prop · G103100 · 1977-12-31 00:00:00 — att tillStatens avtalsverk för /79 anvisa ett förslagsanslag av . 1977/78:100 Bilaga 11 Budgetdepartementet 1976/77 Utgift 30763 642 1977/78 Anslag 32 463 0001978/79 Förslag 38 217 000 är central förvaltningsmyndighet för ärenden rörande denstatliga personalpensioneringen och därmed sammanhängande frågor samt förärenden rörande statens grupplivförsäkring. leds av en styrelse. Chefför personalpensionsverket är en generaldirektör. Inom verket finnsfyra byråer, nämligen kanslibyrån, första pensionsbyrån, andra pensionsbyrånoch utbetalningsbyrån. Dessutom finns övergångsvis inrättad en enhet iStockholm för aktualisering av tjänstematriklar. Beräknad ändring 1978/79 + 6 406 000 + 3 950 000 + 1 813 000 + 8 884 000 Löne- och prisomräkning m. m. Personalen på verkets aktuaUseringsenhet i minskar medtvå byrådirektörer, en assistent och två biträden (. För underhåll av det system för automatiserad matrikelföring ochpensionsberäkning som verket räknar med skall vara i drift behövs ytterligare fem handläggare ( + . Uppläggning och drift av matrikelregistret ökar kostnaderna förexpenser ( + . För att avveckla det biträde som aktualiseringsenheten lämnarSundsvallsorganisationen i dess reguljära verksamhet behövs ytterligare tolvhandläggare till verkets pensionsbyråer (-M . För kontroUåtgärder i samband med utbetalning av pensionernabehövs ytterligare en assistent (-j-lOO . För att påskynda aktualiseringsarbetet utöver vad som följer av 1977/78:100 Bilagall Budgetdepartementet 43 det under 5. angivna förslagetbehöver aktualiseringsenheten förstärkas med ytteriigare tio handläggare ochföreträdesvis sådana som i samband med utlokalisering från av nämndenför vissa omplaceringsfrågor undantagits från flyttning från (+927000 kr. Efter flyttning av del av verksamhet frånde lokaler som pensionsverket och gemensamt disponerarkommer verket att ensamt svara för telefonväxeln. Verket behöver därförytterligare två telefonister (-f .) samt medel för flyttning av växel(-. Ökade medel för internutbUdning (-f .) medför behov avytterligare en assistent för utbildningsadministration (. Läkarkonsultation i grupplivärenden (-f . Ökade resekostnader (-. Med hänvisningtill sammanställningen beräknar jag anslaget till . Jag har därvidberäknat löne- och prisomräkningen tiU . och i det sammanhangetbeaktat att personalen på verkets aktuaUseringsenhet minskar med fem tjänstersamt att medelsbehovet för tillfällig personal kan minskas med medel för ettbiträde. Vidare har jag beräknat . för handläggande personal förarbetet med det automatiserade matrikelsystem, som jag tidigare denna dag harredovisat vid min anmälan av punkten 4 i För flera huvudtitlar gemensammafrågor (3) samt . för två telefonister och en ut-bUdningsassistent(8, 9). Regeringen hargivit statskontoret och personalpensionsverket i uppdrag att bl. a. göra enöversyn av personalpensionsverkets organisation, arbetsformer och resursbehovsamt utreda hur aktualiseringsarbetet skall kunna påskyndas genomrationaliseringsåtgärder. Jag är därför inte beredd att nu ta ställning till omverket bör få disponera ytterUgare resurser för aktualiseringsverksamheten ochverksamheten på pensionsbyråerna. Verket bör dock även under nästa budgetår efter regeringens prövning kunna få anlita personal vid aktuaUseringsen-heteni för att biträda sundsvaUsorganisationen i dess reguljäraverksamhet. Jag hemställer att regeringenföreslår att tillStatens personalpensionsverk för /79 anvisa ett förslagsanslagav . 