prop · G10319 · 1977-12-31 00:00:00 — SPK anser sig inte kunna biträda ett system som innebäratt permanenta överskott, t. ex. på vissa styckningsdetaljer, skall medföra attproducenterna avlastas exportkostnaderna härför. 1 den mån regleringskassornaredan i dagens läge tUlförs införselavgiftsmedel som kan hänföras tillutrikeshandel på grund av säsongmässiga efterfrågevariationer finner dock SPKinte anledning till någon ändring av nuvarande ordning. Konsumentdelegationen, LO, industriförbund.Samarbetsorganet i jordbruksfrågor för enskild handel och industri samt KFdelar i princip utredningens förslag. LO framhåller att förslaget bör tillämpasmycket restriktivt. Liknande synpunkter anförs av konsumentdelegationen och KFsom anser att den kostnadsminskning förslaget innebär för jordbruket bör kunnabeaktas vid prisöverläggningarna. Prop.1977/78:19 118 bruksnämnd framhäller alt om det s. k. nettoöverskottsbegreppetskall tillämpas för den arealbundna produktionen innebär detta att uppburnainförselavgiftsmedel kommer att tas i anspråk i betydligt större utsträckningän . I fråga omkostnaderna för avsättningen av spannmålsöverskotten uttalar utredningen attstaten kan sägas ha haft ett annat ansvar än föröverskotten av övriga produkter. Denna uppfattning delas av mångaremissinstanser varvid dock synpunkter framförs pä graden av detta ansvar. LRFunderstryker det ansvar samhället måste ha för finansieringen av de överskottsom en oförändrad areal leder till. Kostnaderna för att avlasta överskotten kanbetraktas som en "försäkringspremie" samhället är berett att betalaför den trygghet en produktion något överstigande det inhemskaavsättningsutrymmet medför för det svenska folket. Ett ökat statligt ansvar förexportkostnaderna bör enligt LRF:s mening även omfatta produktionen av tillspannmålsodlingen alternativ produktion, i första hand oljeväxter. Enligt LRFbör statens ansvar vad gäller finansieringen av spannmålsöverskottet i förstahand avse en situation med låga världsmarknadspriser. Den inhemska prissättningenpå spannmål bör i huvudsak anpassas till kostnadsutvecklingen inom landet ochinte påverkas av världsmarknadsprisernas svängningar. I ett läge dåvärldsmarknadspriserna är låga och kostnaderna för spannmålsexporten stora ärdet därför nödvändigt att Svensk spannmålshandel erhåller särskilda medel. 1den utsträckning nuvarande medel för finansiering av spannmålsöverskotten interäcker till bör enligt LRF underskott i regleringsekonomin till följd av lågavärldsmarknadspriser löpande täckas via budgetmedel eller på motsvarande sätt,om inte fonderade medel finns tillgängliga. Underskott till följd av storahektarskördar bör däremot kunna täckas via lån. Konsumentdelegationen anser att samhället även ifortsättningen bör ta ett visst ansvar för spannmålsöverskotten men attjordbruket mäste räkna med att stå för huvudparten av kostnaderna till följd avexportöverskott av spannmål. Liknande synpunkter framförs av KF. Enligt NOtorde det kunna ifrågasättas om det inte kan finnas anledning att sätta någongräns för samhällets/konsumenternas ekonomiska ansvarstagande förspannmålsproduktionen. SPK anser att statsmakternas ansvar i fråga omfinansieringen av överskotten bör inskränkas till de överskott som blir följdenav den areal som är motiverad ur beredskapssynpunkt. industriförbundmenar att ett produktionsmål som medför betydande permanenta överskott avspannmål under normala skördeår innebär att staten måste ta på sig en del avkostnaderna för export av dessa överskott. Däremot bör jordbrukarna själva ståför exportkostnaderna för kvantiteter som beror på högre skörd än normalt.Enligt Samarbetsorganet i jordbruksfrågor för enskild handel och industri ärden statliga insatsen i sammanhanget ofrånkomlig. LO anser att jordbruketliksom Prop, 1977/78: 19 119 skall bära exportkostnaderna. Enligt borde utredningen ha ägnat finansieringsfrågan merauppmärksamhet innan beslut fattats om en medveten överproduktion. påpekar att de årliga kostnadernaför