prop · G10385 · 1977-12-31 00:00:00 — Den centrala fortbildningen bör utformassom s. k. pilotutbildning för blivande kursledare. För att nå maximalutbildningseffekt bör vid uttagning tUl dessa kurser därför speciell hänsyntas till regionstillhörighet. Utredningenföreslår att skolhälsovården vid folkhögskolan bör omfatta samtliga elever ochinte begränsas tUl elever som studerar vid de långa kurserna. Underlaget förskolskötersketjänst bör beräknas på den totala undervisningsvolymen, elevantal pervecka och år. Verksamheten bedöms i huvudsak ha samma innehåll som i grund- ochgymnasieskolan men de återkommande läkarundersökningarna föreslås kunna utgå omde ej anses nödvändiga. Skolsköterskans arbete kommer då huvudsakligen attvara mentalhygieniskt inriktad som hon får ett ökat ansvar för attvid behov remittera elev till läkare. Läkarbehov bör kunna lösas genomsamarbetsavtal med . Utredningen föreslår vidare att skolhuvudmannenäven fortsättningsvis bör vara huvudman och SÖ tillsynsmyndighet förverksamheten. 1977/78: 85 90 Utredningenhar mot bakgrund av det uppdrag att se över nuvarande statsbidrag förskolväsendet som ingår i direktiven tiU utredningen om skolan, staten ochkommunerna, inte tagit upp frågan om eventuellt statsbidrag för skolhälsovården. Kostnadenför den föreslagna sänkningen av elevantalet för skolsköterskorna beräknastill 25,3 milj. kr. För flertalet kommuner kommer dock kostnadsökningen att bliobetydlig. /82 behöver 132 av landets 277 kommuner endast inrättaytterUgare en tjänst. Kostnadernaför det rekommenderade elevantalet beräknas tUl ca 10milj. Ökningen av vidareutbildningen för sjuksköterskor kostnadsberäknasför /78 tiU ca . och kostnaden för den kompletterandeteoretiska utbildningen under samma budgetär tUl ca . Utredningenhar avgränsat sitt uppdrag till att avse skolhälsovården i grund- ochgymnasieskolan samt i folkhögskolan, SÖ, , Stockholmskommun och LO m. fl. är kritiska mot att utredningen inte analyserat devuxenstuderandes behov av skolhälsovård. Skäl som talar för att också dennastuderandegrupp skall omfattas av den hälsovård som ges inom skolan är, enligtdessa remissinstanser, dels det ökade antalet heltidsstuderande inomvuxenutbildningen, dels den strävan som f. n. finns att samordnavuxenutbildningen med gymnasieskolan och som bl. a. kommit tUl uttryck idirektiven tUl utredningen om den gymnasiala utbUdningen (U 1976: 10), har därutöver anfört, att utredningen också bortanalysera olika samverkansmodeller för skolhälsovården inom särskolan,eftersom denna skolform ofta är integrerad i vanliga grandskolor. 3.3.2 Skolhälsovårdensmål och innehåll Enpraktiskt taget samstämmig remissopinion stäUer sig bakom utredningens förslagtill målformulering för skolhälsovården. Ett undantag i detta avseende utgörLO som i sitt yttrande förordar att skolhälsovården skall utgöra enföretagshälsovård med uppgift att verka för en optimal arbetsmUjö för alla somverkar på arbetsplatsen-skolan. Hälsovården i skolan bör då, enligt LO:sbetraktelsesätt inte vända sig till en specieU målgrupp på arbetsplatsen, idetta faU eleverna, utan omfatta också personalen. Ifråga om innehåll föreslår utredningen att skolhälsovården även Prop.1977/78: 85 91 framgentskall ha sin tyngdpunkt i förebyggande verksamhet, men att den även inom ramenför befintliga resurser skall kunna innefatta enklare sjukvårdsinsatser. Enbred majoritet av remissinstanserna biträder utredningens förslag på dennapunkt. a. och kommun finner det vara en fördel atteleverna kan få viss vård tillgodosedd inom skolans ram, eftersom det medföratt dels frånvaron på grand av läkarbesök minskar, dels föräldrarna intebehöver ta ledigt från arbetet för att följa sina bam till läkaren. Demedel och metoder som utredningen anvisar för att skolhälsovården skallfungera enligt de intentioner man angivit under mål och innehåll vinner storanslutning bland remissinstansema. Många yttranden innehåller dock förslagtill kompletteringar och tar upp frågor som man inte