prop · G10376 · 1977-12-31 00:00:00 — Ettstort antal instanser framhåller, som redovisas i avsnitt 6,6,4, attbyggnadsnämnderna inte kan genomföra besiktningarna med nuvarande personellaresurser, I samma avsnitl redovisas också remissinstansernas synpunkter på detantal besiktningsmän som erfordras för all genomföra den föreslagna besiktningen.Vidare redovisas där förslag om förstärkning av den kommunalabesiktningsorganisationen med hjälp av personal från bostadsförelag ochkonsultfirmor etc. Riksrevisionsverkel framhåller att den personal mederforderlig utbildning som kan finnas i kommunala förvallningar ochbostadsföretag torde vara fullt sysselsatt med genomförande av energibesparandeåtgärder och att, om denna personal dras in i besiklningsverksamhet, ettmotsvarande antal nya tekniker torde behövas. SKIF och anföratt en avsevärd del av dagens resurser i fråga om besiktningspersonalåterfinnes i existerande konsultföretag. Uppbyggnad av en kommunalbesiktningsorganisation skulle därför ej kunna ske ulan allvarliga störningar ide verksamma konsultföretagen. Föreningarna anser därför att konsultföretagensinsatser i existerande form i första hand skall uinyttjas förbesiklningsverksamhelen. framhålleratt rekrytering av tilltänkta besiktningsmän inte bör ske från förbundetsområde. Detta skulle enligt förbundet skapa ytteriigare problem på den redanmycket trånga sektorn av VVS-tekniker. Förbundel beklagar alt deframställningar som förbundet byggnadsarbetareförbundet gjortom teknikerutbildningen inom VVS-branschen inle fött gehör, Byggnadsslyrelsenanför att tillgången på kompetenta besiktningsmän enligt byggnadsstyrelsenserfarenhet är mycket begränsad och alt även om man startarutbildning för besiktningsmän torde en obligalorisk besiklning medföra riskerför all såväl utbildningen som besiktningarna drivs fram i sådan takt attbesparingsresultatet blir lidande. Prop.1977/78:76 177 Byggnadsslyrelsengör den överslagsberäkningen att om av den aktivabyggnadsarbetarkåren skutte ägna sig åt enbart tilläggsisolering av befintligafastigheter skulle det la att fl arbetena utförda och påpekar attdetta flr anses vara i detta sammanhang. Styrelsen anför attgrundligare bedömningar erfordras av såväl arbetskrafts- sommaterialresurserna. Attinstattalionssektorn är ett område där arbetskraftbristen är speciellt påtagligframhålles av bl. Sjukvårdensplanerings- och rationaliseringsinslitut och . framhåller att det föreligger en betydande bristpå rörmontörer och att ett snabbt genomförande av åtgärdsprogrammet skulle ledatitt allvariiga balansrubbningar på denna del av arbetsmarknaden. BFRframhåller att endast ett fåtal personer i landet kan förmodas besittaerforderlig kompetens för inreglering och injustering av värme- ochventilationsantäggningar. å sin sida anser att varken produktions-eller montagekapacitet kommer att bli något större problem under förutsättningatt de förestagna åtgärderna genomförs av minst 10 år.Rörledningsfirmornas arbetsgivareförbund föreslår att en gemensam arbetsgrupptillsättes med representanter för arbetsmarknadsmyndigheterna och de berördaparterna på arbetsgivare- och arbetstagarsidan med uppgift att bedöma vilketytterligare behov av rörmontörer som följer av förslagens genomförande.Förbundel föreslår liksom och Byggnadsarbetareförbundetatt möjligheterna att använda kvinnlig arbetskraft tillvaratas.Arbetsmarknadsstyrelsen konstaterar att för de åtgärder som ingår i andrasteget kommer i första hand yrkesgrupper inom VVS-instaltations- ochserviceområdet att efterfrågas. Enligt styrelsen räcker nuvarandeyrkesarbetarkår inle lill för en snabb insals av denna omfattning. Särskildautbildningsinsatser och en noggrann planering erfordras därför för denna det avåtgärdsprogrammet. Detav planverket föreslagna tredje steget kommer enligt arbetsmarknadsstyrelsensbedömning huvudsakligen att sysselsätta träarbetare. Dessa utgör enbristgmpp inom byggnadssektorn. En kraftig stegring av efterfrågan påträarbetare skulle därför