prop · G10399 · 1977-12-31 00:00:00 — anser emellertid alt fördelningenav ulgivningsslödel även fortsättningsvis bör bygga på ett ställningstagandetill den enskilda titeln, men föreslår utredaren i syfte atlförenkla handläggningen och för att minska inslaget av individuell prövning atlförändringar görs som innebär atl stödet blir mer automatiskt. Ett system meden författarlista föreslås. På denna lista skulle föras upp författare vilkasböcker utan prövning bör erhålla stöd. Vidare föreslår utredaren ett system meden s. k. fri förlagskvol som skulle innebära att förlag, vilka erhållit stödtill ett visst minsta antal titlar, skulle erhålla stöd till ytterligare ettantal titlar i den övriga utgivningen efter eget val och utan prövning. Förklassiker föreslås att en lista sammanställs över böcker som bör ges ut. Förvarje utgåva som finns med på denna lista bör slöd automatiskt utgå. Remissinstanserna delar utredarens uppfattning att ulgivningsslödel Prop.1977/78: 99 75 även fortsättningsvis bör vara selektivt och grundas på enbedömning av den enskilda titeln varvid klara kvalitetskriterier bör tiUämpas.Den instäUningen understryks av att de i sammanhanget närmast berörda parternasåsom . och avstyrker samtliga förslag lill förändringar i riktning motett mer automatiskt verkande syslem. Förslagen kritiseras även av ett stortantal andra remissinstanser. När det gäller den föreslagna författarlistanframhålls atl systemet skulle kunna uppfattas som en auktorisation avförfattare och alt det skulle kunna komma att ensidigt gynna etableradeförfattare och därmed verka konserverande på framför allt den skönlitterärautgivningen. Vad gäller förslaget om en fri förlagskvot anförs från flera hållatt stödet troligen skulle komma att gå lill böcker som med hänsyn tillkvalitet inte skulle få stöd vid en normal prövning. I fråga om klassikerlislanframhåller att en sådan skulle komma atl styra utgivningen. Riskskulle också finnas att ett enda eller ett begränsat antal förlag skulle skaffasig en faktisk ensamrätt till utgivningen av alla på listan uppförda titlar.Flera av dem som avvisar förslaget om en klassikerlista betonar att stödet lillklassikerulgivningen även fortsättningsvis bör ha formen av förhandsslöd. För egen del kan jag mot bakgrund av remissopinionen ifrågan och då något allmänt accepterat system för ett mer automatiskt verkandestöd inte föreligger ansluta mig till uppfattningen alt ulgivningsslödel ävenfortsättningsvis bör vara selektivt varvid en prövning skall ske av varje titelför vilken stöd söks. Några automatiskt verkande moment i prövningen av detslag som utredaren har föreslagit bör aUtså inle införas. Detta hindrarsjälvfallet inte att en förenklad hantering kan till-lämpas för de litleralurkategorieroch de titlar där så bedöms vara lämpligt. Av vad jag här har sagl följer alt ulgivningsslödel ävenfortsättningsvis kommer atl avse den enskilda titeln och inte vara ett allmäntstöd till förlagsverksamhet. Stödet bör liksom nu ha till syfte att skapa möjligheterför en bred och kvalitetsmässigt god utgivning av böcker oberoende av konjunkturbetingadeomständigheter. Stödet bör även ge förutsättningar för många förlag av olikastorlek att arbeta. Som har framgått av min redovisning varierar det nuvarandeulgivningsslödel i utformning och omfattning meUan de olika litteralurkategorierna.Även om förutsättningarna för utgivning skiftar de olika kategorierna emeUan ärdet inte motiverat med så stora variationer i ulgivningsstödel som ärfallet. En förändring av utgivningsstödet som innebär att ett så långt möjligtlikartal system skapas är således enligt min mening angelägen. En störrelikformighet för med sig att det blir av mindre betydelse till vilken kategorien titel förs när frågan om slöd prövas. Riskerna minskas för konstlade gränsermellan genrerna och en for de sökande delvis okänd och komplicerad praxis Prop.1977/78: 99 76 Likformigheten bör också innebära attstödets nivå för enskilda titlar blir så lika som möjligt i de