prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — patentverket och dessa 1973. personers familjer ävensom personer med uppdrag av organisa tionen. Denna lag träder ikraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på den utkommitfrån trycket i . Prop.1977/78:1 Dd A 493 Närvarande: F. d. justitierådet , regeringsrådetNordlund samt justi-tierådenUlveson och . Enligt utdrag avprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till 1. lagom ändring i patentiagen (1967:837), 2. lagom erkännande av vissa utländska avgöranden på patenträttens område m. m., 3. lagom ändring i lagen (1946:816) om bevisupptagning åt utländsk domstol, 4. lagom ändring i lagen (1971: 1078) om försvarsuppfinningar, 5. lagom ändring i lagen (1976: 661) om immunitet och privilegier i vissa fall. Förslagen, som finnsbilagda detta protokoll, har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Patentväsendet ärvitt internationellt förgrenat, och har ett samarbete ägt rum övergränserna för att främja dess utveckling. Detta samarbete har letl tillett flertal konventioner, genom vilka patenträtten i vissa avseenden fått eninternationell reglering. Ytterligare steg i denna riktning har tagits genom denu aktuella konventionema, den s. k. samarbetskonventionen, genomvilken de fördragsslutande statema bildar en union för samarbete i fråga omhandläggning av patentansökningar, och deneuropeiska patentkonventionen, genom vilken de deltagande staterna förenas i en patentorganisation som äger meddelapatent med omedelbar rättsverkan idessa. Vid tillkomsten av de båda konventionema har tagit verksam del. Enligt en i stort settenhällig remissopinion skulle ett svenskt tillträde till konventionemainnebära övervägande fördelar för vårtpatentväsen, åtminstone om en svensk patentmyndighet med tillräckligaresurser består. En förutsättningför att skall kunna tillträda konventionerna är, att vissa avkonventionernas regler införs i svensk lag. Såvitt gäller samarbetskonventionenbehövs regler om rättsverkan i av intemationell patentansökan somomfattar vårt land och om kraven pä en sädan ansökan 1977/78:1Dd A 494 beträffande form och innehåll. Vidare erfordasbestämmelser om hur en sådan ansökan skall fullföljas och handläggas vid den svenskapatentmyndigheten. Vad angår den europeiska patenlkonventionen gälter reglerna verkan i aveuropeiski patent och europeisk patentansökan samt omvandling aveuropeisk patentansökan titt nationell patenlansökan. Del förslag lill lagstiftning, över vilket lagrådet nu har attyttra sig. innehåller också regler idessa ämnen med samma sakliga innehåll som konventionerna. Vid sin granskning från lättslig synpunkt av förslaget i denna del har lagrådei inle funnii anledning till några avgörande invändningar av principiell natur. Bundenheten till konventionerna har visserligen på några punkter framtvingat lösningar, som ej heltöverensstämmer med vad som från internsvensk synpunkt framstår som de lämpligaste. Olägenheten härav är dockav underordnad betydelse. Några rättsliga hinder möter alltså inte mot lagstiftningens genomförande i denna del ochdärmed ej heller mot ett svenskt tillträde till konventionema. Övriga delar avförslaget till lagsliftning är visseriigen också de föranleddaav en svensk anslutning tillkonventionema men de är inte en nödvändig förutsättning härför. 1 dessa delar innebär förslagel en anpassning till konventionerna - och på ett par punkter även till den s. k. marknadspatentkonventionen - av de svenska rättsreglerna om nationellapatent och palentansökningar. En sådan anpassning har, enligt vad som anförs iremissprotokollet, ansetts önskvärd vid ett svenskt tillträde till konventionema. Som huvudsakligt skäl härför harframhållits, att det måsle vara till fördel för näringsliv och uppfinnare, omden svenska lagstiftningen både såvitt avser de materiella rättsreglerna ochsåvilt avser ansökans form och innehåll överensstämmer med vad som kommer attgälla i de stora industristaterna. Även enligt lagrådets