prop · G10316 · 1977-12-31 00:00:00 — Bilregisternämndentillägger all i de fall fordonsägare har invändningar mol avgiften lorde dessa inlesällan gå ul på all uppgifterna i bilregistret är felakiiga. Möjligheten all påkallabeslut hos länsstyrelse har därför också den fördelen all samma myndighei somhar all ulreda och beslula om innehållel i de registrerade uppgifierna prövarförsäkringsavgiften. Ävenandra remissinstanser ifrågasätter om inte länsstyrelse bör vara besvärsmyndighelmed kammarrätt,som överprövningsinstans. En sådan ordning motiveras av länsslyrelsenI län med att del skulle bli alltför lungarbetat och osmidigl med kammarrätiensom enda besvärsinslans. me-danJÖrsäkringsrätiskonuniitén anseratt hänsyn lill rätlssäkerheisiniressetkrä- Prop.1977/78:16 39 veralt ärenden av aktuellt slag normall kan prövas av två inslanser, Länsåklagareni hänvisar för sin del lill den ordning som gäller enligl 4Slagen (1971:52) om skatterätt, fasiighelstaxeringsräll och länsrätt, Remissinsiansernagodtar överiag all en möjlighel lill ålerupplagande skall finnas sedan ettföreläggande om särskild försäkringsavgift har vunnil laga kraft, Arbetsgruppensförslag all besvär över föreläggande om särskild försäkringsavgift inle skall ulgörahinder för indrivning tillstyrks eller lämnas ulan erinran av prakliskl tagelsamtliga remissinstanser. RÅ framhåller att det för effektivitetens skull ärlämpligt att avgiften på ell jämförelsevis tidigt stadium är direktutmätningsbar utan hinder av förd klagan. Tra-fikförsäkringssyslemels i slor ulslräckningoffentiigrättsliga karaklär gör enligl RÅ en jämförelse med skattesystemetnaturlig i delta hänseende: Länsstyrdsen i län anser att en regel om attbesvär inte stoppar indrivningsförfarandel ej är oskälig. Enligllänsstyrelsens mening lorde en sådan regel vara ett slarkt verkande medel isträvandena all bygga upp ell syslem där fordonsägaren inle genom obefogadebesvär kan rubba effektiviteten, Enligl riksskalieverket möter förslagel idenna del inte heller någon invändning från indrivningssynpunkt. Länsåklagareni län kan emellertid inte acceptera att indrivning skall kunnaske även om besvär anförs över föreläggandet av särskild försäkringsavgift.Lämpligheten av alt besvär inte skall tillerkännas stopp-ningseffektifrågasätts även av KAK och MotorjÖrarnas helnykterhetsjörbund, som framhålleralt det ime synes föreligga någol särskill skäl för att frångå den allmännaprincipen om all besvär medför anstånd med straffverkställighet. Vidarepåpekas från några håll alt besvärsmyndighelen bör kunna besluta om inhibitionnär del är påkallat. FCF finner del naturiigt all besvärsmyndighelen ges ensådan möjlighel. Länsåklagaren I åberopar 28 >; förvallningslagen(1971:290) till stöd för en sådan lösning, advokatsamjund förordaralt överprövningsmyndigheten - i likhei med vad som gäller vid tredskodom avallmän domstol - får befogenhet att besluta om inhibition såväl ex officio sompå yrkande därom samt framhåller att en sådan möjlighel ler sig så myckel meraönskvärd, om arbetsgruppens förslag till förenklade delgivningsformer skulle godlas.Också riksskatleverkel och Föreningen anser att arbetsgmppenborde ha behandlal frågan om anstånd med betalning av den särskildaförsäkringsavgiften sedan besvär anförls över avgiften. 1977/78:16 40 Arbeisgruppensförslag all den särskilda försäkringsavgiften skall kunna drivas in genominförsel tillstyrks av länsåklagaren I samt länsslyrelsen iÖrebro län och kronofogdemyndigheten i distrikt. Förslaget lämnas utanerinran av fiertalet övriga remissinsianser. anser dock att förulsättningarf n. saknas alt ta ut avgiften genom införsel, bl. a. med hänsyn till den iavgiften ingående enskilda delen. Inie heWer advokatsamjund delar arbetsgruppensmening att indrivningen av Irafiktorsäkringsavgifter bör tilldelas ett sådantförsteg framför övriga icke införselberättigade fordringar. Enligt samfundettorde utmätning i avlöning kunna anses tillfyllest, i den mån inte andratillgångar slår till buds för