olikakategorierna. Hänsyn måste dock givetvis tas till skillnader iframställningskostnader m. m. Vidare bör andelen titlar av den totalautgivningen som kan få stöd inom resp. kategori variera mindre än vad som ärfallet. En strikt likformighet i det avseendet är självfallet inle möjUg medhänsyn dels till den prioritering som bör göras mellan olika kategorier, delstill svårigheterna att dra gränser mellan stödvärda och icke stödvärda titlarinom vissa kategorier. Vid en selektiv form för ulgivningsslödel kan, som framhåller, vissa skäl anföras för atl i betydligtstörre utsträckning än tiUämpa ett förhandsstöd. För väsentliga delarav bokutgivningen, framför allt den svenska originalutgivningen, är en sådanstödform emeUertid inte acceptabel med tanke på den styrning av utgivningen somkan bli följden. Även praktiska skäl talar mot en allmän tillämpning avförhandsstöd. En sådan ordning skulle nämligen föra med sig risken alt dengranskning av originalmanuskript och böcker på andra språk som är encentral del i förlagens arbete skulle komma atl flyttas över på statenskulturråd. Utöver de principieUa betänkligheter som kan anföras mot en sådanutveckling skuUe arbetet med stödet bli myckel tidsödande och kräva medverkanfrån ett stort antal personer. Ulgivningsslödel bör därför enligl min mening ihuvudsak ha formen av efterhandsstöd. Utredaren föreslår, med instämmande av flertaletremissinstanser, att stödet till facklitteratur utvidgas till att omfatta ävenfacklitteratur på svenska i original saml att stödet till denna kategori bör haformen av efterhandsstöd. Den nuvarande stödköpsordningen för barn- ochungdomslitteraturen är enligl utredaren tvivelaktig från förlagens synpunkteftersom förutsättningen för stöd är att minst 1 000 exemplar finns kvar ilager. Kopp-Ungen mellan slödköpen och försöksverksamheten med läsfrämjande ål-gärderär också den tvivelaktig, anser utredaren, eftersom många böcker som intestödköps skulle ha passat bättre i läskampanjen än en del av dem som nuanvänds. Stödet till barn- och ungdomsböcker bÖr därför få formen av ett eflerhandsstöd.Den helt övervägande delen av de remissinstanser som har berört frågan delarden uppfattningen. De få som anser att stödköpsordningen bör finnas kvarmotiverar detla med atl verksamheten med läsfrämjande aktiviteter börfortsätta. Jag delar uppfattningen att stöd fortsättningsvis bör utgåockså liU svensk facklitteratur. Som utredaren visar har en inle obetydlig delav stödet till ny svensk skönlitteratur i realiteten gått till vissa typer avfackböcker. Även inom ramen för stödet till skönlitteratur i svensk översättningoch liU klassiker har slöd gått till böcker av fackkaraktär. Stödet tillfacklitteratur bör fortsättningsvis ha formen av efterhandsstöd. Prop.1977/78: 99 77 Samma stödform bör tillämpas för barn- ochungdomslitteratur. Delta innebär att den nuvarande ordningen med stödköp avbarn- och ungdomsböcker försvinner. Jag är däremot inte beredd att förorda attstödet till klassisk litteratur ändras till ell eflerhandsstöd utan anser, i Ukhetmed flera remissinstanser, att stödet till denna litteralurkategori såsomhittills bör vara ett förhandsslöd. Efterhandsslödet bör liksom nu utgå enligt arkersältningsmodellen,dvs. stödets storlek bör relateras till antalet ark i den titel som erhållerstöd. Jag är däremot inte beredd att biträda förslaget att stödet görs beroendeav upplagans storlek bl, a. med hänsyn till kostnaderna för ett sådant syslem.Mot en sådan konstruktion kan vidare anföras all den skulle kunna lockaförlagen alt ge ul för stora upplagor med en kostsam lageruppbyggnad somföljd. Slöd skulle troligen också komma att utgå till titlar för vilka någotstödbehov inte föreligger. En strikt tillämpning av arkersättningsmodellen gerbegränsade möjligheter att stödja utgivning som avviker från det gängse ifråga om utformning och som därigenom är särskUt kostsam. Utredaren föreslårför sådan utgivning atl ett särskilt projektstöd införs. Jag återkommer tilldelta i det följande. För