prop · G103150 · 1977-12-31 00:00:00 — Konsumtionstillväxten hadeunder legat på en väsentligt högre nivå än som svarade motproduktivitetstillväxten i ekonomin även vid fullt kapacitetsutnyttjande. Den ekonomiska politikeninriktades på att angripa dessa problem under bibehållen hög sysselsättning.Den strategi som regeringen valde var att justera kostnadssituationen, stärkakonkurrenskraften och reducera bytesbalansunderskottet. inriktadespolitiken på att bibehålla och göra det möjligt att föra över resurserför att bygga ul utrikeshandelssektorn. Genom kostnadsdämpande åtgärdereftersträvades en gradvis dämpning av inflationen. Genom devalutakursjusteringar som ägde rum togs ett väsentligt steg mot ettmera balanserat kostnadsläge. Den svenska kronan frikopplades från D-markengenom utträdet ur valutaormen och en fortsatt appreciering avkronan förebyggdes. Sedan utträdet har D-marken stigit . Om devalutapolitiska åtgärderna inte vidtagits hade vårkostnadssituation varit avsevärt sämre och svenska produkter hadefortsatt att förlora marknadsandelar både inom oeh utom landet. För att en devalveringskall bli framgångsrik är det nödvändigt att dämpa den inhemska efterfrågans expansionstakt.Utan en återhållsam politik äventyras de åsyftade effekterna av eninflationistisk utveckling. Regeringens stabUiseringspolitiska program i april1977 syftade till att hålla tillbaka den inhemska efterfrågan och stärkabytesbalansen. Viktigast var förslaget om en höjning av mervärdeskattesatsen.Detta representerade en åtstramning av den privata konsumtionen om drygt 1,5 %räknat . Genom en starkåterhållsamhet med utgifter för statens egen konsumtion hölls denna på enpraktiskt taget oförändrad nivå. Den kommunala expansionstakten är dock högreän vad som är förenligt med en på balanserad utveckling. Somen följd av ett lågt kapacitetsutnyttjande och låga vinster hadeindustriinvesteringarna stagnerat 1976 och föll med ea 1977.Grundförutsättningarna för att vända denna utveckling är att industrins Prop.1977/78:150 BUaga 1 Reviderad finansplan lo konkurrenskraftsuccessivt återställs så att kapacitetsutnyttjandet ökar och investeringarnadärmed åter kan komma igång. I direkt investe-ringsstimulerande syfteförlängdes investeringsavdrag oeh investeringsbidrag till att avse1977 som investeringsfonderna fick stå öppna för utnyttjande. Underhösten 1977 utsträcktes dessa åtgärder att avse även 1978 sominvesteringsfondsutnyttjandet utvidgades och prövningsförfarandet förenklades. Deninriktning av politiken som jag här redogjort för präglade ävenkreditpolitiken. Den höUs stram för att i största möjliga utsträckning stimuleraföretagen och kommunerna att täcka sina långfristiga finansieringsbehov genomupplåning i utlandet. gavs kreditväsendet riktlinjer med innebördatt den utlandskonkurrerande sektorns kapitalbehov och bostadsbyggandet skulleprioriteras. Innebörden härav blev då naturligen att andra ändamål såsomutlåningen tUl hushåUen och kommunerna måste begränsas. På bostadspolitikensområde ledde den snabba kostnadsutvecklingen tillsammans med en vissförsiktighet inom kommunerna till en reduktion av igångsättningen av nyalägenheter främst . Kostnadsutvecklingens dämpandeinverkan på bostadsbyggandet motverkades genom successiva uppjusteringar av dets. En ny överenskommelse mellan delegationen för bostadsfinansieringoch bankerna bidrar till att undanröja tidigare finansierings-hinder. Denstatliga garanterade bostadslåneräntan kommer enligt regeringens förslag attsänkas från . Minskningen av andelen outnyttjadelägenheter har gjort kommunerna benägna att eftersträva ett högrebostadsbyggande. Som följd av de åtgärder jag här redogjort för ägde ettkraftigt omslag i igångsättningen rum och de förstamånaderna . Detta är betydelsefullt bl. a. från sysselsättningssynpunkt,eftersom byggaktiviteten försvagats inom andra sektorer. Detkan nu konstateras att de förväntningar i fråga om bl. a. den internationellakonjunkturutvecklingen som låg till grund för den lager-uppbyggnadspolitik