1976/77 Utgift 672 760 1977/78 Anslag 762000 1978/79 Förslag 858000 1977/78:100 Bilaga11 Budgetdepartementet Statens personalbostadsdelegation är rådgivande organåt de myndigheter som beslutar om hyror för eUer förvaltar tjänstebostäder förstatstjänstemän och andra tjänstemän, vilkas avlöningsförmåner fastställsunder medverkan av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, eller iandra bostäder som mot hyra upplåts av statlig myndighet. Delegationen består av sex ledamöter. Den har ettkansli, som förestås av en byrådirektör. Beräknad ändring 1978/79 (15 000) (-15 000) Löne-och prisomräkning m. m. Med hänvisning tiU sammanställningen hemställer jag attregeringen föreslår att till Statens personalbostadsdelegation /79 anvisa ett förslagsanslag av . Denstatliga personalutbildningens fortsatta inriktning och organisation Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 13 september1974 tillkaUade statsrådet en sakkunnig för att utreda frågan omden statliga personalutbildningens fortsatta inriktning och organisation, i Medskrivelse har utredningen överlämnat del- 1 tillkallades generaldirektören som utredningsman. Sedan erhållitbegärt entledigande tiUkallades dåvarandeavdelningsdirektören som utredningsman. 4 1977/78. 1977/78:100 Bilagall Budgetdepartementet 50 betänkandet "Statligpersonalutbildning ett principförslag" (SOU 1976: 61). Efter remiss har yttrandenavgivits av justitiekanslern (), riksåklagaren (), ,statens kriminaltekniska laboratorium, , centralnämndenför fastighetsdata (CFD), , styrelsen för internationellutveckling (SIDA), överbefälhavaren (), försvarets civilförvaltning (FCF),(), , (), flygtekniska försöksanstalten, ,arbetarskyddsstyrelsen, försäkringsrådet, (), statensstrålskyddsinstitut, sjukhuset, postverket, , statensjärnvägar (SJ), statens vägverk, , ,(), luftfartsverket, statensväg- och trafikinstitut, statens geotekniska institut, kammarkoUe-giet, statskontoret, generaltullstyrelsen, , statistiskacentralbyrån (SCB), datamaskincentralen för administrativ databehandling(DAFA), (), , (), (), statens personalnämnd (SPN), statens personalutbildningsnämnd (PUN), , kungl. bibUoteket,riksantUcvarieämbetet, , universitets-och högskoleämbetet (UHÄ),(), lantbruksstyrelsen, , statenslivsmedelsverk, , statens jordbruksnämnd, statensnaturvårdsverk, jordbrukets högskolor, veterinärmedicinska anstalten, kommerskollegium, patent- och registreringsverket, , statenspris- och kartellnämnd (SPK), (), ,statens råd för byggnadsforskning, , statens invandrarverk, statens planverk, länsstyrelsernas organisationsnämnd(), samtliga länsstyrelser, statens industriverk, ,geologiska undersökning, statens provningsanstalt, styrelsen förteknisk utveckling (STU), domänverket, förenade fabriksverken (FFV), riksdagensrevisorer. , (), CentralorganisationenSACO/SR och (TCO-S). Vidare har decentraliseringsutredningen inkommit med yttrande.. Utredningen har iett första led lämnat principförslag om vidareutveckling av den statUgapersonalutbildningens inriktning och organisation. Enligt utredningenskall personalutbildningen ses som en naturlig del av myndighetens verksamhetoch som en del av den anställdes personliga utveckling i arbetet.Utbildningens främsta syfte skall vara att förbättra effektiviteten istatsförvaltningen. Med effektivitet avser utredningen 1977/78:100 Bilaga 11 Budgetdepartementet 51 attnå målen för verksamheten under god hushållning med resurserna, att tillgodosepersonalens behov av god arbetsmiljö, arbetstUlfreds-ställelse och personligutveckling och att tryggarättssäkerhets-, offentlighets- och servicekraven i verksamheten. Medpersonalutbildning avser utredningen sådan utbUdning av de anställda, somstärker organisationens effektivitet under de angivna betingelserna. Under förutsättning attutbUdningen är påkaUad av myndighetens verksamhet bör den bedrivas itjänsten. Utredningenföreslår vidare att personalutbUdningen bör omfatta större inslag avvidareutbUdning för att främja genomströmning mellan olika karriärer. I sådanafall, där utbildningen inte är befattnings- eller myndighetsspecifik, bör detallmänna UtbUdningsväsendet kunna anlitas. Enligt utredningensmening bör, förutom central produktion och distribution av utbildning, bl. a.samordning av utbUdningsinsatser och utveckling av myndigheternasutbildningsfunktion vara centrala uppgifter. Central statligpersonalutbildning bedrivs i första hand av statens personalutbUdningsnämnd(PUN), statskontoret, (), statens