utmätning. framhållerall arbeisgruppens förslag om införsel inte ligger i linje med den föreslagna avkriminaliseringenpå detta område. Enligt JK har arbeisgruppen inte ägnat frågan humvida införselbör få ske den uppmärksamhet som problemet förtjänar, Ipromemorian framhålls inledningsvis att statistiken tyder på att antalet oförsäkradefordon som används är relativt litet, bortsett från den gmpp som är oförsäkrademyckel eller endast skenbart är oförsäkrade. Med en vissgeneralisering lorde de oförsäkrade fordonen kunna delas in i två grupper. En slorgrupp består av fordon där försäkringsfrågan snabbt och enkelt kan lösas genomkontakt med fordonsägarna. Dessa fordon torde relativt ofta vara i bruk. Enliten grupp består av fordon för vilka försäkring aldrig tecknas eller somendast tillfälligt försäkras i samband med kontrollåtgärder. Mol dessafordonsägare torde nuvarande sanktionsformer vara ineffektiva. En okänd andelav dessa fordon bmkas i trafik. Problemetmed oförsäkrade fordon i trafiken är därför trots allt relativt begränsat,'Vidutformningen av ett sanklionssyslem bör hänsyn tas i möjligaste mån till bådade nämnda grupperna. Mer konkret innebär della all man bör sträva efter ettkontroll- och sanktionssystem som i inledningsförfarandet är relativt mjuktutformat men som - sedan de ouppsåtliga fallen silals bort - tillhandahållerkraftfulla metoder för den gmpp som då återstår. Denförsta principen till grund för en annan uiformning av trafikför-säkringskonirollenän den nuvarande är att det inte skall vara möjligt att mer eller mindreofrivilligt hamna i den situationen att ens fordon är oförsäkrat. Dettainnebär att försäkringsplikten bör få en något annoriunda de-taljutlbrmning, F.n. kan ell avtal om trafikförsäkring i princip sägas upp när som helst avendera avtalsparten. Den enda inskränkningen ligger i att avtalet inte upphörförrän efter uppsägning från försäkringsanstall (avanmälan). 1 ettnytt system borde försäkringsplikten och därmed försäkringsavtalen i ställetutformas som ett verkligt obligatorium, dvs, försäkringsavtal skall inte kunnaupphöra förrän försäkringsplikten upphört. Giltigt skäl skulle endast vara överiåtelseav fordonet, avställning, avre- Prop.1977/78:16 41 gistreringeller ny försäkring hos annat försäkringsbolag. Genom en sådan ordning skullestörsta delen nu uppkommande fall av oförsäkrade fordon aldrig uppslå - inteens kunna uppstå. I stället skulle givelvis i viss utsträckning uppkommaproblem med premiebeialning och regislreringsären-den. Föratt få garanlier för alt irafikförsäkring alltid finns skulle det enligt promemorianockså vara nödvändigt all säkerställa all försäkring tecknas i samband med allförsäkringsplikt uppstår, 1 fråga om nya fordon och fordon som skall tas i brukefter avställning kan detta ordnas genom att ansökan om registering/påslällninggodkänns först när bevis om trafikförsäkring lämnas in. Svårare attkontrollera är försäkringsplikten i fall då fordon överlåts till ny ägare. Detär meningslöst att kräva bevis om irafikförsäkring för att godkänna anmälan omägarbyte, eftersom man därigenom inle kan förhindra brukande av fordonet.Tvärtom skulle en sådan regel försämra aktualiteten i bilregistret. Medde regler som gäller inträder trafikförsäkringsföreningen för fordon somär oförsäkrade - dock först när ett skadefall inlräffar. Del kan därför inlevara orimligl att behandla ett fordon, för vilkel försäkring inte har tecknatsvid ägarbyte, som försäkrat hos föreningen med skyldighel för fordonsägaren allbeiala premie dit. betraktelsesätt böräven kunna genomföras inom denadministrativa övervakningen, dvs. föreningen antecknas som försäkringsgivarei bilregistret. Rutinen skulle alltså vara all, om bevis om tecknadtrafikförsäkring inle lämnats in inom för ägarbyte,fordonet anses försäkrat hos irafikförsäkringsföreningen och meddelande däromskickas från trafiksäkerheisverket lill föreningen. Enliglden beskrivna ordningen skulle varje försäkringspliktigi och registreratfordon alllid vara