prop · G103139 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78: 139 Regeringens proposition omförsvarsmaktens hälso- och sjukvård i fred; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. 1propositionen lämnas förslag om principer för organisation av försvarsmaktens hälso-och sjukvård i fred. Förslagen lämnas mot bakgrund av försvarets sjukvårdsstyrelsesrapport hälso- och sjukvård i y--d: Utgångspunktenför förslagen är atl hälso- och sjukvården för de anställda inom försvarsmaktenbör organiseras på samma sätt som för övriga statsanställda. Försvarsmakten börenligt propositionen alltjämt ha ansvar och resurser för de värnpliktigas hälso-och sjukvård, medicinsk rådgivning till förbandschef och medicinsk medverkan imobiliserings- och krigsförbe-redelsearbete samt utbildning. Förslaglämnas om att inrätta hel- eller deltidstjänster för läkare på i första handstörre garnisonsorter. På orter där arbetsuppgifterna är av mindre omfattningbör strävan vara att tillgodose behovet av läkare genom samverkan med landstingoch hälsoråd inom den statliga företagshälsovården. Betydande variationermellan olika orter bör enligt propositionen vara möjliga när det gäller atttillgodose behovet av läkarresurser. Utnyttjandetav värnpliktiga läkare i fredssjukvården föreslås upphöra . Ipropositionen föreslås slutligen att en särskild utredningsman tillsätts för bl.a. det fortsatta organisationsarbetet och för vissa överläggningar med landstingoch regionala hälsoråd. 1 1977/78. Närvarande:statsministern , ordförande, statsråden , , ,, , , , , Åsling, Söder, , Mundebo,Krönmark, , , , Propositionom försvarsmaktens hälso- och sjukvård i fred Regenngenuppdrog åt försvarets sjukvårdsstyrelse att ta fram underlag förutformning och organisation av företagshälsovård inom försvarets förbandssjukvård.Utredningsarbetet skulle genomföras med utgångspunkt i de allmänna riktlinjeroch direktiv som angavs i en promemoria som fogades till beslutet. Enligtriktlinjerna skulle förbandssjukvården ledas av heltidsanställda förelags-eller personalläkare. Strävan skulle vara att successivt avveckla devärnpliktiga läkarnas medverkan 1 fredssjukvården. Behovet av läkare förverksamheten vid värnpliktsverkel och staberna samt av specialläkare förutbildning av värnpliktiga skulle enligt direktiven övervägas var för sig.Vidare angavs att det var av stor betydelse alt kontakterna med landsting ochkommuner fördjupas så att bl. a. tillgänglig personal kan utnyttjas gemensamt. Enligtdirektiven skulle sjukvårdsstyrelsen samråda med överbefälhavaren,värnpliktsverket, , arbetarskyddsslyrelsen, ,utredningen om företagshälsovården för den civila statliga sektorn,arbetsgruppen års värnpliktskonferens och berördapersonalorganisationer, dvs. (TCO-S), Centralorganisationen /SR (/SR) samt (). Försvaretssjukvårdsstyrelse har lämnat rapporten ochsjukvård i fred. Till rapporten har fogats yttranden från samrådsinstansernaoch statens personalnämnd. Sjukvårdsstyrelsens förslag har behandlats i militädedningen,varvid cheferna för armén, marinen och flygvapnet har anslutit sig tillöverbefälhavarens yttrande. Prop.1977/78:139 3 yttrandehar fogats yttrande från . Härutöver har efter remissyttranden över rapporten avgelts av , statskontoret,riksrevisionsverkel, de regionala hälsoråden i , , ,, , , och , Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinstitut, , , Skaraborgsoch samt i (LO). Försvarsmaktenshälso- och sjukvård syftar till all i fred och krig främja ett gotthälsotillstånd hos all personal. Detta kräver medicinsk medverkan vid uttagningoch bedömning av både värnpliktig och anställd personal. Sjukvården inomförsvarsmakten omfattar främst vämpliktiga. Medicinsk och veterinärmedicinsksakkunskap behövs vidare vid handläggning av ärenden som rör föriäggning,fritidslokaler saml vallen- och livsmedelshygien. Dessutom krävs medverkan avläkare i försvarets arbetarskyddsorganisa-lion. Förutomhälso- och sjukvård för vämpliktiga och anställda omfattar verksamheten i