8.1Rättsliga utgångspunkter för ett vidgat bevarande DAKerinrar om att radio- och TV-sändning, i vilken upphovsrättsligl skyddat verkförekommer, enligt gällande lagstiftning i princip inte utan upphovsmannenstiUstånd får tas upp på anordning genom vilken den kan återges. Vidare får somregel radio- eller TV-sändning inte utan programföretagets samtycke tas upp påanordning genom vilken den kan återges. Förbudet gäller oavsett om sändningeninnehåller upphovsrättsligt skyddat verk eller ej. Radio- och TV-företag, somhar rätt att i utsändning återge verk, får på viUkor som regeringen bestämmerför bruk vid egna utsändningar uppta verket på anordning 1977/78:97 48 genomvilken den kan återges. Om rätten att göra det upptagna verket tillgängligt förallmänheten gäller vad eljest är stadgat. Detta innebär bl. a. att enupptagning inte får sändas i repris utan upphovsmannens samtycke. För att denföreslagna arkivverksamheten skall kunna bedrivas inom ramen för gällandelagstiftning krävs därför avtal med berörda upphovsmän, sändningsföretag ochandra rättighetshavare både om rätten att göra inspelning och om utnyttjandetav arkivmaterialet. Vadgäller fonogram konstaterar DAK, att sedan Utterärt eller musikaliskt verk harutgivits, får exemplar, som omfattas av utgivningen, spridas vidare och visasoffentligt. Det föreligger alltså inte något rättsligt hinder för ettgenerellt bevarande av fonogram för forskningsändamål eller annat studiumunder förutsättning att det rör sig om fonogram som har utgivits genom att medupphovsmannens samtycke föras i handeln eller på annat sätt spridas tillaUmänheten. Ifråga om möjligheterna till bevarande av film konstaterar DAK följande, Iallmänhet överlåter den som har de fullständiga rättigheterna till filmen filmproducenten, filmägaren en begränsad rätt åt distributören(filmuthyraren) att göra ett eller flera exemplar av filmen (visningskopior)tillgängliga för allmänheten genom visning i biograf eller annan liknande lokalunder (visningsrätt). När visningsrätten har upphört återgår iallmänhet visningskopiorna till filmägaren, om de alltjämt är användbara förvisning. I annat fall förstörs kopiorna. Det är sällsynt att visningskopioröverlåts med mera vidsträckta rättigheter att utnyttja dem. Ett generelltbevarande av filmer som visas offentligt på annat sätt än genom TV kräverdärför principiellt att avtal träffas med berörda rättighetshavare både omleverans av filmexemplar till arkiv och om utnyttjande av arkivmaterialet. 8.2Leveransplikt m. m. DAKanser att ett utvidgat, mera genereUt bevarande för forskning och andra ändamålav framställningar genom radio, TV och film teoretiskt sett skuUe kunna skeinom ramen för gällande lagstiftning. Ett sådant bevarande skuUe dockförutsätta avtal med berörda rättighetshavare. Utredningen finner detemellertid osäkert, om det skulle vara möjUgt att i praktiken genomföra ettgenereUt bevarande på avtals basis, bl, a. med tanke på att det ofta är såmånga kategorier av rättighetshavare som berörs. DAKföreslår därför att vissa grundläggande bestämmelser införs som syftar till attoberoende av avtal säkerställa leveranser tUl arkivet av vad som sänds i radiooch TV och av film som visas offentligt. Prop.1977/78:97 49 ningen av dessa bestämmelser blir beroende av vilket av deolika medierna det är fråga om. Bortsett från Föreningen ochSveriges filmuthyrareförening, som helt avstyrker utredningens förslag omsystematiskt bevarande av bl. a. bildupptagningar, sluter en bredremissopinion upp bakom synpunkten att leveranser till arkivet och visstutnyttjande av materialet där bör säkerställas genom lagstiftningsåtgärder ochinte göras beroende av rättighetshavarnas samtycke i varje särskilt fall. 8.2.2 Radio- och TV-sändningar 8.2.2.1 DAK DAK föreslår att i URL införs ett stadgande som medger attverk, som förekommer i radio- eller TV-sändning, som äger rum i , fårspelas in och bevaras i officiellt arkiv utan särskilt samtycke avrättig-hetshavarna. Denna inspelningsrätt föreslås gälla även i fråga om prestationerav utövande konstnärer, fonogramframställare, sändningsföretag samt katalog-och tabellframställare, dvs, de s, k, närstående rättigheterna, DAK ser det närmast som en praktisk fråga ominspelningarna skall ombesörjas av arkivets personal eller av programföretaget.Detta kan eventuellt lösas genom avtal med programföretaget. Inspelningarna bördock göras med särskild teknisk utrustning och inte med utmstning anskaffadför programverksamheten. För detta talar såväl praktiska som rättsliga skäl.Det får nämUgen anses värdefullt från synpunkt att en klargräns dras mellan inspelning för