försäkrat. Någon offeniligrätlslig sanktion mol oförsäkrade fordonskulle därmed inte behövas. Genom bättre information borde vara möjligt alllära fordonsägarna spelreglerna. Någon större skillnad mot nuvarande regler skulledel inle bli fråga om, och dessulom skulle lillkomma starkare ekonomiska skälall t.ex, anmäla försäljning eller alt begära avställning för fordon som t, v,inte skall användas. Istället för problem med oförsäkrade fordon skulle dock i någon utsträckninguppslå problem med premiebetalning för gällande försäkringsavtal. Antalet falldär premie inte betalas bör dock rimligtvis bli avsevärt mindre än del antalfordon som är oförsäkrade. I vart fall bör della gälla omförsäkringsbolagen bislår fordonsägarna med upplysningarom vad som fordras föratt försäkringsavtal skall kunna upphöra. Enannan princip för den här föreslagna utformningen av trafikförsäkringskontrollenär enligt promemorian att lor gällande avtal måste kunna krävas in. 1och för sig har försäkringsanstalierna möjlighet lill detta redan nu genom allansöka om betalningsföreläggande mol den som inte betalar frivilligt. Här kandock diskuteras olika vägar för all effektivisera indrivningsförfarandel. För försäkringsbolagen och irafikförsäkringsför- 1977/78:16 42 eningenskulle förenklingar kunna göras om premierna vore exigibla. Vissarationaliseringsvinster torde också kunna göras om indrivningsuppdragensamlades ,genom exempelvis irafikförsäkringsföreningen. Förkronofogdemyndigheterna är enskilda mål grundade på betalningsföreläggandenrelativt betungande. Avseväri effektivare är hanieringen av allmänna mål (typskatter), särskilt om införsel får användas, Ellså effeklivi förfarande alt alla mål leder till full betalning kan emellertid knappasluppnås, 1 allmänna mål hos kronofogdemyndigheterna avskrivs i genomsnitt av reslförl belopp. Därför lorde behövas någon möjlighet alt mer definitivtavsluta ärenden där försäkringsplikten kvarstår men påförda inle belalas. Somförul förordals skall del inle vara möjligt för försäkringsbolag all säga uppförsäkringsavtal på gmnd av brisiande betalning. Skälet härför är all så länge ellfordon brukas måsie del finnas någon som ansvarar för skador i följd av trafikmed fordonet, leder till att del enda slutgiltiga sätlel alt lösaproblemet med bristande betalning är att förhindra brukandet. 1 och för sigfinns andra möjligheler såsom vite eller bötesstraff men -bortsett från en eventuellpreventiv verkan - finns inte nämnvärt större möjligheter att göra sådana sankiionereffektivare än indrivning av premiefordran. Som lidigare nämnls lorde deoförsäkrade fordonen kunna delas upp i två gmpper, i stort selt efter en gränsmellan fordonsägare med eller uppsåt att underlåta försäkringsplikten.Under förutsättning att del i promemorian beskrivna systemet leder lill eneffektiv sållning mdlan grupperna skulle del vara moliveral med relalivi hårdaåigärder i syfte all förhindra brukande av fordon som ägaren vägrar all beialatrafikförsäkrings-premie för. En förutsättning måsle då vara all åigärder medindrivning prövals under viss lid men inle letl lill resullal, 1 promemorianredovisas inte någol färdigt förslag beträffande de slutliga åigärder som sedanskulle sältas in. Det förordas dock all dessa åigärder inriklas på fordoneteftersom della ulgör en sorts "hjälpmedel vid brotl". Alternativ somkan diskuteras är t. ex. brukandeförbud, obligalorisk avställning, utmätning avfordonet eller - mesl drastiskt - förverkande av fordonet. För det fallfordonsägaren inle har kunnal nås under del föregående förfarandet bör ävenkunna dis-kuleras en möjlighel att försäkringsavtalet får sägas upp. Därvidskulle försäkringsavtalet fiyttas över på irafikförsäkringsföreningen, meninga vidare åigärder vidlas. En nödvändig förulsällning är i så fall allfordonsägaren har sökts genom delgivning. Sammanfattningsvisinnebär promemorian alt försäkringsavtal inte skall kunna sägas upp förtängiltigt skäl därtill finns. Som sådani skall inte räknas utebliven premiebeialning.