personalnämnd (SPN)och länsstyrelsernas organisationsnämnd (). Utredningen harframhållit att det föreligger behov av en förbättrad samordning av det centralautbudet av personalutbildning. PUN:s tillkomst och verksamhet har varit ettkonkret uttryck härför. Enligt utredningens mening kommer behovet avsamordning ytterligare att förstärkas. Med förändringen av ekonomi-,rationaliserings- och personalområdena blir de traditionella gränserna dememellan aUt mindre markerade. Utredningen har också konstaterat att gränsernamellan de administrativa servicemyndigheternas utbildningsverksamhet allmäntuppfattas som oklara. EnUgt utredningens mening bör därför en samordning avden centralt bedrivna personalutbildningen medföra en avsevärdrationaliseringsvinst och även på kortare sikt förbättra effektiviteten. Iförsta hand bör den centrala produktionen och distributionen avpersonalutbildning, som hittiUs åvilat bl. a. PUN, statskontoret, RRV, SPN ochLON samt därmed sammanhängande pedagogiskt arbete, samordnas. Utredningen haremellertid också understmkit att det är angeläget att de administrativaservicemyndigheterna har ett fackansvar för utbildning inom sina egna områden. Enligt utredningenutgör produktion och distribution av utbildning till stor del ett komplementtill samtliga administrativa servicemyndigheters verksamhet. Genomförandet avpersonalutbildning bör enligt ut- 1977/78:100 Bilagall Budgetdepartementet 52 redningens uppfattning inte ingå somen uppgift för en av de administrativa servicemyndigheterna utan i första handbetraktas som en för statsförvaltningen gemensam funktion. Utredningenförordar att samordningen av produktion och distribution av personalutbildningsker inom ramen för en ny organisation, (). Vidare föreslås att ansvaret för en övergripande samordning avutbildningsinsatser och stöd för utvecklingav myndigheternas utbildningsfunktion tillförs SPN. bör enligt utredningen vara stiftelse. PUN föreslås upphöra sommyndighet. Utredningen anservidare att den centralt anordnade utbildningen i viss mån påverkarmyndigheternas egen utbildningsplanering. Deltagande i centralt anordnadutbildning är enligt utredningen i allmänhet kostnadsfritt. Detta kan medföraatt myndigheternas val av utbildning i viss utsträckning styrs av dettillfälliga utbudet och inte av det faktiska behovet. Utredningen anförvidare att ett tidigare synsätt, där personalutbildning ofta betraktades somett slags belöning har ersatts av en insikt om att utbildning är ett av deviktigaste instrumenten för att öka statsförvaltningens effektivitet. Enligt utredningensmening kommer en avgiftsfinansiering av utbildningen att underlätta förmyndighetema att prioritera mellan olika utvecklings- ochrationaliseringsinsatser. Särskilt angelägen ter sig en genomfördavgiftsfinansiering med tanke på att person al utbildningsfrågorna efterreformerna på arbetsrättens område är avtalsbara. Ett framtidaförhandlingsarbete bör enligt utredningens mening kunna underlättas omkostnaderna redovisas. För det centrala personalutbildningsorganets del böravgiftsfinansiering medföra en anpassning av verksamhetens inriktning ochomfattning efter de verkUga behoven. Utredningen påpekarvidare att finansieringsfrågan senast övervägdes i samband med behandlingen avpersonalutbildningsberedningens betänkande (SOU 1966:57) Centralt statligtpersonalutbildningsorgan (prop. 1967: 1 bil. I remissbehandlingen avutredningsförslaget hade föreslagits att kostnaden för den centralatitbildningsverksam-heten skulle bestridas med avgifter. Departementschefenavvisade förslaget med motiveringen att de centrala personalutbildningsuppgifternaskulle samlas i en organisation. PUN skulle på utbildningssidan ha en ställningmotsvarande t. ex. statskontorets i rationaliséringsfrågor. mening förändras utgångspunkterna för ett fortsattställningstagande i frågan om ansvaret för produktion och distribution avcentral utbildning skiljs från övriga centrala uppgifter inompersonalutbildningsområdet. Produktion och distribution av utbUdning, t. ex.central kursverksamhet, kan då inte jämföras med de centrala uppgiftema inomområden som rationalisering och ekonomiadministration. 