programverksamheten och inspelning för detbevarandeändamål som utredningen föreslår. På grund av bestämmelse ominspelningsrätt skall inspelningarna inte kunna användas för programföretagetsegen verksamhet. Vid tillståndsgivningen bör bestämmas vilket arkiv som skallbevara inspelningen. Förslaget alt säkerställa ett framtida bevarande av radio-och TV-sändningar genom ändring av URL kommenteras och tillstyrks av bl, a,och . Hovrätten över och Blekingeoch framför vissa lagtekniska synpunkter på utredningensförslag, SR, som inte motsätter sig de föreslagna lagändringarna,efterlyser dock klarare besked när det gäller SR:s möjligheter att utnyttja detbevarade materialet för programverksamheten. SR framhåller att om materialet på rättsliga, tekniska eller praktiska grunder inte kan användas i företagetsprogramverksamhet innebär det att förslaget får 4 1977/78. 1977/78:97 50 ytterstringa konsekvenser för SR:s interna arkivfrågor. Företaget anser vidare, attdet måste klargöras bättre inom vilken tid SR skall avlämna sina upptagningartill arkivinstitutionen. 8.2.3Fonogram, film och vissa bildupptagningar 8.2.3.1 Utredningsförslag 8.2.3.1.1DAK DAKföreslår att en ny lag införs med bestämmelser av den innebörden att i principett exemplar av varje offentUggjord ljudupptagning skall avlämnas till särskUtarkiv. Arkivexemplaretskall lämnas utan ersättning. Leveransskyldigheten bör bestämmas i första handmed hänsyn till om de exemplar som är avsedda för spridning har framställts ieller utom landet. Leveransskyldigheten bör läggas på den som har låtitframställa exemplaren såvida detta har skett här i landet. Om exemplar harframställts endast utomlands, bör leveransskyldigheten vila på den som för inexemplaret i landet, importören. DAKföreslår att arkivexemplaret skall avlämnas från den dag dåexemplar av upptagningen först gjordes tiUgängligt för allmänheten. Vissa inskränkningarföreslås i leveransskyldigheten. Upptagningar som vid ett och samma tiUfälleframställs eller importeras i upplaga understigande 20 exemplar bör heltundantas från leveransskyldighet. I fråga om fonogramenheter med upplagor somUgger över minimigränsen 20 men under 100 exemplar bör leveransskyldighetenersättas med en skyldighet för framställaren eller importören att göra anmälantill arkivet som då har att ta ställning till om leverans bör ske. Denföreslagna lagen innehåller straff- och vitesbestämmelser för den som intefullgör leverans- eller anmälningsskyldighet. DAKföreslår att lagen att avlämna arkivexemplar även skall avse genom film ochannan Uknande teknik offentliggjorda upptagningar av rörliga bilder. a, tekniska och ekonomiska skäl bör arkivexemplaret av upptagningenåterlämnas efter kopiering, dvs, sedan överföring av exempelvis film har sketttiU videoband i arkivet. Den leveransskyldige skall själv stå för kostnadernaför tillhandahållandet av ett arkivexemplar för kopiering. Arkivexemplarav bildupptagningar skall ha samma utformning som de exemplar som görstillgängliga för allmänheten. Den som har låtit framställa exemplar här ilandet skall vara skyldig att avlämna arkivexemplar. Har exemplarenframställts utomlands skaU avlämningsskyldigheten vila på importören. Arkivexemplarskall avlämnas från den dag då exemplar av upptagningen förstgjordes tillgängligt för allmänheten. I vissa fall bör beslut kunna fattas omlängre tidsfrist. Prop.1977/78:97 51 somär avsedda för vissa speciella ändamål, t. ex. rörlig fondbild i teaterföreställning,bör undantas från leveransplikt. Vad gäller straff- och vitesbestämmelserföreslås samma regler som för ljudupptagningar. DAKföreslår att i URL införs bestämmelse om att filmverk, som görs tillgängUgt förallmänheten på annat sätt än genom att återges i TV-sändning, utan särskiltsamtycke från rättighetshavarna får kopieras för att bevaras i officielltarkiv. Den föreslagna kopieringsrätten bör även avse prestationer av utövandekonstnärer, fonogram-, katalog- och tabellframställare. 8.2.3.1.2Betänkandet Pliktexemplar av skrift UtredningenframhåUer, att skälen för pUktleveranser av svenskt tryck kulturella skäl ochforskningens behov i stort är desamma som för förslaget om pUktleveranser avmaterial inom området för ljud och bild. Med hänsyn härtill bör därförövervägas om inte leveransplikten för framför allt grammofonskivor och andratyper av fonogram, ljud- och bildkassetter samt AV-hjälpmedel av skilda slagbör regleras i samma lag som gäller för pliktexemplar av skrift i stäUet för isärskild lag av det slag som DAK har föreslagit. Vid en sådan gemensamlagstiftning bör enligt utredningen frågan om ambitionsnivån noga övervägas. Synpunkternapå detta har behandlats under avsnitt 5 Lagringsambitioner, Tillbetänkandet PUktexempIar av skrift har bilagts ett alternativt förslag tillutformning av en pUktleveranslag. 