anser ha blivittillräckligt behandlade av utredningen. Bland sådana frågor kan nämnasinsamling och spridning av information om enskilda elever, vikten av att manlokalt vinnlägger sig om ett smidigt fungerande samarbete med andra kommunala nänmderoch med andra samhälleliga organ på barnomsorgens område samt förläggningen avårskursundersökningarna. Sålundafinner flera remissinstanser, bl. a. TCO det angeläget att all skolpersonalomfattas av den tystnadsplikt som endast gäller för skolhälsovårdspersonalen. Andraremissinstanser, bland dem , understryker vikten av attinsamlingen av information om enskilda elever inte till art och omfattningbyggs upp ratinmässigt på grundval av frågeformulär m. m. utan anpassas tilldet behov som bedöms föreligga i varje enskilt fall. Flerahandikapporganisationer har i sina remissvar menat att de handikappadeelevernas problem bort få en utförligare behandling i utredningen, främst ivad avser anpassningen av skolmiljön efter de krav denna målgrupp ställer. Bl,a. har man pekat på vikten av att skolhälsovården deltar iskolmåltidsplaneringen för sådana bam som på grund av allergi måste ha specielldiet. Vidare har olika allergikerorganisationer tagit avstånd från bruket avheltäckningsmattor i skolor och riktat kritik mot den glesare städning som påvissa håll i landet införts i skolorna. Barnomsorgsgruppenoch föreslår att skolpersonalen,däribland skolhälsovårdspersonalen får genomgå och sedan i sin yrkesroll deltai föräldrautbildning. Detta skulle förbättra samspelet mellan hemmen och skolomaoch öka förståelsen för de problem eleverna möter utanför skolmiljön. Bl,a, flera kommuner framhåUer i sina remissvar att den obligatoriska årskursundersökningenpå högstadiet bör äga rum i årskurs 7 i stället för som utredningen föreslagiti årskurs 8. Som motiv för detta anförs de problem som övergången från klasslärarsystemtiU ämneslärarsystem för med sig och att elevema vid övergången till högstadietofta byter skola. Prop.1977/78: 85 92 3.3.3Skolhälsovårdens organisation och huvudmannaskap Utredningensförslag om organisation och huvudmannaskap är de frågor som tilldragit sig detstörsta intresset bland remissinstanserna. Remissopinionen är här splittrad,och man kan också iaktta en klar skiljelinje mellan företrädare för deintressen som vad gäUer organisation viU ha en fortsatt centralstyminggenom normer och anvisningar och förespråkare för en decentraliseringslinjesom vill ge större utrymme åt lokala avgöranden i sådana frågor. Ihuvudmannaskapsfrågan går skiljelinjen meUan dem som främst ser skolhälsovårdensom en integrerad del i skolans elevvård och dem som i första hand betraktarden som en del i samhällets totala hälso-, sjuk- och socialvård. Skolhälsovårdenföreslås av utredningen även vara lokaliserad till skolan. Dettaförslag möter inte några invändningar i remissyttrandena. Blandde remissinstanser som ansluter sig till utredningens förslag om nya, sänkta statUgarekommendationer för elevantal per skolskötersketjänst och skolläkarveckotimmeåterfinns SÖ, SSK, , , , , Tierps, Uddevallaoch Upplands-V asby kommuner, TCO, och Skola, samt . Motstatlig rekommendation om personaltätheten inom skolhälsovården uttalar sigKommunförbundet, , , och kommuner,, landstingen i , och länsamt SACOISR. framhåller att bindande normtal, baseradepå antal elever per heltidstjänst, blir trubbiga och onyanserade hjälpmedel iplaneringen av skol-hälsovärdsorganisationen och att en mängd andra faktorer änelevantal måste vägas in när man lokalt tar ställning till personaltäthet.Förbundet menar att dessa frågor måste avgöras lokalt i samråd med personalorganisationernaoch framhåller dessutom att förslaget rimmar Ula med de strävanden som finnsatt ge kommunerna ett ökat ansvar för resursavvägningar inom skolans område.