prop · G103185 · 1977-12-31 00:00:00 — kommer behovet av uppgifter för äldre befäl attöka som en följd av avtal om höjning av pensionsåldern till föri princip all befälspersonal som tidigare hade haft lägre pensionsålder. BKFtar här också upp rationaUseringsutvecklingen inom försvaret. Denna har underden senaste femårsperioden karaktäriserats av en stark inriktning på att inomgivna försvarsramar höja effektiviteten inom fredsadministrationen så attresurser kan frigöras för investeringar i materiel och personal förkrigsorganisationen. Detta har skett och sker genom omfattanderationaliseringar. Genomförda personalminskningar genom ändringar avorganisationen i lägre regional och lokal instans (OLLl) är exempel på rationaliseringsåtgärder.Personalminskningsmålen har i allt väsentligt inriktats mot möjlighetema attminska den civila personalen. 3.4Principförslag rörande militära yrken Beredningenframhåller att försvarsmakten bör bidra till reformarbetet inom övriga områdenav samhällslivet trots de särpräglade förhållanden som i vissa avseenden gällerför verksamheten. Rekrytering av kvinnor till det militära försvaretsbefälsyrken kan, när den kommer igång, ge vissa spridningseffekter inom ochutanför försvarsmakten och bidra till den förändring som samhälleteftersträvar i synen på manligt och kvinnligt i yrkesval ochpersonalrekrytering. Anställningav kvinnor i det militära försvaret bör enligt BKF ske på ett sådant sätt attdet medger befordringsmöjligheter till kvalificerade befattningar. Sammavillkor bör gälla för kvinnor och män. BKFanser att förändringarna av kvinnornas anställningsmöjligheter bör ske heltinom fastställda eller planerade personalramar. Åtgärderna får inte leda tillnågon utökning av antalet tjänster eller av personalvolymen i övrigt. Takteni utvecklingen av kvinnornas konkurrensmöjligheter bör samordnas medsamhällsutvecklingen i övrigt. Det måste därför bli fråga om en stegvis ochlångsiktig utveckling som bör drivas målmedvetet. 1 takt med att erfarenhetervinns samt attityder och värderingar förändras bör uppgiftsområdena för kvinnorkunna utvidgas. Utgångspunktenvid rekrytering och personalplanering bör enligt beredningen inte varalämpligheten hos män eller kvinnor som grupp utan den enskilda individenslämplighet för aktuell uppgift oavsett kön. Inom försvarsmakten finns dockhinder som i särskilt hög grad gäller kvinnor. Som exempel på detta anför BKFatt hela den manliga vapenföra befolkningen obligatoriskt genomgår denvärnpliktsutbildning som i en ny befälsordning skall utgöra rekryteringsgmndtill befälsyrkena. För kvinnor måste däremot denna grundutbildning bygga påeget val. Frågan om obligatorisk mi- Prop.1977/78:185 13 litärtjänstgöring eller annan tjänsteplikt för kvinnorligger dock utanför beredningens uppdrag. Därför kan beredningens förslag inteleda till en jämn fördelning mellan kvinnor och män inom det militäraförsvarets befälsyrken. Stressforskningslaboratoriet vid institutethärför BKF:s räkning studerat tillgänglig litteratur om skillnaderna mellankvinnor och män bl. a. i fråga om beteende och anpassning när påfrestningarna imiljön ökar. Enligt detta material kan det inte väntas några skillnader ibeteende och anpassning under maximal stress. Praktiskt skulle detta innebäraatt inordnandet av kvinnor i befälsstmkturen inte kommer att försvagaorganisationen under krig eller andra krissituationer. Beredningen tar i detta sammanhang också upp frågan om s.k. stridande och icke stridande befattningar. Klassificeringen av befattningarsom s. k. stridande utgår enligt BKF i vissa organisationsunderlag frånmiljöbetingelser, i andra fall från förbandets uppgifter eller befattningensfunktion och i ytterligare andra fall från en kombination av dessa faktorer.Därför hänförs inom vissa områden befattningar inom taktiskt stridsunderstödtill stridande och inom andra områden till icke stridande. Konsekvensen blirockså att uppgifter inom t. ex. systembundna tjänstegrenar med likartadefysiska krav inom ett område anses