åsikt måste dettaskäl tillerkännas betydande vikt.Visseriigen har förslaget med denna utgångspunkt i vissa avseenden kommii attinnefatta lösningar, som måhända eljest ej hade valts. Detta får emellertid anses vara av mindre betydelse ijämförelse med önskvärdheten av attuppnå rättslikhet med de stora industriländerna även på punkter där ensådan inle redan nu föreligger. Av det anfördaframgår, att den förestagna lagstiftningen i fråga om sitt sakliga innehålltill viss det är helt bunden vid konventionernas reglering och tillannan del av starka skäl ansetts böra anpassas till denna. Vid detta förhållande har lagrådets granskning huvudsakligen kommit att inriktaspå de olika lagreglernas formellautformning och sättet för deras inlemmande i den svenska lagstiftningen. Beträffande förstnämnda fråga må till en början anmärkas, att betydande svårigheter är förenade med att överföra konventionernas delvis ganska invecklade regler titt en någorlunda lättillgänglig lagtext. 1 förslaget har ej heller kunnatundvikas, att åtskilliga av dess lagbestämmelser blivit ganska svåraatt genomtränga. Beträffande vissa av demkommer lagrådet i det följande att föreslå ändringar i förenklande ellerförtydligande syfte. För att undvika en tyngande omständlighet har i en del Prop.1977/78:1 Dd A 495 av de föreslagna lagreglerna upptagits hänvisningar tillkonventionerna eller särskildabestämmelser i dem i stället för att låta lagreglerna själva direkt ange sitt innehåll. I och för sig är detta självfallet en mindre lämplig lagstiftningsteknik, och lagrådet har på ett parpunkter anvisat andra lösningar, medan i andra fall, då ett upptagande ilagtexten av konventionernasbestämmelser skulle lett till enstötande oformlighet, tekniken måst bibehållas. Enligt remissenskall de föreslagna bestämmelserna rörande internationella patentansökningar,europeiska patentansökningar och europeiska patent tas in i patentlagen. Därvid har bestämmelserna ominlernationella patentansökningar upptagits i ett särskilt kapitel (Kap. 3)samt reglerna om europeiskapalentansökningar och patent i ett annat (Kap. 11), medan systematiken beträffande lagen i övrigt lämnatsorubbad. Detta tillvägagångssätt harmedfört, all de nya kapitlen kommit att stå ganska oförmedlade mot lagen i övrigt och att lagen blivitsvåröverskådlig och tyngd av ett stort antal hänvisningar från paragraf tillannan. Lagen hade kunnat göras mera lättillgänglig, om tillfälle hade funnitsatt i samband med det nya lag-materialels införande omarbeta den frångmnden. Den nuvarande patentlagenär ett resultat av nordiskt samarbete. 1 lagen upptas som ett särskilt kapitel reglerom nordisk patentansökan. Detta kapitel har emellertid aldrig blivit satt i kraft, ochenligt förstaget skall det nu utgå ur lagen. 1 och för sig är det självfalletbeklagligt, att tanken på en nordisk patentenhet nu slopas. Såsom framhålles iremissprotokollet är det emellertid inte realistiskt att i ett läge, då denordiska länderna är beredda att ingå i större patentgemenskaper, upprätthålla tankenpå införande av nordiska patent. På sätt också framhålles i remissen föreliggeremellertid goda utsikter att den nordiska rättsenheten skall kunna bestå i vadgäller patenträttensmateriella innehåll. 1 lagrådsremissenberörs vissa konstitutionella frågor om formerna för tillträde tillsamarbetskonventionen och den europeiska patentkonventionen. Eftersom bådakonventionema föranleder ändringar i patentlagen, kan ingen av dem tillträdasutan godkännande. Fråganblir härefter om beslut om godkännande kan fattas i samma ordning som gäller för ändring av lag eller omden ordning måste iakttas som ärföreskriven i 10 kap. 5 § regeringsformen. Skall den paragrafen till-lämpas, uppkommer frågan om den strängareordningen i första stycket måsteföljas eller om riksdagsbeslutet kan fattas på det sätt som sägs i andra stycket. Visserligen är det som utanförslag utifrån avgör i vilkenordning dess beslut skall fattas. Lagrådet anser sig emellertid, särskilt med