Även och kommuner. och /SR är av denuppfattningen att personaldimensioneringen bör fastställas efter samråd medpersonalorganisationerna med hänsyn till de specieUa förutsättningar som råderi den enskilda kommunen eller det enskilda området. Landstingsförbundetunderstryker att det tUlskott i utbudet av färdig-utbildade läkare somförväntas ske är otUlräck-ligt för att återbesätta detjänster man har inom den reguljära sjukvården och än mindre kan tiUgodosebehovet inom den expanderande öppna hälso- och sjukvården. En statlig normeringav skoUäkartäthelen skulle därför, enhgt förbundets mening leda till enolycklig konkurrens mellan kommuner och landsting om samma knappa resurs. Prop.1977/78: 85 93 I avsnittet om huvudmannaskap redovisar utredningen tre oUkamodeller med primärkommun resp. landsting som huvudman samt med delathuvudmannaskap mellan primär- och landstingskommun. Utredningen förordar,efter att ha bedömt skolhälsovårdens samband med skolans övriga elevvård somstarkare än dess anknytning till samhällets övriga sjuk- och hälsovård, att skolhuvudmannenäven i fortsättningen skaU vara huvudman även för skolhälsovården. Utredningens förslag stöds av bl. 50, SSK, ,, och Upplands-V asby kommuner, TCO, SACOISR, Riksförbundetför social och mental hälsa, och Skola samt . Den argumentering dessa remissinstanser redovisar för sittställningstagande ansluter till de motiv utredningen själv anför för fortsatt primärkommunalthuvudmannaskap, dvs. att skolhälsovården inte kan särskiljas från den övrigaelevvården och att ett förändrat huvudmannaskap skulle medföra risk för att detskulle bli svårare att vid-maktliålla skolhälsovårdspersonalens kunskaper omskolans arbetsmiljö och arbetsformer. Merparten av remissinstanserna förordar emeUertid antingenlandstingskommunalt eller delat huvudmannaskap. Hit hör , , ,, barnomsorgsgruppen, HSU, , Tierps och Uppsalakommuner. , landstingen i , Slockliolms ochÄlvsborgs län. Vissa remissinstanser slutligen, bland dem Kommunförbundetintar en neutral hållning tUl de olika huvudmannaskapsalternativen. SÖ befarar i sitt yttrande bl. a. att en överföring avhuvudmannaskapet till landstingen kan leda tUl att skolhälsovården kan få svårtatt hävda sina behov i förhåUande till andra grenar av samhällets hälso- ochsjukvård. framhåller i sitt remissvar att skolhälsovårdeni dag, enligt dess mening, är en verksamhet isolerad från övrig hälso-, sjuk-och socialvård. Ett fortsatt primärkommunalt huvudmannaskap skulle, enligtsyreisens bedömning, kunna leda till att detta förhållande permanentas och fåtill följd att barnhälsovårdens kontakt med barnet skuUe komma att avbrytas ioch med barnets inträde i skolan. Därigenom skulle den kontinuerligauppföljningen av barnet intill avslutad skolgång försvåras, somkontinuiteten i vården skulle gå förlorad. föreslår slutligenatt utredningen i sin helhet jämte inkomna remissvar skall överlämnas tUl HSUför att ligga till grund för en del av utredningens överväganden. Även HSU liksom och Landstingsförbundetförordar att frågorna om organisation och huvudmannaskap skaU behandlas av HSU,innan man tar slutlig ställning tiU dem. som i sitt yttrande ansluter sig tiUdet särskUda yttrande som avgivits av experterna , framhåUeratt ett 1977/78: 85 94 fortsattprimärkommunalt huvudmannaskap kan resultera i att skolhälsovården inte kommeratt följa med i utvecklingen inom hälso-, sjuk- och socialvärden i övrigt. Remissopinionenär i fråga om förslaget att SÖ även skaU fungera som central tillsynsmyndighetför skolhälsovården kopplad till instäUningen i huvudmannaskapsfrågan, och deinstanser som förordar fortsatt primärkommunalt huvudmannaskap tiUstyrker ocksåförslaget om att SÖ skall ha den centrala tiUsynen över skolhälsovården, medanförespråkarna för landstingskommunalt huvudmannaskap menar att skaUöverta tillsynsansvaret. Utredningensförslag om att inrätta ett speciellt samarbetsorgan, benämnt skolhälsovårdsdelegationen,mellan , och företrädare för andra berördamyndigheter och organisationer möter bred uppslutning bland remissinstansema. här en viss tveksamhet, eftersom man anser attsamarbetsorganets uppgifter fått en aUtför knapphändig beskrivning iutredningen och att