prop · G103156 · 1977-12-31 00:00:00 — Tanken varatt själva prövningen av passärendena skulle ankomma på de lokalapolismyndigheterna men alt RPS:s dataanläggning skulle slå tUlpolismyndigheternas förfogande för passulskriflen. Dennametod för passulskrift föratsätter all samtliga passansökningar sänds frånlokal polismyndighet till RPS, där de måste stansas och dala-behandlas innanutskrift i datorn kan ske. De utskrivna passidoma skulle därefter få sändastill sedeltryckeri för inbindning i en passbok för att sedan lillslällaspolismyndigheten på utlämningsorlen. har emellertidsedan den 1 juni 1976 samtiiga poUsdistrikt i landet direktförbindelse viaterminal (on-line) med det centrala passre-gistrel och det s. k. person- och belastningsregisler(PBR) som förs hos RPS. Passhinderslagningen kommer därför i regel all kunnaske redan hos polismyndigheten på inlämningssläUel. Vid utskrift avpass kommer alltså passet i flertalet fall alt kunna färdigställas och lämnasut i samband med ansökningen. Det är redan av detla skäl tveksamt om man börÖvergå till ett system som bygger på datamåskinell passulskrift. Den möjlighettill förbättrad service för allmänheten som ligger i alt passet normalt kanskrivas ut medan sökanden väntar skulle nämligen då gå förlorad. Härtill kommer ocksåytterligare skäl som talar mot alt man övergår till datamåskinell passulskrifti samband med att ansvaret för passärendena förs över tUl de lokalapolismyndigheterna. Sålunda tyder de kostnadsberäkningar som har utförts iärendet (se vidare avsnilt 10) på att maskinell utskrift skulleställa sig dyrbarare än utskrift för hand. Vidare är handläggningsmomenten medstansning och inbindning känsliga för ökningar i volymerna och kan därför lättbli flaskhalsar 1977/78:156 131 Erfarenhetsmässigt är det känt att volymerna av passärendenvarierar starkt meUan olika årstider och det kan uppstå svårigheter att i ettsystem med maskineU utskrift året rant hålla en arbetskapacitet som motsvarar volymemaunder högsäsong. Motden bakgrand som har angetts förordas ingen övergång till datamaskinenpassutskrift i detta sammanhang. Vad gäller förfarandet i övrigt i passärendenkan följande framhåUas. Ansökanom pass bör som vara åtföljd av fotografier och de personhandlingar sombehövs. Sedan handläggande tjänsteman har kontrollerat identiteten ochmedborgarskapet samt kompletterat formuläret med signalementsuppgifter m. m.,sker registerslagning via terminal för kontroll av om det föreliggeromständighet som kan medföra passhinder. Samtliga de omständigheter som enligtföreliggande förslag därvid kan komma i fråga registreras redan f. n. ellerkommer att kunna registreras i centralt polisregister och något särskilt passhinderregisterbehöver därför inle byggas upp. Endast en fråga via terminal behöver framställas,och svaret på frågan kommer att hämtas från nu befintUga register, dvs. detcentrala passregistret (för kontroll av att sökanden inte innehar gällandepass), PBR och registret över efterlysta personer. Registerslagningen kan skepå . Om ingen omständighet som kan medföra passhinder föreligger vilket är förhållandet i det helt övervägande antalet fall kan passetomedelbart färdigställas och lämnas till sökanden efter kontroll av dennesunderskrift. Omdet vid registerslagningen framkommer uppgift om förhållande som kan medförapasshinder, beställer polismyndigheten utdrag av det eller de register som haraktualiserat uppgiften. Det fortsatta förfarandet blir beroende på vadregistret innehåUer. Om det t. ex. visar sig att sökanden undergår kriminalvård bortsett från kortare fängelsestraff skall polismyndigheten som förat harsagts remittera ansökningen lill styresmannen för anstalten ellerskyddskonsulenten för prövning av frågan om passtiUstånd. Vägras sådanttillstånd genom beslut som vinner laga kraft, skall ansökan avslås. Ett annatfall kan vara alt sökanden har dömts till frihetsberövande påföljd som inte harbörjat verkställas. Om det inte rör sig endast om ett kortvarigt frihetsstraff,bör