prop · G103112 · 1977-12-31 00:00:00 — har nya färdiglagade fiskrätter, t. ex.fiskpinnar, panerade fiskfiléer och fiskgra-tänger, introducerats på marknaden.Dessa varor är filéer av främst torskfisk som ytterligare bearbetats.Konsumtionen av färdiglagade fiskprodukter beräknas ha ökat per årunder tiden 19651975. Med nuvarande utvecklingstakt skulle konsumtionen avifrågavarande varuslag öka från 13,9 milj. kg tUl närmare 25 milj. kgår 1985. Omräknat till hel färskvikt kan konsumtionsökningen under denna perioduppskattas till 15 000 å torskfisk. Konsumtionenav siUkonserver har inte nämnvärt förändrats under tioårsperioden 19651975.För år 1975 har konsumtionen beräknats till ca per person eller totalt15,3 milj. kg. I motsats till beredda fiskprodukter i allmänhet kan någonökning i avsättningen av siUkonserver i inte anses troUg med hänsyn tUlhittiUsvarande utvecklingstendenser i konsumtionen. En ökad avsättning avsvenskfångad sill till kon- 1977/78:112 23 servindustrinkräver således att svensk råvara kan ersätta den importerade som i storutsträckning används för beredning av sillkonserver. Konsumtionen av saltad fisk främst sill minskarf. n. i genomsnitt med . För beredda produkter av typen röktfisk, kaviar och fiskkonserver synes en stabiUsering i konsumtionsnivånha uppnåtts. Sammanfattningsvis gäller för beredda produkterenligt kommittén att konsumtionen förväntas Öka. Ökningen ligger dock främst påfärdiglagade fiskrätter m. m. i huvudsak baserade på torsk- och flatfisk. Konsumtionenav flertalet andra produkter har däremot stagnerat eUer i vissa fall t. o. m.minskat och någon konsumtionsökning torde därför inte kunna förväntas. Fångstkapaciteten hos ett fiskefartyg eUer enfiskeflotta är enligt kommittén svår att entydigt bestämma. Kapaciteten berorinte enbart på fartygets eller fartygens storlek och utrustning. Den är iminst lika hög grad beroende av faktorer i omgivningen, t. ex. tillgången påfisk, avståndet mellan fiskeplatser och landningshamn samt bestämmelser om hurfisket får bedrivas. Vidare påverkas kapaciteten i hög grad av vUken fångstinriktningfartyget eller fartygen har. För att beräkna storleksordningen av det ekonomiskautbyte som behövs för att fisket skall få täckning för sina totala kostnaderhar kommittén ställt fiskeflottans totala kostnader i relation tiU värdet avde möjliga fångsterna. Därigenom kan en översiktiig bedömning göras av fiskeflottanskapacitetsförhållanden. Beräkningarna gör inte anspråk på absolut exakthet,eftersom ett antal osäkerhetsfaktorer alltid finns i beräkningar som denna.Materialet är dock enligt kommittén av sådan beskaffenhet att det kan tjänasom underlag för de överväganden som är erforderliga från kommitténsutgångspunkt. Totalkostnaden för fiskeflottan och värdet av demöjliga fångstuttagen framgår av följande uppställning. (Värden i milj. kr. Fiskeflotta Total kostnad Möjlig fångst Kommittén framhåller att fångstroöjligheterna ivästerhavet således inte är helt tUlräckliga för den nuvarande fiskeflottan. finns efter gränsutvidgning möjligheter att kompensera detta bortfaU. Kommittén har mot denna bakgrund bedömt att defångst- och av-sättnmgsmöjligheter som beräknas föreligga under de närmasteåren är tiUräckliga för att ge sysselsättning åt en fiskeflotta av den storleksom f. n. har. Utan de ökade fångstmöjligheter som fiskegräns- 1977/78:112 24 utvidgningenmedför skulle emellertid enligt kommittén en mycket betydande överkapacitetföreligga i den svenska fiskeflottan. Enligt kommittén krävs dock för att deökade fångstmöjligheterna skall kunna tas till vara ökad flexibUitet i frågaom fångstinriktningen och en planering av fisket så att fisktillgångarnautnyttjas på bästa möjliga sätt. Det är vidare enligt kommittén nödvändigt attnoggrant följa kapacitetsutvecklingen i fisket så att denna håller sig inom deramar som anges av fångst- och avsättningsmöjligheterna. har vid sina överväganden omfiskeripolitikens framtida utformning utgått från att de som arbetar inomfiskerinäringen