ett sådant organ lätt löper risk att byråkratiseras. Förslageni utredningen under avsnittet personal får stöd hos de flesta remissinstanser.Vissa kritiska röster höjs dock mot enskilda punkter i förslagen. Sålundafinner det vara principieUt betänkligt att utfärda speciellabehörighetsvillkor för skolläkare, eftersom detta skulle kunna försvåra enönskvärd samverkan i fråga om resursutnyttjande med distriktshälsovården.Socialstyrelsen framhåller vidare, i en kommentar till utredningens förslag om vidareutbUdningartill skolskötersketjänster, att man inte vid något tUlfälle kunnat fyUa två av de tre vidareutbUdningar av detta slag som anordnas.Styrelsen anser därför att utredningen bättre bort precisera de yrkeskrav somställs på skolsköterskorna och låtit dessa ligga tUl grund för ett förslag omlämpliga vidareutbUdningar. Gävleborgsläns landsting kritiserar i sitt remissvar delar av den beskrivning av skolhälsovårdspersonalensarbetsuppgifter som utredningen gjort och anser bl. a. att de mentalhygieniskaproblemen i skolan i första hand är en uppgift för skolpsykologer ochskolkuratorer. Vidare menar man att vissa av de arbetsuppgifter av rutinkaraktärsom enligt förslaget skulle ligga på skolhälsovårdspersonalen borde kunnaläggas över på andra befattningshavare. TCO vänder sig i sitt yttrande bl. a.mot den föreslagna skrivningen i instraktionen för skolläkare ochskolsköterskor, att skolläkaren skall vara skolsköterskans förman ochhandledare i medicinska frågor. 1977/78: 85 95 Deförslag som rör skolhälsovården i folkhögskolan biträds av de remissinstansersom yttrat sig i frågan. 3.3.6 Ekonomiskakonsekvenser av utredningens förslag Någraremissinstanser har i sina yttranden uppehållit sig vid de ekonomiskakonsekvenser som utredningens förslag får för huvudmännen. att primärkommu-nema i de fall de avlastar sjukvårdshuvudmännenkostnader genom den vård man bedriver bör erhålla ersättning frånförsäkringskassan. anser att kommunerna bör fåstatsbidrag till skolhälsovården, eftersom utredningens förslag får till följdatt kommunerna tiUförs en rad nya uppgifter inom detta område. Somen följd av de förslag tUl mål, innehåll och organisation som utredningen lagtfram föreslår man att vissa ändringar införs i skollag, skolförordning ochhögskoleförordning. SÖhar här framhåUit att det av den nya lydelsen i 25 a § skollagen även börframgå att också annan skolpersonal än skoUedare, lärare och skolsköterskor börkunna hänvisa elever till skolhälsovården för undersökning. TCOanser att föreskriften om elevantal per skolskötersketjänst skall göras merbindande än i förslaget och att ordet "bör" i 4 kap. 3 § andra stycketskolförordningen (På heltidsanställd skolsköterska bör ej ankomma mer än 800elever) byts ut mot "skall". Vidaremenar att SÖ i nya tUlämpningsanvisningar till skolförordningens 17 kap.54 § bör föra in de nya behörighetsvillkor för skolskötersketjänst somutredningen föreslagit. Enligtsina direktiv har skolhälsovårdsutredningen (U 1974: 48) haft tUl uppgift attgöra en översikt av de bestämmelser som reglerar skolhälsovården och kartläggabl. a. hur verksamheten har fungerat i fråga om innehåll och organisation.Utredningen skulle ägna särskild uppmärksamhet åt sådana eventuellaförändringar i skolhälsovårdens innehåll och organisation, som har inträffat tiUföljd av utvecklingen inom 1977/78: 85 denlandstingskommunala hälso- och sjukvården, framför allt inom den förebyggande barna-och ungdomsvården. Utrednmgen borde också kartlägga hur skolhälsovårdensorganisation inverkar på utformningen av den landslingskommunala hälso- ochsjukvården och hur samordningen mellan dessa två verksamhetsområden fungerar. Motbakgmnd av en sådan analys skulle utredningen behandla skolhälsovårdensframtida mål, innehåU och organisation på olika nivåer. Skolhälsovården skulleäven framgent betraktas som en integrerad del av den samlade elevvården.Utifrån denna grandsyn skulle utredningen pröva frågan om ansvarsfördelningenmellan () och på skolhälsovårdens