fredpå lägre regional och lokal nivå bl. a. medicinsk medverkan i mobiliserings-och krigsförberedelsearbeie samt utbildning. Medverkan av läkare i detta arbetebehövs också inom militärområdesstaberna och försvarsgrensstaberna. Vidmarinens undersökningscentral i och flygvapnets medicinska undersökningscentrali genomförs större hälsoundersökningar av flygare och dykare medhänsyn till de särskilt påfrestande arbetsmiljöer som dessa personalgrupperarbetar i. Viss sådan verksamhet -främst av forskningskaraktär - kommer ocksåatt bedrivas vid marinens dykericentral som f. n. är under uppbyggnad. Försvarelssjukvårdsstyrelse leder försvarsmaktens hälso- och sjukvård och är centralförvaltningsmyndighet för sjukvårdsförvaltningen inom försvaret. Värnpliktigskall enligt värnpliktsförmånsförordningen (1976:1008) få bl. a. fri hälso- ochsjukvård under tjänstgöring, in- och utryckningsdagarsamt färd till eller fråntjänstgöring. Den fria hälso- och sjukvården omfattar bl. a. läkarundersökningarvid förband, sluten vård vid förband eller allmänt sjukhus, läkemedel samttransporter 1 samband med sjukdoms- och olycksfall. Den slutna vården vidförbanden omfattar sådan vård av okomplicerade sjukdomar som inte kräver dencivila sjukvårdens resurser (s. k. hemsjukvård). Värnpliktig skall för att fåfri sjukvård anlita läkare vid det förband där han tjänstgör. Han får söka vårdhos annan läkare vid olycksfall och akut behov av sjukvård saml efterhänvisning av läkare vid förband. Förbandets läkare svarar för det medicinskaomhändertagande som behövs och bedömer Prop.1977/78:139 4 omden värnpliktige patientens förmåga atl tjänstgöra är nedsatt på grund av sjukdomeller skada. Försvarsmaktensanställda är liksom andra statsanställda enligt allmänt avlöningsavtal förstatliga och vissa andra tjänstemän (AST) tillförsäkrade vissasjukvårdsförmåner. Hälso- och sjukvård för anställda inom försvaret omfattaräven den hälsolillsyn av personalen som är nödvändig i den särskildaarbetsmiljö som den militära tjänsten innebär. Enligt den s. k. anvisningsläkarkungörelsen(1955:666) skulle tidigare finnas anvisningsläkare för läkarvård åttjänsteman. Denna kungörelse har ersatts av en förordning(1976:1060) om sjukvård i statligt reglerad anställning, m. m. Enligtförordningen bör myndighet om möjligt komma överens med läkare om åtgärder somgör det lättare för arbetstagare hos myndigheten alt anlita läkaren.Överenskommelse får endast träffas med läkare inom öppen vård som är anordnadav staten, landstingskommun eller kommun och med privatpraktiserande läkare somär ansluten till den allmänna försäkringen. Läkare som har förordnats somanvisningsläkare innan förordningen har trätt i krafl far kvarstå medoförändrade villkor. För hälso-och sjukvården vid försvarets förband svarar förbandsläkare, tjänsteläkare ochanvisningsläkare eller läkare som förbandet har ingått överenskommelse med enliglnyss nämnda förordning. De läkare som anlitas enligt särskild överenskommelseär normalt inte anställda vid förbandet. Förbandsläkarenär förbandschefens medicinske rådgivare och skall ha tillsyn över hälso- ochsjukvården vid förbandet. I arbetsuppgifterna ingår bl. a. att föreståsjukvårdsavdelning, vid behov vara ledamot av granskningsnämnd, delta iförbandsnämnd och skyddskommitté saml ge råd om mobiliserings- ochkrigsförberedelsearbete från medicinsk synpunkt och om sjukvårdsmateriel.Förbandsläkaren är skyldig alt undervisa värnpliktiga och anställda i hälso-och sjukvård. Arbetstiden uppgår till 6,8 eller beroende påförbandets storiek. Tjänsteläkaren svarar huvudsakligen för sjukvård avvärnpliktig personal. Tjänsteläkare och förbandsläkare förordnas av försvaretssjukvårdsstyrelse för längst . Ersättning utgår i form av arvode somfastställs genom förhandlingar mellan och . Utöverförbands- och tjänsteläkare kan läkare anställas mot arvode för en tjänstgöringpå . De arvodesanslällda läkarna disponeras i första hand förtillfälliga behov inom förbandssjukvården. Deanvisningsläkare som