prop · G10324 · 1977-12-31 00:00:00 — Enligtmin mening motsvarar dessa olika slag av vidareutbildning väl de krav somframgår av riksdagsbeslut i fråga om varvad och återkommandeutbildning samt behovet av att ge den praktiska erfarenheten stor vikt. 7.3.11 Komplelleringav Jörkunskaper I allmänna ämnen ICravenpå behörighet i allmänna ämnen för slutlig antagning som aspiranl harjagtidigare redovisat. För urval till vidareutbildning kan ytteriigare krav påförkunskaper behöva ställas. Dessa krav bör formuleras så att de i princip knyteran till årskurs i ämne på gymnasieskolan. Kompletteringsutbildningenskall i princip ske så att den som har riklats in mot vidareutbildning förkompanichefsnivån i krigsorganisationen (nivå 5/ III) eller högre nivåer föregenomgång av allmänna kurs inhämtar dels de förkunskaper sommotsvarar akluell linje i gymnasieskolan, dels de särskilda förkunskaper somkan vara föreskrivna för resp. tjänstegren (motsvarande). Förevidareutbildning vid allmänna kurs inhämias de ytteriigareförkunskaper som kan vara aktuella. Detär angeläget att kompletteringsutbildningen noga passas in med hänsyn tillgången av befälsutbildningen i övrigt och verksamheten vid försvarets förband. Behovet av kompletterandeutbildning kan som jag fömt har sagt väntas variera. Ett mycket begränsatomfång lämpar sig för bredvidläsning vid sidan av ordinarie tiänstgöring. Behovav flera fullsländiga gymnasiekurser i olika ämnen bör tillgodoses i förstahand genom studier inom det allmänna utbildningsväsendet. I avvaktan på att dekrav som den nya befälsordningen ställer på utbildning i allmänna ämnen blirfastställda till omfallning och inplacering ärjag inte beredd att redovisa hurkompletteringsutbildningen bör utformas. Jag vill också erinra om att denfrågan delvis berörs av försvarets gymnasieutredning. Nugällande åldersgränser för olika uppgifter i krigsorganisationen bedömer jagsom lämpliga. Vadgäller fredsorganisationen vill jag framhålla viklen av att äldre befäl i ökadomfattning används i utbildningsverksamheten, t. ex. inom centrala befölsgmpper. Pensionsåldernär f n. - med vissa undantag - för militär och civilmilitär personal.Beroende på de åriiga förändringarna av åldersfördelningen uppstår inombefälskårerna tid efter annan olika typer av s. k. "äldreproblem".Sådana situationer måste hanteras olika från fall till fall. Prop.1977/78:24 55 Inuvarande befälssystem rekryteras och utbildas reservanställl befäl för skildauppgifter. Reservofficerare utbildas inom alla försvarsgrenar och försvaretsintendentkår för att fullgöra uppgifter på kompanichefsnivån ikrigsorganisationen. Dessutom rekryteras och utbildas inom den frivilliga befälsulbildningenreservofficerare för att i armén fullgöra vissa uppgifter på iroppchefsnivån. Reservbefälbehövs även för krigsorganisationens befattningar påkompanichefsnivån. Uppgifterna på denna nivå är så kvalificerade att värnpliktigainte kan utbildas för dem inom de tider som står till förfogande enligl värnpliktslagen.Jag finner också att det behövs särskilda reserver på plutonchefsnivån för attbl. a. tillgodose behovet av personal för de kvalificerade befattningar som föreslåsbli förda till denna nivå från iroppchefsnivån. Del bör vara möjligt attorganisera sådana reserver vid samtliga försvarsgrenar, i försia hand medförtidsavgången yrkespersonal. Dessutom bör nuvarande reservofficersutbildningför vissa uppgifter på troppchefsnivån i armén behållas. Jag villi detta sammanhang också framhålla vikten av alt det förtidsavgångnayrkesbefälets kunskaper och färdigheter till fullo kommer krigsorganisationen tillgodo. Alla möjligheler bör därför tas till vara att fö denna personal anställdi reserv. Som förulnämnls rekryteras och utbildas reservofficerare för att främst fullgörauppgifter på kompanichefsnivån i krigsorganisationen. Ett begränsat antalreservofficerare, som genom civil utbildning och verksamhet har bedömissärskilt lämpliga, uppehåller dock f n. befattningar på bataljonschefsnivån