spannmålsregleringen beräknas komma att uppgå till 450700 milj. kr. Motdenna kostnad skall ställas intäkterna av förmalningsavgiftsmedel, ca 260 milj.kr., samt vissa regleringsmedel som kan komma att tillförasspannmålsregleringen. LRF understryker starkt det angelägna i attförmalningsavgift alltjämt kan tas ut. LO accepterar förmalningsavgiften menhar därför inte avvisat ett system med handelsgödselavgift. Enligt SPK, statensinduslriverk, . Samarbetsorganet i jordbruksfrågor förenskild liandel och industri samt bör förmalningsavgiftenpå sikt avvecklas. Konsumentdelegationen och KF anser att den inte bör tillåtasstiga nämnvärt över nuvarande nivå. Dess regleringstekniska fördelaraccepteras dock av flera. Flera remissinstanser förordar andrafinansieringsvägar, allmänna medel eller budgetmedel. Om frägan skulle uppkomma om avgift pä produktionsmedel,anser SPK och LRF att avgift på handelsgödsel är att föredra. industriförbundoch Samarbetsorganet i jordbruksjrågor jör enskild Ilandet och industri anseratt en sådan avgift är olämplig. 4.3.7 Jordbrukets injlationsskydd och system jörinkomsljöljsainhel, tn. Utredningens förslag att inflationsskyddets principiellagrundkonstruktion bör bibehållas delas av remissinstanserna. Vissaprincipproblem kvarstår olösta, t. ex. i fråga om värderingen av avskrivnings-och ränteunderlaget, synen på avskrivningskostnaderna samt utformningen av ettsystem för beräkning av förädlingsledets produktivitetsutveckling. Dessa frågorbör enligt utredningen ägnas särskild uppmärksamhet vid det expertarbete somsker i samband med kommande prisöverläggningar. Denna uppfattning delas ochunderstryks av remissinstanserna. LRF ställer sig av principiella skälavvisande till en särbehandling av delar av kostnadsposterna iinflationsskyddet. LO framhåller att ökade resurser måste sättas in påberäkningen av PM-index för att säkerställa att detta index verkligen på etträttvisande sätt mäter prisutvecklingen pä inköpta produktionsmedel. Vidareframhåller LO att samtliga beräkningar som ligger till grund för PM-indexskall utföras av statens jordbruksnämnd. De flesta remissinstanserna delar utredningens förslag atti fråga om inkomstföljsamheten hänsynstagande till kapitalvinster/förlusterliksom bör ske på bedömningsmässiga grunder i samband med prisöverläggningarna.Sveriges anser att frågan motiverar en mer öppen ochallsidig diskussion än den som kan förväntas vara möjlig i samband med löpandeprisöverläggningar. Prop.1977/78:19 120 sationen /SR förordar mera fria förhandlingar ominkomstföljsamheten i stället för ren automatik. Liknande synpunkter framförsav TCO. LRF anser att reglerna för inkomstföljsamhet måste utformas med direktbeaktande av inkomstmålsättningen, så att de som är sysselsatta i jordbrukettillförsäkras en med andra grupper i samhället likvärdig ekonomisk och socialstandard. Den nuvarande tillämpningen av på jordbrukets områdeinnebär enligt förbundets uppfattning en ökad inkomsteftersläpning.Hur reglerna i detalj skall utformas bör enligt förbundet slutgUtigt diskuterasi samband med kommande prisöverläggningar. ifrågasätter om inte en övergångtill fördelning av totalbeloppet till efter inom landet konsumeradekvantiteter frän inhemsk produktion borde ske. Hänsyn mäste härvid tas till bl.a. slutliga ställningstaganden till produktionsmål och överskottsproduktionensfinansiering. Nämnden konstaterar vidare att mänga och komplicerade frågorhänskjutits till prisöverläggningarna. Det ankommer på nämnden att utföraerforderligt utredningsarbete, varför krävs att nämnden måste tiUdelaserforderliga resurser. 4.3.8 Prisregleringen för olika produkter Remissinstansernas synpunkter pä de mera generellaförslagen rörande prisregleringens utformning har redovisats tidigare underavsnittet 4.3. 1 det följande lämnas en redogörelse för remissinstansernas synpunkterpå utredningens förslag vad gäller särskilda frågor inom resp. reglering. 