allvariigt påverka möjlighelerna att fullfölja normalnyproduktion. Styrelsen bedömer mot denna bakgrund ett snabbt uppkommande behovav träarbetare för väggisolering och ombyggnadsarbeten som är svårt atttillgodose. Även för denna sektor krävs sålunda utbildningsinsatser ochnoggrann planering. Industrigruppen för lätt byggeri anseratt viss knapphet påkunnig yrkesarbetskraft kan förväntas men framför allt materialindustrin ärberedd att göra insalser i avsikt att få fram komponenter som underiättar ochbegränsar arbetet på byggnadsplatserna. påpekar atttiltäggsisolering av vindar är en åtgärd som nästan vem som helst kan utföra. 12 1977/78. Prop.1977/78:76 178 Kommunstyrelseni anför att brist på material och arbetskraft och därmed följandeprishöjningar kunde iakttas redan i samband med att de nya energibestämmetsernai Svensk Byggnorm trädde i kraft , Avbehandlingen i föregående avsnitt av arbetskraftsfrågorna framgår att oavsettom statsmakterna fattar beslut om någon obligatorisk besiktningsverksamhetetter ej är en betydande utbildningsverksamhet nödvändig om något meraomfattande åtgärdsprogram skall kunna genomföras. Kommunförbundetoch flera kommuner anser att en person med teknisk gmndutbildning, praktiskerfarenhet och viss vidareutbildning klarar inspek-tionsuppgifler i flertaletbyggnader bl. a. alla småhus. Krav på viss grundutbildning behöver inteställas i detta fall. För större hus med mera komplicerade uppvärmnings- ochventitationssystem fordrar sakkunskap som i varje fall de mindre kommunernainte kan skaffa genom egen personal. Även andra instanser påpekar attåtminsione i mera komplicerade fall erfordras personat med olika bakgmnd ochlång utbildning. 1 allmänhet poängteras specielll ulbildning på VVS-sidan,understryker behovet av kulturminnesexpertis.Fastighetskontoret I anser att för personal med lämplig bakgrunderfordras en utbildning av 2 ä för de flesta typer avinspektionsverksamheter, SKIF och , som förutsätter attkonsulter m, fl. kan tiänslgöra som besiktningsmän, anför att utbildningen förbesiktningsmän bör vara tillgänglig för såväl offentligt som enskilt anställdpersonal. understryker vikten av att man vid planering av den irapporten föreslagna utbildningen noga beaktar behovet av sakkunnig personalockså för andra kontroll- och besiktningsuppgifter än den i rapportenaktualiserade, såsom kontroll- och besiklningsverksamhet avseende nyproduktionav småhus. Flera instanser ifrågasätter om erforderiigt antal besiktningsmänskatt kunna rekryteras. Sektionen för maskinteknik vid KTH finner dock altrekrytering och ulbildning av inspektörer/rådgivare genom en medveten satsningbör kunna ulföras inom det i utredningsdirektiven angivna tidsperspektiveteller kanske till och med på halva . Tekniker,byggnadsarbetare och montörer för åtgärder Sjukvårdensplanerings- och rationaliseringsinstllut saml och att utbildningsinsatser för dem som skall utföra åtgärderna är minstlika viktiga som utbildning av inspektörer. Prop.1977/78:76 179 riksjörbundpåpekar alt tillgång till fackkunnig personal är en absolut förutsättning förgenomförandet av föreslagna åtgärderna. Det är därför nödvändigt att åigärdervidtas för all möjliggöra grundutbildning och fortbildning av erforderligpersonal. Mångainstanser framhåller, som redovisats i avsnitt i 6.6.5, att det sätt på vilketdrift och underhåll av byggnader sköts är av minst lika stor betydelse frånenergihushållningssynpunkt som många av de i åtgärdsprogrammet upptagnahuvudpunkterna och att en förbättrad energihushållning inom detta område kanåstadkommas utan andra kostnader än en omfattande utbildnings- ochkursverksamhet för driftspersonalen. med stöd avflera andra instanser anför att all personal som arbetar inom flerbosladshusbör ha en ordentlig utbildning för delta. BFR,seklionenför maskinteknik vid KTH och Rörledningsfirmornas arbetsgivareförbundframhåller alt förutsättningarna inom instaltationsområdel är specielltogynnsamma eftersom den VVS-tekniska gmndutbildningen