ikrigsorganisationen. De har i samband härmed som regel fött viss militärtilläggsutbildning. F. n. har också vissa officerare ur väg- och valtenbyggnadskårenbefattningar på bataljonschefsnivån. Deras civila kunskaper och erfarenheter ivad avser såväl fackmässigt kunnande som arbetsledning utnyttias således ikrigsorganisationen. Jaganser att kompanichefsnivån även normalt bör ulgöra högstabefattningsnivå för reservofficerarna. Åtskilliga reservofficerare har emellertidtill följd av civil utbildning och yrkeslivserfarenhel kunskaper och färdighetersom är av värde även på högre nivå i krigsorganisationen. Allamöjligheter alt utnyttia civilt kunnande i krigsorganisationen skall tas lill vara.Enligt min mening är del troligt alt även andra yrkesgrupper än personal inomväg- och vaitenbyggnadsfacket har civila kunskaper och erfarenheter som gör demlämpade att fullgöra uppgifter i krigsorganisationen på bataljonschefsnivån.Jag finner därför att starka skäl talar för att särskilt lämpadereservofficerare bör utnyttjas i vissa befattningar på denna nivå i störreomfattning än som har skett . Deras civila kunnande måste emellertidföre ett sådani utnyttjande kompletteras med militär påbyggnadsutbildning. Ensådan utbildning måsle givetvis innehålla både teoretiska och Prop.1977/78:24 56 För godkänd ulbildning bör också krävas att reservofficeren med godavitsord har prövats i uppgifier på bataljonschefsnivån i krigsorganisationen. Jag kommer senare attföreslå regeringen att uppdra åt överbefölhavaren att med ledning av vad jag nuhar sagt närmare utreda hur och i vilken omfattning reservofficerare kan uinyttjaspå och vidareutbildas för bataljonschefsnivån. Därvid bör även klarläggasfrågor om tiänstgöringstidens längd och inplacering för reservofficer som skallgå genom sådan utbildning. Rekryteringen avreservofficerare bör ske enligt samma grunder som gäller för rekryteringen avyrkesbefäl i den nya befö'lsordningen, dvs. Liksom föryrkesbefäl och värnpliktigt kompanibefäl bör vidareutbildningen förreservofficer grundas på att den värnpliktige har uppnått användbarhet påtroppchefsnivån i krigsorganisationen genom antingen plutonsbefälsskola ellergruppbefälsskola jämte påbyggnadsutbildning i form av t. ex. frivilligbefälsutbildning och att vederbörande därefter gått genom plutonchefsskola(kadettskola). Jag utgår emellertid från att den särskilda rekryteringsväg somnyligen har tillkommit för reservofficer i flygtjänst vid flygvapnet bör finnaskvar så länge de organisatoriska behoven finns. Jag finner det vidarelämpligt alt det för flottans del, som en vidareutveckling av den nuvarande reservofficerslinjenA och i anslutning lill de förslag som har förts fram av marinensbefälsutredning, inrättas en ny form av reservofficersutbildning förhandelsflottans däcks- och maskinbefäl. Rekryteringen lillreservofficer har, främst inom armén, underen följd av år varit otillräckligoch medfört brister i tillgången på personal för krigsorganisationen. Jaganser det därför nödvändigt all rekryteringen förbällras. En åtgärd som kankomma i fråga för detta syfte synes vara att genom förbättrad information ökaintresset hos grundutbildal värnpliktigt kompanibefäl och plutonsbefäl alt gågenom ulbildning för alt kunna bli reservofficer även sedan ett anlal år harförflutit efter grundutbildningens slut. Vidare torde meritvärderingen avreservofficersutbildningen exempelvis vid tillträde till högre civil utbildningha stor betydelse för rekryteringen. Jag konstaterar därför medtillfredsställelse att både utbildning lill och tiänstgöring som reservofficernumera ger poäng för arbetslivserfarenhet vid urval lill grundläggandehögskoleutbildning. Som jag fömt har anfört isamband med yrkesbefälets utbildning vid högre kurs finner jagdet lämpligt att reservofficerarnas utbildning till uppgifter ikrigsorganisationen på kompanichefsnivån så långt som det är möjligt samordnasmed de avsnitt av yrkesbefälets utbildning vid kursen som avser