sompåbörjades inte har uppfyllts. Resultatet blev kraftiga överlager inomindustrin, främst i de råvaruproducerande branscherna men senare även inomindustrigrenar med tillverkning av bearbetade varor. Regeringen inriktadedärför politiken fr. o. m. ingången av 1977 på en avtappning av överlagren. Ensådan tycks också ha skett oeh tycks ha gått fortare än vad mankunde förutse bara . Det är främst inom skogsindustrinoch järn- och stålindustrin som lageranpassningen kunnat ske medan överlagrenännu är avsevärda inom verkstadsindustrin. Detta har naturligtvis medfört denolägenheten att produktionen legat på en låg nivå. Den depressiva effekten påtotalproduktionen av omslaget från lageruppbyggnad till lagerminskning1977 är större än hela nedgången i BNP 1977/78:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan -2,5 -4,5 -2,9 -1,8 -3,4 -6,5 -16,3 -0,2 -3,5 -9,4 -6,3 -1,3 (-0,7)1 (-3,1)1 -0,9 -4,2 -2,9 'Lagerinvesteringarnas förändring i procent av föregående års bruttonationalprodukt. på2,1977. har dock grunden lagts för att en successivt stigandeefterfrågan snabbare skall leda till produktions- och sysselsättningsökning. Dethar trots produktionsminskningen varit möjUgt att hålla en hög och stigandesysselsättningsnivå . var 2000030 000 fler sysselsatta än sedan hänsyn tagitstUl normala säsongvariationer. har antalet avarbetsmarknadspolitiska åtgärder berörda personer ökat kraftigt. Sysselsättningsökningenhar inte kunnat förhindra en viss ökning av arbetslösheten som i början av 1978låg på . Det svaga konjunkturläget har medfört att sysselsättningengått ned inom i första hand industrin. MeUan 1976 oeh 1977 minskade antaletindustrisysselsatta med över 30 000 personer. För att upprätthållasysselsättningen har regeringen i stort sett följt två handUngslinjer. För detförsta har omfattande insatser gjorts på arbetsmarknadspolitikens område. Iförsta hand har eftersträvats att genom bl. a. omfattande utbildningsinsatserge de anställda möjlighet att stanna kvar inom företagen. Därmed underlättasen expansion inom industrin när efterfrågan och produktionen åter börjar fåfart. var i genomsnitt över 160 000 personer 1977/78:150 BUaga1 Reviderad finansplan 12 berördaav någon form av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För det andra har man genomnäringspolitiska åtgärder kunnat trygga sysselsättningen för anställda somannars drabbats av arbetslöshet genom en forcerad nedläggning av företag. Fördet tredje har en ökning av sysselsättningen ägt rum i den offentliga sektorn.De senaste årens allt tydligare tendenser till minskad rörlighet påarbetsmarknaden kommer att ställa arbetsmarknadspolitiken inför nya uppgifternär efterfrågan på arbetskraft åter börjar öka. Inflationenvar ett av de mest svårbemästrade ekonomisk-politiska problemen . Dekraftiga ökningarna av arbetskraftskostnaderna oeh 1976 och densjunkande produktivitetstakten hade byggt upp ett kostnadstryck somofrånkomligen måste komma tUl uttryck i prisstegringar. Så blev också falletoch kostnadsgenomslaget på konsumentpriserna fick verkningar inte bara 1977utan påverkar också prisutveckling. De nödvändiga anpassningsåtgärdersom regeringen vidtog och som bl. a. var föranledda av de tidigarekostnadsstegringarna, ledde till en viss höjning av konsumentprisnivån. Underdet bidrog också stora prisstegringar på kaffe till atthöja konsumentpriserna. dämpades inflationstaktentrots att devalveringen verkade prishöjande. Prishöjningarna ijanuari och februari förklaras i betydande mån av att prisjusteringarbrukar ske i samband med årsskiften samt att konsekvenser av jordbruks- ochhyresavtal infaller då. Den oförändrade prisnivån tyder på att en klardämpning av prisstegringstakten har kommit till stånd. Denrealt disponibla inkomsten steg trots den snabba inflationen mellan1976 och 1977. Enligt beräkningar avrealinkomstutvecklingen efter skatt för olika inkomstslag var reallönerna efterskatt oförändrade medan pensioner och inkomstöverföringar från det offentiigaefter skatt steg . Denomläggning