4.3.8.1 Spannmål och spannmålsprodukter I fråga om utredningens förslag att det s. k.prisortsystemet bör ses över anm'äler statens jordbruksnämnd att nämnden redanhar uppdragit ät regleringsföreningen spannmålshandel att göra en sådanöversyn. 4.3.8.2 Oljeväxter och fettråvaror Konsumentdelegationen, statens industriverk, LO, . Samarbetsorganet i jordbruksfrågor för enskUd liandel ochindustri samt KF anser att utredningen lämnat problem olösta och föreslår attjordbruksnämnden får i uppdrag att med berörda parter bereda hithörande frågort god tid före prisöverräggningarna. och delarutredningens uppfattning i fråga om det olämpliga i att görafettvaruregleringen till en sluten ekonomisk sektor. LRF ifrågasätterlämpligheten av nuvarande bindning mellan priset på rapsmjöl och rapsolja, somi vissa lägen gör att en justering av rapsmjölpriset påverkar rapsoljeprisetoch därmed också priset på vegetabiliskt matfett. Förbundet föreslår attjordbruksnämnden får i uppdrag att analysera nuvarande system och framVäggaförslag till alternativa lösningar. 1977/78: 19 121 4.3.8.3 Potatis och potatisprodukter De remissinstanser som berör prisregleringen för potatisoch potatisprodukter delar utredningens uppfattning att matpotatisregleringeni stort fungerat väl. Utredningens förslag att finansieringen avprisrabatteringen på stärkelse till derivatindustrin bör tas upp till översyntillstyrks. LRF anser det angeräget att slå vakt om den nuvarande arealenfabrikspotatis samt att det tillgängliga rävamutrymmet för tillverkning av råspritför konsumtionsändamäl alltjämt i första hand skall förbehållas fabrikspotatis. 4.3.8.4 Sockerbetor och socker Utredningensbedömning att sockerbetsodlingens omfattning bör anpassas så att ett visstutrymme lämnas för import delas av konsumentdelegationen, LO, Samarbetsorganeli jordbruksfrågor för enskUd handel och industri samt KF. Enligt bör arealen även fortsättningsvis bestämmas till ca 53 000 hamed möjligheter att öka denna areal inom ramen för tillgänglig produktionskapacitet.Sockerbolaget anser vidare att beslut om den framtida arealens omfattning,liksom om upprätthällande av betodlingen pä och , bör träffas fören för att göra det möjligt för Sockerbolaget att planera påsikt. Liknande synpunkter framförs av . förslag skall tolkas så att sockerproduktionen vid normskörd börbibehålla sin nuvarande omfattning framhåller statens jordbruksnämnd att dettavid oförändrad konsumtion torde få konsekvenser för betodlingens omfattning ochpå någon sikt även den svenska betbruksstrukturen. LRF ochHushållningssällskapens förbund ställer sig tveksamma till utredningensprognoser om en årlig avkastningsökning på 0,50,inom odlingen.Avkastningen har enligt LRF stagnerat . Om sockerkonsumtionenökar i takt med befolkningstillväxten och avkastningen fortsätter att stagnera,kan självförsörjningsgraden i stället komma att minska vid nuvarande totalareal.Statens induslriverk hänvisar i sitt yttrande till de synpunkter som verketframfört i utredningen (SIND 1976: 4) Sockerindustri och i vilken föreslås attbetodlingsarealen utökas successivt i takt med produktivitetshöjningen iindustrin. Även LRF hänvisar till industriverkets rapport. Utredningens förslag att nuvarande direkta anknytning avprissättningen tUl motsvarande priser inom EG bör upphöra delas av statensjordbruksnämnd, LO och LRF. Förslaget accepteras även av Samarbetsorganet i jordbruksfrågorför enskild handel och industri. Konsumentdelegationen och KF anser inte attdet är klarlagt vilka effekter förslaget kan få för konsumenterna. och Sockerbolaget anser att systemet med anknytningen till EGbör bibehållas. 