illustrerade böcker där texten utgör huvudinnehålletföreslår utredaren atl den rena arkersättningen kompletteras med ett särskiltstöd. Tre olika stödnivåer bör tillämpas. Vilken nivå som skall gälla börenligt utredaren vara beroende av karaktären på illustrationerna. Jag delar utredarens uppfattning att det är angeläget atlstimulera lill en ökad utgivning av illustrerade böcker. Behovet av ettkompletterande stöd till illustrationer blir också större när barn- ochungdomslitteratur kommer att få efterhandsstöd. Vid fastställandet av stödetsstorlek till illustrerade böcker bör hänsyn tas till de särskilda kostnader somär förknippade med illustrationer. I likhet med finner jagdet emellertid svårt atl fixera ett sådant slöd till vissa bestämda nivåer.Enligt min mening bör i stället ha möjlighet alt från falltill fall bestämma om ett högre stöd skall utgå än det som bestäms av bokensomfång. Utgivare som avser att ge ut en illustrerad bok bör även ha möjlighetatt innan boken har givits ut få besked från om särskilt stöd förillustration kan påräknas. Denna typ av förhandsbesked om ell förhöjt slöd böräven kunna ges för planerade utgivningar av översatt skönlitteratur ochfacklitteratur där översättningen sker från ell udda språk och därför ärsärskilt kostsam eller där bearbetningen beräknas föra med sig betydandekostnader. Även i dessa fall bör således avvikelser från den rena arkersältningenkunna göras. Möjligheten att lämna ett förhandsbesked om stöd för vissa typerav utgivning bör dock tillämpas mycket restriktivt. Grundprincipen för efterhandsslödettill ny svensk skönlitteratur för vuxna, skönlitteratur för vuxna i svensköversättning, facklitteratur och barn- och ungdomsUlle- Prop.1977/78: 99 78 ralur bör alltså vara atl ansökan om stöd skall tas upptill prövning först efter del att boken har givits ut. Till efterhandsslödet är knutet ett krav på attutgivaren för all erhålla stöd för en titel inte får överskrida ett iförhållande till bokens omfång bestämt f-pris. Enligl utredaren bör ett sådantvillkor finnas även i fortsättningen och omfatta alla litleralurkategorier tillvilka efterhandsstöd utgår. Remissinstanserna instämmer med några få undanlagi denna uppfattning. Från flera håll betonas viklen av alt det statliga stödetleder tiU en prissänkning på böcker. framhåller atl syftet med priskravet äratt åstadkomma en prisåierhållande effekt. Alt uppnå en reduktion av bokprisernamed t. ex. en tredjedel är i och för sig önskvärt men det skulle också innebäraatl staten subventionsvägen tog över det reella ansvaret för såvälbokutgivningen som bokhandeln, framhåller rådet. författarförbundframhåller atl det statliga stödet inte får ge full täckning förproduktionskostnaderna för böckerna. Förlagens risktagande måste finnas kvar.Svenska bokförläggareföreningen är kritisk mot priskravet och framhåller allsyftet med prispressen är oklart och atl förlagens prissättning kompliceras avdetta villkor i stödet. För översatt skönlitteratur har priskravet medfört enbesvärande osäkerhet eftersom förlagen vid prissättningen inte har vetat om desäkert har kunnat räkna med slöd. För den svenska skönlitteraturen harproblemet varit mindre till följd av att stödet är så pass omfattande iförhållande tiU utgivningen. framhåller vidare att denförhållandevis blygsamma inverkan på bokpriserna som det nuvarande stödet harknappast påverkar benägenheten hos allmänheten alt köpa böcker. Inle heller ärfolkbibliotekens begränsade resurser för bokinköp ett skäl till atl viautgivningsstödet söka påverka förlagens prissättning. Föreningen framhållerdock atl den kritiska inställningen till ett priskrav i ulgivningsslödel endastgäller efterhandsslödet. En allmän sänkning av bokpriserna är angelägen men jag viUundei-stryka all ett statligt stöd som på ett markant sätt sänker priserna påböcker är orealistiskt med hänsyn till kostnaderna. Priskravet kan otvivelaktigtleda till en viss osäkerhet för förlagen vid prissättningen av enskilda titlaroch jag har förståelse för