av den ekonomiska politiken som skedde måste få tid attverka över för att resultatet med någon högre grad av säkerhetskall kunna avläsas. Vissa tecken tUl en utveckling i rätt riktning har dockkunnat iakttas. Sålunda sjönk importvolymen successivt . Förexporten kan noteras en volymmässig uppgång . De preliminärasiffror som föreligger tyder på en fortsatt exportvolymuppgång, medanimportvolymen tycks ha fortsatt att minska i snabb takt. Lagerneddragningen ärmed all sannolikhet en viktig förklaring till detta. Importen har hållits neresamtidigt som företagen pressat ut sina varor på export. Osäkerheten ärsjälvfallet stor men ett återtagande av förlorade marknadsandelar både påexport- och hemmamarknad tycks dock ha påbörjats under andra halvåret 1977.Såvitt nu kan bedömas har företagen utnyttjat devalveringsutrymmet tiU att ihuvudsak sänka sina pri- Prop.1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 13 Milj.kr., löpande priser Förändring på grund av kurs- serrelativt till de utländska konkurrenterna. Detta innebär attimportpriserna stiger avsevärt snabbare än exportpriserna vUket på kort siktförsämrar handels- och bytesbalanserna. För uppgickhandelsbalansunderskottet till . De senaste månadernasutveckling tyder dock, som jag tidigare framhållit, på att en successivförbättring av balansen mellan export och import kommer till stånd. Förmånaderna november 1977mars 1978 har ett överskott på mer än 2 miljarder kr.registrerats. Underskotten på tjänste- och transfereringsbalanserna kräverdock en långsiktig successiv förbättring av varuutbytet för att det samladeunderskottet på bytesbalansen skall kunna nedbringas. Detta uppgick tiUnärmare . motsvarande av BNP. Valutareserven ökade dockunder 1977 bl. a. till följd av upplåning i utiandet. Den s. k. restpostensvarar för ett inflöde om ca . TUl en del kan detta inflödetänkas bestå av oregistrerad tjänsteexport. har fått iuppdrag att kartlägga tjänsteexportens omfattning. Förutomden förbättrade handelsbalansen finns vissa andra tecken tiU en ljusare situationför den svenska ekonomin. Nedgången i volymen av nya order har upphört och förvissa branscher vänts i en uppgång omkring /1978. 1 föreningmed att neddragningen av överlagren blev större än väntat 1977 ger detta vissaförhoppningar om gradvisa produktionsförbättringar framöver. Det torde dock tatid innan detta sätter tydliga spår i form av en förbättrad arbetsmarknad. 3 Den ekonomiska politiken 1978 3.1Målen för och inriktningen av den ekonomiska politiken Vidingången tUl 1977 förelåg en fundamental jämviktsbrist i svensk ekonomi. Detvar inte, som under tidigare konjunkturnedgångar , frågaom en mindre avvikelse från tillväxttrenden utan om en betydligt mer djupgåendebalansrubbriing. Prop.1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 14 itidigare finansplaner tar det att från ett sådant utgångsläge återföraekonomin till en balanserad tillväxtväg. Det kan endast ske genom gradvisa stegi en lång återanpåssningsproeess som bl. a. kräver betydande strukturellaförändringar i ekonomin. Målet måste vara att uppnå en rimlig tillväxt, fullsysselsättning, en väsentligt lägre inflationstakt och jämvikt i bytesbalansen.Detta måste också ske med hänsynstagande till behovet av regional balans och enrättvis inkomstfördelning. Under1977 togs som jag tidigare redovisat de första avgörande stegen motåterställd balans. Nedskrivningen av den svenska kronan har i betydandeutsträckning utnyttjats till sänkningar av de relativa priserna påexportvarorna. Lagerayveeklingen går, något.snabbare än.beräknat. Exportenstiger nu ungefär i takt med världshandeln oeh har således upphört atttappa marknadsandelar. Handelsbalansen uppvisar en stark förbättring som docktill en del måste hänföras tiU den snabba lagerawecklingen. Trotsdessa ljusare inslag är dock läget alltjämt allvarligt. Den internationellakonjunkturförbättringen går långsamt. Industriproduktionen fortsätter att fallaoch kapacitetsutnyttjandet i industrin ligger lågt. Antalet personer som