8.2.3.2.1Remissyttrandena över DAK:s förslag Remissinstansernaär genomgående positiva såväl tiU en leveransplikt beträffande ljud- ochbildupptagningar till en särskild arkivinstitution som tUl den ändring somföreslås i URL. Föreningen och , riktar invändningar mot förslagen. Den förstnämnda organisationenframför vissa synpunkter på förslaget till lagutformning. Leveranspliktensomfattning tas upp av en rad remissinstanser. i och TCOanser det generellt vara tveksamt om leveransplikten bör ha den omfattning somhar föreslagits. I fråga om fonogram och fUm anser landsarkivet attinternationella överenskommelser bör träffas med innebörd att varje landsvarar för att dess skiv-och fUmproduktion bevaras för framtiden. Någraremissinstanser vill utöka undantagen från leveransplikt. påpekar att en relativt omfattande produktion sker i lokalaTV-studior inom skolväsendet och menar att sådana produktioner inte bör fallaunder leveranspUkt. Medicinska fakulteten vid vUl undantabUdupptagningar som används i den Prop.1977/78:97 52 Klys pekar på enstakabUdupptagningar som enskild framställer för att användas i hans egenverksamhet. Föreningen anser att pornografiska filmerinte bör omfattas av leveranspUkt. framförs synpunkter om att leveranspUkten bör haen vidare omfattning än den utredningen har föreslagit. Sålunda anser SR attundantagen för fonogram är för omfattande och föreslår, att undantaget förupplagor om mindre än 20 exemplar bör utgå ur lagtexten. Svenska filminstitutetoch pekar på vägar alt tillgodose behovet avbevarande av fUm även i filmform. föreslår beträffande leverans avvideogram att det bör övervägas om det inte är ekonomiskt mer fördelaktigt attköpa videogrammen i stället för att kopiera dem. Hovrätten över ochBlekinge anför vissa synpunkter på text- eller ljudband som ingår i bildupptagning. Utredningens förslag till bestämmelser om vem som bör varaleveransskyldig kommenteras av Klys och , som framförvissa förslag till förlydliganden. Flera remissinstanser såsom , statensbiografbyrå och Föreningen anser att den föreslagnaleve-ransffisten är för kort. Tingsrätten föreslår att man böröverväga samma frist för ljud- och bildupptagningar som för biblioteksexemplar,dvs. Hovrätten över och och Klys anser attstraff- och vitesbestämmelserna i lagförslaget har fått en mindre lämpligutformning. Föreningen , som finner påföljdsreglernaalltför hårda, pekar också på att regler behövs för ersättning förleveransexemplar av fUm som skadas genom arkivinstitutionernas hantering, 8.2.3.2.2 Remissyttrandena över betänkandet Pliktexemplarav skrift Av de remissinstanser som berör frågan om en gemensam lagför pliktleveranser av skrifter och ljud- och bildupptagningar tUlstyrker JK,överbibliotekarien vid , bibliotekskollegiet vidGöteborgs universitet och forsk-ningsbiblioteksrådet utredningens förslag.Riksarkivet anser att lagförslaget inte tar hänsyn till de inskränkningar ioch undantag från leveranspUkt som DAK angivit i sitt lagförslag. Inte hellerhar de särskilda skäl för kort leveransfrist som bör gäUa för ljud- ochbildupptagningar beaktats. avvisar därför förslaget om en gemensamlag. 1977/78: 97 53 DAKpåpekar att, om bestämmelser införs som medger ett utvidgat bevarande avradio- och TV-sändningar samt film, innebär redan detta principieUt sett eninskränkning i upphovsmännens och andra rättighets-havares ensamrätt attförfoga över sina prestationer. Från rättighetshavarnas synpunkt tordeemellertid det största intresset vara på vilket sätt del bevarade materialetskall få utnyttjas. Syftet med det föreslagna bevarandet är att tillgodoseforskares och andras intresse att ta del av materialet. Varje sådanttillhandahåUande måste dock ses som ett utnyttjande som i princip kräverrättighetshavarnas samtycke. Rättenatt utnyttja arkivmaterialet för olika ändamål bör i stor omfattning ocksåregleras genom överenskommelser med rättighetshavarna. DAK anser dock att vissagrundläggande bestämmelser bör införas som medger utnyttjande avarkivmaterialet utan att rättighetshavarnas samtycke behöver inhämtas. 8.3.1.2 Tryckfrihetsförordningenstillämpning på arkivmaterialet DAK föreslår, att arkivverksamheten bör handhas av en ny statlig arkivinstitution.Om SR:s referensupptagningar, som utredningen föreslår, skall bevaras iofficiellt arkiv som är statlig myndighet, är det enligt DAK tveksamt omupptagningarna kommer att omfattas av de undantag om allmänna handlingarsoffentlighet som anges i TF.