1977/78:19 122 4.3.8.5 Mjölk och mjölkprodukter Utredningens uppfattning om mjölkproduktionens storlek ochmjölkprisregleringens grundkonstruktion delas i stort av remissinstansema.Sveriges grossistförbund och KF framhäller att den svenska produktionen av ostbör kompletteras med import. framhåller att med de mål somutredningen har satt upp för att å ena sidan hälla ett pris påmargarinråvarorna som tillförsäkrar oljeväxtodlarna skäliga priser och å andrasidan anpass.i priset på smör och andra smörfettsbaserade matfetter så atthuvuddelei av smörfettet kan avsättas inom landet, måste man i högre grad änhit tills beakta konkurrensförhållandena mellan mejeri- och margarinindustriernavid prissättningen. LRF förutsätter att nuvarande prisskillnad i öre per kgmellan smör och margarin inte ökar. Några remissinstanser berörutjämningssystemet inom mjölkregleringen samt rabatteringen av allmännainrättningars inköp av smörfett, t. ex. och Samarbetsorganeti jordbruksfrågor för enskild handel och industri, som föreslår att frågan omrabatteringen blir föremål för översyn av jordbruksnämnden och berörda parter.LRF framhåller att mejeriindustrin har att avsätta matfettet på förmånligastesätt. 4.3.8.6 Kött oeh fläsk Utredningens förslag att en översyn av gränsskyddet förstyckningsdetaljer bör ske tillstyrks i stort sett av samtligaremissinstanser. som inte direkt motsätter sig enöversyn finner det angeläget att även i fortsättningen får möjligheteratt importera sådana styckningsdetaljer som efterfrågas av konsumenten. EnligtSPK bör garantier skapas för att en omläggning inte leder till en genomsnittligthögre prisnivå och att förutsättningen för en priskonkurrerande importkvarstår. I fråga om lagringsstödet för utjämningslagring bör enligtutredningen övervägas att vidga detta till att omfatta även lager av styckadedetaljer. och anser att en eventuell utvidgning börske med stor restriktivitet. päpekar att ettlagringsstöd som är knutet till ostyckade slaktkroppar medför betydandenackdelar för hygien och kvalitet på köttet. Stödet bör i stället utgå tillförmån för styckade, förpackade och datummärkta detaljer och en ökadomsättningshastighet då förutsättningar finns härför. Vad utredningen föreslagit om prisregleringarna för äggoch fjäderfä, ersättnings- och imitationsprodukter samt fodermedel delas ihuvudsak av de remissinstanser som berört dessa prisregleringar. Utredningens förslag att industrinsråvarukostnadsutjämning bör bli föremål för en s'ärskild översyn tillstyrks av remissinstanserna. 1977/78: 19 123 instanser päpekar behovet av översyn av gränsskyddet förvissa livsmedelsindustriprodukter som inte omfattas av frihandeln ochrävaru-kostnadsutjämningen. 5 Rationaliseringsverksamheten 5.1 Nuvarandeförhållanden Den nuvarande rationaliseringspolitiken kan härledas frånden jordbrukspolitik, som beslöts av riksdag. Då samordnades pris-och rationaliseringspolitiken som en inkomstmålsättning infördes. Destatliga rationaUseringsorganens uppgift blev dä att främja en yttrerationalisering. De skulle dock i princip inte medverka till att utvidga vadsom bedömdes vara fullständiga brukningsenheter. Riktlinjerna för verksamhetenändrades av säväl 1959 som riksdagar. Betydelsenav rationaliseringsverksamheten underströks ytterligare i 1967 årsjordbrukspoUtiska beslut (prop. 1967: 95, JoU 1967: 25, rskr 1967: 280). Dennaskulle liksom tidigare grunda sig på jordbrukarnas egna initiativ och insatser.Även om jordbrukarna själva på så sätt skulle komma att svara för huvuddelen avrationaliseringsverksamheten sä borde staten liksom tidigare på olika sättmedverka i denna. Syftet med ralionaUseringspolitiken skulle vara att göra deenskilda företagen så effektiva som möjligt. Detta skulle leda till ökadlönsamhet och högre inkomster för jordbrukarna. Vidare skulle en högrationaliseringstakt inom jordbruket vara en garanti för konsumenterna attråvarukostnaderna för livsmedel blev så låga som möjligt. 1 norraSverige (och vissa delar av norra och västra ) utökades är 1971det statliga rationaliseringsstödet till att även omfatta begränsatutvecklingsbara jordbruksföretag (prop. 1971: 74, JoU 1971: 33, rskr 1971:149). Är infördes i övriga delar av landet ett stöd för att underlättafortsatt eller utvidgad mjölkproduktion vid jordbruksföretag med begränsadeutvecklingsmöjligheter (prop. 1972: 79, JoU 1972: 34, rskr 1972: 219). 