övergångsvis finns kvar svarar för den anställdapersonalens sjukvård. Anvisningsläkarna har vanligen bedrivit vård vid förbandensläkarmottagningar. Vid flertalet förband är samma läkare förbands-, tjänste-och anvisningsläkare. Övrigsjukvårdspersonal är översköterskor, undersköterskor och sjukvårdsbiträden.Vid sjukvårdsavdelningarna på förbanden tjänstgör dessutom en expeditionsföreståndare (plutonsofficer), civil skrlvpersonal och Prop.1977/78:139 5 handräckningsvärnpliktiga.Vid avdelningarna förekommer också värnpliktiga sjukvårdare under utbildning. Deuppgifter som ligger på förbandsläkarna har blivit eftersatta vid fiertalet förband.Bl. a. har utbildning och krigsplanläggning inom hälso- och sjukvårdsområdetinte tillgodosetts på ett tillfredsställande sätt. Detta har delvis sin grund ibetydande vakanser i fråga om läkare. Vakanssituationen har medfört attvärnpliktiga läkare används inom fredssjukvården för uppgifter som inte harnågot samband med de krigsuppgifter som de utbildas för. Beträffandevärnpliktssjukvården har konstaterats atl de sjukanmälningar som görs vidläkarmottagningarna ofta gäller bagatellartade och lätta fall. Bortfallet avövningstid för de värnpliktiga genom sjukanmälan och sjukskrivning ärbetydande. Överbefälhavarenbeslutade i samråd med försvarets sjukvårdsstyrelse om försökmed förenklat förfarande för att bedöma tjänslgöringsförmågan hos värnpliktiga.Försöksverksamheten påbörjades . Syftet med försöken är atlpröva möjligheterna att delegera åtgärder vid bagatellartade åkommor lill plulonsnivådär befäl och värnpliktig gemensamt gör en bedömning av den värnpliktigesförmåga alt tjänstgöra, att låta sjuksköterskor hålla mottagning för kompanietsvärnpliktiga samt atl låta plutons- och kompanichef disponera viss enklare sjukvårdsmaterieloch medicin. Dessa åtgärder bedöms medföra alt belastningen på förbandens läkarmottagningarminskar. Delta bedöms i sin tur leda lill atl frånvaron från utbildningenminskar och alt sjukvården vid förbanden får ett mer kvalificerat innehåll.Försöken pågår vid ett begränsat antal förband. Försvarsmaktensvarar vidare för tandvård för anställda och värnpliktiga. Tandvården omfattarfri undersökning och vård av vämpliktiga, akutvård av anställd personal samlundersökning av dykande och fiygande personal. Formerna för tandvård förvärnpliktiga m. fl. utreds f. n. Utgångspunkten för utredningsarbetet är attvårdansvaret skall föras över till folktandvården (prop. 1976/77:100 bil. 7, FöU1976/77:9, rskr 1976/77:154). Försvarsmaktenshälso- och sjukvård har anknytning till personalvården och arbetsmiljöfrågorna.Personalvärden omfattar både anställda och värnpliktiga och består bl. a. avallmän personalvård, själavård, socialtjänst, bildningsverksamhet saml trivselfrämjande verksamhet. Försvarsmaktens personalvård är i hög grad integrerad medövrig verksamhet och ligger inom chefsansvarei i både krig och fred.Överbefälhavaren leder försvarsmaktens personalvård. Vid militärområdesstabernafinns enheter för personalvård som leds av slabskonsulenter. Vid förband ochskolor ingår konsulenter i personalavdelningarna eller personalsektionerna somchefer för personalvårdsdetaljerna. Den verksamhet som avserarbetsmiljöfrågor är inriktad på att tillförsäkra alla som är verksamma inomförsvaret en så god och säker arbets- eller r 1977/78. Prop.1977/78:139 6 På central nivå handläggs arbetarskyddet för arbetsgivarensräkning främst inom försvarsstaben. Där finns en arbetsmiljöenhetmed uppgift all bl. a. samordna beredning och handläggning av ärenden som rörarbetsmiljön. För fiygsäkerhetstjänsten svarar chefen för fiygvapnet och underdenne i första hand fiygsäkerhetsinspektören med flygsäkerhetsavdelningen ochdärtill knutna enheter inom Hygstaben. Vid varje militärområdesstab finnshälsovårdsassistenter som bl. a. utför mätningar och prover samt analys ochutvärdering av arbetsmiljöfaktorer. Den lokala organisationen för samverkan i arbeiarskyddsfrågorär i princip uppbyggd på samma sätt som