motsvarandeuppgifter i krigsorganisationen. Jagvill understryka betydelsen av att en blivande reservofficer - kompanichef(motsvarande) - inhämtar erfarenhet av tiänstgöring på plutonchefsnivån ikrigsorganisationen innan han som reservofficer krigsplaceras på kompanichefsnivån. Prop.1977/78:24 57 Reservofficerarnastiänslgöringsskyldighet bör också i fortsättningen beräknas så att erforderligerfarenhet för att vara kompanichef (motsvarande) i krigsorganisationen kaninhämtas och hållas vid makt och så att krigsförbandsövningar och särskildaövningar för befäl kan genomföras i den befattning som reservofficeren ärplacerad i. Som jag har framhållit bör det finnas utrymme för vissakurser. Behörigheten i allmänna ämnen för utbildning till reservofficer bör idet nya systemet ligga på samma nivå som i nuvarande bestämmelser. Somjag lidigare har uttalat måste huvuddelen av befälsuppgifterna i försvaretskrigsorganisation även i fortsättningen fullgöras av värnpliktigt befäl.Värnpliktiga skall alkjämt tas ul och utbildas för uppgifter som grupp-, tropp-ochplutonchefer och motsvarande befattningar i krigsorganisationen. Någon ändringi denna principiella inriktning av uppgifterna kan enligt min mening inteförutses. Närdet gäller värnpliktigt befäl vill jag särskilt understryka den frivilliga befälsutbildningensbetydelse som ett värdefullt komplement till utbildningen enligt värnpliktslagen. Inomramen för en samlad lösning av befölsfrågorna får kvaliteten i grundutbildningenoch förutsättningarna alt genom repelilionsutbildning och frivillig befälsutbildninghälla värnpliktsbefälels kunskaper och färdigheter vid makt stor betydelseäven för hemvärnet och dess möjlighel att göra insatser. Dettiänsteställningssystem som infördes genom tiänsteställ-ningsreform börenligtmin mening i princip gälla även efter befälsordningsreformen. Vissajusteringar blir dock nödvändiga med hänsyn till att nuvarande fyra gruppbenämningarför yrkespersonal - gruppchefer, plutonsofficerare, kompaniofficerare och regementsofficerare- ulgår och ersätts av en enda benämning, nämligen yrkesofficerare. Inom ramenför tiänsleställ-ningssystemets principer medför också den nya befälsordningenvissa förändringar i fråga om den lägsta ijänstegraden för yrkespersonal och möjlighelernaför reservofficerare att nå högre tjänstegrad. Underde första tjänstgöringsåren kommer yrkesofficerarna att i krigsorganisationentas i anspråk för vissa särskilda befattningar på troppchefsnivån. Dessa föryrkesbefäl avsedda uppgifter på troppchefsnivån kräver en högre kompetens änsom förutsätts för andra befattningar på denna nivå. Genom utbildningen för uppgiftemai fredsorganisationen har yrkesofficeren dessutom fått en högre allmänbefälskompetens än värnpliktsbefälet på Prop.1977/78:24 58 Jag har därför funnit att den lägsta tiänstegraden för yrkesofficerenbör vara fänrik. Jaganseratlbefordran lill löjtnant, kapten och major liksom bör ske efterföreskriven väl vitsordad tiänstgöring och genomgången kompetensgivandeutbildning förden högre graden. Kompetensgivande utbildning blir i del nyasystemet för löjtnantsgraden allmänna kurs eller specialistkurs,för kaplensgraden högre kurs och för majorsgradenmilitärhögskolans allmänna kurs. Förurvalsbefordran till överstelöjtnant och högre tiänstegrader bör i huvudsaknuvarande regler gälla. Detta innebär all befordran skall ske när vederbörandevid särskild prövning har ansetts vara väl skickad alt i freds-ochkrigsorganisationen uppehålla för graden särskill angivna befattningar.Utnämning bör ske så att antalet yrkesofficerare i varje tiänstegrad stämmer överensmed det organisatoriska behovet. Vidtjänsteställningsreformen förutsattes att slulgraden för reservofficerarnaskulle vara kapten. Officerare som tillhörde väg- och valtenbyggnadskårenskulle dock liksom tidigare kunna bli majorer och även nå högre tiänstegrader.Bristen på regementsofficerare hade emellertid föranletl att vissareservofficerare var placerade som bataljonschefer eller i