5.1.1 Statliga insatser för jordbrukets rationalisering Statens medverkan i jordbrukets rationalisering har undersenare år i huvudsak omfattat markpoliliska insatser, finansieringsstöd,omställningsstöd och rådgivning. MarkpoUliskainsatser omfattar främst lantbruksnämndernas köp och försäljning av mark samtprövning av förvärv av jordbruksfastighet enligt jordförvärvslag. Demarkpolitiska insatserna har till syfte att utiderlätta bildandet av lämpligabrukningsenheter. som bjuds ut till försäljning kan i viss utsträckningutnyttjas för förstärkning av närliggande brukningsenheter eller förbytesändamål i syfte att underlätta omarrondering och storleksrationaliseringsåväl i jordbruk som i skogsbruk. 1977/78:19 124 Det statliga stödet tilljordbrukets rationalisering har varierat i omfattning genom åren.Förändringarna har huvudsakligen orsakats av jordbrukarnas efterfrågan påfinansiellt stöd och av förhållandena på kreditmarknaden, vilka har inneburit svårigheter för kreditinstituten att tiUhandahålla kapital.Som framgår av följande tabell har det statliga stödet ökat i omfattning undersenare år. Detta gäller framför allt stödet till inre rationalisering som ihuvudsak avser investeringar i ekonomibyggnader. Oinställningsstöd i form av avgångsvederlag lämnas enligtkungörelsen (1967: 422) om särskilt övergångsbidrag och avgångsvederlag åtjordbrukare. Det syftar till att underlätta för jordbrukare att övergå tillannan verksamhet. Stöd utgär under förutsättning att brukningsenhetendisponeras på ett sådant sätt som lantbruksnämnden kan godkänna. Under perioden19681976 beviljades avgångsvederlag i 1 600 fall med sammanlagt 7 milj. kr. Rådgivningen till jordbrukarna har ökat under 1960-talet.Detta gäller både de statliga insatserna på området och den rådgivnings- ochserviceverksamhet som bedrivs av jordbrukarnas egna organisationer. Samtidigtmed denna utbyggnad har antalet jordbrukare minskat, vilket innebär attrådgivningen per jordbrukare ökat mer än den totala verksamheten. Totalakostnaden för den av latUbruksverket bedrivna rådgivningen uppgick budgetåret1975/76 till 43 milj. kr., varav avsåg individuell rådgivning och grupp- och massrådgivning. 5.1.2 Statligt finansieringsstöd till jordbruket Finansieringsstödet syftar till att underlättarationaliseringsåtgärder och nyetablering. De nu gällande stödformerna kansammanfattas enligt följande. Med A-stöd avses det allmänna rationaliseringsstöd som kanutgä i 1977/78:19 125 hela landet enligt kungörelsen (1967: 453) om statligtstöd till jordbrukets rationalisering m. m. (rationaliseringskungörelsen). Stödetutgår i form av lånegaranti och i vissa fall bidrag. Som allmänna villkorgäller att investeringen skall vara önskvärd frän allmän synpunkt, samhällsekonomisktmotiverad samt företagsekonomiskt lönsam. Stöd lämnas till brukningsenhetersom antingen redan har eller väntas få förutsättningar förrationell drift. Bedömningen härav grundas vanligen pä kalkyler som visarföretagets lönsamhet och likviditet. Länegaranti kan i huvudsak lämnas till förvärv av mark för yttre rationalisering (yttrerationaliseringslän), åtgärd för inre rationalisering (inrerationaliseringslän), inköp av jordbruksinventarier, utsäde, gödsel, foder ochliknande för igångsättande, omläggning eller utvidgning av jordbruksdrift(driftslån), förvärv av jordbruksfastighet (jordförvärvslån), anskaffning av jordbruksmaskin som skall användasgemensamt av flera lantbrukare, insats i sambruksförening och insats i sammanslutning förgemensam jordbruksproduktion. Garantilån för yttre och inre rationalisering samtjordförvärvslån kan erhållas amorteringsfria 5 är och övriga garantilån 12 år.Längsta amorteringstid är för lån för yttre och inre rationalisering 30 är,jordförvärvslån och för övriga garantilän i allmänhet . Statsbidrag kan utgå till åtgärd för yttre rationaliseringoch inre rationaUsering. Bidrag till yttre rationalisering utgär bl. a. tilllantmäterikost-nader och i form av s. k. värdeutjämningsbidrag. Bidrag tillinre rationalisering utgår i allmänhet endast om åtgärden sker i samband medgenomgripande och kapitalkrävande yttre rationalisering eller samverkansrationaliseringoch innebär en särskilt stor och i tiden koncentrerad investering, som kanantas medföra påfrestning pä sökandens likviditet. 