poUsmyndigheten la kontakt med sökanden för att ta reda på resans ändamåloch i tveksamma fall begära yttrande från åklagaren. Närdet gäller återkallelse av pass och Uknande åtgärder har förslaget till passlagutformats på det sättet att polismyndigheten inte behöver självmant bevaka eventoelltinträde av återkallelsegrandande omständighet. Ett återkallelseärendeinitieras hos polismyndigheten av annan myndighet, t. ex. åklagare,övervakningsnämnd eUer utskrivningsnämnd. Ifråga om det formeUa förfarandet bör de aUmänna principema i förvaltningslagenvara tiUämpliga. Om det framkommer omständighet som kan medföra avslag påpassansökan, bör i överensstämmelse med 1977/78:156 132 15§ nämnda lag avslagsbeslut i regel meddelas först sedan sökanden harunderrättats om vad som har tillförts ärendet och tUlfåUe har beretts honomatt yttra sig. Detsamma bör gäUa när polismyndighet tar upp fråga om återkallelse.Undantag från principen om kommunikation gäller för fall då åtgärdema äruppenbart obehövliga, då det kan befaras att genomförandet av beslutet iärendet skulle avsevärt försvåras samt då ärendets avgörande ej kan uppskjutas(15 § första stycket, 1, 3 och 4 förvaltningslagen). utom rUcet medför den föreslagna nyordningen inte några ändradeprinciper för förfarandet. Passhinderandersökningen bör som ske genomförfrågan hos RPS via telex eller telegram eller per post. 9 KoUektivpass, provisoriskt pass och extra pass Kollektivpassfår enligt såväl PK som UP utfärdas när gemensam resa under särskildreseledning anordnas för minst tio personer, reseledaren oräknad (18 § PK och3 § tredje stycket UP). Som fömtsättningar gäller vidare enUgt PK att resedeltagamaföretar resan antingen som medlemmar i viss förening och i syfte att bedriva stodierinom det eller de verksamhetsområden som anges i föreningens stadgar eller föratt utöva konstnärlig verksamhet, sport eUer gymnastik. Vidare får kollektivpassutfärdas för skolungdom och studerande. Enligt de tiUämp-ningsföreskrifter som gäUerför utrikesförvaltningen får kollektivpass under samma fömtsättningar utfärdasav passmyndighet utom riket, liksom också för fartygsbesättoingar eller gmpperav sjömän som tUl- eUer frånträder sina anställningar. Närdet gäller kollektivpass tiUämpas ett förenklat ansökningsförfarande. Deträcker med att reseledaren själv instäUer sig personligen och skriver under enansökan på tro och heder. Han skall vidare visa upp sitt eget pass samt enlista över resedeltagama och deras personuppgifter. I och för sig gäller sammapasshinder vid utfärdande av koUektivpass som när det är fråga om vanligtpass. Någon passhinderandersök-ning behöver emellertid inte göras.Kollektivpass får utfärdas . Provisorisktpass kan f. n. utfärdas bara av passmyndighet utom riket. Sådant pass fårutfärdas i fall då sökandens svenska medborgarskap ej är styrkt eller detannars föreligger särskilda skäl (3 § andra stycket UP). Passet får inte geslängre gUtighetstid än (4 § första stycket UP). Det får återkallasnär enUgt passmyndighetens bedömande de skäl som har föranlett dess utfärdandeinte längre föreligger (10 § första stycket g UP). 1977/78:156 133 passanvisningar är provisoriskt pass huvudsakligenavsett att utfärdas a) för den som har förlorat tidigare pass (förstört,tappat, stulet etc.) och som behöver pass för hemresa eUer för fortsalt resa,b) för den, vars pass tUlfåUigt kommit ur hans besittoing (glömt på annan ortetc.) och som behöver pass för resa som inte kan uppskjutas utan olägenhet samtc) för den som kan förete tidigare pass men inte den dokumentation i övrigt somfordras för erhåUande av vanligt pass, och som behöver pass för resa som intekan uppskjutas utan olägenhet. Ifråga om provisoriskt pass för den vars svenska medborgarskap inte är styrktgäller enligt passanvisningaraa att, om det svenska medborgarskapet är ovisstoch skriftväxling etc. behövs för att fastställa det, provisoriskt pass fårutfärdas för resa som inte kan uppskjutas utan olägenhet. Provisoriskt passfår enligt