områdeliksom motsvarande fördelning av ansvar på regional och lokal nivå. Därvidskulle utredningen också analysera skälen för och emot ett samlat huvudmannaskapför skolhälsovården och övrig hälso- och sjukvård, bl. a, med hänsyn tUlmöjligheterna tUl organisatorisk och resursmässig samordning. Som utgångspunktför utredningens överväganden och förslag i denna fråga gällde att verksamhetenäven skulle vara en eller landstingskommunal uppgift. Utredningenhar gjort en omfattande och enligt min mening värdefuU kartläggning av hur skolhälsovårdeni dag är uppbyggd, vilka bestämmelser som reglerar verksamheten, vilketinnehåll den har getts och vilka resurser som står till dess förfogande, hurden fungerar som en del av elevvården och av skolans totala verksamhet samt hurden samspelar med samhäUets hälso- och sjukvård i övrigt och med andra samhälleUgaorgan inom barnomsorgen. Vidare har man presenterat de olika former avsamverkan som förekommer mellan kommuner och landstingskommuner på skolhälsovårdensområde. Utredningen har slutligen, bl. a. på gmndval av en enkät somtillställts skolans olika arbetstagare, redovisat och analyserat de problemoch brister som man upplever inom skolhälsovården. Skolhälsovårdenär en del av den samlade insats som görs i skolan för att ge eleverna råd ochhjälp i olika situationer. Omsorgen om elevens psykiska hälsa stäUer alltstörre krav på skolans elevvårdande verksamhet. Ofta är dock gränsen mellansomatisk och psykisk hälsovård svår att dra. Så t. ex. fullgör skolsköterskani sin dagliga verksamhet i kontakten med eleverna arbetsuppgifter som ingår iden psykiska hälsovården. Men även övriga arbetstagare i skolan, bl. a. skoUedare,lärare, psykologer har att verka för elevernas psykiska hälsa. Mot bakgrund avden betydelse som den psykiska hälsovården har i dagens skola avser jag i annatsammanhang aktualisera frågan om klarare riktlinjer för verksamheten, liksomfrågan om olika arbetstagares uppgifter inom skolhälsovården och den psykiskahälsovården. Prop.1977/78: 85 97 Utredningenhar valt att avgränsa sitt uppdrag till att avse skolhälsovården i grund- ochgymnasieskolan samt i folkhögskolan. Man har valt att utelämna den kommunalavuxenutbildningen med motiveringen att eleverna i denna utbildning i allmänhethar behov av sådana hälso- och sjukvårdsinsatser som bör tillgodoses utanförskolan. Flera remissinstanser, bland dem SÖ, och Stockholmskommun, är kritiska på denna punkt och framhåUer att det ökande antaletheltidsstuderande inom vuxenutbUdningen och den strävan som finns att sålångt det är möjligt samordna den kommunala vuxenutbildningen medgymnasieskolan borde ha föranlett utredningen att närmare belysa även dessaelevers behov av hälsovård inom skolans ram. Omfattningen av denkommunala vuxenutbildningen varierar starkt mellan olUca kommuner, såväl ifråga om organisation och utbildningsutbud som i fråga om omfattningen av de enskUdaelevernas studier. Av detta skäl anser jag, efter samråd med chefen förutbildningsdepartementet, att det inte bör föreskrivas någon skyldighet atttillhandahålla skolhälsovård för de studerande inom denna utbildning. Frågan omoch i vilken utsträckning skolhälsovård skall ges också till studerande inomvuxenutbildningen får lösas av resp, skolhuvudman med hänsyn tUl lokala behovoch förutsättningar, 3.4.3 Skolhälsovårdensmål och innehåll Utredningenföreslår att skolhälsovården får ett något vidare mål och innehållän den har . Den bör således ha till ändamål att följa elevernasutveckling, bevara och förbättra deras hälsa och verka för sunda levnadsvanorhos dem. I fråga om innehåll skall skolhälsovården liksom nu främst vara avförebyggande natur, men också kunna innefatta enklare sjukvårdsinsatser vid t.ex. olycksfall och akuta insjuknanden. Utredningen har därför föreslagit att25 a § skollagen (1962:319, 25 a § införd 1975: 159) ändras i enlighet med dettaförslag. I likhet med en praktiskttaget samstämmig remissopinion ansluter jag mig till utredningens