anledning av vad som anförts i remissen, böraframföra sina synpunkter på dessa konstitutionella frågor. Lagrådet delar den iremissen uttalade uppfattningen att 10 kap. 5 § regeringsformen skalltillämpas vid godkännande såväl beträffande samarbetskonventionen som beträffandeeuropeiska patentkonventio- 1977/78:1 Dd A 496 nen saml all beslut i fråga omsamarbetskonventionen kan fattas enligt paragrafens andra stycke. Den europeiskapatentkonventionens regler innebär, att det europeiska patenlverket meddelarslulligt bindande beslul i ärenden om europeisk patentansökan, som omfatiarSverige, och att detta beslul inte kan överprövas av svensk myndighet. Däremotprövas frågor om bättre rätt till patentsökt uppfinning, patents ogiltighel,tvångslicens. överföring av patent, patentintrång och expropriation av patenl.såvilt avser , av svensk domstol även när det gäller europeiskt patent.Av det sist sagda följer, att den beslutanderätt som tillkommer högstadomslolen i patentfrågor inte påverkas av tillträdet till den europeiskapatentkonventionen. Vad beträffarregeringsrättens ställning i detta sammanhang är bilden inte lika klar.Regeringsrätten prövar ju som högsta förvaltningsdomstol mål om meddelande avpatenl m. m. Dessutom tillkommer det regeringsrätten att bevilja resning etteråterställande av försutten tid i sådana ärenden. Såsom framhålles iremissen kan enligt bestämmelsen i 11 kap. I S regeringsformen rätten att fåmål prövat av regeringsrätten begränsas genom tag. Denna omständighet åberopasi remissen som grund föratt, om i enlighel med den europeiskapatentkonventionen det sluttiga avgörandet i ärenden om patenl för iviss omfattning äger rum hos internationeitt organ, detta inte kan ansesinnebära en sådan överlåtelse av beslutanderätten som avses i 10 kap. 5 Sförsta stycket regeringsformen. Rätten att fullfölja talan tittregeringsrätten i ärenden rörande patent skutte nämligen enligt detförstnämnda tagrtimmet 1. ex. kunna slopas eller prövningen av besvär överbesvärsavdelningens (numera patentbesvärsrättens) beslut kunna uppdras åtannan inhemsk myndighet. Lagrådet delar inte denna uppfaltning om innebördenav den åberopade bestämmelsen i 11 kap. t S regeringsformen. Den bestämmelsenmedger visserligen, att fuliföljdsrällen titt regeringsrätten avskärs, menenligt tagrådets mening kan den inte anföras till stöd för att regeringsrättensuppgifl som högsta förvaltningsdomstol överförs vare sig till inhemsk myndighetetter till intemationellt organ. Emellertid innebär deneuropeiska patentkonventionen, att hela prövningen av europeisk patentansökanfrån första till sista instans, även i vad den omfattar , ankommer pådet europeiska patentverket. Ett sådant överförande av beslutanderätt rörandepatent kan inte anses inkräkta på regeringsrättens befogenhet att som högstaförvaltningsdomstol pröva besvär i patentärenden. Vore det enbart fråga omdenna regeringsrättens befogenhet, skulle alltså enligt lagrådets mening den i10 kap. 5 S första stycket regeringsformen anvisade ordningen inte behövatillämpas för godkännande av tillträdet till den europeiskapaientkonventionen. På de skäl som har anförts i remissen bör dockregeringsformens bestämmelser om resning och återställande av försutten tidföranleda att beslut i denna fråga fattas i den i lagmmmet angivnaordningen. 1977/78:1 Dd A 497 Enligtsamarbelskonvenlionen kan nalionell patentmyndighel förordnas lillinlemationell nyhetsgranskningsmyndighet och myndighei för internationeltförberedande palenterbarhetsprövning. Sådant förordnande förutsätter bl.a.,att avtal ingås mellan den nationella patentmyndighelen och internationellabyrån inom världsorganisationen för den inlettektuetta äganderätten (). 