moisvarandebefattningar. Med anledning härav intogs i 28 § reservbefälskungörelsen (1972:464)för krigsmakten en bestämmelse som gjorde del möjligt att i vissa fall befordrareservofficer lill major och högre tjänstegrader. Enligl denna bestämmelse får,om det behövs med hänsyn till krigsorganisationens behov, den som genom militärulbildning och civil verksamhet är särskilt lämplig att uppehålla befattning påbalaljonschefsnivå eller högre nivå befordras till den tiänstegrad eller ijänsteklasssom svarar mot befattningen. Beslut om sådan befordran meddelas av regeringen eflerförslag av överbefälhavaren eller, enligt dennes bestämmande, försvarsgrenschefMed tillämpning av denna bestämmelse har ett förhållandevis litet anlalreservofficerare befordrats till majorer. Därvid har krävts all vederbörande förulomsärskild lämplighet att uppehålla befattning på bataljonschefsnivån också harviss ulbildning för att utöva sådant befäl. Han skall också förbefordran vara krigsplacerad i sådan befattning och med goda vitsord hafullgjort krigsförbandsövning i befattningen. Isamband med min redogörelse för utbildningen av reservofficerare inom den nyabefälsordningen harjag framhållit att särskill lämpade reservofficerare istörre omfattning än skall kunna vidareutbildas för att placeras i vissakrigsbefattningar på balaljonschefsnivån. Jag anser att den reservofficer sommed godkända vitsord har gått genom särskill anordnad utbildning till befattningpå bataljonschefsnivån och fullgjort författningsenlig tiänstgöring i denomfattning som kommer alt föreskrivas skall erhålla tiänstegraden major. Somjag har förordat i det föregående bör den lägsta tjänstegraden för yrkesofficerenvara fänrik. Jag har också angett att målel för den gmndläg- gandeyrkesutbildningen bör vara kompetens att i krigsorganisationen inneha befattningarför yrkesmän på troppchefsnivån. Detta innebär att vi i krigsorganisationenkommer att ha troppchefer med tiänstegraden fänrik. har det på grundav rådande vakansläge varit nödvändigt alt undantagsvis placerareservfanjunkare och vämpliktiga fanjunkare på befattningar ikrigsorganisationen som är hänförda till plulonchefsnivån. Jag vill betona attplaceringen av reservfanjunkare och värnpliktiga fanjunkare på befattningar pådenna nivå har berott på rådande vakansläge och alltså inle får anses ha varitett normalt förfaringssätt. Dessutom är sådana fanjunkare placerade påbefattningar på iroppchefsnivån som i det nya systemet kommer att hänföras tillplutonchefsnivån. 1 det nya systemet bör gälla att den som placeras påplutonchefsnivån skall ha gått genom föreskriven ulbildning för denna nivå. Mednu angivna förändringar kommer tiänslegraderna att t. v. utnyttjas enligtföljande tabell. Överste 1. gr Överste 1. gr 'Även officerare i VVK. 2Ej förutvarande yrkes- och reservofficerare. Dessa behåller tidigare innehavd 31flottan har reservofficer samma tjänstegradsbenämning som yrkesofficer. "*Vissa överstelöjtnanter (kommendörkaptener) tilldelas särskild tjänsteställningoch räknardärmed tjänsteställning före övriga. 7.7Övergång till en ny befälsordning Somjag har nämnt kan den nya befälsordningen börja införas under programplaneperioden1978/79-1982/83. Jag räknar därvid med att de Prop.1977/78:24 60 förstaansökningarna om antagning som yrkesbefälsaspirant i det nya systemet kan skeunder samt att den första omgången yrkesbefälsaspiranter går genom officershögskolanåren 1981-1983. 