1977/78:100 Bilagall Budgetdepartementet 53 Utredningenföreslår att den centrala produktionen och distributionen av utbildningavgiftsfinansieras. För att säkerställa visst utvecklingsarbete bör dockstiftelsen tilldelas ett årligt grundanslag över statsbudgeten. Utredningenföreslår vidare att varje myndighet i sin anslagsframställning skallsärredovisa och begära medel för de egna utbildningsbehoven. Detta bör gällaall utbildning oavsett produktions- och distributionsform. Utredningenframhåller att de ökade kraven gör det nödvändigt att i möjlig utsträckningeffektivisera utbildningsverksamheten. En förbättrad planering är därvid avavgörande betydelse. Planeringen innefattar prioriteringar mellan olikautbildningsinsatser inom ramen för tillgängligaresurser. Kraven på effektiv utbUdning och därmed en god planeringgäller i samma grad myndigheternas utbildningsverksamhet som den centralautbildningsverksamheten. Flertaletremissinstanser delar i huvudsak utredningens uppfattning ompersonalutbildningens ställning och mål. anföratt det är viktigt att både i mål och i regelsystem förutbildningsadministration gallra bort inslag som behandlar utbUdning som ettslags trivselbefrämjande åtgärd. Detta senare synsätt hindrar arbetsledare ochchefer från att se utbildning som ett viktigt instmment i effektiviserings-och förändringsarbete. Personalutbildningen bör också ge möjlighet till omskolning och kompetens för mera kvalificeradearbetsuppgifter. Mest eftersträvansvärt är att möjliggöra övergång frånbiträdes- till handläggaruppgifter. Generaltidlstyrelsendelar i princip utredningens syn på den statliga personalutbildningens syfteoch framtida inriktning. Begreppet personalutbildning bör enligt styrelsensmening reserveras för den utbildning som enligt utredningens definition skallgenomgås i tjänsten. SPN framhålleratt användningen av begreppet personalutveckling inte är en terminologisk frågautan ger uttryck för en viljeinriktning och ett samlat synsätt.Personalutvecklingsåtgärder har nära samband med personalrörlighetsfrågor ochbemanningsplanering. Först när en systematisktuppbyggd personalutveckling finns tillgänglig kan det effektivitetsmålsom utredningen ger uttryck för uppfyllas. SÖ anser attsamhällets vuxenutbildning bör användas i personalutbildningen. Utbildningenkan erbjudas inom den kommunala vuxenutbildningen (KomVux) ocharbetsmarknadsutbildningen (AMU) på ett stort antal platser i landet. Vadgäller AMU skall dock vissa specialkrav vara uppfyllda. Såväl KomVux som AMUarbetar efter centralt fast- 1977/78:100 Bilagall Budgetdepartementet 54 ställda läroplaner, vilketunderlättar en värvning mellan arbete och studier. SJ anför attdet allmänna utbildningsväsendet bör ses som ett alternativ bland många förgenomförande av den mera allmänna yrkesinriktade utbildning som verksamhetenkan kräva. Det bör ur SJ:s synvinkel inte vara någon skillnad mellan att å enasidan låta personal delta i en kurs eller utbildning i det allmännas regi eUerå andra sidan i en annan organisations regi under förutsättning attutbildningen är viktig eller nödvändig för SJ:s verksamhet. Någraremissinstanser, bland dem och anför delvis kritiskasynpunkter på utredningens förslag i denna del. Domstolsverketanför att utredningens förslag till ändrad inriktning av den statligapersonalutbildningen kan uppfattas så att det får synnerligen vittgående principiellaoch ekonomiska konsekvenser. Dessa skulle enligt mening bl. a.medföra att anställning i statstjänst får en annan valör än anställning hosannan arbetsgivare. RRV framhåller attdet behövs en mer entydig avgränsning av personalutbUdningen från den allmännavuxenutbildningen än den utredningen har gjort. Utredningens syn påpersonalutbildningen som ett led i vuxenutbildningen leder till oklaraansvarsförhållanden och finansieringsregler. Nästan