genom statsmakternastidigare beslut i stort selt upphörl. Återuppbyggnad av utbildningsresursernaför tekniker krävs sålunda både på gymnasienivå och på högskolenivå, BFRframhåller att en bred kompetensuppbyggnad därför måste ta lång lid i anspråk,framhåller att utbildningstiden fören yrkesarbetare i branschen är . i framhålleratt tillgången på sakkunniga inom området är begränsad och SIB och föreslår att det påbörjas en utbildning av lärare för denfonsatta utbildningsverksamheten. påpekar behovet avutbildning och förordar försöksverksamhet i något eller några län. BFR påpekarvidare att den utbildning av driftspersonal som utrett intekan få någon avsevärd verkan , BFR sammanfattar läget inom utbildningsområdetmed att påpeka att den plan för omfattning och genomförande av ulbildning somplanverket förklarar sig berett att medverka till är av central betydelse vidgenomförandet av ålgärdsförslaget. Åtskilligainstitutioner, branschorganisationer m, m, framhåller att de är beredda attmedverka i olika lyper av utbildnings- och informationsverksamheter. Sådanasynpunkter framförs bl, a, av tekniska fakulteten vid Lunds universUet,Kommunförbundei, Industrins byggmaierialgrupp och och . 1977/78:76 180 Produktionskapaciteteni svensk byggmaterialindustri berörs endast av ett fåtal remissinstanser och dåi allmänhet i ganska allmänna ordalag, Induslrins byggmaterialgrupp anser attde föreslagna byggnadstekniska åtgärderna kan genomföras under en tioårsperiodutan att man skall behöva räkna med några problem beträffande tillgången påolika byggnadsmaterial, möjligen med undantag av snickeriindustrin. Gruppenframhåller att många delbranscher inom byggmaterialindustrin för närvarandearbetar med belydande överkapacitet och inom vissa branscher-t, ex.mineralull,isotergtasoch gipsskivor-pågar eller har genomförtskapacitetsutbyggnader. Om de förestagna åtgärderna beträffande isolering avfasader och vindsbjälklag genomförs väntas detta endastmedföra att efterfrågenivån för mineralull ökar med 10 ä 20 96jämfört med faktiska nivå. Liknande synpunkter framföres avIndustrigruppen för lätt byggeri. säger sigvara berett all vid genomförande av åtgärdsprogrammet söka medverka på olikasätt, men framhåller att den tidsrymd över vilken åtgärderna fördelas är viktigoch bör noga övervägas innan beslut om åtgärdernas genomförande fattas. Ettallt för snabbt genomförande kan enligt förbundet få synnerligen besvärandekonsekvenser, såväl under genomförandefasen som efter det att åtgärdernautförts. Kapacitetsbrist kan tiltfälligt uppslå för att senare avlösas avbetydande kapacitetsöverskott, vilket självfallet medför en rad oönskadekonsekvenser. 7Sammanfattning av planverkets rapport - Energihushållning i befintligbebyggelse - slutlig rapport Rapporten- Energihushållning i befintlig bebyggelse - slutlig rapport - saml bilagoröveriämnades till regeringen och utgören slutlig redovisning avplanverkets utredning med anledning av regeringens uppdrag , Denersätter därför helt den preliminära rapporten . Planverketanger att rapporien har utarbetats med utgångspunkt från regeringens direktiv1976-08-19 och med utgångspunkt från beslut rörandeenergihushållning under första halvårel 1977. Synpunkter framförda av ochuiredningar utförda av remissinstanserna i anledning av den preUminärarapporten har enligt verket beaktats vid utarbetandet av rapporten. Ytteriigareuppgifter och underlag för rapporten har verket inhämtat från några kommunerochlandsting samt från fortifikaiionsförvaltningen, , . Svenska , och fastighetsägareförbund.Samråd i vissa frågor har under hand Prop.1977/78:76 181 skettmed bl, a. bostadssiyrelsen, SIB och industriverket samt ett flertalorganisationer, företag och enskilda personer. Rapportenredovisar tänkbara tekniska sparåtgärder, en analys av konsekvenserna av dessaåtgärder, förslag till lämpliga åtgärder för genomförande metoder och resurserför att bedöma och besiktiga befintliga byggnader samt slutligen förslag tilladministrativa