som stridande men inom ett annat område somicke stridande. Någon klar skillnad mellan s.k. stridande och icke stridandebefattningar finns inte. Man kan därför sätta i fråga om detta begrepp ärtillräckligt nyanserat och rationellt som underlag för urval. bör det därför enligt BKF bli naturiigt att vidrekrytering av kvinnor till försvarsmakten utgå från en analys av varje befaltningstypsolika krav, oavsett klassificeringen som stridande resp. icke stridande,samt enbedömning av vaije enskilds individuella förutsättningar för aktuella befattningar.BKF anser att det är tveksamt om en sådan princip står i full överensstämmelsemed rådande attityder om kvinnans roll i försvaret hos majoriteten av denallmänna opinionen. Man kan dock vid bedömningen av denna fråga inte bortsefrån att varje yrkesbefäl har valt yrket frivilligt i medvetande om dessinnebörd. 1 debatten har också anförts att eftersom knappast någon västerländskindustristat i fredstid har öppnat stridande befattningar för kvinnor bör intevårt land gå före och göra det. Mot delta framhåller BKF att knappast någonannan västerländsk stat heller har gått lika långt som när det gälleratt avskaffa särbestämmelser för kvinnors yrkesverksamhet. Beredningen konstaterar vidare att grundkraven påyrkesbefäl är fastlagda genom riksdagsbeslut (prop. 1973:128, FöU1973:23, rskr 1973:329) om en enhetlig befälsordning. Kraven kan sammanfattasenligt följande. a) dubbelutnyttjandei freds- och krigsorganisationen b)inordnandeunder chefs-, fackmanna- och utbildarrollema c)anställning för ett livsyrke Prop.1977/78:185 14 d) rekrytering med värnpliktsutbildning som grund 1 anslutning till dessa krav framhåller BKF att det intekan komma i fråga att skapa en särskild ordning enligt vilken kvinnor utnyttjasbara för fredsproduktion. Kvinnor bör kunna krigsplaceras med spridning påolika förband. Krigsplaceringen bör bestämmas på grundval av den militärautbildning de har genomgått. Någon ny befälskarriär med enbart specialuppgifter utandirekt för-bandschefsansvar, s.k. enmansbefattningar, bör enligt BKF inteskapas. Kvinnor måste tvärtom kunna placeras i befattningar, där de har tilluppgift att leda militära förband. I denna uppgift måste även ingå att öva ochleda underställd personal i försvar av den egna arbets- eller uppehållsplatsen. Med hänsyn till befälsvakansema inom utbildningssektornanser beredningen att kvinnligt befäl måste kunna medverka även somtrupputbildare. Enligt BKF är det f. n. inte möjligt att införagrundrekrytering av befäl inom stabs- och förvaltningstjänsten. BKF anser också att det saknas förutsättningar för attinom den svenska försvarsmakten tillämpa modellen från andra länder med kontraktsanställtkvinnligt befäl, eftersom detta skulle strida mot en av grundprinciperna i denkommande befälsordningen, nämligen att befälsanställningen skall vara ettlivsyrke. Beredningen anför i detta sammanhang slutligen attprincipen om rekrytering genom värnpliktsutbildningen bör tillämpas även påkvinnor. Kvinnor som skall antas till grundläggande yrkesofficersutbildningbör på frivillig grund få genomgå samma grundutbildning som övrigt blivandeyrkesbefäl får inom värnpliktens ram. Sammanfattningsvis föreslår beredningen att kvinnorinordnas under den generella ordning och de grundkrav som gäller för manligtbefäl. De bör ingå i freds- och krigsorganisationen som chefer, fackmän ochutbildare i ett livsyrke på samma sätt som män och anställas efterantagningsprövning och genomförd utbildning. Någon särskild personalkårkvinnor bör inte skapas. När det gäller att genomföra förslagen konstaterarberedningen att övergången lill den nya befälsordningen kommer att kräva enrad övergångsbestämmelser för olika befälskategorier. Dessa bör enligt BKFkunna omfatta både män och de kvinnor som rekryteras externt. Om det ärmöjligt att fortsätta att rekrytera manligt befäl enligt gällandeutbildningssystem till dess att den nya befälsordningen har införts bordetockså vara möjligt att börja rekrytera och anställa