ärarbetslösa eller som är sysselsatta genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder ärhögt. Det finns aUvarliga strukturella problem i flera industribranscher,vilka kräver utomordentiigt stora statliga insatser för att möjliggöra enanpassning av verksamheten ifråga om inriktning oeh omfång i socialt acceptablaformer. En reduktion av sysselsättningen i dessa branscher är nödvändig. Nyaarbetstillfällen måste därför skapas i annan industriell verksamhet.Sysselsättningen inom industrin kan dock inte väntas öka förrän industrin nåttnågorlunda fullt kapacitetsutnyttjande vilket förutsätter en relativt storuppgång i produktionen. Först i detta skede, då även lönsamheten bör kunnaförbättras, kan man räkna med att industrins investeringar ökar och nya arbetstillfällenskapas. Engrundtanke i regeringens ekonomisk-politiska strategi har varit attnedskrivningen av den svenska kronans effektiva kurs med ea /j7 saminans med denproduktivitetsreserv som vid en ökande produktion kunde frigöras, skulle ledatill ett återställande av relativa kostnadsläge till den nivå somgällde . Förutsättningen för detta var en dämpadlönekostnadsutveckling. Det träffade avtalet mellan LO, PTK oeh SÄFhar lagt en god grund för ett återställande av konkurrenskraft. Dettidigare ingångna jordbruksavtalet har på Uknande sätt präglats av storåterhållsamhet. Trots detta ligger dock den relativa kostnaden per produceradenhet i enhetlig valuta alltjämt över genomsnittsnivån 19701974. Effektenpå de totala produktionskostnaderna av den starka inhemska kostnadsökningen1975 oeh 1976 dämpades av att priserna på importerade insatsvaror i industrinsteg relativt sett långsammare bl. 1977/78:150 BUaga 1 Reviderad finansplan 15 följdav den uppskrivning av den svenska kronan, som då ägde rum.. Efterdevalveringarna tenderar dock insatsvarupriserna i svenska kronor att stigasnabbare vUket påverkat möjligheterna till relativa prissänkningar. Enhöjning av aktivitetsnivån inom industrin måste först och främst komma tillstånd genom ökad export .och återvinnande av marknadsandelar påhemmamarknaden. Nödvändigheten att återställa jämvikten i bytesbalansen medgerinte att den privata konsumtionen får bära upp expansionen. Den inleddaöverflyttningen av inhemsk efterfrågan till utlandsefterfrågan måste fortsätta.En svag utveckling av privat konsumtion i förening med fortsattlageravveckling ger ingen uppgång i industriproduktionen innevarande år. Genomatt exporten fortsättningsvis kan väntas åtminstone följa världshandelnsutveckling ett visst återtagande av marknadsandelar förutses inationalbudgeten och lagerinvesteringarna kan beräknas ge ett positivtbidrag till efterfrågan 1979 finns det skäl att räkna med.en uppgång iindustriproduktionen med 4 å 1979. Med hänsyn tiU omfattningen av denoutnyttjade kapaciteten är detta dock en relativt begränsad uppgång. Det tardärför relativt innan vi kan räkna med att sysselsättningen inomindustrin åter stiger. Detär således ytterst angeläget att så snabbt som möjligt höja aktivitetsnivåninom industrin utan att för den skull äventyra den påbörjade stabiliseringen avpris- och kostnadsutvecklingen. Ju längre stagnationen i industriproduktionenvarar och det mycket pressade lönsamhetsläget består, desto större risk löpervi att för framtiden värdefull industrikapacitet går förlorad.Industrisysselsättningen fortsätter att sjunka med drygt 20 000 personer mellan1977 och 1978. Nedgången kan beräknas fortsätta långt in på 1979 om inteefterfrågan ökar snabbare än som kan förutses. Förnärvarande är kapacitetsutnyttjandet i svensk industri mycket lågt. Om trendenför industrins produktion vid fullt kapacketsutny ttj ande under första hälftenav dras ut och jämförs med den faktiska produktionsnivån, uppgårgapet till . Den faktiska outnyttjade kapaciteten torde dock varaväsentUgt mindre som följd av nedgången i industrisysselsättningen och i industriinvesteringarna.Dessutom har viss produktionskapacitet i ekonomisk mening förlorats genomlångsiktiga strukturella