de invändningar redovisar.Självfallet kan ett efterhandsstöd utformas utan ett priskrav. Ettutgivningsstöd utan någon form av motprestation såsom t. ex. ett visst högstapris skulle emellertid få karaktären av ett allmänt förlagsstöd. Ett stöd medsådan inriktning är enligt min mening inte motiverat i dagens läge. Även om skäl av det slag som Bokförläggareföreningenredovisar kan anföras mot ett priskrav i efterhandsslödet anser jag att ettsådant krav bör finnas även fortsättningsvis. Prisutvecklingen för denlitteratur som 1977/78:99 79 erhåUer stöd och den som inte erhåller stöd bör emellertidföljas noga och enUgl min mening är det rimligt att åter ta upp frågan om priskravetnär ytteriigare erfarenheter har vunnits av utgivningsstödet. De förlagsnettoprisersom skall gälla för de olika litteraturkategorierna bör faststäUas av statenskulturråd efter överiäggningar mellan rådet och företrädare for branschen. Arkersättningsprincipen innebär att stödet varierar medbokens omfång. Utredaren och några remissinstanser framhåller att de skalorför stöd som f. n. tillämpar gynnar böcker med litet omfångsamtidigt som mer omfångsrika böcker missgynnas i stödhänseende. Sådanaeffekter av stödkonstruklionen måste undvikas och jag utgår från atlkulturrådet ägnar frågan uppmärksamhet i den fortsatta hanteringen. För att entitel skall kunna komma i fråga för stöd bör liksom nu gälla all den har kommitut i en viss minsta upplaga. Del bör ankomma på att bestämma omvilka upplagestorlekar som skall gälla för de olika berörda litteralurkategorierna. Utredaren föreslår en kraftig utbyggnad avutgivningsstödet och framhåller att bör ha möjlighet atlmed stor frihet år justera den andel av stödet som bör gå till resp. litteralurkategori.Frågan om stödets omfattning har kommenterats av relativt få remissinstanseroch i några yttranden förordas en lägre nivå. För egen del finner jag det särskilt angeläget att byggaut stödet till facklitteraturen men anser att en ökning bör ske även i övrigakategorier. a. anser jag dock att den ökning somnu sker kan vara något mindre än vad utredaren förordar. Utöver en ökning avantalet titlar som kan erhålla stöd är del också önskvärt att stödet till denenskilda titeln kan öka. Jag delar utredarens uppfattning att anslaget för resp.litteraturkategori inte bör låsas tast och de belopp som jag kommer attredovisa i det följande skall alltså ses som riktvärden. Stödets omfattninginom resp. kategori bör anpassas till behovet såsom det kommer till uttryck iansökningar om stöd och bör därför under löpande budgetårefter regeringens godkännande kunna föra medel från en stödkategori till enannan. Hur många titlar som kan få stöd inom en given medelsramberor på storleken av stödet till varje enskild titel. Den nivå för ulgivningsslödelsom jag kommer att förorda grundar sig i huvudsak på de beräkningar som statenskulturråd redovisar i sitt yttrande. Rådet har i sina beräkningar utgått frånatt stödet per titel skall öka i takt med förväntade kostnadsökningar iförlagsbranschen och att en reell ökning skall kunna ske därutöver. 1 den mån överiäggningarnamellan och företrädarna för förlagsbranschen kommer att leda till enlägre nivå för stödet per titel än den beräknade kommer antalet titlar som kanerhålla stöd alt öka. Prop.1977/78: 99 80 För stöd lill ny svensk skönUlteratur för vuxna beräknarjag 4 milj. kr. vilket bör ge utrymme för stöd till ca 300 titlar och motsvararden av litleralurstödsulredningen och förordade nivån. För slödtill skönlitteratur för vuxna i svensk översättning beräknar jag i likhet medkulturrådet ett medelsbehov av 2,25 milj. kr. som bör medge slöd till ca 150titlar. För stöd lill facklitteratur beräknar jag 3,1 milj. kr. Inom den ramenbör stöd kunna utgå liU ca 200 titlar. För stöd till barn- ochungdomslitteratur beräknar jag i likhet med 2 milj. kr. sombör ge utrymme för stöd till ca 150 titlar. Stödet till dessa kategorier börsom jag har förordat ha formen av efterhandsstöd enligl arkersätlningsprincipen.Jag