åtgärder, inklusive styrmedel genom nya eller ändradeförfattningar. Avgörandeför möjUgheterna att uppnå en energibesparing som kan tillgodose deförutsättningar som anges i regeringens propositioner 1977 är enligtplanverkets uppfaltning att omfattande och effektiva åtgärder vidtas i denbefintliga bebyggelsen. Som en följd härav har planverket bedömt det nödvändigtatt vidga utredningen utöver vad som angavs i de ursprungliga direktiven.Planverket har därför studerat även sådana sparåtgärder som inte är direktförknippade med regelmässigt underhåll eller med normalt förekommandeombyggnadsåtgärder. Vidare har sparåtgärder under än 10 årbehandlals. Planverketanger även vissa begränsningar av sitt uppdrag. har således intehaft möjlighet att inventera byggnadsbeståndets omfattning eller närmarestudera den befintUga bebyggelsens egenskaper. De tekniska sparåtgärder sombehandlas bygger i allt väsentligt på nu känd teknik. Vissa icke traditionella,s, k. lokala energikällor för uppvärmning behandlas kortfattat. Frågan omrestriktioner rörande direktverkande eluppvärmning behandlas inte i rapporten,eftersom denna fråga är föremål för särskild utredning (dir. 1977:69). Irapporten har utnyttjats samma definition av nettoenergiförbmkning ochbruttoenergiförbrukning som i underiag från SCB och SIND. Det innebäratt ibruttoenergiförbrukningen inle inräknas de omvandlings- och överföringsförlustersom finns även vid användning av elenergi och fjärrvärme. Bostadsbebyggelsenhar i första hand studerats. Men även övriga lokaler och industrins byggnaderhar i viss omfattning behandlats trots att statistiska uppgifter om dennabebyggelse är mycket knapphändiga. Problem rörande fritidshus m. m. har intetagits upp litl behandling, eftersom energisparåtgärder rörande dessa hus ärföremål för utredning i annat sammanhang. Eftersamråd med har be räkningar av spareffekterna i förstahand knutits litl målåren 1985 och 1995. Vid bedömning av de ekonomiskakonsekvenserna har planverket utgått från dagens kostnadsläge ochgenomsnittliga kostnader. Del har inte varit möjligt att fördjupakoslnadsbedömningarna och t. ex. ta hänsyn till prognostiserade, framtidavärden på energipris saml material- och arbetskostnader. Inte heller eventuellafluktuationer i räntenivån har kunnat beaktas. Planverkethar inte bedömt det realistiskt att lägga fram förslag titt tillämpningsbestämmelsertill de i rapporten föreslagna ändringarna i'byggnadslagstiftningen.Planverket har inte ansett det falla inom ramen för utredningsuppdraget att gånärmare in på utformningen av bestämmelser för Prop.1977/78:76 182 statligalån och bidrag eller alt utreda skatte- och taxeproblem saml pris- ochkapitatmarknadsfrågor. Inteheller hyresfrågor behandlas i rapporten. understryker emellertidatt särskilt frågan om utformning av bränstektausuler är av stor betydelse närdet gäller att skapa ett positivt intresse för energisparåtgärder i hyreshus. 1 det följande återgesutredningsresultat och slutsatser i planverkets rapport - Energihushållning ibefintlig bebyggelse - slutlig rapport - i sammandrag. Samtliga här refereradeåsikter är således verkets egna. 7.2Bebyggelsens omfattning och energiegenskaper Rapportenredovisar bebyggelsens omfattning och egenskaper samt energiåtgången för olikatyper av byggnader. För bostäderna har underlag tagits fram i form av lätttillgängligt statistiskt material. Närdet gälter lokalerna har det inte visat sig möjligt att få fram uppgifier somär väsentligt bätlre än de som använts vid bedömning avutvecklingen av energiåtgången. har därför valt att bygga sinabedömningar på lidigare redovisade uppgifier trots alt dessa är myckel osäkra. Planverkethar med hänsyn till osäkerheten i tillgängliga uppgifter avstått från att göradirekta jämförelser mellan energiåtgången i olika typer av byggnader. Myckettyder emellertid på att man i lokalerna använder väsentligt mera energi än ibostäderna räknat per m utnyttjad våningsyta eller per m-* byggnadsvolym. År1975 fanns det 3,53 miljoner