skall ha en god försörjning och trygghet i tillvaron samtidigtsom konsumenterna erbjuds en bra vara till rimliga priser. Detta förutsätter på bästa möjliga sätt kan ta tillvara och utnyttja de fångstmöjlighetersom står tUl förfogande. Fångstmöjligheterna är avhängiga av såvälbeståndens storlek som tillgången på fiskevatten och fiskeflottans storlek ocheffektivitet. Storleken av de framtida fångsterna i , ochKattegatt liksom i viss utsträckning i är enligt kommittén ytterligtsvåra att beräkna. Vid beräkning av fångstvolymen på , dvs.efter år 1986, mäste hänsyn tas till risken för ändrade förutsättningar för detsvenska fisket i . Fiskerätten i hela är säkrad fram till år2002. Produktionsvolymen påverkas givetvis också avmöjligheten att sälja fångsterna till priser som täcker produktionskostnaderna.Inom ramen för prisreglering och gränsskydd på fiskets område finns vissamöjligheter att skydda den inhemska avsättningen från störningar avtiUfäl-liga överskott i utlandet. Avsättningen till export är däremot beroendeav de internationella avsättningsförhållandena och möjligheterna till en lönsamavsättning kan därför variera kraftigt . Kommittén framhåller att en viktig förutsättningför ett bärkraftigt svenskt fiske är att så god överensstämmelse som möjligtråder mellan tillgång och efterfrågan på fisk. I fråga om mindre sill torde f.n. en klar överproduktion föreligga, medan förhållandet är det motsatta i frågaom torskfisk. Fängststorleken bör enligt kommittén avvägas så attvi får en produktion som ger oss den fisk vi behöver för färskkonsumtion, förberedningsindustrin och för foderändamål samt för en lönsam export. Om ensådan avvägning av produktionen kan åstadkommas att olönsamma överuttagundviks, skapas förutsättningar för att bestånden skall räcka för ett också pålång sikt uthålligt fiske. Olikaåtgärder behöver dock sättas in för att utnyttja fiskeflottan på 1977/78:112 25 Därigenom kan nuvarande brist- resp. överskotts-situation påenstaka fiskslag undvikas. Ett effektivt utnyttjande av fiskeflottan för atttiUgodose konsumenternas och industrins behov av fisk är enligt kommittén denbästa garantin för en rimlig utkomst för fiskarna och lägsta möjliga priser förkonsumenterna. Som ett komplement till det svenska fisketsfångster kommer också import av fisk och fiskprodukter att behövas.Avvägningen mellan vilka kvantiteter av olika fiskslag som skall producerasinom landet resp. importeras bör enligt kommittén göras med utgångspunkt i enbedömning av den långsiktiga utvecklingen av importpriserna i förhållande tillkostnaderna för svenskfångad fisk av motsvarande slag. Tillfälliga variationeri importprisnivån bör däremot inte föranleda en ändrad produktionsvolym inom landet.Detla innebär att gränsskyddet på fiskvaruområdet bör ges en sådan utformningatt avsättningsförhållanden inom landet inte påverkas av pristryckande importpå grund av tiUfälliga överskott av fisk i andra länder eller tillfälligtändrade konkurrensförhållanden på den internationella marknaden. Kommittén betonar vikten av att regionala ochsysselsättningsmässiga skäl beaktas vid bedömningar av omfattningen ochinriktningen av fisket. Sysselsättningen för den bofasta befolkningen i kust-och skärgårdsområden där fisket är av stor omfattning och möjligheterna tillalternativ sysselsättning är små måste enUgt kommittén tryggas. Kommitténunderstryker särskilt att det är nödvändigt att den tillgängligafångstkapaciteten utnyttjas så effektivt som möjligt så att kostnadema för denfisk som det svenska fisket producerar kan hållas så låga som möjUgt. Likasåunderstryks också att det är ett samhällsekonomiskt välmotiverat krav att deresurser som tas i anspråk för produktionen utnyttjas på bästa möjliga sätt.Från fiskerinäringens synpunkt är effektivast möjliga produktionsförhållandenen nödvändig förutsättning för en tillfredsställande konkurrensförmåga såväl påden svenska marknaden som vid export. Då föreligger även de bästa förutsättningarnaför en tillfredsställande