i civil verksamhet vad gällerskyddsombud, skyddskommittéer m. m. Genom val av högst två skyddsassistentersom adjungeras till resp. skyddskommitté har de värnpliktiga möjlighet alt medverkai skyddsarbetet. För alt handlägga arbetsmiljöfrågor på lokal nivå förarbetsgivarens räkning finns skyddsinspektörer. De förenar skyddsverksamhetenmed annan verksamhet vid förbanden. och statstjänstemännens huvudorganisationer har slutitavtal om riktlinjer för företagshälsovård m. m. 1975/76:100 bil. 2,lnU1975/76:34, rskr 1975/76:168). Avtalet har godkänts av regeringen och trätt ikraft den . Verksamheteninom företagshälsovården är enligt avtalet ett led i den verksamhet hos destatliga myndigheterna som syftar lill all skapa en god arbetsmiljö.Företagshälsovården inom det statliga området skall inriktas på att skyddaarbetstagarna mot hälso- och skaderisker som de kan bli utsatta för genom sittarbete eller de förhållanden som detta utförs under samt att medverka till attarbetet anpassas till arbetstagamas arbetsförmåga. Vidare skallföretagshälsovården inriktas på rehabiliteringsverksamhel och viss sjukvård. Företagshälsovårdenskall inle omfatta sådan sjukvård som kan skötas av samhällets sjukvårdsorganeller av läkare som är anslutna lill försäkringssystemet. Den sjukvård som gesinom företagshälsovårdens ram bör begränsas lill dels sådan sjukvård som utgören integrerad del av företagshälsovården som underiag- för kontinueriiga 0',hdirekta konstateranden om hälsoriskemas ursprung och konsekvenser för deanställdas fysiska och psykiska hälsa, dels - om så är möjligt och lämpligt -sjukvård vid akuta sjukdoms-eller olycksfall på arbetsplatsen. Verksamheteninom företagshälsovården skall hållas samman inom en organisatorisk enhet.Arbetsuppgifterna fördelas på en medicinsk, en teknisk och en psykosocialfunktion och skall fullgöras i nära samverkan mellan dessa funktioner. Samverkanskall ske mellan företagshälsovården och berörda myndigheters lokalaskyddsorganisation, anpassningsgrupper och andra liknande organ saml med andramyndigheter som har att handlägga arbetsmiljöfrågor. Somett komplement till nämda avtal utfärdade regerigen förordningen(1976:556) med instmktion för regionala och lokala hälsoråd. Prop.1977/78:139 7 Avinstruktionen framgår bl. a. följande. Inom sådana regioner där statens personalnämndhar regionkontor skall finnas regionala hälsoråd. I varje region skall, efterregeringens bestämmande, finnas en regional företagshäl-socentral och en ellerflera lokala företagshälsoccntraler. För varje företagshälsocentral skallfinnas ett lokall hälsoråd. Regionalt hälsoråd åligger särskilt att bl. a.planera och samordna uppbyggnaden av den statliga företagshälsovården,organisera hälsocenialer samt planera och leda verksamheten vid regionalhälsocentral. Lokalt hälsoråd planerar och leder verksamheten vid lokalföretagshälsocentral. Ledamöterna i de regionala hälsoråden förordnas avregeringen, huvuddelen efler gemensamt förslag från de anställdashuvudorganisationer och övriga efter förslag från statens personalnämnd. Kostnadernaför verksamheten vid företagshälsocentralerna skall fördelas på de myndigheter m.fl. som är anslutna till hälsocentralerna (prop. 1975/ 76:100 bil. Ioktober 1976 utfärdade regeringen förordningen om särskilda hälsoråd hos vissastatsmyndigheter. Förordningen gäller sådan företagshälsovård som fannsorganiserad vid statlig myndighet . Regionalt hälsoråd får dockefter samråd med berörd myndighet föreskriva atl denna förodning inte skalltillämpas. Hos myndighet där förordningen tillämpas skall finnas ett särskilt hälsorådsom fattar myndighetens beslut i fråga om företagshälsovården vid myndigheten.Företagshälsovård i den mening som avses 1 författningen finns f. n. inte inomförsvaret. Försvaretssjukvårdsstyrelse redovisar tre modeller för organisation av företagshälsovårdför de anställda och hälso- och sjukvård för de värnpliktiga inom försvaret. ModellI innebär att lokal företagshälsocentral som betjänar militärt