kvinnor på samma villkorutan att avvakta att befälsordningen genomförs. Beredningen föreslår attrekrytering och anställning av kvinnor till flygvapnets markfack påbörjas år1979. Närmare förslag om detta redovisas i nästa avsnitt. För att ge de kvinnor som antas till yrkesbefälsutbildninglika goda möjligheter som männen har behöver enligt BKF vissa åtgärder vidtas.Dit hör Prop.1977/78:185 15 bl.a.ett långsiktigt projekt som innefattar framtagning av arbetsbeskrivningar, arbetskravsanalyser,översyn av urvals- och prövningsverksamhet och attitydinventeringar m. m. Vissaförberedelser för detta projekt har redan genomförts i samarbete mellan BKFoch . 1 anslutning till den under avsnitt 3.1redovisade etappuppdelningen av arbetet anför beredningen alt dess direktiv gördet svårt att i etapp 1 föreslå anställning av kvinnor vid armén och marinen.Övervägande delen av utbildnings- och karriärvägarna passerar där befattningarvars innehavare har till uppgift att leda förband med strid som huvuduppgift.För att kunna utreda frågan om kvinnor skall kunna få befälsanställning vidarmén och marinen ulan begränsningar i fråga om nivåer eller utbildnings- ochkarriärvägar behöver BKF få kompletterande direktiv. Sommilitära yrken inom flygvapnet behandlar beredningen de militära och f n.civilmilitära personalkategorier som i befälsordningsarbetet har räknats somyrkesbefäl. Stridslednings-och luftbevakningsförbanden (strilförbanden) genomför främstförbandsproduktion, striltidsproduktion, luftbevakning, stridsledning av flyg-och robotförband och insatsberedskap. Striltidsprodukfioninnebär teknisk-taktisk drift och bemanning av radarstationer, strilcentraleroch vissa sambandsorgan. Strilbefälär militär personal ur alla tre officerskategoriema. Beredningen förutser attrekryteringen av reservpersonal behöver öka. För yrkesbefälet bedöms minskadrekrytering som trolig. Beredningenbehandlar placering av kvinnor i tre typer av striltjänst, nämligen gemensammabefattningar, chefsbefattningar vid friliggande objekt och enmansbefattningar. Medgemensamma befattningar avses sådana befattningar som är oberoende avyrkesfack. Övergång till gemensamma befattningar innebär i vissa fall att strilbefäletfår ökade uppgifter inom markförsvaret. Mot den bakgrunden har BKF övervägt ombehovet av att kunna placera strilbefäl i gemensamma befattningar hindrar attkvinnor anställs inom strilfacket. Plutons- och kompaniofficerare bedöms igällande organisation kunna genomgå hela sin karriär inom strilfacket. För regementsofficeraregäller däremot att de i vissa fall behöver avses för befattningar utanför strilfacket. Degemensamma befattningar där andrahandsuppgiften är att leda personal imarkförsvar ingår i huvudsak i basförband. Befattningama är där främst chef ochställföreträdande chef för basbataljon. Prop.1977/78:185 16 normalt inte med strilbefäl. Även på lägre nivåer finnskrigsbefattningar som innebär chefskap över enheter med markförsvarsuppgifter.1 dessa befattningar kan befäl från samtliga yrkesfack placeras. Befattningarnai denna grupp utgör emellertid en relativt liten del av det totala antalet militärabefattningar för yrkesbefäl inom flygvapnet på dessa nivåer. Även om det skulleanses att dessa befattningar skall undantas från att besättas med kvinnligtbefäl med hänsyn till markförsvarsuppgifternas omfattning uppstår enligt BKFinga större svårigheter ur personalplaneringssynpunkt. De befattningar som innebär placering som chef vidfriliggande objekt ställer större krav på ledning av förband i markstrid änövriga befattningar inom striltjänsten. Enligt chefens för flygvapnet förslagår 1969 borde dessa befattningar undantas från att besättas med kvinnor. BKFanser att det inte skulle medföra påtagliga störningar i personalplaneringenatt göra det. BKF avstyrker dock att befattningama undantas. Enmansbefattningama utgör en relativt stor andel av dettotala antalet befattningar för yrkesbefäl inom strilfacket. Enligtberedningens principförslag bör dessa befattningar kunna