samtligaremissinstanser, bland dem de berörda myndigheterna, tillstyrkerutredningens förslag att den utbildning som bedrivs av PUN, statskontoret, RRVoch SPN sammanförs tUl en huvudman. Den utbildning som bedriver förlänsstyrelsernas räkning anses dock av såväl som flertalet länsstyrelser iså hög grad ha karaktär av inomverksutbildning att den även fortsättningsvisbör bedrivas i LON:s regi. Remissinstansernasställningstaganden till frågan om personalutbildningens centrala organisationföreter i övrigt en splittrad bild. Ett betydande antalremissinstanser, bland dem , , ,, SJ, statens vägverk, statskontoret, , , , UHÄ, SÖ,statens planverk, statens industriverk, domänverket, FFV och riksdagensrevisorer förordar en principiell lösning enligt utredningens förslag, i flerafall dock med betydande reservationer. Bland andrastatskontoret, RRV, PUN och SJ framhåller att gränsdragningen mellan detföreslagna institutets och är oklar. Statskontoretanför att arbetsfördelningen mellan SPN, det föreslagna institutet och övrigaadministrativa servicemyndigheter bör övervägas ytterligare. Deninnehållsmässiga samordningen av hela 1977/78:100 Bilagall Budgetdepartementet 55 den statliga personalutbildningenkan enligt statskontoret inte vara en uppgift enbart för SPN. RRV stöder iprincip utredningens förslag. Den organisatoriska utformningen av såvälinstitutets som SPN:s uppgifter behöver emellertid enligt RRV utredas vidareoch en sammanhängande beskrivning göras avroll- och ansvarsfördelningen mellan SPN (som huvudansvarig myndighet), RRV,statskontoret och andra s. k. servicemyndigheter och institutet. PUN är positivtill att vissa övergripande och samordnade uppgifter på utbildningens områdetUlförs SPN. Nämnden framhåller emellertid att utredningen inte klart harpreciserat vad dessa uppgifter skulle innebära. SPN understryker att val avcentral organisatorisk lösning måste ske med utgångspunkt från ett samlatförslag till principiell inriktning av den framtida personalutvecklingen. Enorganisatorisk lösning bör därför enligt SPN grundas främst på en analys av bl.a. vilka principiella uppgifter som böranses ingå i verksamhetsområdet personalutveckling. Liknande synpunkterframförs av SIDA. ÖB anser att detförefaller naturligare att förstärka den myndighet som redan har ettcentralt ansvar för personalutbUdningen än att skapa ett nytt organ härför. PUNutgör en organisatorisk grund att bygga vidare på. Liknande synpunkter anförsav bl. a. i . ocharbetarskyddsstyrelsen anför att ansvaret för såväl den övergripandesamordningen av utbildningsinsatser och utvecklingen av myndigheternas utbildningsfunktionsom den centrala produktionen och distributionen av utbildning bör sammanhållasav en enda myndighet. Arbetarskyddsstyrelsenanför att för att man skall undvika kompetenstvister bör hela den angivnaverksamheten finnas inom samma organisation. /SR anseratt den centrala personalutbildningens uppgifter ytterligare bör analyseras,innan beslut om en ny organisation fattas. Omfattningen och innehållet i encentral utbildningsfunktion måste vara beroende av bl. a. i hur hög gradpersonalutbildningen decentraliseras och vilkaresurser som tiUförs de olika myndigheterna. Liknande ställningstagandenhar redovisats bl. a. av och iGotlands län. TCO-S och SFintar i frågan en ståndpunkt som avviker från övriga remissinstansers. Bådastöder förslaget att en huvudman producerar och distribuerar centralpersonalutbildning, men avvisar tanken att ansvaret för den övergripandesamordningen och planeringen tUlförs SPN. Dessa uppgifter bör i stället ledas aven partssammansatt nämnd, i vilken huvudorganisationerna inom det statligaområdet är företrädda. Nämnden bör vidare svara för övergripande styming avdet producerande organet. 