Övervakningen av försäkringsplikten blir då närmast en fråga om all kräva införsäkringspremierna. Indrivningen bör i princip försäkringsbolagen självasvara för, eventuellt med hjälp av irafikförsäkringsföreningen när förfarandetnått så långt all indrivningsåtgärder 1977/78:16 43 måslevidlas, Beiräffande fordon där irafikförsäkring aldrig tecknats skallföreningen som försäkringsgivare, 1 sisla hand bör finnas möjlighel allingripa med hårdare sanktion. Först i det skedet skulle alltså offenl-ligrällsligasankiioner behöva användas, 1promemorian framhålls slulligen all del föreslagna systemet i viss mån ärberoende av all fordonsägarna känner lill - och följer - regislrerings-bestämmdserna.Del administrativa förfarandet böremellertid kunna byggas upp så allfordonsägaren alltid vänder sig till länsslyrelsen i sina fordonsärenden. Pågrundval av uppgifter i bilregislrel kan sedan uppgifter lämnas lill försäkringsbolagenoch avtal avslulas eller hållas vilande. På sikl finns härigenom bättremöjligheter alt uppfostra fordonsägarna i aktuella avseenden än som står lillbuds, Närnågon tillfogas skada i trafiken har han i allmänhel en gynnsam slällning i ersäilningshänseende,Enligl trafikskadelagen (1975:1410), som trädde i kraft den (ändradsenasl 1976:358), ulgår full ersiillning för alla personskador som uppkommer iföljd av irafik med molorfordon, oberoende av om någon kan anses vållande lillskadan ellerej. Delsamma gäller i fråga om sakskador som vid en trafikolyckatillfogas utomstående iredje man, dvs. framför alll fotgängare och cyklister.Ersättningen lill den skadelidande ulgår ur en särskild försäkring, s. k. irafikförsäkring,som varje fordonsägare är skyldig att ha för sitt fordon. Men även om irafikförsäkringskulle saknas i ell vissl fall får den skadelidande sin ersättning. Då svarar nämligensamtliga försäkringsanstaller, som har lillslånd all meddela trafikförsäkring,solidariskt för den ersättning som skulle ha utgått om försäkring hade funnils.Ersättningen utges i detta fall av irafikförsäkrings-föreningen, som är ett gemensamiorgan för irafikförsäkringsanslalterna. Frånde skadelidandes synpunkl är det alltså av underordnad belydelse, omfordonsägarna fullgör sin skyldighel all ha sina fordon trafikförsäkrade. Däremoihar de fordonsägare som lojall har lagil trafikförsäkring ell starkt iniresseav all reglerna om trafikförsäkringspliklen inle åsidosätts av andra fordonsägare.Della är en förulsällning föratt de kostnader,som uppkommer vid irafikskadorskall kunna fördelas mellan fordonsägarna på ett rällvisl säll. Om vissafordonsägare som i och för sig omfattas av irafikförsäkringspliktenåsidosätter sin skyldighel, innebär del all kostnaderna för de skador som derasfordon kan komma all orsaka slås ul på de lojala försäkringslagarna. Dessa ivingasdärigenom alt beiala högre trafikförsäkrings-premier än de annars hade behövtgöra. Genomdet dalamaskinella bilregister som infördes har förulsällningarskapats för en fortlöpande och effekliv kontroll av trafikförsäkringarnabeträffande fordonsbesiåndei i landel. Datatekniken har också kunnal uinyttjasför påminnelser lill fordonsägarna och för rapportering om 1977/78:16 44 oförsäkradefordon till berörda myndigheler. Antalet oförsäkrade fordon, som lidvis har varilmycket stort, har härigenom kunnal nedbringas avsevärt. De oförsäkrade fordonenulgör emellertid fortfarande ett betydande problem. Enligl uppgifter i bilregislreluppgår antalet oförsäkrade fordon f n. lill bortåt 70 000, och registreringsmyndigheiernahandlägger ca 250 000 ärenden om sådana fordon, Trafikförsäkringsföreningenfick anmälan om drygl I 900 skador som hade orsakals av oförsäkradefordon, och föreningen betalade ut 6,7 milj. kr, i ersättning för sådanaskador. med del nyabilregistret infördes även ett system med ett särskilt kontrollmärke som uifärd;isen gång om årel för varje fordon som är beskattat, trafikför.säkrat ochbesiktigat. När det gäller kontrollen av trafik-försäkringspliktens fullgörandeär della