besättas med kvinnor.Som alternativ har dock BKF prövat olika lösningar för att utforma en särskildbefälskarriär inom striltjänsten där kraven i chefsrollen är mindre uttalade.Bl. a. har möjligheterna undersökts att utveckla nuvarande system med teknikeroch tekniska biträden i striltjänst till att omfatta även uppgifter över plutonsof-ficersnivån.Rent tekniskt går det att bygga upp en utvecklingsväg som innebär placeringendast i befattningar som enligt sin funktion är specialister utan direktchefsansvar. Det skulle dock medföra nackdelar ur organisatorisk och personaladministrativsynpunkt. Beredningen föreslår att samtliga freds- ochkrigsbefattningar för befäl inom strilfacket som inte kräver flygbakgrundöppnas för kvinnor. I fredsorganisationen är dessa befattningar ca 450. Sambandsbefäl är militär personal som ifredsorganisationen huvudsakligen placeras inom flottiljemassambandsavdelningar. Uppgifterna omfattar bl.a. sambandsfrågor för flygandeförband, markbundna navigerings-och landningssystem, baselektromaleriel, signalskyddoch telemotmedels-tjänst. Sambandsfacket är relativt litet. Rekryteringsvolymen ärett tiotal aspi-ranter . I fredsorganisationen finns 185 militäratjänster. Arbetsuppgiftema i krigsorganisationen motsvarar i stortsett uppgifterna i fred. Huvuddelen av befattningarna är placerade istationära enheter som är grupperade i bergrum. Undantag utgör personal vid s.k.friliggande objekt och i basförband. Sambandsbefäl i basförband tjänstgör tillstor del i samma miljö som befäl i teknisk tjänst. a. föreligger samma riskatt bli utsatt för luftanfall. Prop.1977/78:185 17 Enligt chefens för flygvapnet organisationsunderlaghänförs sambandsbefälet lill gruppen icke stridande personal. Endastkrigsbefattningarna vid friliggande objekt och de gemensamma befattningarna ärmera utsatta med anledning av uppgifterna inom markförsvaret. Beredningen föreslår atl sambandsfacket öppnas förkvinnor. 3.5.3 Flygtekniker och fiygverkmästare Huvuddelen av flygvapnets förbandsbundna tekniker- och mästarperso-nalarbetar i fred i stationskompanier. Miljön påverkas av att verksamhetenhuvudsakligen avser flygtidsproduktion. Arbetetutförs såväl inomhus som utomhus under växlande förhållanden. Vissa arbetsmomentkan betraktas som tunga. t. ex. laddning av flygplan. Stationskompanierna är i krig grupperade vid flygbaserna.Dessa betraktas som ett primärt mål vid anfall. All personal i teknisk tjänstvid stations-kompani måste kunna delta i försvaret av basen. Med hänsyn bl. a. till personalbehovet ikrigsorganisationen anser beredningen att den inte kan förorda att grundkravenför anställning som tekniker och mästare ändras på sådant sätl att denmilitära utbildningen minskas för att underiäita anställning av kvinnor. Om modifieringar skulle behöva övervägas, har BKF granskatvissa alternativ för de förbandstyper där den tekniska personalen inte hardirekta markförsvarsuppgifter. Beredningen anser det motiverat att kvinnor får möjlighettill anställning som befäl i teknisk tjänst inom flygvapnet. Särlösningar förkvinnor bör undvikas och kvinnor bör få samma uppgifter och vara likaanvändbara som övrig teknisk personal. Samtliga befattningar inomteknikerfacket bör stegvis öppnas för kvinnor. Rekryteringen bör till en börjanbegränsas till elektrolinjen. Den bör påbörjas med övergången tillden nya befälsordningen. Trupputbildarna är militär yrkespersonal. Huvuddelen avuppgifterna i fredsorganisationen är hänförda till utbildnings- ochspecialkompaniet inom flottiljemas basenhet. Förutom utbildning omfattar uppgifiernabl. a. beredskapstjänst, transporttjänst och drift av skjutmål. En betydande del av trupputbildarna har ikrigsorganisationen till huvuduppgift att leda bevakning och försvar avanläggningar m.m. Med hänsyn till detta anser beredningen att kvinnor inte böranställas i befattningar inom utbildnings- och specialkompaniet inom ramen förden första etappen. Däremot bör anställning av kvinnor kunna övervägas påsikt, sedan erfarenheter har vunnits av