förband ävenskall svara för hälso- och sjukvård för de värnpliktiga. Modell11 innebär att försvaret har en egen organisation för hälso- och sjukvård förde värnpliktiga, medicinsk rådgivning ål förbandschef och medicinsk medverkan iutbildning och krigsförberedelsearbeie m. m. Företagshälsovården för deanställda organiseras enligt avtalet om riktlinjer för företagshälsovård m. m.och förordningen med instruktion för regionala och lokala hälsoråd. Hälso- ochsjukvård förde värnpliktiga m. m. samordnas där del är möjligt medförelagshälsovården för de anställda genom atl samarbetsavial upprättas mellanförband och hälsoråd. ModellIII tömtsätter en särlösning för försvarets vidkommande i avseende på förelagshälsovårdenför försvarels anställda. Särskilda hälsoråd inrättas Inom försvaret. Särskildahälsoråd skall vara så sammansatta att företrädare för personalorganisationernaär i majoritet. Särskilt hälsoråd vid förband skulle därvid bemyndigas attfatta förbandets beslul både i frågorsom rör företagshälsovården för deanställda och hälso- och sjukvården för de värnpliktiga. Prop.1977/78:139 8 a. till att avtalet om den statliga förelagshälsovården omfattarförsvarels personal anser sjukvårdsstyrelsen att fömtsättningar saknas förensärlösning enligt modell 111. Sjukvårdsstyrelsen har inte heller funnit detlämpligt att hälso- och sjukvård för de värnpliktiga överiåts på lokala ellersärskilda hälsoråd. Modell II föreslås därför ligga till grund för organisationav hälso- och sjukvården inom försvaret. Dettainnebär att företagshälsovården för försvarets anställda organiseras enligtsamma principer som gäller för alla andra statsanställda. Försvaret behållerdäremot ansvar och resurser för hälso- och sjukvård av de värnpliktiga,medicinsk rådgivning åt förbandschef, medicinsk medverkan i krigsförberedelsearbeteoch utbildning samt vissa specialmedicinska funktioner, främst inom marinen ochflygvapnet. 1regeringens direktiv till sjukvårdsstyrelsen sägs att förbandssjukvården inomförsvaret skall ledas av en heltidsanställd företagsläkare eller personalläkare,som skall ersätta nuvarande förbands-, tjänste- och anvisningsläkare. Sjukvårdenför de anställda har dock sedan direktiven gavs reglerats dels genom avtal,dels genom förordningen om sjukvård i statligt reglerad anställning, m. m.Sjukvårdsstyrelsen anser att fömtsättningar genom denna reglering saknas föratt låta anvisningsläkamppgifter ingå i arbetsuppgifterna för heltidsanställdaläkare. Myndighet har dock enligt förordningen rätl att komma överens medläkare om åigärder som gör det lättare för arbetstagarna vid myndigheten attanlita läkaren. Myndighet som avser atl i ökad utsträckning anställa elleranlita läkare för att ombesörja sjukvård eller företagshälsovård blandarbetstagarna skall begära medgivande till detta hos regeringen enligtförordningen (1976:1062) om läkare för sjukvård eller förelagshälsovård hosstatsmyndigheterna. Enligtsjukvårdsstyrelsen är del önskvärt atl företagshälsocentraler som betjänarmilitära förband i så stor utsträckning som möjligt föriäggs till dessa. Föralt möjliggöra detta föreslås att företagshälsovårdens resurser kombineras medförsvarsmaktens resurser för hälso- och sjukvård. Detta kan ske genom att samarbetsavialupprättas mellan förband och lokala hälsoråd. 1 avtalen regleras gemensamanvändning av personal och lokaler. Hälsocentralerna bör föriäggas tillförband mot bakgmnd av det samlade behovet av förebyggande åtgärder föranställda och värnpliktiga, tillgången lill personal och lokaler samt desärskilda kraven på kunskap om försvarets arbetsmiljöer. Även omföretagshälsocentralerna inle förläggs till förband bör samordning mellanförband och hälsoråd eftersträvas. 