har vid min beräkning av medelsbehovet utgått från att vissa kategorierlitteratur normalt är illustrerade. Förekommer i vissa fall särskilt kostsammaillustrationer eller andra särskilda kostnader i framställningen bör även slödhärtill utgå från de ramar som anvisas för efterhandsstöd lill resp. litteralurkategori. För stöd till klassisk litteratur beräknar jag i likhetmed 1,5 milj. kr. Delta stöd bör som jag harförordat vara ett förhandsstöd på samma sätt som är fallet och inom denangivna ramen räknar jag med atl produklionsstöd skall kunna utgå lill ca 100titlar samt dessutom lagerslöd. Till slöd till särskilt kostsam utgivning somjag återkommer till i det följande beräknar jag 1 milj. kr. bördärigenom kunna lämna stöd till ca 30 titlar eller projekt. Sammanlaget innebär detta förslag alt ulgivningsslödelökar med ca 5 milj. kr., dvs. från ca 9 milj. kr. till 14 milj. kr. Antalettitlar som kan få stöd inom denna ram beror som jag har redovisat av stödetsnivå per titel. Om den nivå som har räknat med kommer atttill-lämpas kan ökningen av antalet titlar som kan få slöd beräknas komma attuppgå till något under 250 dvs. från ca 700 till nära 950. Generellt bör gälla för utgivningsstödet atl titel som harfått statligt slöd i annan ordning inle kan komma i fråga för sådant slöd somavses här. Sålunda bör titel som erhåller produklionsstöd i den försöksverksamhetmed stöd till utgivningen av u-landslitteralur som styrelsen för internationellutveckling (SIDA) svarar för inte kunna komma i fråga. Inte heller bör stödkunna utgå lill titel som har givits ul inom ramen för SÖ:s verksamhet med stödtill utgivning av lättiästa böcker. Slöd bör inte heller utgå till fackböckersom har erhållit tryckningsbidrag från t. ex. utbildningsinstitutioner. Däremotbör utgivningsstöd kunna utgå till titel som har erhållit slöd inom ramen fördel försök med bidrag till utgivning av grannlandslitteralur som svarar för, dock under förutsättning alt sistnämnda stöd harutgått endast till översätlningskostnader. Det ankommer på statens kulturrådalt noga följa vilka former för stöd till utgivning av allmän Hlleratur somtillämpas eller införs och vid behov lämna regeringen förslag till komplette- 1977/78: 99 rande bestämmelser för tiUämpningen av del utgivningsslödsom rådet handhar. Jag övergår nu till att behandla vad som bör gälla vidfördelningen av stöd inom resp. litteralurkategori. När del gäller ny svensk skönlitteratur för vuxna bör stödliksom nu kunna utgå till debatt- och rapportböcker som har en föreslår med instämmande frånremissinstanserna att eflerhandsstöd skall kunna utgå till i utgivnadelupplagor av böcker av finlandssvenska författare, ursprungligen utgivna iFinland. redovisar att stöd redan har utgått inomramen för gällande bestämmelser. F'ör egen del har jag inte något all erinramot att ett sådant stöd införs permanent. Jag rinner det angeläget både allvidga de finlandssvenska författarnas publik och att i ge ökad kännedomom svenskspråkig litteratur i . Stöd bör endast kunna utgå till svensktförlag och endast om den svenska delupplagan uppfyller de vUlkor i fråga omupplaga m. m. som har satt upp för Utteraturkategorin iövrigt. Med hänsyn till att tryckkostnaderna för delupplagor av det aktuellaslaget oftast är lägre än för en ursprungsupplaga är det rimligt att arkstödetutgår med ett lägre belopp än normalt. Det bör ankomma på atlutfärda de närmare bestämmelserna i detta avseende. Vid fördelningen av stöd till skönlitteratur för vuxna i svensköversättning bör särskild uppmärksamhet ägnas åt att litteratur på många olikaoriginalspråk blir företrädd varvid bl. a. bör beaktas värdet av att i Sverigege ökad kännedom om litteratur från olika invandrargruppers hemländer och omlitteratur som skrivits på språk som talas av språkliga minoriteter här ilandet. Vid urvalet bör vidare hänsyn tas till såväl originalets somöversättningens litterära kvalitet. Stödet till facklitteratur för vuxna bör fortsättningsvisi huvudsak avse svensk facklitteratur