anställning av kvinnor som befäl inomövriga markfack vid flygvapnet. Prop.1977/78:185 18 Beredningenhar inte funnit anledning alt i denna etapp närmare utreda förutsättningarnaför att anställa kvinnor som flygförare vid jakt-, attack-eller spaningsflygdivisionemaeftersom dessa har primärt stridande uppgifter. Frågan har dock belysts från flygmedicinsksynpunkt och det har därvid bedömts vara tveksamt att placera kvinnor somflygförare i taktisk flygtjänst. BKFanser att de flygmedicinska faktorerna måste klarläggas ytterligare innanställning kan tas till frågan om anställning av kvinnor som stridsflygare. Ettutvecklingsarbete på detta område bör bedrivas parallellt med beredningensandra etapp. 1flygvapnets fredsorganisalion finns flygförare också placerade vid transport-,helikopter- och målflygdivisionerna. För denna fysiskt mindre krävandeflygtjänst finns inte samma flygmedicinska spärrar som för taktisk flygtjänsl.Havandeskap utgör dock ett hinder för att fullgöra flygtjänst. Kvinnorskulle enligt BKF kunna placeras i dessa befattningar, men fö-raruppgifternavid dessa enheter måste förbehållas personal somförs över från flygtjänst påstridsflygplan. Någon direklrekrytering till transport- och målflygorganisationenkan därför inte komma i fråga f. n. För den för försvaret gemensamma tunga helikopterförsöksorganisationenkan inträda sådana förändringar att rekryteringsprinciperna bör prövasom. Kompani-och regementsofficerare i försvarets intendentkår rekryteras från andrapersonalkårer inom försvarsmakten. Efter inom ett annat yrkesfackfår den aktuella personalen särskild utbildning vid försvaretsförvaltningsskola. Från flygvapnet förs omkring fem officerare över lillintendentkåren. Officerarnai intendentkåren kan tas i anspråk över myndighets- och för-svarsgrensgränsema.Befattningarna är inte av stridande karaktär och kravet på användbarhet över försvarsgrensgränsemabör enligt BKF inte utgöra hinder för att kvinnligt befäl placeras iintendentkåren. Beredningenförutsätter att kvinnor som har grundrekryterats till något av flygvapnetsmarkfack skall kunna gå över till intendentkåren på samma villkor som gällerför övrigt befäl. 3.5.7 Antagningoch grundutbildning av kvinnliga befälsaspiranter 1gällande befälsordning genomgår stambefälselever inom stril- och sambandsfackeninte någon särskild värnpliktsutbildning före den egenfliga yrkesofficersutbildningen.Det första utbildningsåret räknas som fullgjord Prop.1977/78:185 19 Aspiranten har därvidtjänstemannaställning. Om kvinnor antas till yrkesbefälsutbildning i dessafack, kan de i gällande befälsordning gå direkt in i den egentligayrkesofficersutbildningen. Flygteknikeraspiranter genomgår grundutbildning i tekniskbefattning vid flygvapnet. BKF fömtsätter att kvinnor som söker befälsanställningskall genomgå prövning som motsvarar inskrivningsprövningen för vämpliktiga. Debör också undergå antagningsprövning genom flygvapnets uttagningskommis-sion,om denna behålls efter övergången till den nya befälsordningen. Antagning till yrkesofficersutbildning skall i den nya befälsomingenske dels preliminärt, dels slutligt. Eftersom kvinnor inte omfattas av värnpliktslagen,bör den preliminära antagningen ske senast vid grundutbildningens början.Slutlig antagning bör ske som för övrigt blivande yrkesbefäl. Samma bestämmelser för behörighet, befälsskattning, uttagning,fördelning till befattningstyp, tillhörighet och registrering bör enligt BKFgälla för alla aspiranter. Beredningen förutsätter vidare att samma möjlighet tillväxling mellan befälsnivåskolor under grundutbildningen skall gälla för manligtoch kvinnligt blivande yrkesbefäl. BKF understryker att det är angeläget att grundutbildningenför yrkesbe-fälsaspiranter utformas så att den utgör en lämplig och meningsfullgrund för deras vidareutveckling. Grundutbildningens innehåll bör därför ändrasså att det så långt som möjligt bara omfattar moment med verkliga utbildningseffekterför befälsyrket. Av förslaget framgår vidare att samma anställnings- ochavlöningsvillkor bör gälla för kvinnliga och manliga befälsaspiranter. De kravsom ställs på yrkesbefäl bör ses över och vissa icke nödvändiga krav sommissgynnar kvinnor bör tas bort. Kraven bör anpassas till fömtsättningama hoshela det tänkbara rekryteringsunderlaget. 