anvisningarna vidare utfärdas för den som förlorat svensktmedborgarskap utan att ha förvärvat annat medborgarskap och som behöver enlegitimationshandling eUer pass för resa, om sådan handling inte kan erhåUasfrån annat håU (t. ex. hemvändande emigrant eUer utomlands född person somförlorat sitt svenska medborgarskap ). Uppståri annat fall än som har nämnts fråga om utfärdande av provisoriskt pass förden som saknar svenskt medborgarskap skaU enligt passanvisningarna frågan tmderstäUasUD (t. ex. beträffande utiändsk medborgare som förlorat svenskt främlingspassoch önskar resa tiUbaka till ). I sådana situationer har chefen för att tillåta utfärdande av pass med stöd av 14 § andra meningen UP,där det föreskrivs att denne för särskUda fall eller förhållanden får medgeavvikelser från bestämmelsema i UP. Extrapass får utfärdas både inom och utom riket. Möjligheten att erhålla extra passhar tUlkommit genom Kungl. Extra pass får när särskUdaskäl föreligger utfärdas för den som redan har ordinarie pass. Sådana särskUdaskäl kan vara att passinnehavaren skall resa i länder mellan vilka det rådersådana poUtiska förhåUanden som gör det omöjligt att resa in i ett av ländemapå ordinarie pass som har använts för resa i ett annat av ländema. Ett annatexempel är att en person i intemationell verksamhet med utlandsresamåste ha ordinarie pass inlämnat hos utländsk myndighet för visering ellerbevis om uppehåUstiUstånd avseende annan resa. Extra pass får i regel utfärdasför högst . Ifråga om föratsättningama för att erhåUa kollektivpass och extra pass föreslåsingen ändring i sak i förhållande tUl vad som gäUer f. n. Även vad avser fömtsättningamaför utfärdande av provisoriskt pass ut- 1977/78:156 134 omlandsföreslås att nuvarande ordning behåUs sakligt sett oförändrad. Provisorisktpass kan nu utfärdas bara av passmyndighet utom riket. ÅtskiUiga skäl talar föratt man i den nya passlagen bör öppna en möjlighet att utfärda provisorisktpass också inom , överförandet av passärendena till polismyndigheternakommer visserUgen för normalfallen alt innebära en väsentligt förkortadväntetid för passökandena, och som regel kommer pass att kunna utfärdas redanvid ansökningstillfället. Erfarenheten visar emellertid alt det tämUgen ofta särskUt i samband med passkontroll förekommer situationer då en möjUghet attäven inom utfärda provisoriskt pass skulle vara av värde. Resenärenspass kan exempelvis ha kommit bort eller i resbrådskan glömts kvar i bostaden.Det har också förekommit att resehandlingar stuUts på avreseplatsen. I sådanafall bör poUsmyndighet ha möjlighet att utfärda provisoriskt pass. Utfärdandeav provisoriskt pass bör föregås av samma passhinderkontroll som när det gällervanUgt pass. Provisoriskt pass bör inle få ges längre gUtighetstid än sexmånader. Närdet gäller den författoingsmässiga regleringen i fråga om kollektivpass,provisoriskt pass och extra pass bör detaljföreskrifter meddelas iadministrativ ordning. I lagen bör endast anges de gmndläggande fömtsättningamaför utfärdande av sådana pass. Dennuvarande möjligheten för chefen för alt i specieUa faU tiU-låta utfärdandeav provisoriskt pass för utländsk medborgare bör behållas. Det gäUer här t.ex. utlänning som har förlorat svenskt främUngs-pass och önskar återvända tiUSverige. a. med hänsyn härtill bör passlagen öppna möjlighet för regeringeneller chefen för att medge avvikelse från bestämmelse i passlagen när det påkaUasav särskilda förhållanden (jfr 14 § andra meningen UP). 