1 fråga om de uppgiftersom f n. ligger på förbandsläkare resp. tjänsteläkare konstaterarsjukvårdsstyrelsen alt vissa av uppgiftema efter hand torde tillgodoses genom atlföretagshälsovården byggs ut. Värnplikissjukvården som f n. kräver betydandearbetsinsatser påverkas dock inte av förelagshälsovården. Betydandeansträngningar måste göras för att utan läkarinsatser klara de dagligabedömningarna av de värnpliktigas Ijänslgöringsförmåga. Prop.1977/78:139 9 möjliggöraen successiv avlastning av läkarmottagningarna förordar sjukvårdsstyrelsenökat ansvar för de värnpliktiga själva på grundval av erfarenheterna av depågående försöken med s. k. egensjukskrivning, ökad betoning av befälets och devärnpliktigas möjlighet att tillsammans klara en stor del av de dagligabedömningarna av de värnpliktigas Ijänslgöringsförmåga samt bättre utnyttjandeav befintlig sjukvårdspersonals kompetens och kapacitet. Gällandeanställnings- och ersättningsvillkor är enligt sjukvårdsstyrelsens mening enfaktor som påverkar förutsättningarna för alt rekrytera läkare. För attunderlätta rekryteringen börenligt sjukvårdsstyrelsen de medel som f n. tas ianspråk för atl ersätta förbands- och tjänsteläkare få utnyttjas för atlanställa hel- eller deltidstjänstgörande läkare vid försvarsmaktens förband. Arbets-och anställningsvillkoren bör anpassas till vad som gäller för statliga företagsöverläkareoch förelagsläkare. Enav dessa läkares viktigaste uppgifter blir till en början att medverka till attge värnpliktssjukvården en annan inriktning och omfattning med ökat ansvar förde värnpliktiga och deras närmaste befäl vid bedömningar av förmågan atttjänstgöra m. m. Efler hand bör arbetstid kunna frigöras från värnplikissjukvårdentill andra viktiga och f. n. eftersatta uppgifter såsom medicinsk medverkan iutbildning, förebyggande och administrativt arbele. Hel- eller deltidsanställdläkare bör kunna benämnas regementsläkare, fiottiljläkare eller skolläkare.Läkare vid försvarsområdesförband (motsvarande) och vid luftförsvarsseklorförbandbör inneha företagsöveriäkares ställning. Regementsläkare(motsvarande) föreslås få samma ställning I organisationen som nuvarandeförbandsläkare. Läkaren skall vara direkt underställd förbandschefen i egenskapav förbandschefens medicinske rådgivare- med de undantag som finns i allmänna läkarinstmktionen- samt vara chef för hälso- och sjukvårdsavdelningen. Läkaren bör vara civilmilitäroch tillhöra försvarets medicinalkår. Fullgjord värnpliktstjänstgöring skallemellertid inte krävas. Därigenom kan kvinnor och de män som inte har fullgjortvärnpliktstjänstgöring anställas. Sjukvårdsstyrelsenföreslår alt samma anlal tjänster för läkare inrättas som det antal tjänsterför förbands- och tjänsteläkare som finns f. n. Förslaget innebär all nuvarandebefattningar för förbands- och tjänsteläkare vid 76 förband får omvandlas lillhel- eller deltidstjänster. Flertaletav de nuvarande förbands- och tjänsteläkarnas förordnanden går ut vid budgetårsskiflet1977/78-1978/79. Enligl sjukvårdsstyrelsens mening är del nödvändigt altnuvarande läkare ges möjlighet att gå över till hel- eller deltidsanställningsom regementsläkare (motsvarande) vid förband före utgången av budgetåret1977/78. Läkaresom är anställda som regementsläkare, bataljonsläkare, marinlä- Prop.1977/78:139 10 käreeller flygläkare enligt den organisation som gällde fram till /67och som går över till anställning som regementsläkare (motsvarande) föreslås fåtjänstledighet med C-avdrag från ordinarie läkarbefattning men med bibehållen pensionsrätl.Sjukvårdsstyrelsen föreslår all sådana ordinarie tjänster dras in efler handsom de blir vakanta. Vidare föreslås atl de värnpliktiga läkarnas insatser inomförbandssjukvården gradvis minskas för au upphöra helt den . Föralt kunna komplettera förbandssjukvårdens läkarresurser när arbetsbelastningenär ojämn föreslås att förband flr ingå avtal med landsting, annan kommunalhuvudman eller enskild läkare om tjänstgöring inom förbands-sjukvården.Sjukvårdsstyrelsen föreslår vidare all förbandschef ges rätt alt ingå avtal om hälso-och sjukvården för värnpliktiga. Träffas avtal med enskild läkare omtjänstgöring vid förband, t. ex. visst antal timmar per dag, föreslås atlersättning utgår med arvode för veckotimme och år (veckotim-norm).