3.6 Civilmilitära yrken m. m. Beredningen konstaterar här inledningsvis atlförsvarsmaktens freds-mässiga hälso- och sjukvård - fömtom tandvårdspersonalen- sysselsätter omkring 220 civila sjuksköterskor, ca 190 sjukvårdsbiträden ochett trettiotal civila apotekare, farmaceuter m.fl. Inom bl. a. sjuksköterskegruppenfinns det enligt BKF vissa möjligheter att vidga uppgifter och ansvar genom delegering.Exempel på detta är pågående försöksverksamhet med anställning avsjuksköterskor för atl förestå s. k. kompanisköterske-mottagningar. Beredningenanser att den civila medicinalpersonalens arbetsvillkor bör ses över. Prop.1977/78:185 20 Försvaretstandvård beräknas bli överförd lill folktandvården (jfr prop. 1976/77: 100 bil.7 s. 67). Beredningen utgår därför från att all personal inom försvarsmaktenstandvård kommer att beredas anställning som civila tjänstemän inomfolktandvården. Ingentinghindrar dock att tandläkarna som civilt anställda i folktandvården även ifortsättningen krigsplaceras i depåer. Personalenbör dock enligt beredningen genomgå militär miljöutbildning. Formerna fördenna utbildning, som bör omfatta både manlig och kvinnlig tandvårdspersonal,bör utredas av försvarets sjukvårdsstyrelse. Förbandsläkarensvarar för hälso- och sjukvården vid förband och är förbandschefens medicinskerådgivare. Förbandsläkaren är civilmilitär och krigsplaceras f n. i regel viddepå. Krigsplaceringen medför inte förbandschefskap. Kvinnor kan i dagförordnas som förbandsläkare. Tjänsteläkarenutövar huvudsakligen sjukvård för vämpliktiga och är civil. Anvisningsläkarensvarar för sjukvården åt den anställda personalen och är också civil. Vidflertalet förband är samma läkare både förbands-, ijänste- ochanvisningsläkare. Vidtillsättande av tjänst för förbandsläkare skall hänsyn tas till bl. a.fullgjord värnpliktstjänstgöring eller annan militärtjänstgöring. Bestämmelsernautesluter inte att även kvinnliga läkare kan förordnas som förbandsläkare.Föreskriften om att hänsyn skall tas till fullgjord värnpliktstjänstgöringmedför dock att läkare med sådan erfarenhet föredras framför kvinnliga läkare. Beredningenutgår i sina överväganden från försvarets sjukvårdsstyrelses rapportFörsvarsmaktens hälso- och sjukvård i fred (försvarets sjukvårdsstyrelse dnr300-1/76). Rapporten har legat till grund för prop. 1977/78: 139 omförsvarsmaktens hälso- och sjukvård i fred. 1 denna proposition sägs bl. a.att fullgjord värnplikt inte bör krävas för anställning som läkare vidförsvaret, vilket stämmer överens med de förslag som har lämnats isjukvårdsstyrelsens rapport och av BKF. Kvinnliga läkare bör dock enligtberedningen ha möjlighet att genomgå utbildning för värnpliktiga läkare.Beredningen anser vidare att det förutom av jämställdhetsskäl också avrekryteringsskäl är angeläget att ge kvinnor samma konkurrensmöjligheter sommanliga läkare. Beredningenföreslår att det vid sidan av rekrytering värnpliktsvägen skall finnas enindividuell väg till anställning som regementsläkare (motsvarande). Denna rekryteringsvägbör innefatta en god miljöutbildning. Miljöutbildningen för kvinnliga läkareeller manliga läkare som inte har fullgjort grundutbildningen för vämpliktigabör jämställas med värnpliktsut- 1977/78:185 21 bildning vid antagning och befordran. Den civilakompetensen blir därmed avgörande. Den särskilda miljöutbildningen bör utformasenligt överbefälhavarens närmare bestämmande. Föranställning som försvarsveterinär på aktiv stat krävs bl. a. att den sökandehar fullgjort viss värnpliktstjänstgöring. Bestämmelsen innebär att kvinnligaveterinärer, som i övrigt kan vara väl meriterade, inte kan komma i fråga vidtillsättning av försvarsveterinärbefattningar. BKF anser att detta hinder ärobefogat och bör tas bort.