10 Kostnader och rationaliseringsvinster Kostnademaför passhanteringen efter övergången tiU ett nytt system i förhåUande tUl denuvarande kostaaderna har på uppdrag av samarbetsorganet (Ju 1968: 59) förrättsväsendets informationssystem () beräknats av RPS. Beräkningama ärredovisade i två rapporter resp. vilkafogas som bilagor tiU deima promemoria (bilaga 1 och 2). Irapporterna konstateras alt det för beräknmg av kostaader och rationaliseringsvinsterkrävs en bedömning av antalet passärenden . Det föreligger emellertid av skUdaorsaker stora vanskligheter att göra en sådan bedömning. I rapportema hardärför kostnaderna beräknats enligt två olika alternativ. EnUgt det ena är antaletpassansöknmgar 300 000 och enligt det andra 700 000. Det kan anmärkasatt antalet an- 'Bilagorna har uteslutits här. 1977/78:156 135 sökningarår 1975 var drygt 690 000 och ca 540 000. Med hänsyn bl. a. tiU att gUtighetstidenför pass för sökande förlängdes från fem till med verkan fr.o. m. den 1 aprU 1971, räknar man i rapportema med en ytterUgare minskning avantalet ansökningar . bedömsantalet öka på nytt till ca 600 000800 000 . I rapportema framhålls dockatt dessa antaganden är osäkra. Kostnadernaför passhanteringen enligt nuvarande system (länsstyrelseprövning med remisstill lokal polismyndighet) beräknas enligt följande tabell (tabell 1). Kostnaderna för passhanteringen enligt nuvarande system (jfr bilaga1) Moment Kostnad Antal passansökningar kr 300000 700 000 Mottagningsställe 7,50/pass Polismyndighetsyttrande 3,81/pass 6,10/pass Utlämningsställe 2,35/pass 3,37/pass Blankettkostnader 5,65/pass Systemunderhåll 65500/år Fördet system som förordas i denna promemoria (polismyndighets-prövning medmanuell utskrift) har kostnadema beräknats enligt följande (tabell 2). Kostnaderna för passhanteringen enligt det föreslagna systemet (jfrbilaga 2 alternativ 2) Anlal passansökningar 300 000 700 000 Kostnad per pass: 8,94/pass 1,34/pass 5,16/pass 3,37/pass 5,65/pass 65 500/år 2 682 000 402 000 1 548 000 1011000 1 695 000 66 000 Förutomden förbättrade service som ligger i de minskade väntetiderna för allmänhetenskulle alltså rationaliseringsvinstema kunna beräknas tUl per pass eUerca 1,4 milj. kr vid 300 000 passansökningar och per passeller ca 3,3 mUj. 1917 f 78:156 136 Den ökade arbetsbelastiungen för polisväsendetberäknas motsvara 10 årsarbetskrafter vid 300 000 ansökningar och 25årsarbetskrafter vid 700 000 ansökningar . Häremot svarar en minskadarbetsbelastning för länsstyrelsema med 25 resp. 58 årsarbetskrafter. Dessutomkonstateras i sammanhanget att det finns möjlighet att slopa kravet på att passökandeskall förete personbevis, om ett samordnat person- och adressuppdateringsregister(SPAR) inrättas. Detta skulle medföra en starkt minskad belastning för folkbokföringsmyndig-hetema. Vidarehar RPS beräknat kostnaderna för ett alternativ där passprövningen överflyttastUl poUsväsendet och utskriften av pass sker maskinellt. Beräknmgen redovisasi tabell 3. Av tabellen framgår att kostnaderna per pass därvid beräknas bUnågot högre än i det här föreslagna systemet. Kostnaderna för passhanteringen vid polismyndighetsprövning och maskineUpassutskrift (jfr bilaga 1) Antal passansökningar 300000 700000 n,22/pass 11,17/pass 3,76/pass 0,30/pass 261 000/år MottagningsställeCentrala passregistret Utiämningsställe Blankettkostnader Systemkostnader' Kostnadper pass: 27,32 26,82 Slutligenhar ytterligare ett alternativ för passhanteringen kostnadsberäknats. Enligtdetta skidle passprövningen t. v. ligga kvar hos länsstyrelsema och de sexpolismyndigheter som är passmyndigheter. Passansökan skulle emellertidalltid göras hos polismyndighet. Det konstateras att delta alternativ medfören omfördelning av arbetskraftsbehovet men inga rationaliseringsvinster ochinte heUer någon förkortad expeditionstid (jfr bilaga 2 altemativ 1). övergångentUl ett nytt system för passärenden måste föregås av visst ytterligare datateknisktutvecklingsarbete. Det bör därvid anförtros åt att utarbeta ett definitivtsystemförslag. Vidare förutsätter överförandet av passärendena tiUpolisväsendet att huvudmannaskapet för Frop.1977/78:156 137 denpersonal som arbetar med beredningen av dessa ärenden vid länsstyrelserna iStockholm, och förs över till resp. polisstyrelse. Självfalletmåste ett genomförande av förslaget föregås av förhandlingar med de berörda personalorganisationema.En utgångspunkt är slutligen att en ny passlag inte bör träda i kraft vidhalvårsskifte. Eftersom flertalet passansökningar