1977/78:100 Bilaga 11 Budgetdepartementet 56 Remissinstansernaär till övervägande del negativt inställda till utredningens förslag att ettnytt centralt organ för den statliga personalutbildningen inrättas i form avstiftelse. ÅtskiUiga remissinstanser, bland dem JK, SJ, kanvnarkollegiet, RRV,patent- och registreringsverket, TCO-S och /SR avvisar utredningensförslag. , statskontoret och domänverket har dock, i något fall medtveksamhet, förordat stiftelseformen. JK:s främstainvändning mot förslaget är atl tryckfrihetsförordningens bestämmelser omallmänna handlingar är tiUämpliga endast på myndigheter. Stiftelsen skullevidare vara undandragen JO:s och JK:s tillsyn. Liknande synpunkter harframförts av /SR. TCO-S anför, att kraven på flexibilitet kan uppfyllas aven s. k. uppdragsmyndighet och förordar därför en sådan form. Statskontoret menar att enstiftelse kan ges en sådan utformning att den i väsentliga avseenden lyderunder samma regler som en myndighet. Ett antal remissinstanser, bland dem RÄ,, , SÖ och UKÄ tar inte ställning till utredningensval av verksamhetsform. PUN anför att enbedömning av utbildningsorganets verksamhetsform bör göras utifrån frågan omarbetsuppgifter och verksamhetens framtida inriktning. Den föreslagnaverksamheten är inriktad på att stärka statsmyndigheternas effektivitet ochförändringsberedskap. Verksamheten förutsätter nära samverkan mellanutbildningsorganet och de administrativa servicemyndigheterna, i främsta rummetSPN. PUN anför vidare,att det i viss mån är oklart i vilken utsträckning det för statliga myndighetergäUande rättsliga och administrativa regelsystemet är tillämpligt på enstiftelse. Frågan om verksamhetsform bör därför enligt PUN:s mening t. v.lämnas öppen. En stor majoritetav remissinstanserna, bland dem statskontoret, RRV, SPN och PUN tillstyrker ihuvudsak utredningens förslag i denna del. PUN anför, attavgiftsbeläggning bör ge större möjligheter att anpassa och omdisponerautbildningsorganets resurser efter myndighetemas faktiska efterfrågan.Liknande synpunkter framförs av statskontoret. SPN ansluter sig till principenom avgiftsfinansiering och framhåller som förutsättning att myndigheternatilldelas medel för verksamheten. Det är enligt SPN:s mening vidare angelägetatt avgiftsfinansieringen inte utformas så att en rättvis och rimligfördelning av insatser på alla personalgrupper förhindras. Ett antalremissinstanser, bland dem SF, TCO-S och /SR understryker vikten av attsärskilda medel anvisas myndigheterna. SF framhåUer bl. a. attpersonalorganisationerna bör ges ett avgörande inflytande över hur dessa medelanvänds. 1977/78:100 Bilaga 11 Budgetdepartementet 57 ochstatens väg- och trafikinstitut har speciellt uppmärksammat avgiftsfinansieringenskonsekvenser för de små myndigheterna. årliga anslagstilldelningen kan de små myndigheterna svårligen få tillräckligamedel för en personalutbildning, som är likvärdig de större myndigheternas.Särskild uppmärksamhet bör därför ägnas detta problem. Bland andra har statens provningsanstaltuppmärksammat vissa konsekvenser som avgiftsfinansieringen kan få föruppdragsfinansierade myndigheter. Provningsanstalten understryker attintäktsbortfallet kan medföra, att vid ett sämre finansieringsläge detomedelbara behovet av intäkter från verksamheten prioriteras framför den merlångsiktiga investering som personalutbildning utgör. Personal vid enuppdragsmyndighet kan sålunda komma att få sämre möjligheter än andra statsanställdaatt delta i personalutbildning. Provningsanstalten föreslår därför att fråganom finansiering av utbildningsverksamhet vid uppdrags-myndigheter utredssärskilt. Därvid bör möjligheten att anslå särskilda medel för utbildning vidsådana myndigheter beaktas. SÖ, lantbruksstyrelsen, , statensplanverk, patent- och registreringsverketoch i är negativt eller tveksamt inställdatill en avgiftsfinansiering av den centralt bedrivna utbildningen. SÖ angeradministrativa komplikationer en mängd ekonomiska transaktioner mellanmyndigheterna och det centrala personalutbildningsorganet som motiv för sintveksamhet. menar, att de missförhållanden avgiftsfinansieringenär avsedd att lösa snarare har att göra med bristande resurser förpersonalutbildning än med avgifter för utbildningskurser.