inkomstutveckling för näringens utövare. Etteffektivt utnyttjande av tiUgången på fisk och på fiskeflottans kapacitet ärenligt kommittén också viktiga förutsättningar för att skapa trygghet för demsom arbetar inom fiskerinäringen. Den trygghet som gäller på arbetsmarknaden iövrigt bör enligt kommittén också gäUa fiskets utövare. Kommitténsförslag tiU prissystem utgår från att en rimlig inkomst skall garanteras demsom verkar inom fiskerinäringen. Priserna på fiskets produkter blir härvidtillsammans med effektiviteten i näringen avgörande. Utgångspunkten förprissättningen bÖr vara att de som arbetar inom fiskerinäringen skall ha en medde inom andra näringar verksamma jämförbar inkomst. 1977/78:112 26 För att en sådan inkomst skaU kunna nås utan attkonsumenterna i oskälig utsträckning drabbas krävs enligt kommittén attfiskerinäringen arbetar så rationellt som möjligt. Man bör eftersträva enfiskproduktion som inte är större än vad som kan avsättas till priser somtäcker produktionskostnaderna. Om inkomstutvecklingen inom fisket skall kunnaföljas krävs ett kontinuerUgt statistiskt underlag. Kommittén föreslår följande sammanfattande mål förfiskeripolitiken. Målet för fiskeripolitiken bör vara att skapaföratsättningar för en effektiv och bärkraftig fiskerinäring som ger dem somarbetar inom näringen god försörjning och trygghet i tiUvaron. Fångsternasstorlek bör inom de gränser som anges av tUlgången på fisk bestämmas av möjligheternatill en lönsam och stabU avsättning samt med hänsyn till kravet påsysselsättning i kust- och skärgårdsområden där fisket har storregionalekonomisk betydelse. Fisket skall bedrivas så rationellt och fångstematas om hand, beredas och distribueras så effektivt att de som är sysselsatta ifiskerinäringen kan få en ekonomisk standard som är jämförbar med den somerbjuds inom andra näringar, som konsumenterna erbjuds en bra varatUl rimliga priser. 3.3Fiskets omfattning och inriktning Enligt de mål för fiskeripoUtiken somfiskerikommittén har föreslagit bör fångsternas storlek, inom de gränser somanges av tillgången på fisk, bestämmas av möjligheterna till en lönsam ochstabil avsättning. Kommittén konstaterar att flertalet fiskslag förden svenska marknaden f. n. inte produceras i tUlräcklig mängd av det svenskafisket. Därför importeras betydande kvantiteter för att täcka behovet. Samtidigtöverstiger fångsterna av sill/strömming avsättningsmöjligheterna inom landet.Betydande kvantiteter måste därför avlastas marknaden och exporteras, i vissafall till mycket låga priser. Överskott uppstår främst i fråga omsill/strömming av mindre storlekssortering. Det råder således f. n. enbetydande obalans mellan produktionen av olika fiskslag i det svenska fisketoch avsättningsmöjligheterna på marknaden. Kommittén har redovisat en undersökning avfångstmöjligheterna i de fiskevatten som kommer att stå till det svenskafiskets förfogande . Av undersökningen framgår att fisktUlgången pålängre sikt inte behöver hindra en viss ökning av fiskets omfattning. Under denärmaste åren är dock fångstmöjligheterna när det gäUer flera viktiga områdenoch fiskslag starkt begränsade på grund av de senaste årens överfiskning främsti , och . De fångstkvantiteter som tilldelatsSverige för innebär starkt minskade Prop.1977/78:112 27 fångsteri förhållande tUl traditionella nordsjöfiske. Sillfisket, somtraditionellt är det viktigaste fisket i , är sålunda f. n.total-förbjudet. Kommittén anför att möjligheter att öka det svenskafisket endast finns i . Eftersom totalfångsteni inte kan ökas måste ett ökat svenskt fiske innebära att andraländers fiske i den svenska fiskezonen minskas. Hur stora fångster som andraländer skall tillåtas att ta upp i den svenska fiskezonen i kanavgöras först sedan behov av fångster i denna zon fastställts.Utgångspunkten bör härvid enligt kommittén vara att, inom ramen för dekvantiteter fisk som efterfrågas på den svenska marknaden för färskkonsumtion,beredning och som fodermedelsråvara eller för export, så långt möjligt