görs under vår och sommarkan nämligen störningar i handläggningen lätt uppkomma, om reformen genomförsunder högsommaren. Från de nu angivna synpunktema torde tidigast möjliga ikraftträdandedatomvara . ' Avsnittet har uteslutits här. Sammanställning av remissyttrandena, upprättad inomjustitiedepartementet 1977/78:156 141 Promemorianhar vid remissbehandlingen fått ett i stort sett gynnsamt mottagande. Flertaletremissinstanser har i huvudsak tiUstyrkt förslagen. De i promemorian förordade aUmännaprincipema för en ny reglering lämnas utan erinran av det stora flertaletremissinstanser. Praktiskt taget alla remissinstanser tillstyrker ocksåförslaget att flytta över passmyndlg-helsfunktionen från länsstyrelserna tiU delokala poUsmyndighetema. Vad beträffar utformningen av bestämmelsema ompasshinder och grander för återkallelse av pass, understryks från åtskUliga håUatt promemorians förslag innefattar en klarare och mera ändamålsenligreglering än de nuvarande föreskrifterna och att ett genomförande av förslagetskulle vara ägnat alt undanröja vissa olägenheter som har visat sig varaförenade med nuvarande ordning. Fråganvilken räckvidd en ny lagstiftning på området bör ha diskuteras av hovrättenöver och . EnUgt hovrätten skulle det vara en naturligutgångspunkt för en ny reglering att låta denna få formen av en samladlagstiftning avseende svensk medborgares rätt att resa utomlands. I en sådan lagsliflningskulle då kunna tas upp alla de begränsningar som föreligger för svenskamedborgare att lämna landet. Enligt hovrättens uppfattning hade det varitönskvärt om man försökt att komma förbi de i promemorian påpekade svårigheternaoch trots allt åstadkomma en lag som bestämmer rätten att resa utomlands.Hovrätten finner det nämligen svårbegripUgt att den föreslagna lagen bestämmerrätten att resa utomlands indirekt genom skyldigheten att inneha pass. Enligthovrätten skulle lagen bli mera överskådUg och lättare att tillägna sig, omden i ett första kapitel behandlade reella inskränkningar i rätten att resa utur riket. I ett senare kapitel kunde lämnas regler om pass, varvid passet inteborde betraktas som en självständig bärare av rätten att resa utan endast somett medel tUl dess förverkligande. Hovrätten instämmer emeUertid ipromemorians uppfattning att en ny lag bör som en gmndläggande princip slå fastatt varje svensk medborgare har rätt att erhålla och behåUa pass när inte annatföljer av uttryckliga bestämmelser i lagen. De begränsningar i räiten att erhåUapass som föreslås i promemorian uppfyller enligt hovrättens mening i huvudsakde krav som bör ställas med avseende på sådana bestämmelser. Tillde remissinstanser som helt eUer i allt väsentligt tiUstyrker förslaget hörrikspolisstyrelsen, , kriminalvårdsnämnden,överbefälhavaren, statskontoret, , länsstyrelserna iUppsala, , , och , TCO,länspolischefsföreningen och flertalet polisstyrelser. 1977/78:156 142 Somnyss har angetts tillstyrker praktiskt taget alla remissinstanser förslaget atti överensstämmelse med principbeslut lokal polismyndighetgörs till passmyndighet inom riket. Rikspolisstyrelsenerinrar om att styrelsen föreslog att handläggningen avpassärenden skulle överföras till polismyndigheterna. Styelsen anser att denföreslagna reformen utan tvekan innebär en betydande decentralisering och förenklmgav passärendenas handläggning. finner det därför angelägetatt reformen genomförs i samband med den nya passlagens tillkomst.Statskontoret anser att ett genomförande av förslaget bör möjUggöra förenkladoch förkortad handläggning av passärenden. Statskontoret framhåller alt passhinderunder-undersökningredan i dag åligger polismyndighet. Sådan myndighet bör därför få kompelensäven att fatta beslut i dessa ärenden. Även anser attöverförandet av passärenden från länsstyrelsema lill polismyndigheterna medförbetydande fördelar, bl. a. genom all poUsen härvid kan använda sin terminalutrastningför att få tillgång tiU behövliga uppgifter. Dessutom kan allmänheten få sinapassärenden