1samband med att den nya ordningen införs kommer det alt bli nödvändigt attreglera övergången till det nya systemet för del befäl och de befälsaspi-rantersom redan har påbörjat utbildning enligt dagens system. Vidare måsie del avorganisatoriska skäl betingade behovet av kompletterande utbildningfastställas. Dämtöver finns det en mängd andra frågor som måste övervägas ytterligare.Till ledning för del fortsatta arbetet vill jag anföra följande. Yrkesbefälsaspirantersom är rekryterade ur den årsklass vämpliktiga som påbörjar grundutbildningunder förutsätts kunna utbildas helt enligt det nya systemet. Aspirantersom har påbörjat utbildningen tidigare genomför utbildningen enligt nuvarandeordning med erforderiig anpassning till del nya systemet. Detta gäller även vidövergång till regementsofficersutbildning från plutonsomcersuibildning eller kompaniofficersutbildningefter genomgången kompaniofficersskola. Aspirantersom har påbörjat grundutbildning som värnpliktiga 1979 ochsom inle uppfyller behörighetskraven bör beredas lillfälle att inhämta föreskriven behörighet. De bör också beredas tillfälle att gå över lill den nya utbildningsgången. Plutonsofficerare som harfullgjort plutonsofficersutbildning enligl gällande ordning och harkvalificerat sig för kommendering lill kompaniofficersutbildning enliglnuvarande syslem bör beredas tillfälle att gå genom denna eller motsvarandeutbildning. 1980 intehar uppnått bör gå genom kompletteringsutbildning i den omfattning som behövs för att de skall få den kompetens som del nya systemet kräver. Kompaniofficeraresom har utexaminerats från kompaniofficersskola enligt nuvarande ordning skallberedas tillfälle att gå genom högre kurs. Kompaniofficeraresom har gått genom truppslagsskola (motsvarande) enligt nuvarande ordning ochuppnått högst och kvalificerat sig för vidareutbildning börberedas möjlighel till sådan kompletteringsutbildning som kvalificerar förinträde till allmänna kurs. 1 vissa fall kan med hänsyn lillde organisatoriska behoven detta ske även vid högre ålder. Regementsofficeraresom har utexaminerats från krigsskola enligt nuvarande ordning skall ienlighet med gällande villkor beredas lillfälle att gå genom krigshögskolanshögre kurs och allmänna kurs i del nya systemet. Tidpunktför tilldelning av nya tiänstegrader lill berörd personal i samband medövergången till ny befälsordning kan fastställas först sedan denna fråga ytterligarehar övervägts underdel fortsatta arbetet. Vad avser grunderna för tilldelningav nya tiänstegrader är min principiella inslällning följande. Prop.1977/78:24 61 Somjag har uttalat skall lägsta tiänstegrad för yrkesbefäl vara fänrik.Detta innebär all de nuvarande plulonsofficerarna vid övergång till det nyasystemet skall tilldelas denna tiänstegrad. Detta bör ta sin början i anslutningtill den första utexaminationen av officerare som har utbildats i det nyasystemet och genomföras i takt med erforderlig kompletteringsutbildning. Tjänstesiällningsbefordrantill löjtnant bör för plutonsofficerare från tidigare system i princip ske eftergenomgången kompetensgivande ulbildning för denna grad enligl det nyasystemet. Plutonsofficerare som är bör kunna tilldelaslöjtnants tiänstegrad utan sådan kompetensgivande utbildning. Densom har gått genom utbildning till kompaniofficer bör tilldelas löjtnantstjänstegrad och den som har gått genom truppslagsskola för regements- ellerkompaniofficer eller motsvarande utbildning bör tilldelas kaptens tiänstegrad. Fördem som i övergångsskedet är yrkesanställt gruppbefäl bör tiänsteslällningenliksom utbildningen efter hand anpassas till den nya ordningen. Somjagtidigare har nämnt har reservfanjunkare och värnpliktiga fanjunkare i viss utsträckningplacerats på befattningar i krigsorganisationen som är hänförda eller i del nyasystemet kommer att hänföras till plulonchefsnivån. Jag anser att del skallvara möjligt alt övergångsvis befordra sådan reservfanjunkare eller vämpliktigfanjunkare till fänrik utan all han i alla avseenden har gått genom föreskrivenutbildning under förutsättning att han är varakiigt krigsplacerad i befattningpå plulonchefsnivån och med tillfredsställande resultat har tjänstgjort isådan befallning under minsl en krigsförbandsövning. 