syslem dock inle effeklivi, Kon-irollmärkels giltighetstid harnämligen - lill skillnad från vad som är fallel beiräffande fordonsskall och kontrollbesikining- inle samordnats med den lid för vilken fordonets irafikförsäkring gäller. Ensådan samordning har inle kunnal genomföras med hänsyn bl, a, lill allförsäkringen följer fordonels ägare och inte - som t, ex, fordonsskatten -själva fordonet. Kontrollmärkel utvisar alltså bara all irafikförsäkringgällde vid den lidpunkl då märket ulfärdades. Om försäkringen upphör undermärkels giltighetstid på grund av bristande premiebeialning e, d. eller omfordonet överlåts lill ny ägare som inte själv lecknar försäkring, inverkardelta inle på fordonsägarens möjligheler all ha kontrollmärkel kvar på sillfordon. Undersökningar visar ock.så all av hela anlalel oförsäkradefordon, dvs. f n. drygl 30 000, har gilligl kontrollmärke. Densom inte fullgör sin skyldighet att ha sitt fordon trafikförsäkral kan enligl trafikskadelagenslraffas med böler. Han kan också föreläggas vid vile all fullgöra sinförsäkringsplikt. Motsvarande sanklionssyslem gällde enligl de lidigarereglerna om irafikförsäkring. Frågan om en reformeringav del sanklionssyslem som tillämpas när trafikförsäkringspliklen åsidosättshar behandlals i olika lagsiiftningssammanhang, bl, a, vid tillkomsten av trafikskadelagen,förslag som diskuterats har varil all den försumlige fordonsägaren skullevid sidan av ett bötesstraff åläggas en särskild slraffavgift moisvarande denundandragna försäkringspremien, förslag har dock inle lett lilllagstiftning, I samband med att trafikskadelagen infördes uttalades all fråganom vilka påföljder m, m. som bör gälla för försummelse alt fullgöra trafikförsäkringspliklenfick las upp i sin helhet i ell senare sammanhang (prop, 1975/76:15 s. 93), Problemetmed de oförsäkrade fordonen har varil föremål för särskilduppmärksamhet också bland berörda myndigheler och andra intressenter på trafikförsäkringsområdel.År 1973 tillsatte försäkringsinspekiionen i samråd med dåvarande bilregislernämnden,irafikförsäkringsanslalterna och trafikförsäkringsföreningen en arbetsgruppför att överväga frågan, Arbeisgruppen avlämnade en rapportrörande oförsäkrade fordon med förslag lill ell nyll påföljdssyslem, Rapporienhar av försäk- Prop.1977/78:16 45 ringsinspektionenöveriämnals lill justiliedepartemeniel och därefter remissbehandlats. Enliglarbeisgruppens förslag skall de nuvarande påföljderna för underlåtenhet allfullgöra trafikförsäkringspliklen i fråga om fordon som är registrerade och inleär avställda ersättas av en offeniligrätlslig avgift, benämnd särskildförsäkringsavgift. Avsikten är att della nya avgiftssysiem skall anknytas lillbilregistret och alltså baseras pä automatisk databehandling, Av-giftssy,slemelskall administreras av trafiksäkerhetsverket, som därigenom tar över arbelelmed påföljdsfrågorna vid överträdelse av reglerna om trafikförsäkringspliklen.Avgifterna föreslås bli exigibla och kunna las ul genom införsel, Ävavgifterna skall en viss del tillfalla staten för all läcka dess kostnader för adminislralionenav avgiftssystemet och för att Ulgöra ett slags slraffavgift. Återstoden avavgifterna skall tillfalla och föreningens administrativa kostnader under den periodfordonet är oförsäkrat. 1 fall då försäkring har funnils men senare har upphörtpå grund av all premie inle har erlagts skall avgiftema läcka även föriusten avdenna premie. Arbeisgruppensförslag har i sina huvuddrag tillstyrkts av prakliskl lagel samtliga remissinsianser.Dessa betonar allmänt all den nuvarande situationen inle är tillfredsställandeoch att del datamaskinella bilregistrets möjligheler bör ulnyltias för allåstadkomma ell effektivare sanklionssyslem än del nuvarande. Enligt några remissinsianserbordel dock utredas närmare om inle en effektivisering går alt åsladkomma redaninom ramen för del påföljdssyslem som gäller . Från fiera håll påpekas allrättssäkerhets-aspekterna måsle beaklas vid ulformningen av ett påföljdssyslemdär