förändringar i den internationella efterfrågan. Uppskattningsvisligger den outnyttjade kapaciteten inom intervallet av produktionen vidfullt kapacitetsutnyttjande. Genom att arbetskraften alltjämt tiU stor delfinns kvar i företagen kan en ökning av industriproduktionen leda tillbetydande produktivitetsökningar. Enuppgång i industriproduktionen är nödvändig för att frigöra produktivitetsreserven.Genom att arbetskraftskostnaden till betydande del är en fast kostnad kommerproduktionskostnaden per producerad enhet därigenom att sjunka. Detta möjliggörytterligare relativa prissänkningar Prop.1977/78:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 16 påexportmarknaden och ökad försäljnings- och produktionsvolym. Ävcentral betydelse för att åstadkomma en sådan dynamisk expansionsprocess blirdärför den internationella konjunkturutvecklingen och möjligheter attåtervinna marknadsandelar. Liksom så många andra underskottsländer knyterSverige förväntningar till att den utländska efterfrågan skall dra uppaktivitetsnivån i den utlandskonkurrerande sektorn. I stort sett liggerprognosen i finansplanen för BNP-ökning inom på fast. Riskfinns dock att den västtyska expansionen inte når upp till den där antagnaökningen i BNP på och att tUlväxt avtar . Den amerikanska ekonomiska politiken synes komma att lägga alltstörre tonvikt vid att dämpa inflationen och reducera underskottet i bytesbalansenbl. a. i syfte att stabilisera dollarn. är osäkerheten omkonjunkturutvecklingen naturligtvis betydligt större. Mycket talar för att denamerikanska ekonomins tillväxt avtar medan den västeuropeiska tillväxtendäremot kan öka något. Den ekonomiska politiken i måste enligt minbedömning därför baseras på en relativt försiktig internationellkonjunkturprognos. Detav arbetsmarknadens parter träffade avtalet är uppsägbart om konsumentprisindexstiger med och med mer än 5 %under perioden december 1978 och oktober 1979. Jag anser det ytterst angelägetatt dessa prisökningstal inte överskrids. Enligt nationalbudgetens prisprognosför 1978 kommer det att vara möjligt att hålla inflationstakten inom denstipulerade gränsen. Osäkerheten i prisprognoser av detta slag är dock stor.Bl. a. kan den internationella prisutvecidingen för exempelvis råvaror blihögre än som antagits. Politiken måste därför inriktas på att med enbetryggande marginal underskrida den uppställda prisökningsgränsen. Föratt bidra till att prismålet uppnås, expansionsprocessen påskyndas inomindustrin samt tUI att öka sysselsättningen kommer regeringen att föreslåriksdagen att fr. o. m. den 1 juU 1978 avskaffa den allmännaarbetsgivaravgiften på . Härigenom fullföljs det i augusti1977 tillkännagivna beslutet att stegvis avskaffa den allmännaarbetsgivaravgiften. Riksdagenhar tidigare beslutat att sjukförsäkrmgsavgiften och barnomsorgsavgiften skallhöjas med sammanlagt fr. o. m. . Omde av regeringen föreslagna åtgärderna skulle visa sig otiUräckliga för attöka kapacitetsutnyttjandet i näringslivet, frigöra de produktivitetsreserversom där föreligger samt återvinna förlorade marknadsandelar i den takt som påsikt är nödvändig för en balanserad samhällsekonomi, är regeringen beredd atti höst pröva det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter fr. o. m. den 1 januari1979. 1977/78:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan i? Medborttagandet av den allmänna arbetsgivaravgiften försvinner denregionalpolitiskt motiverade differentieringen av avgiftsuttaget. Det finnsdärför anledning överväga andra former av insatser. En hämmande faktor förutvecklingen av näringslivet i' inre stödområdet är alltjämt bristandevägstandard. Regeringen har därför för avsikt att återkomma med förslag tUl ensärskild satsning avseende vägnätet i detta område inom en ram av 85 milj. kr. Som understrukUs itidigare finansplaner är det nödvändigt att anpassa kommunernas expansion tilldet samhällsekonomiska utrymmet. Företrädare för regeringen förhandlar f. n.med företrädare för landsting och primärkommuner om begränsning