utnyttjaden svenska fiskeflottans produktionskapacitet. Olönsam överskottsproduktionbör däremot enligt kommittén undvikas. Kommittén har mot denna bakgrund angett deförändringar av fiskets omfattning och inriktning som kommittén, med hänsyntUl den sannoUka utvecklingen av fångst- och avsättningsmöjligheterna för fiskunder , har ansett nödvändiga för att uppnå en bättre balansmellan fångster och avsättningsmöjligheter. De fångstvolymer av bl. a. sill/strömming,torskfisk och foderfisk som anges i det följande bör enligt kommitténsbedömning kunna uppnås av tre till . Volymerna harberäknats utifrån de bedömningar av fångst- och avsättningsmöjligheterna som nukan göras. Därför bör de angivna volymerna närmast ses som riktmärken förfångsterna. En betydande del av efterfrågan påtorskfisk i tillgodoses genom import. Genom utvidgningen av den svenskafiskezonen får väsentligt ökade möjligheter att fiska torsk i Östersjön.Även i och bör fisket efter torskfisk kunna öka. Kommittén framhåller att ett ökat torskfiske ärnödvändigt för att trygga sysselsättningen och lönsamheten i fisket. Motbakgmnd av den stora importen av torskfisk till bör det enligtkommittén finnas avsättningsutrymme inom landet för ökade fångster avtorskfisk. Påsydkusten och bedrivs torskfisket f. n. praktiskt tagetuteslutande januarimaj, då torsken står nära den svenskakusten. samlas torsken längre ut till havs bl. a. i ett områdesöder om , där den fiskas bl. a. av fiskare från . Det svenskatorskfisket i är litet. Dentorsk som fiskas i södra används främst för beredning av färska ochfrysta filéer. På sydkusten finns en väl utbyggd beredningskapacitet förfiléer vilken dock endast kan utnyttjas under Prop.1977/78:112 28 torskfiskesäsongen,dvs. i stort sett . kanberedningskapaciteten inte utnyttjas på grund av brist på råvara. Kommittén föreslår att torskfisket i ökasbl. a. genom att fiske och beredning av torsk också bedrivs . Även kan normalt ett ökat torskfiske bedrivas.Ökningen bör genomföras successivt genom att vissa avde fartyg som f. n. fiskar sUl/ström-ming stimuleras att istäUet fiska torsk. Som riktmärke för produktionen av torsk i angerkommittén , vilket innebär en ökning med 8 . Även i och bör ett ökat fiskeav torskfisk eftersträvas. Totalt bör eftersträvas en sammanlagd fångst av ca37 torskfisk . Sill/strömming. framhåller attbetydande kvantiteter sill/strömming inte kan avsättas. Överskotten bestårhuvudsakligen av småfallen silL/strömming. kan fisket av slorakvantiteter liten, icke lekmogen sill innebära betydande risker för de redanöverfiskade sillbestånden i , , och . Omfisket av småsill minskar innebär detta att fisket efter stor sill kan öka. Efterfrågan på stor sill överstiger tillgången inom landet,vilket bl. a. innebär att konservindustrin importerar betydande kvantitetersådan sill som råvara eller halvfabrikat. Kommitténföreslår en begränsad minskning av sill/strömmingsfisket i syfte att förhindradels överbeskattning av vissa sillbestånd, dels pristryckande överskott avliten sill/strömming. Utgångspunkten bör enligt kommittén vara att inte störrekvantiteter av sUl förs i land än vad som kan avsättas inom landet eller påexport till priser som täcker produktionskostnaden. Minskningen bör genomförasgenom att ett antal fiskefartyg som f. n. bedriver sillfiske i underandra halvåret i stället stimuleras att fiska torsk. I den mån tillgången påstor sill i och är otUlräcklig bör enligt kommittén ävensillfiskare från dessa områden stimuleras att fiska torskfisk. Vid begränsningenav sillfångsterna bör emellertid hänsyn tas till att sill/ strömmingsfisket ivissa områden har mycket stor betydelse för sysselsättningen i fisket och attnågra altemativa fiskarter inte finns i dessa områden. Detta gäller i förstahand mellersta och . I dessa områden kan fisket efter strömmingenligt kommittén sannolikt inte minskas. Förden svenska marknaden (färskkonsumtion och beredning) torde enligtfiskerikommittén 32 sUl/strömming behövas. Härtillkommer ca som normalt