avgifter las ut i administrativ ordning. När del gäller avgifternasfördelning förordar ett par remissinstanser alt den del som enligl förslagelskall tillfalla statsverket används till finansiering avtrafiksäkerhetsfrämjande åtgärder, medan andra remissinsianser menar all ävendenna del bör tillfalla irafikförsäkringsföreningen. Sedanremissbehandlingen av arbeisgruppens förslag avslutats har trafiksäkerheisverketlill överlämnat en dagtecknadpromemoria med vissa förslag till ändrade sanklionsformer i fråga omoförsäkrade fordon. I promemorian framhålls alt man vid ulformningen av ett sanklionssyslemi möjligaste mån bör la hänsyn till alt de oförsäkrade fordonen beslår dels aven stor grupp fordon beträffande vilken försäkringsfrågan snabbi och enkelt kanlösas genom kontakt med fordonsägarna, dels av en liten gmpp fordon beträffandevilken försäkring aldrig tecknas eller tecknas endasl lillfälligl i samband medkontrollåtgärder, Enligl promemorian bör man därför sträva efter ett kontroll-och sanklionssyslem som i inledningförfarandel är relalivi mjukt men som - sedande ouppsåtliga fallen har gallrats bort - tillhandahåller kraftfulla meloder förden grupp som åierstår. Med hänsyn härtill föreslås I promemorian att avtal omtrafikförsäkring inte skall få sägas upp förrän giltigt skäl föreligger. Prop.1977/78:16 46 Somsådani skäl skall inle räknas utebliven premiebeialning. Beiräffande fordon förvilka ägaren inle har tecknat irafikförsäkring bör enligt promemoriantrafikförsäkringsföreningen betraktas som försäkringsgivare med verkan allfordonsägaren blir skyldig all beiala premie lill föreningen. Underlagstiftningsärendets beredning i har överläggningar hållitsmed företrädare för försäkringsbranschen, vissa motor-organisationer ochberörda statliga myndigheter. Föregen dd vill jag till en början underslryka vikten av all trafikförsäkringsplikleniakttas. Trots all övervakningen av denna skyldighel har kunnal intensifieraspå senare lid med hjälp av del dalamaskinella bilregislrel brister delfortfarande märkbart i efterlevnaden av irafikförsäkringsreglerna. Del äralltså lydligi all man måsle tillgripa andra meloder än dem som har prövalsför alt komma till rätta med del problem som de oförsäkrade fordonen ulgör. Ifortsättningen kommer jag till en början all uppehålla mig vid frågan omlämpliga åigärder när del gäller fordon som är registrerade och inte är avsiällda. Ellsätt alt angripa delta problem, som vid någol tillfälle har föreslagits i denallmänna debatten, skulle vara all lägga om det nuvarande trafik-försäkringssysiemeiså all trafikförsäkringen i fortsättningen kom att följa del försäkringsplikligafordonet i stället för all knylas lill fordonets ägare. Genom en sådanomläggning skulle del bli möjligt all samordna indrivningen av premierna medden årliga uppbörden av fordonsskatten, skulle givelvis leda till etteffektivare indrivningsförfarande än del nuvarande. skulle man få garanlierför all den som förvärvar ell fordon har irafikförsäkring för fordonet redanfrän början, Molen omläggning av irafikförsäkringssystemel av denna innebörd kan emellertid riklasfiera invändningar. Först och främst skulle omläggningen uppenbarligen medföraall försäkringspremierna i fortsättningen inte kunde fastställas efter ett bonussyslemsom gynnar den som inte ulnyttjar sin försäkring. Visserligen skulle bonussysiemelkunna ersättas med ett själv-risksysiem med liknande verkningar, men dettaskulle medföra avsevärda komplikationer. Vid lillkomslen av trafikskadelagenframkom ocksåen slark opinion för att behålla ett bonussyslem av hävdvunnetslag. Redan detta lalar slarkl mol den lösning som har berörts. Deller sig vidare diskutabelt med en ordning där slalen tar över för-säkringsanslalternasuppgift att driva in irafikförsäkringspremierna samiidigi som man behållersystemet med all irafikförsäkringar tecknas hos enskilda försäkringsbolag. Heltallmäni synes del främmande all slalen på sådani säll skulle medverka till attdriva in fordringar ål privata organ.