men även översatt litteratur bör kunna fåstöd. Vid fördelningen av stöd bör beaktas tillgången till ochbehovet av Utteratur inom de olika fackområdena. Särskild uppmärksamhet börägnas områden med ett begränsat publikunderlag. Även verkets förväntadelivslängd bör beaktas vid bedömningen av stödbehovet. Därvid bör uppmärksammasdels vikten av atl facklitteratur av stort intresse men med kortvarigaktualitet kan ges ut, dels behovet av fackböcker av allmänt intresse som kanförväntas ha en längre livslängd. Stöd bör inte kunna utgå lill läromedel, studiematerialeller vetenskapliga verk med specialistinriktning. Inle heller bör stöd utgåtill böcker av uppslagsverkskaraktär. Även hobbyböcker och enklare handböckerbör undantas. 6 1977/78. Prop.1977/78: 99 82 Stödet tiU barn- och ungdomslitteratur bör kunna utgå tilltitlar såväl i svenskt original som i översättning. Det bör avse både s. k.upplevelseböcker (skönlitteratur) och fackböcker. Vid fördelningen av slöd böri första hand den svenska originalutgivningen uppmärksammas. När del gälleröversättningar bör en god spridning mellan olika originalspråk eftersträvas.Liksom i fråga om översatt skönlitteratur för vuxna bör värdet av atl skapaökad kännedom om litteratur från invandrarnas hemländer ägnas uppmärksamhet. Efterhandsstödet bör även kunna utgå lill seriealbum,företrädesvis i svenskt original. Stödet till klassisk litteratur som jag förordar även fortsättningsvisfår formen av förhandsstöd (produklionsstöd) bör såsom statens kulturrådföreslår avse samtiiga de litteraturkalegorier till vilka eflerhandsstöd kanutgå. Del innebär atl stöd kan utgå till litteratur för både vuxna och barn ochungdom, till såväl skönlitteratur som facklitteratur och till både svenskoriginalutgivning och utländsk litteratur i svensk översättning. Med klassisk litteratur bör liksom jämställasallmänt erkänd 1900-talslitteratur om har förflutit sedan verketförsta gången gavs ut. Även i övrigt bör de bestämmelser som gäller för produklionsstödlill klassisk litteratur tillämpas fortsättningsvis. Nuvarande lagerstöd till klassisk litteratur för vuxna börutsträckas till atl gälla samtliga böcker som i fortsättningen kan komma ifrågaför slöd inom denna kategori. Några förändringar i övrigl bör inte göras avbestämmelserna för lagerstöd. De förändringar av utgivningsstödet som jag har förordatkräver vissa övergångsbestämmelser. Av mina förslag följer alt det nuvarandeproduktionsstödet till facklitteratur i svensk översättning och till barn- ochungdomslitteratur kommer atl försvinna. För de titlar som har erhållit eller 1.o. m. utgången av innevarande budgetår kommer att erhålla sådant produklionsstödbör dock nuvarande bestämmelser om lagerhållning m. m. äga fortsatttillämpning. Den schablonutformning som litteraturstödet nu har ochäven framgent förslås ha passar inte för att stödja utgivningen av vissa typerav böcker, framhåller litteralurstödsutredningen. Särskilt gäller deltaillustrerade verk i svensk originalversion där samtrycksförfarande inte harkunnat utnyttjas. Utredaren föreslår därför att det införs ett projektstödtill särskilt kostnadskrävande utgivning såsom bildböcker, barnbilderböcker,samlade verk, dyrbara återutgåvor m. m. Förslaget har fått ett genomgåendepositivt mottagande. Med de nuvarande produktionsstöden till klassiker,facklitteratur och barn- och ungdomslitteratur har en anpassning av slödelsstorlek till de specifika kostnaderna för den enskilda titeln varit möjlig attgöra. Prop.1977/78: 99 83 na möjlighet kommer att finnas även fortsättningsvis närdel gäller stödet till klassisk litteratur. Möjligheterna till en anpassning avstödet lill särskilt kostnadskrävande utgivning är emellertid begränsade vidett efterhandsstöd som utgår efter arkersättningsprincipen. Jag har i detföregående förordat atl skall ha möjlighet att göra avstegfrån det rena arkstödel i fall där så bedöms motiverat. För böcker som ärsärskilt kostsamma atl framställa är denna möjlighet emellertid troligen intetillräcklig.