av tillväxteni den kommunala konsumtionsutvecklingen . Ett borttagande av den allmännaarbetsgivaravgiften betyder en förstärkning av kommunernas finansiellaställning. Detta måste beaktas i de fortsatta förhandlingarna med kommunernaoeh den uppgörelse dessa skall leda fram tUl. Regeringen har nyligenframlagt en proposition angående reglering av priserna på jordbruksprodukter,m. m. för .tiden (prop. 1977/78: 154). Propositionengrundas på en mellan lantbrukarnas förhandlingsdelegation och statensjordbruksnämnd jämte nämndens konsumentdelegation träffad överenskommelse sompräglas av stark återhållsamhet. Jordbruket kommer att erhålla kompensation förberäknade pris- och kostnadsökningar. Däremot kommer inte atttillämpas de regler för inkomstföljsamhet som ingår i överenskommelsen. Enligtöverenskommelsen bör vidare ändring av den aUmänna arbetsgivaravgiften, i vadgäller den s. k. egenavgiften, beaktas vid första möjliga justeringstillfälle. I den revideradenationalbudgeten har försök gjorts att beräkna effekterna av den föreslagnasänkningen av arbetsgivaravgifterna. Kalkyler av detta slag är osäkra och detär svårt att exakt fånga in de positiva självgenererande effekter som en sådanåtgärd kan utiösa. Det är angeläget att det utrymme som borttagandet avarbetsgivaravgiften ger används till att sänka de relativa priserna inom denutlandskonkurrerande sektorn. Den försämring i bytesförhållandet som dettainnebär uppvägs av högre exportvolym och lägre importvolym. Industriproduktionenökar därför snabbare än den skulle ha gjort utan åtgärder. Någon förbättring ihandels- och tjänstebalansen bör man knappast räkna med . Påsikt bör dock en betydande förbättring kunna uppnås i utrikesbalansen. Tungtvägande skäl för att ytterligare stärka industrins konkurrenskraft är attpåskynda investeringsuppgången inom industrin och att förbättrasysselsättningsläget. Ensänkning av arbetsgivaravgiften av den angivna storleksordningen kan beräknasleda tUl en reduktion av prisökningstakten under loppet av 1978 med ca 1/2 %.Prisstegringen beräknas i den reviderade nationalbudgeten inkl. denna effektuppgå till knappa mellan januari 2 1977/78.1 saml. Prop.1977/78:150 BUaga 1 Reviderad finansplan 18 Därmed har förutsättningar skapats för att håUaprisstegringstakten inom den gräns som angivits i avtalet mellanarbetsmarknadens parter. En arbetsgivaravgiftssänkning är klart att föredraframför en momssänkning därför att den inte bara sänker priserna utan ävenstärker industrins internationella konkurrenskraft. Detta kan i sin tur ledatill sänkta produktionskostnader per producerad enhet och bidra tUl enytterligare neddragning av inflationstakten. En sänkning av arbetsgivaravgifteni kombination med en skärpt prisövervakning bidrar tiU att brytainflationsförväntningarna och dämpa inflationstakten. Priskontrollen utgör enintegrerad del i den föreslagna politiken. Regeringen har redan skärptprisövervakningen genom att införa krav på att prisökningar och skälen för demskall anmälas en månad i förväg. Om SPK inte finner de anmälda prisökningarnamotiverade tas överläggningar upp med företagen för att förmå dem att avståfrån dessa. Ytterst kan frågan anmälas till regeringen för ev. beslut omprisstopp. Det får förutsättas att den sänkta arbetsgivaravgiften begränsarföretagens krav på prishöjningar oeh att SPK vid sina överläggningar med företagenbeaktar de effekter sänkningen får. Åtgärderna ökar också möjligheterna attförhindra eller begränsa redan planerade prishöjningar. I synnerhet är detviktigt att undvika att sänkningen av arbetsgivaravgiften leder tUlomotiverade pris- och vinsthöjningar i den icke konkurrensutsatta sektorn därdet är lättare att kompensera kostnadsökningar med höjningar av priserna. Äveni utrikeshandelssektorn är det viktigt att kostnadssänkningen får slå igenom påpriserna för att därigenom öka avsättningsvolymen. Syftet medprisövervakningen är natui-ligtvis i första hand att förhindra omotiveradeprisökningar men oekså att hålla tillbaka löneglidningen.