1detta avtal skall partemas rättigheter och skyldigheter anges, och del skallinnehålla myndighelens uttryckliga åtagande all tillämpa alla de allmännaregler som enligt konveniionen och liltämpnings-föreskriflerna till dennagäller för internationeti nyhetsgranskning och förberedandepatenlerbarhetsprövning. Om det svenska patenlverket ulses titt myndighet för internalionett nyhetsgranskningoch förberedande palenterbarhetsprövning, kommer dess verksamhet i dettahänseende, enligt vad föredragande departementschefen anför i remissen, attfatta utanför ramen för verksamheten som svensk myndighet. Det är visserligenriktigt, att patentverket i dessa funktioner skutte komma att utgöra ett organinom unionen för det internationella patentsamarbetet. Lagrådet anser emellertid,att verket även i denna roll måste från intern svensk synpunkt betraktas somsvensk statsmyndighet. De allmänna regler som gäller för myndighetensverksamhet, allmänna handlingars offentlighet samt statstjänstemäns rältigheteroch skyldigheter blir alltså i princip lillämpliga. när patentverket fullgörsina internationetta funktioner. Lagrådet delar i och försig den i remissen framförda uppfattningen att palenlverkels eventuellaverksamhet som myndighet för inlemationett nyhetsgranskning och förberedandepatenlerbarhetsprövning kan regleras direkt av samarbetskonventionen ochtillämpningsföreskrifterna till denna samt avdet avtal som för ändamålet skallingås med WlPO:s internationetta byrå. Om inga särskilda bestämmelser omhandläggningen av dessa ärenden meddelas i tag etter i författning, sombeslutats av regeringen, blir emellertid förvaltningstagen fullt ut lillämpligpå handläggningen (jfr I S andra slycket förvaltningslagen). Eftersom dentänkta regleringen av patentverkets internationella funktioner delvis avvikerfrån förvaltningslagens regler, måste i tag eller förordning föreskrivas, attde särskilda reglerna skatt gälla för patentverkets handläggning av ärenden ominternalionelt nyhelsgranskning och förberedande palenterbarhetsprövning.Enligt vad som anförs i remissen kommer frågan om ändringar i lagstiftningen omallmänna handlingars offentlighet med anledning av ett lilliräde titt konventionernaatt upptas . 1 övrigt synes, såvitt kan bedömas med ledning av remissen,någon lagstiftning inte krävas för att patentverket skall kunna åtaga sig deinternationella funktionerna. Som framgår av dentidigare redogörelsen förutsätter samarbetskonventionen, att den nationellapatenlmyndighelen skall sluta avtalet med internationella byrå. Försvenskt vidkommande fordras härför enligt 10 kap. 3 § regeringsformen, attregeringen uppdrar åt patentmyndig-32 1977178. Prop.1977/78:1 Dd A 498 heten att ingå avtalet. Sådani uppdrag kan intemeddelas, om avtalet föranleder föreskrifler i lag eller eljesi kräverbehandling i (se prop. 1973: 90 s. 360). Förslaget till lag om ändring i patentlagen (1967: 837) Den ingress tillförslaget vari lagändringarna anges är enligt lagrådets mening inte utformad påett tillfredsställande sätt. Särskilt gäller detta de ändringar som innebär attparagrafer flyttas och får nya beteckningar, alltså ändringarna beträffandenuvarande 8 och 9 §§ samt nuvarande 72-76 S§. Av ingressen kan över huvud tagetinte utläsas, att det här är fråga om flyttning av paragrafer. Detta kan verkavilseledande och bör rättas titt. Otillfredsställande är också, alt ingresseninte ens antyder att vad som förestås beträffande 28-38 S§ innebär attnuvarande bestämmelser i dessa paragrafer om nordisk patentansökan - upphävsoch ersätts av nya bestämmelser som gäller ett annat ämne intemationellpatentansökan. Även detta bör föranleda ändringar i den föreslagna ingressen. Omarbetas ingressen ienlighet med vad som har förordats, bör också vissa andraändringar göras. a. i ingressens disposition. En lämplig utformning avingressen kan enligl lagrådets mening vara denna: "Härigenom föreskrives i fråga ompatentlagen (1967: 837) dels att nuvarande 7 Sskall upphöra att gälla, att nuvarande 8 och 9 §§ skall betecknas 7 och 8 §Soch erhålla nedan angivna lydelse, att rubriken närmast före nuvarande 8 Sskall sällas närmasl före nya 7 S saml att en ny paragraf, betecknad 9 §, avnedan angivna lydetse skatt införas. dds att 28-38 SS ochrubriken närmast före 28 S skall upphöra att gälla samt