behandlade hos 118 polismyndigheter i landet i stället för vid 23länsstyrelser som f. n. Detta medför fördelar såväl arbetsmässigt som framförallt i servicehänseende. Länsstyrelseni anser förslaget rationellt och ändamålsenligt, särskiltmed hänsyn till att polisen redan nu företar den utredning ochregisterkontroll som erfordras för att utröna eventuella passhinder. Dentekniska utrastningen hos polisväsendet möjUggör en effektiv kontroll, som iinte obetydlig utsträckning kommer att förenkla handläggningsrutinerna.Länsstyrelsen har därför ingen erinran mot att förslaget genomförs. Förslaget tiUstyrksockså av länsstyrelserna i , , och Skaraborgslän, medan i län under hänvisning till 1972 årsprincipbeslut inte finner anledning all gå in på frågan. Polisstyrelseni distrikt, som tUlhör de polismyndigheter som redan nu ärpassmyndigheter, anser det vara till stor fördel för de passsökande att samtiigapolismyndigheter får möjlighet att utfärda pass. Del torde inte heller blialltför betungande för polismyndigheterna att helt överta handläggningen. För poUsmyndighetemai de mest befolkningsrika polisdistrikten anser poUsstyrelsen dock en visspersonalökning vara ofrånkomlig. Polisstyrelsen i distrikt, somockså har en mångårig erfarenhet som passmyndighet, säger sig inte ha erfaritnågra nackdelar härmed. Däremot har framkommit väsentliga fördelar, framförallt i form av god service för allmänheten. Även övriga hörda polisstyrelserställer sig positiva till förslaget. Från flera håll framhåUs dock alt reformenfömtsätter personalförstärkningar hos polisen samt att den 1977/78:156 143 ipromemorian uttalade uppfattningen att genom reformen pass normalt skall kunnalämnas ut tUl sökanden redan i samband med ansökningen inte är realistisk. Isistnämnda del redovisas yttrandena närmare i avsnht 6 och 8. Inteheller hovrätten över och har något att erinra mot förslaget altlokal poUsmyndighet görs tUl passmyndighet inom riket. En sådan överflyttningförefaller hovrätten naturlig inte minst mot bakgrund av att det i passärendenalltid måste göras en utredning om humvida passhinder föreligger och att poUsmyndighetdärför under aUa förhållanden måste kopplas in i ärendena. Hovrätten betonar emeUertidatt prövningen av dessa ärenden inle i första hand är en polislär uppgift utanen administrativ sådan. Det är därför angeläget att den ifrågasattaöverflyttningen inte leder tiU att den polisiära personalen betungas medadministrativa åligganden tUl men för det egentliga polisarbetet. Hovrättenanser lämpligt att den personal vid länsstyrelsema som arbetar medpassärenden i möjUgaste mån utnyttjas även i fortsättningen genom att de iden utsträckning de så önskar flyttas över till polismyndigheterna. RA, somockså tUlstyrker förslaget, förutsätter att handläggningen av rutinfaUen läggspå civilanställd personal och att den inte kommer att inkräkta på poUsensegentliga arbetsuppgifter. FöreningensSveriges polischefer anser att ett överförande av passmyndighetens åliggandentill polisstyrelsema knappast är förbundet med några direkta fördelar för denegentliga polisverksamheten. från allmänhetens synpunkt torde det dockvara fördelaktigt om polisstyrelserna med sin geografiskt sett bredarespridning handlägger passärendena. Mot bakgmnd härav har föreningen intet alterinra mot förslaget i denna del. Föreningen understryker dock vikten av alten överföring sker först då alla praktiska frågor i detta sammanhang är heltlösta. Endasten remissinstans, i , avstyrker förslaget. Länsstyrelsenerinrar om alt principbeslut gick ut på att ett ADB-system förhandläggningen av passärendena skuUe införas, vilket avsågs få till följd altinte bara preliminär passhindersprövning utan också utskrift av pass skuUekunna ske på maskinell väg. Mot bakgmnd av att det i promemorian inte förordasnågon övergång tiU datamåskinell passutskrift menar alt gmndemaför principbeslut delvis är ändrade och att nya fömtsättningar fåranses föreUgga när man skall bestämma vem som skall vara passmyndighet.