lägenheter i landet, varav 1,47 miljoner i småhusoch 2,06 miljoner i flerbostadshus. Antalet rumsenheter (bostadsrum etter kökom minst 6 m) var 13,8 miljoner, varav 7,2 miljoner i småhus och 6,6 miljoner iflerbostadshus. En tredjedel av bostadsbeståndet fanns i storstadsområdena(Siockholm, och ) och något mindre än en fjärdedel i glesbygd ochtätorter med mindre än 2 000 invånare, (Med tätort avses en bebyggelsegrupp medminst 200 invånare, i gmppen skatt vara sådan att avståndenmellan husen inte överstiger 200 m.) Småhusenvar den helt dominerande hustypen i glesbygd och mindre tätorter. Närmare enfjärdedel av lägenheterna i småhusen var byggda . Ungefär en tredjedelvar byggda . Flertalet av de äldre småhusen tåg i glesbygd och mindretätorter. 1storstadsområdena och de större tätorterna dominerade flerbostadshusen. Endast10 % av lägenheterna i flerbostadshusen var byggda , Merän hadelillkommil efter 1960, byggdes 454 000 lägenheter. Antalet avgångna lägenheter var105 000 . Flertalet() av lägenheterna i småhus ägdes 1975 av enskild person. Närmare40 % av lägenheterna i flerbostadshusen ägdes av stat, kommun etterallmännyttigt företag och av bostadsrättsföreningar. Ungefär trefjärdedelar av lägenheterna i de flerbosladshus som var byggda ägdesav enskild person eller av dödsbon, fastighetsföreningar eller fastighetsbolag. MöjUgheternaatt med tillgänglig staiistik kartlägga lokalbeståndels omfattning ochindustrins byggnader är enligt verket mycket begränsade. Lokalbeståndetsomfattning exkl. industrilokaler enligt industriverket (SIND PM 1977:5) framgårav flgur 7.1. Volymen avser endast den uppvärmda delen av lokalbeståndel. Närdet gäller att fastställa omfattningen av induslrins byggnader är materialetenligt verkei ännu mer knapphändigt än beträffande övriga lokaler, Ytteriigareen komplikation vid bestämmandet av industrins lokatvolym urenergiförbmkningssynpunkt är att en del lokaler värms av processvärme medan endel är ouppvärmda, Lindskoug har i bedömt den tolalalokalvolymen till 630 miljoner m, varav 250 m-' utgör industrilokaler. Figur 7.1 Det berintliga lokalbeståndets (1976) uppvärmdavolym (exkl. industrilokaler) fördelad pä nyttjare enligt industriverket (SINDPM 1977:5) Byggnadsvolymmilj, m-* 150 --- li+l| 37 r -1 ''f'Jntliu .Saimjulscl lorvjltiDii'', Tiisl 1977/78:76 184 Drygthälften av lägenheterna 1975 bestod av och kök och en tredjedel varstörre än och kök. I småhus belägna i tätorterna var andelen sådana störrelägenheter drygl . Motsvarande värde för småhus i glesbygd var 45 %.Lägenheterna i flerbostadshusen var väsentligt mindre och varstörre än 3 rum och kök, Somen följd av modernisering och rivning av äldre lägenheter har andelen omodernaoch halvmoderna lägenheter (lägenheter med vatten, avlopp, centralvärme och WC)minskat kraftigt , 1975 var moderna, motsvarande siffra1960 var drygt 50 96, En stor det av småhuslägenheterna i glesbygd varomoderna. bostadsbeståndfanns cirka 240 000 omoderna lägenheter, varav cirka 165 000 i småhus. Dehalvmoderna lägenheterna uppgick till cirka 245 000, Nettotillskottet genommodernisering uppgick till cirka 120 000 lägenheter,vilket var något mer än de cirka 110 000 lägenheter som moderniserades underföregående femårsperiod, 1966-1970, Antalet moderniserade lägenheter iflerbostadshus ökade starkt från cirka IOOOO lägenheter 1966-1970 till cirka 60000 1971-1975. sjönk emellertid antalet moderniserade lägenheter ismåhus från 100 000 lilt cirka 60 000. Areanhos taket (vindsbjälklaget), fasaden (yttervägg inkl. fönster och dörrar) ochbottenbjälklaget är i förhållande till gotvarean väsentligt större ifriliggande småhus än i flerbostadshus. För bostadshus byggda under perioden1946-1955 uppgår fasadarean (yttermått) per m bostadsyta till cirka 1,35 ifriliggande 1-planshus och till cirka 1,15 i friliggande 1 1/2-planshus. Iflerbostadshus byggda uppgår fasadarean per m bostadsytatill cirka 0,75. värde gälter för såväl lametthus som punkthus. I extremtsmala friliggande