att i stället skallinföras elva nya paragrafer, betecknade 28-38 SS, och en ny rubrik närmast förenya 28 S, av nedan angivna lydelse, dels att nuvarande 72-76SS skall betecknas 75-79 SS, att nya 75 och 77 SS skatt erhålla nedan angivnalydelse samt att tre nya paragrafer, betecknade 72-74 §S, av nedan angivnalydetse skatt införas, dels att 1-3,6, 13, 15,19-22, 24, 40, 41, 51-53, 55, 60 och 65 SS skaU ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skallinföras fjorton nya paragrafer, betecknade 80-93 SS, och en rubrik närmast före80 S, av nedan angivna lydelse, dels att punkt I andrameningen i lagens ikraftträdande- och övergångsbestämmelser skatt upphöra attgälla." Det bör anmärkas, attlagrådet vid angivandet av paragrafer i förslaget lill ingress har föregripitändringar som föreslås i det följande. Lagrådet vill medanledning av de s. k. parallelltexter som remissen innehåller uttala, att iprincip parallellt med varandra bör ställas endast texter som sakligt hörihop, inte texter som råkar få samma paragrafnummer men är utan inbördessammanhang, 1977/78:1 Dd A 499 Lagrådei har ej någol atterinra mol det saktiga innehåltet i de ändringar som föreslås i denna paragrafeller mot bestämmelsernas uiformning i slort. Endast i vissa detaljer anser siglagrådet böra förorda jämkningar, huvudsakligen av redaktionell natur. Den systemalik som äravsedd alt komma litl ullryck i paragrafens första stycke - nämligen uppdelningenav lagen i en avdelning, gällande patenl som meddelas här i riket, och enannan, avseende europeiska patent -skutte enligt tagrådets mening angesklarare, om slyckel utformades på följande sätt: "Den som gjort enuppfinning, som kan tillgodogöras industriellt, eller den till vilkenuppfinnarens rätt övergått äger att, enligt I -10 kap. denna lag, efler ansökanerhålla patent på uppfinningen här i riket och därigenom förvärva ensamrätt attyrkesmässigt utnyttja uppfinningen. Om europeiski patent stadgas i 11kap." I andra styckei ges efterförebild i den europeiska patenlkonventionen exempel på vad som inte anses somuppfinning i patenträllslig mening. Stadgandet innehåller, att såsom uppfinninganses särskilt icke de upptagna exemplen. Uttryckssättet har tydligen vallsför att utmärka, att uppräkningen inte är uttömmande. Från språklig synpunktär stadgandets utformning inte tillfredsställande. Enligt tagrådetsuppfattning är det onödigt att genom ordet "särskilt" understryka,att uppräkningen inte anger attt som ej är all hänföra till uppfinning. Vidarebör det under 4 i förstaget upptagna exemplet "framläggande avinformation" kunna uttryckas på ett mera träffande sätt och så att detbättre anknyter till stadgandets innehåll i övrigt. Lagrådet förordar för sindet. att det förestagna andra slycket ändras så att det inleds med orden"Titt uppfinning hänföras icke" och att exemplet under 4 betecknas"metoder för meddelande av informaiion". Även de i iredje stycket upptagna reglerna omdet patenterbara området bör enligt tagrådets mening jämkas i ett parhänseenden. I första punkten bör sålunda anges, alt det är fråga om förfarandensom skatt utövas på människokroppen etterpå djur, och i andra punkien, alt de blandningar som där avses är blandningarav ämnen. Med vissa ytterligare redaktionella jämkningar kan stycket enligttagrådets mening lämpligen ges följande lydetse: "Till uppfinning hänförasej heller sådana förfaranden för kirurgisk etter terapeutisk behandling ellerför diagnoslicering som skola utövas på människokroppen eller på djur. Vad nusagls ulgör ej hinder för att patent meddelas på alster, däribland ämnen ochblandningar av ämnen, för användning vid förfaranden av detta slag." De jämkningar somlagrådet förordar i I S tredje stycket föranleder vissa konsekvensändringar i 2S fjärde stycket. Prop.1977/78:1 Dd A 500 Såsom anförs i motiventalar fiera skäl för att patentlagen i fråga om ensamrättens innehåll bringasi överensstämmelse med marknadspatentkonventionen. Det är vidare fråntillämpningssynpunkl önskvärt, att bestämmelserna i denna del utformas i näraanslutning lill konvenlionstexten. Förstaget beträffande 3 S ger från dessautgångspunkter inte anledning till erinringar från tagrådets sida. Lagrådetvill dock framhålla, all bestämmelsema i 3 S för att rält förstås måsleställas samman med reglerna i 57 och 58 SS om ansvar för patentintrång ochskadesiåndsskyldighet vid sådant intrång. 