förslag ommål och innehåll i skolhälsovården. Detta kräver, som utredningen har angett,att 25 a § andra stycket skollagen ändras. Jag ser den föreslagna ändringensom en önskvärd markering av att skolhälsovården utgör en del av den samladeelevvården och att den har tUl uppgift att följa elevens totala utveckling. Skolhälsovårdenskall alltså inte vara begränsad till de rent medicinska frågorna. Vad gällerinnehållet i verksamheten är utredningsförslaget mer att se som en redovisningav den utveckling som ägt rum än som 7 1977/78.1 saml. enreformering av verksamheten. Således är det regel att skolhälsovården tUlhandahållerenklare sjukvårdsinsatser inom ramen för de resurser man förfogar över. Jagvill emellertid i lUchet med flera remissinstanser understryka att denförebyggande delen i verksamheten är den primära. Sjukvårdsinsatserna får intebli av sådan omfattning eller inriktning att de inkräktar på resursema för denförebyggande vården eller leder till att man bygger upp en egen vårdapparatvid sidan av samhällets övriga hälso- och sjukvårdsorganisation. 3.4.4Skolhälsovårdens medel och arbetsmetoder m. m. Utredningenbeskriver ingående skolhälsovårdens medel och arbetsmetoder. Enligt min meningär de förslag som utredningen lagt fram i dessa frågor väl avvägda och de bör tiUsammansmed de synpunkter som framförts av remissinstansema ligga till gmnd för dels deanvisningar och riktlinjer som den centrala tillsynsmyndigheten för skolhälsovårdenkan komma att utfärda , dels den lokala planeringen avverksamheten. Jag skaU här i huvudsak beröra sådana frågor som fordrarställningstaganden av regeringen och . Enligt25 a § skollagen skall nyinskriven elev i läkar-undersökas i börjanav läsåret och därefter fram t, o, m, årskurs 8 minst två gånger. Om ejsärskilda förhållanden föranleder undantag skall elev läkamndersökas även iårskurs 9. Utredningenföreslår att den obligatoriska undersökningen i årskurs 9 slopas för att ge skolhälsovårdenmöjlighet att ägna ökad uppmärksamhet åt andra mer angelägna uppgifter, t, ex.tätare kontroUer av elever med brister i hälsotiUståndet och utökad medicinskstudie- och yrkesvägledning. Ärskursundersökningarna bör enligt utredningen ifortsättningen äga rum i årskurserna 1, 4 och 8. Ilikhet med flertalet remissinstanser ansluter jag mig tUl förslaget att denobligatoriska läkarandersökningen i årskurs 9 upphör. Jag anser liksomutredningen att ökad omsorg bör ägnas åt kontrolleleverna och åt intensifieradmedicinsk studie- och yrkesvägledning. Fleraremissinstanser har framfört avvikande mening beträffande förläggningen av ärskursundersökningarnaoch menat att det är lämpligare att förlägga årskursundersökningen påhögstadiet till årskurs 7, För egen del finner jag att det kan finnas fog fören sådan undersökning i samband med stadieövergången. Det ankommer emellertidpå den centrala tillsynsmyndigheten att i de riktlinjer man utfärdar för skolhälsovårdenta ställning till denna fråga. Utredningenhar föreslagit att arbetsboken som utfärdas för alla elever på högstadietavskaffas och ersätts med ett medicinskt meddelande som lämnas ut i sambandmed den utvidgade studie- och yrkesvägledningen inom skolhälsovården. Även arbetsmiljöutredningen (A 1977/78: 85 99 1970:35) har i sitt betänkande (SOU 1976: 1) ArbetsmUjölag föreslagit attarbetsboken slopas. har i samband med stäUningstagande tillregeringens förslag om arbetsmiljölag beslutat att arbetsboken avskaffas (prop,1977/78: 149, SU 1977/78: 1, rskr 1977/78: 18). De elever som f, n. ärföremål för intensifierad bevakning från skolhälsovårdens sida, de s, k, kontrolleleverna,karaktäriseras i skollagen som klena, sjuka eller sjukdomshotade. Även andramålgrupper bland elevema är enligt utredningen i behov av utökad hälso-övcrvakning,främst då det ökade antalet elever med mentalhygieniska problem och elever medhandikapp av olika slag. Därför föreslår utredningen att kontrolleleverna i fortsättningendefinieras som elever som företer brister i hälsotillståndet.