1 norra utgår fr. o.m. bidrag till inre rationalisering även om den yttre rationaliseringenhar skett genom tillarrendering av mark. Statsbidrag till inre rationalisering som inte ingär i s.k. särskild rationalisering utgär högst med ett belopp som motsvarar avden godkända kostnaden för åtgärden. Bidrag som understiger . Bidrag till byggnadsåtgärder är maximerat till , i vissa fall100 . Med SR-stöd (särskild rationalisering) avses det regionalarationaliseringsstöd som enligt rationaliseringskungörelsen kan utgå i norraSverige för att genom koncentrerade rationaliseringsinsatser underlätta och påskyndauppbyggnaden av bestående och rationella företag. Stödet kan utgå iNorrbottens, , , , ,och samt landskapet . Stöd tUl SR-företag utgår vad avser länegaranti samtstatsbidrag till Prop.1977/78: 19 126 yttre rationalisering enligt reglerna för A-stöd.Amorteringstiden för driftslån får dock under vissa förutsättningar förlängastill . Statsbidrag till inre rationalisering som avser ekonomibyggnader,dikning, täckdikning, jordbruksvägar m. m. kan utgå med högst av den avlantbruksnämnden godkända kostnaden. Statsbidrag kan vidare utgå till vissdriftsrationalisering. Med B-stödavses rationaliseringsstöd som utgår i norra till jordbruk medbegränsade utvecklingsmöjligheter. Stöd lämnas enligt kungörelsen (1971: 420)om rationaliseringsstöd till vissa jordbruk. Stöd kan utgå till etableradebrukare vid utförande av begränsade åtgärder för rationalisering avjordbruksdelen. Stödet kan endast utgå till åtgärd som fordras för attförbättra brukarens försörjningsmöjligheter under dennes återstående yrkesverksammatid. B-stöd utgår den 1 juli 1971den . Som vUlkorför detta stöd gäller vidare att brukningsenheten inte inom överskådlig tid behövs förrationaliseringsändamål, att brukarens inkomst huvudsakligen kommer från jord- ochskogsbruket pä brukningsenheten och attbrukningsenheten ensam eller tillsammans med annan bestående förtjänstmöjlighetpå orten utgör tillfredsställande försörjningsunderlag för brukaren och hansfamilj. Stöd kanlämnas i form av såväl lånegaranti som statsbidrag. Bidrag till yttrerationalisering får lämnas enligt samma regler som gäller för Ä-stöd. Bidragtill inre rationalisering utgär med högst av kostnaden för åtgärden. Detfår dock högst uppgä till . eller om särskilda skäl föreligger 30 000kr. Medmjölkstöd avses rationaliseringsstöd som utgår i södra och mellersta Sverigetill åtgärder som bedöms nödvändiga för en fortsatt eller utvidgadmjölkproduktion vid företag med begränsade utvecklingsmöjligheter. Stöd lämnasenligt kungörelsen (1972: 247) om rationaliseringsstöd till vissa jordbruk medmjölkproduktion. För att stöd skall kunna utgå skall den ifrågavarande åtgärdenberäknas medföra förbättrade försörjningsmöjligheter för brukaren under dennesåterstående yrkesverksamma tid. Stödet utgår den 1 juli1972den . Som viUkor för mjölkstöd gäUer vidare att brukningsenheten inte inom överskådlig tid behövs förrationaliseringsändamål, att företaget efter investeringen beräknas kunna uppnå enårlig mjölkproduktion av och attbrukningsenheten ensam eller tUlsammans med annan bestående förtjänstmöjlighetpå orten utgör tillfredsställande försörjningsunderlag för brukaren och hansfamilj. Mjölkstöd lämnas i form av säväl lånegaranti somstatsbidrag. Statsbidrag lämnas dock endast till åtgärd för inrerationalisering, som avser Prop.1977/78: 19 127 investering i gödselvårdsanläggning och mjölkrum. Bidragutgår med högst av kostnaden för åtgärden och är maximerat till 5 000 kr.Bidrag . 5.2.7 Rationaliseringspolitikens framtida syfte ochinriktning Utredningen anser att den förda rationaliseringspolitikenhar haft väsentlig betydelse för rationaliseringsverksamheten i allmänhet. 1vissa fall är statens insatser mätbara, i andra fall är de inte möjliga attmäta. Detta beror bl.