1 de punkter som anger ensamrättensinnehåll förs nu in subjektiva momeni, vilka gäller vid sidan av de i ansvars-och skadeståndsbeslämmel-sema stadgade subjektiva rekvisiten. Delta kanföranleda vissa svårigheter i tillämpningen. Särskilt är det fallet beträffandereglerna om utbjudande av patentskyddat förfarande i 3 S första slyckel 2 ochreglerna om medelbart patentintrång i paragrafens andra stycke. Sålunda krävsför straffbarhet enligt 57 S alltid uppsåt, medan det enligl föreskrifierna i3 S för patentintrång fordras antingen alt vetskap föreligger eller alt vissaförhållanden med hänsyn till omständigheterna är uppenbara. Enligt 58 S räckerdet för skadeståndsskyldighet all patentintrång begås av oaktsamhet, och vissersättning kan också utgå för intrång som sker i god . Men det måsle varafråga om ett patentintrång enligt den bestämning av ensamrättens innehåll somgörs i 3 S. Brister en där uppställd föruisättning att ett visst förhållandeskall vara uppenbart, föreligger inte skadeståndsskyldighet, även om oaktsamhetskulle kunna påvisas. De föreslagna reglerna ommedelbart patentintrång bör också ställas samman med bestämmelserna i 59 S omsäkerhetsåtgärder till förebyggande av fortsatt intrång. Dessa bestämmelser äri princip tillämpliga oberoende av de subjektiva omständighetema vid intrångetoch sålunda även vid intrång, som har skett av oaktsamhet eller i god tro.Också för tillämpning av 59 S fordras emellertid, att patentintrång föreliggerenligt 3 S. som ju innehåller vissa subjektiva moment. När det harkonstaterats, alt medelbart patentintrång är för handen och bestämmelserna i 59S skall tillämpas på fallet, blir det av avgörande betydelse, hur uttrycket"föremål, vars användande skulle innebära patentintrång" är atttolka. Uppenbarligen får ultrycket genom föreskrifterna om medelbartpatentintrång i viss mån nytt innehåll, och det är möjligt att även dettaförhållande kommer alt leda till svårigheter i tillämpningen. Det är till och med möjligt att beslämmelserna i59 S kommer alt visa sig otillräckliga som grund för säkerhetsåtgärder motvissa former av medelbart patentintrång. Tillräckliga skäl att nu föreslånågon ändring i 59 S föreligger dock inte såvitt lagrådet kan finna. 1 fråga om lagtextensutformning vill lagrådet förorda vissa ändringar, huvudsakligen av språkligkaraktär. Lagrådet föreslår beträffandeförsta stycket, att under I och 3 uttrycket "i syfte att förfara med detpå sätt som sagts" förkortas till "för ända- 1977/78:1 Dd A 501 mål som sagts" samt all under 2 tempus iden inskjutna bisaisen ändras lill presens och all i samma sals orden "attanvändningen icke fick ske ulan patenthavarens lov, utbjuda sådantförfarande" ändras till "att förfarandet ej får användas utanpatenthavarens lov. utbjuda del". Beträffande andra stycketföreslår lagrådet.«// i försia punkten uttrycket "annan än den som ärberättigad" utbyts mot "någon som ej är berättigad" samt att isamma punkt orden "medel för att utöva denna här i riket, om medlet hänförsig till någol väsentligt i uppfinningen och den som erbjuder ellertUlhandahåller medlel visste etter det eljesi med hänsyn till omständighetemavar uppenbart all medlet var lämpat" ändras titt "sådant medel föratt utöva den här i riket som hänför sig till något väsentligt i uppfinningen,om den som erbjuder ellertUlhandahåller medlet vet etter det med hänsyn titt omständigheterna äruppenbart att medlet är lämpat". Andra stycket andrapunkien innehåller en regel om undantag från bestämmelsen om ensamrättensinnebörd i första punkten. Undantaget gäller medel, som är en i handeln allmäntförekommande vara.