direktlandas i utländska hamnar och ca 10 000ton för kommersiell export. Medhänsyn till nuvarande fångst- och avsättningsförhållanden för Prop.1977/78:112 29 sillföreslår kommittén att den årliga fångsten av sill/strömming av mindreslorlekssortering minskas med 10 . Som riktmärke försill/strömmingsfisket bör enligt kommittén , dåtillgången på stor sill är begränsad, gälla en fångst av ca 70 000 lon per år.När tillgången på stor sill ökar, som en följd av de nu vidtagnafångstbegränsningarna, bör fångsterna åter kunna ökas. Det svenska jordbruket förbrukar åriigen70 fiskmjöl som fodermedel. av fiskmjölsbehovettiUgodoses genom import. Den svenska förbrukningen av fiskmjöl motsvarar foderflsk. Enligt kommittén är en viss ökning av fisket efterfoderfisk nödvändig för att bereda sysselsättning för de fiskare och fartygsom fått sys-selsättningssvårigheler genom begränsningarna av siUfisket iNordsjön, och . Kommittén har emellertid starkt betonat attfisket måste ske under sträng kontroll och i första hand med inriktning på sädanaarter som inte kan avsättas som direkt människoföda. Kommittén anger som riktmärke för omfattningen avfisket efter foderfisk 80 . Fångsterna av kokräka har minskat sedanbörjan av och är nu ca /år. Fångsterna av råräka ökadestarkt av 1972 halveras. Efterår 1972 har råräkfångsterna åter ökat och var t. o. m. större än fångsternaav kokräka. Det sammanlagda fångstvärdet av kok- och råräka har under åren19701976 varierat mellan 20 och 23 milj. kr. Det svenska fiskets fångster av räka beräknasmotsvara endast av avsättningen av räkor och räkprodukter på densvenska marknaden. Importen av kokt räka med skal (färsk och fryst) beräknasår 1976 ha uppgått till ca . Härutöverimporteras betydande kvantiteter färdiga räkprodukter. Kommitténanför att bestånden av nordhavsräka beskattas på ett sätt som inger farhågorför beståndens framlid. Den största delen av antalet fångade räkor är ung räkasom inte deltagit i fortplantningen. De kvantiteter räkungar som fångas sombifångst vid räkfisket, i genomsnitt 300 per 1 000 råräkor, förs inte i landutan kastas överbord och dör. Genom att öka maskstorleken i räktrålarna kanfångsterna av råräka och räkungar minskas, medan fångsterna av större ochvärdefuUare kokräka kan ökas. Kommittén föreslår att tar initiativ tillförhandlingar med berörda länder om en reglering av räkfisket. Fisket efter laxfisk och ål har stor betydelse för kustfisket och förfisket i insjöarna. Lax fiskas dessutom till havs i . Någraavsättningsproblem föreligger inte för ål och lax. I fiskas f. n.totalt ca lax . Av denna fångst tar ca eUer 20 %.Av all laxsmolt som produceras i öster- 1977/78:112 30 sjöområdet,såväl naturlig som odlad, svarar för . Fångstema av ål i har minskat från /år till ca . Enuppgång skedde dock tiU ca . minskade dockfångsten åter till ca . De minskade fångstema har uppgetts bero på attbestånden har minskat och inte på minskad fiskeansträngning. Kommittén anför att goda möjligheter föreligger attöka fångsterna av ål och laxfisk i genom utsättning av fiskungar. Kommittén föreslår olika finansieUa åtgärder föratt främja utsättning av lax och ål i kustvatten och insjöar. De fångstmängder som kommittén har angett somriktmärken för produktionen av olika fiskslag bör enligt kommittén kunna uppnåspå tre till . Det är enUgt kommittén emellertid uppenbart attförutsättningarna såväl i fråga om fångstmöjligheter som i fråga om avsättningsmöjligheterkan ändras under en ganska . Kommittén har särskilt pekat påatt utvecklingen av vissa viktiga fiskbestånd f. n. är utomordentligtsvårbedömd. Detta gäller t. ex. sUlbe-stånden i , ochKattegatt. Mot bakgrund härav anser kommittén att enfortlöpande planering av fiskets omfattning och inriktning är nödvändig för attde fiskresurser som står till det svenska fiskets förfogande skall kunnautnyttjas på bästa sätt som fiskeflottans kapacitet utnyttjas sårationellt som möjligt. Kommittén föreslår att den fortlöpande planeringensker i två oUka tidsperspektiv i form