7.8Kostnader för en ny befälsordning Utbildningenenligt den nya befälsordningen medför ökade kostnader. En mindre del avökningen kan hänföras lill den kompletterande utbildning som måste meddelasbefäl utbildat enligt den nuvarande befälsordningen. Överbefälhavaren harberäknat dessa merkostnader till närmare 10 milj. kr. Utbildningsgångenför befäl som nyrekryleras sedan den nya befälsordningen har trätt i kraftinnebär att antalet elevdagar ökar. Kostnadsuppskattningarna förutbildning av befäl i ett färdigt system är emellertid osäkra. Mycket beror påhur behovet av förläggningsplatser, utbildningslokaler, utbildningshjälpmedel m.m. kan tillgodoses inom ramen för nuvarande utbildningsorganisation. Dentidsplan som jag har föreslagit för genomförande av befälsordningen förutsätteratt utbildningsorganisationen byggs ut under innevarande programplaneperiod omorganisationen från början skall vara hell anpassad Prop.1977/78:24 62 lillden nya utbildningsgången med bl. a. väl samlade utbildningsenheter. Överbefälhavarenhar beräknat all en sådan utbyggnad kräver investeringar på omkring 150 milj. kr.,varav ca 120 milj. kr. Det ekonomiskautrymmet inom försvaret är dock begränsat. Jag anser det därför nödvändigl altinledningsvis begränsa investeringsbehovet främsl genom alt befintligamilitära anläggningar utnyttjas. Möjlighetema alt även använda tillgängliga civilaresurser bör enligt min mening undersökas ytterligare. I samband med att fredsorganisationenstruktureras oirr i relalivi slor omfattning under den närmaste tioårsperiodenbör det finnas möjligheler att på sikl åstadkomma mer samlade utbildningsenheter. Underalla förhållanden blir vissa investeringar ofrånkomliga. Jag bedömer emellertidalt dessa kan begränsas så att investeringsbehovet uppgår lill högst 100 milj. kr. Jagbedömer att de inskränkningar som måsle göras i den i och för sig önskvärdautbyggnadstakten inte i någon nämnvärd grad påverkar fömtsättningama för attgenomföra befälsordningen. Överbefälhavarenhar preliminärt uppskattat att utbildningskostnaderna ökar med omkring20 milj. kr. i förhållande till kostnaderna för nuvarandeutbildningssystem. En noggrann beräkning kan göras först när myndigheterna merai detalj har utformat utbildningssystemet vad gäller kursinnehåll, elevantal,lokaler, tekniska hjälpmedel m. m. samt kursernas förläggning lill olika utbildningsortereller fartygstyper m. m. Jagdelar uppfattningen att de åriiga utbildningskostnaderna kommer att öka iförhållande till nuvarande kostnader. Jag bedömer dock att det bör vara möjligtatt begränsa den av överbefälhavaren beräknade kostnadsökningen. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslårriksdagen attgodkänna de riktlinjer för en ny befälsordning för det militära försvaret somjag har förordat i det föregående. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att aniaga det förslag som föredraganden har laglfram. Prop.1977/78:24 63 Nuvarandeordning i fråga om befälspersonalen inom försvarsmakten Inomförsvarsmaktens krigsorganisation fullgör värnpliktsbefäl och reservbefölmellan 90 och 95 ?f) av befälsuppgifterna. Inslaget av yrkesanställdbefälspersonal är alltså totalt sett myckel begränsat. Inom flottan och flygvapnetär andelen yrkesbefäl relativt sett större än inoni andra delar av försvarsmakten. Principernaför nu gällande befälsordning inom armén beslutades av (prop.1960:109, SU 1960:113, rskr 1960:290). Beslutet avsåg dock inle civilmilitärteknisk personal. Marinens och flygvapnets befälssystem är f n. ulformadeefter mönster som liknar arméns syslem. Inomsamtliga försvarsgrenar omfatiar värnpliktsbefälet följande gmpper: o värnpliktsofficerare/plutonsbefäloch o värnpliklsofficerare/kompanibefäl. oreservofficerare/plulonsbeföl och oreservofficerare/kompanibefäl och högre. Detyrkesanställda militära befälet utgörs av grupperna regementsofficerare,kompaniofficerare, plutonsofficerare och gmppchefer. Motsvarande indelninggäller även för den civilmilitära personalen, varvid dock befälsgrupperna har annoriundabenämningar. Sålunda kallas t. ex. civilmilitär personal i teknisk tiänstingenjörs-, mastar- och teknikerpersonal. Inom marinen har kompani- ochplutonsofficerare i teknisk tjänst militär slällning. Befälsuppgifternainom försvarsmaktens krigsorganisation är bl.