flerbostadshus med endast 8 m bredd är fasadarean per mbostadsyta nästan lika stor som för friliggande småhus i t t/2-plan. För bredaoch korta flerbostadshus belägna i slutna kvarter kan fasadarean per mbostadsyta vara så låg som 0,3. Effekten av att värmeisolera ytterväggarna isådana hus är därför väsentligt mindre än i ett flerbosladshus som är så smaltsom 8 m. Större delen av den totala arean för bostäder i landet finns ismåhusen. Tillgängligauppgifter beträffande ytterväggskonstruktionen ger inte enligt verket enfullständig bild av konstruktionsvatet. är de redovisade värdena svåraatt tolka. Mot bakgrunden av uppgifter bostadsräkning och en delundersökningar som utfördes inom bostadssiyrelsen har verket gjorten uppskattning av konstruktionsvatet och k-värdena under olika tidsperioder.Dessa redovisas i tabell 7.1 och tabell 7.2, Tabell7.1 Uppskattade k-värden för klimatskärmen i det befintliga bostadsbeståndet(1975) fördelade på hustyp, byggnadsdel och byggnadsår (planverkets rapport) Bostadsyta per lägenhet, k-värde i W/m "C Tak (vindsbjälklag) '»'llervägg Tabell7.2 Bostadsbeståndet (lOOO-tal Igh) 1975 efter byggnadsår ochytterväggs-material enligt planverkets uppskattning År1975 hade av lägenheterna i småhusen och av lägenheterna iflerbostadshusen elvärme (tabell 7.3). Prop.1977/78:76 186 Tabell 7.3 Bostadslägenheter i lOOO-tal fördelade påuppvärmningsform (planverkets rapport) Typ av värme- Antal Igh AntalIgh anläggning ismåhus i flerbostadshus Källa:FoB 1975, SCB:EU och fjärrvärmeförsörjningen 1975 (lv 1976:7.40) 7.2.2.2Lokal beståndets och industrins byggnaders egenskaper Tillförlitligauppgifter om lekniska egenskaper och kvaliteter hos tokatbeståndet ochindustrins byggnader är svåra att få fram. Flertalet lokaltyper, såsom kontor,vårdbyggnader och skolor, kan emellertid enligl verket bedömas ha något sämrevärmeisoleringsegenskaper än flerbostadshus och högre energiförlust genomventilationen. Det finns därför skal att anta att möjligheterna tillenergibesparing är större än i bostadsbeståndet. 7.2.3Bebyggelsens energiförbrukning 7.2.3.1 Inledning 1rapporten används begreppen nettoenergi och bruttoenergi. Med nettoenergi förbyggnader avses den inom byggnaden "förbrukade" mängden energi, dvs.surnman av värmeföriuster genom väggar inklusive fönster, tak och golv, energiför uppvärmning av ventilationsluft och för uppvärmning av tappvarmvatten samtelenergi för hushållsändamål minus den energi som tillförs byggnaden frånpersoner, belysning, sot o. d, (s, k, gratisenergi). Vidbedömning av den mängd bruttoenergi som tillförs byggnaderna tas i dennarapport hänsyn till de omvandlings- och överföringsförluster som sker i de ibyggnaderna placerade oljepannorna och de centrala oljeeldade anläggningarna.Däremot beaktas inte de omvandlings- och överföringsför-tuster som uppstår vidanvändning av elenergi etter energi från fjärrvärmeverk. Motsvarande indelninganvänds i statistiskt underlag från SCB och SIND, Detfaktum att det i rapporten används ett begrepp bruttoenergi som inte beaklaromvandlings- och överföringsföriuster för vare sig fjärrvärme eller elenergimåste, enligt verket, beaklas speciellt i samband med att man överväger enövergång från uppvärmning av byggnader med små etter medelstoraoljepannor till Ijärrvärme eller elvärme eller tvärtom, Förattgöra det möjligt att jämföra de totala brutloenergivärdena och 1995förutsätts i rapporten att dagens fördelning mellan energikällor kommer att varadensamma . Vid bedömning av den energibesparing som uppnås vidvissa enskilda åtgärder, t. ex. vid övergång till fjärrvärme eller vidutnyttjande av solinstråtning, tar rapporten dock hänsyn till den verkligabruttoenergiändringen. Konsekvensernaav att utnyttia mer eller mindre elenergi för uppvärmning behandlas inte irapporten. 7.2.3,2Bostadsbeståndets energiförbrukning Medutgångspunkt från bostadsbeståndets omfattning och egenskaper har verket gjortvissa beräkningar och uppskattningar rörande bostadsbeståndetsenergiförbrukning.