av dels en årlig produktionsplan, dels enrullande plan för fisket . Utgångspunktenför planeringsarbetet bör enligt kommittén vara de resurser av olika slags fisksom kan beräknas stå tiU förfogande för fisket under planeringsperioden.Vidare bör avsättningsmöjligheterna för olika fiskslag under planeringsperiodenså långt möjligt bedömas. framhåller att fångsttekniken inomfisket har utvecklats snabbt och att fisket härigenom harkunnat bedrivas på ett tekniskt mer effektivt sätt. Följden härav har bUvitöverfiskning av värdefulla fiskbestånd, vUket i sin tur lett tiU olika beslutom begränsning av fångsterna. Enligt kommittén kommer med all sannoUkhet allaviktigare fiskarter i havet att vara föremål för fångstbegränsning antingengenom internationeUa överenskommelser eller beslut av kuststat. Det förhåUandetatt allt väsentligt fiske torde komma att vara reglerat ställermycket stora krav på planering av fiskets omfattning 1977/78:112 31 För att fisket skall kunna bedrivas rationellt och fiskeflottanutnyttjas så effektivt som möjligt krävs att fiskeflottans totalafångstkapacitet är väl anpassad tiU den önskvärda produktionsvolymen inomfisket. Den planering som erfordras bör åvila samhället i samarbete med näringeni dess helhet. Även inom kustfisket och insjöfisket är tillgångenpå fisk och fångstmöjligheternas utveclding i många områden svåra attöverblicka för en enskUd fiskare som viU etablera sig i näringen. Kommittén framhåller vidare att fömtsättningen föratt de stödåtgärder som kommittén föreslår skall få avsedd effekt är att manpå ett administrativt enkelt sätt kan avgränsa det yrkesmässiga fiske somskall få del av stödet från andra former av fiske, t. ex. fritids- och husbehovsfiske. Mot denna bakgrund föreslår kommittén ett systemmed särskild licens förvärvsfisketillstånd för förvärvsmässigt fiske. Kommittén föreslår två former av licens. För fiskemed fiskefartyg som enUgt sjölagen (1891: 35 s. 1) är skepp, dvs. har enstörsta längd av och en största bredd av minst fyra meterföreslås att licensen skall avse själva fartyget och sökas av befälhavare, eUerom sådan inte är utsedd, av ägaren till fartyget. För övrigt förvärvsmässigtfiske föreslås att tillståndet skall vara personligt och sökas av var och ensom viU utöva sådant fiske. Kommittén anser att individueU licens bör beviljasalla som bedriver yrkesmässigt fiske när systemet införs. Som kriterierpå yrkesmässigt fiske bör härvid gälla att vederbörande under den senaste tolvmånadersperiodenhar bedrivit fiske och av detta fiske kan redovisa enbruttointäkt av minst det belopp som är gränsen för redovisning avmervärdeskatt, dvs. samt vara registrerad som redovisningsskyldigför sådan skatt. Den som för licensprövningen ärheltidssysselsatt i annat yrke än fiske bör enligt kommittén endast omsärskilda skäl föreligger kunna få licens. Om särskilda skäl föreligger bör Ucens kimnabeviljas sökande som inte uppfyller de angivna kriterierna. Möjligheten tiUundantag är nödvändig för att hänsyn skaU kunna tas till lokala förhållanden. I fråga om sådan licens som avser fiskefartyg böreiUigt kommittén vid systemets införande tillstånd kunna beviljas för svensktfiskeskepp som har använts tiU fiskeunder . Fisket med fartyget bör härvid ha inbringat lägst detbelopp som är gränsen för redovisning av mervärdeskatt. Fiskeföretaget börvidare vara registrerat som skattskyldigt för sådan skatt. Om särskilda skälföreligger bör emeUertid Ucens även kunna beviljas för fiskeskepp som inteuppfyUer dessa kriterier. Detantal licenser som kan beviljas vid den fortlöpande tillämpningen 1977/78:112 32 avsystemet bör enligt förslaget beräknas i särskild ordning. Hänsyn bör härvidtas tiU fiskbeståndens storlek samt avsättningsmöjligheterna. Samtliga Ucenser bör omprövas med jämna mellanrum.Det bör därvid undersökas om licensinnehavaren är att anse som förvärvsfiskare.I den mån licensinnehavaren inte längre ägnar sig åt fiske i sådan omfattningatt han uppfyller kraven för licens bor denna kunna dras in.