prop · G103164 · 1977-12-31 00:00:00 — Viklen härav kan belysas med ett räkneexempel. som var ettför industrin relativt gott år anmäldes 160000 lediga platser inom industrin lillarbetsförmedlingen. var motsvarande anlal 70000. Del fanns således år1974 ca 90000 fler chanser för bl. a. ungdomar all få ett arbete inom industrinän . Blandde arbetslösa ungdomarna är de unga kvinnorna särskilt utsatta. Arbetslösheteni de yngre åldersgrupperna är genomgående högre bland kvinnorna än blandmännen. Utmärkande för kvinnorna är också all de har ett smalare yrkesulbud änvad männen har. Detta kan avläsas inle bara i deras yrkesfördelning utan ocksåi fördelningen på uibUdningsvägar. De traditionellt kvinnliga utbildningsvägama- vårdlinje, distribution- och kontorslinje, konsumlionslinje m. fl. -domineras forifarande av kvinnor. Detta innebär alt kvinnorna redan genom sitt ulbildningsvalbegränsar sina möjligheter på arbetsmarknaden. Trots det intensiva arbete sombedrivs av bl. a. jämställdhetskommitlén synes del t.o.m. vara så atl ungakvinnor i högre grad än äldre återfinns i vad som betecknas som traditionelltkvinnliga arbeten. Detla behöver å andra sidan inle enbart vara en följd av ellval från kvinnornas sida. Del kan också vara ett ullryck för de svårigheter kvinnormöter all tränga in på typiskt manliga yrkesområden i en lid när de traditionelltmanliga arbetena inle växer i anlal. Enligl min uppfattning är det viktigt allkvinnorna i större uisträckning stimuleras atl välja l.ex. tekniska yrken ochmännen yrken inom t.ex. vård- och bamlillsynsområde-na. Enutbredd ungdomsarbetslöshet kan komma atl prägla en hel generationsuppfattning om tillvaron. Pessimism, dålig tilltro lill sin egen förmåga ochavståndstagande från ett samhälle som, med rätl eller orätt, ges ansvaret förarbetslösheten kan lätt bli följden. Ungdomsarbetslöshet är således särskilt allvariig.Samhället måste därför effektivisera och förbättra möjligheterna för allaungdomar atl erhålla arbete, utbildning eller praktik. Insiktenom de särskilda problem som möter ungdomama vid övergång-från skola tillarbetsliv utgör bakgrunden lill de åtgärder inom arbetsmarknads- ochutbildningspolitiken som statsmakterna har vidtagit och utvecklat under senareår. I det reguljära skolsystemet har undervisningen inriktats mot ochkompletterats med åtgärder som syftar tUl all vidga informationen omarbetslivets villkor och rådgivningen inför yrkesvalet. Arbetsförmedlingamahar prövat nya former för atl intensifiera sina insatser att hjälpa ungdomarsom slutat skolan alt få arbete, arbetslivserfarenhet eller kompletterandeutbildning. Försöken med s. k. intensifierade arbetsförmedlingsinsatser visarall detta är ett tidskrävande arbele men också atl svårigheternakan övervinnas om personalen vid arbetsförmedlingen kan avsätta den lid sombehövs i de enskilda fallen. Melodema för yrkesvägledning och praktiskyrkesorientering inom arbetsförmedling- 1977/78:164 25 enhar förbättrats och byggts ul bl. a. genom kurserna Arbetsliv och utbildning (ALU).De ulgör värdefulla medel när del gäller all hjälpa de många ungdomar som harsvårigheter med yrkesvalet. Bristenpå yrkesutbildning är ett svårt hinder för många ungdomar som bara hargrundskolan bakom sig och inle kan beredas möjlighet alt eller inte villfortsätta i den ordinarie gymnasieskolan. För dessa har skapats möjlighet atlfä sådan utbildning dels genom särskilda kortare, yrkesinriktade kurser inomgymnasieskolans ram om högst tio veckors längd och dels genom att de berettstillfälle atl på särskilda villkor dellaga i arbetsmarknadsutbildningen.Kursutbudet inom denna utbildningsform vidgades dåarbetsmarknadsstyrelsens bemyndigades all köpa ledig utbildningskapacitet inomnäringslivet. deltog ca 3 700 ungdomar igymnasieskolans kortare yrkesinriktade kurser och totalt ca 20000 ungdomarunder i arbetsmarknadsutbildning. Många ungdomar är emellertid skollröllaeller av andra skäl inle motiverade för ytterligare utbUdning. Dessa ungdomarkan genom arbetsförmedlingens försorg få arbetslivs-och yrkeserfarenhet genom särskilt anordnade s. k. praktikarbeten i form avdagsverksbilliga beredskapsarbeten. Sådana arbeten anordnas såväl inom denstatliga som inom den kommunala och enskilda sektorn. Till kommuner ochenskilda organisationer och företag ulgår därvid förmånliga statsbidrag med upptill av kostnaderna, för enskilda dock maximerat till /timme. befann sig 29 000 ungdomar i sådana praktikarbeten varav 5000 i den statligasektorn, 17050 i den kommunala och 4950 i den enskilda sektorn. Påbegäran av har regeringen tillsatt en särskild ungdomsdelegationmed övergripande ansvar för ungdomamas sysselsättning. harbetydande personella och tekniska resurser som succesivl skall byggas ul ochförbättras. Inom skolans område arbetar såväl som ett flertalutredningar i syfte all skapa en skola som passar alla och som bällre skallförbereda ungdomarna för arbetslivet. På kort sikt är del arbelsmarknadspoliiiskaåigärder som måste utgöra tyngdpunkten i arbetet, medan de ulbildningspolitiskaåtgärderna får ökad vikt i del längre perspektivet. Jagvill i detla sammanhang erinra om de förslag till åigärder inom ar-betsmarknadssektomsom regeringen föreslår i propositionen (1977/78:105) om åtgärder mot narkotikamissbmk.Bl.a. förelås atl en arbetsgmpp tillsätts för atl aktivt leda och befrämjasamarbetet mellan arbetsförmedling och behandlingshem för narkotikamissbmkare.Arbetsgmppen föreslås bli knuten tiU arbetsvårdsdele-galion.1 propositionen betonas särskih insatsema mot ungdomsarbetslösheten som en avde mest angelägna åtgärdema för att förebygga missbmk. Gmndenför ell framgångsrikt arbete är ett förtroendefullt samarbete mellan skola,arbetsförmedling, sociala myndigheter och arbetsmarknadens parter. Huvuddelen- - av de ungdomar som slutar 1977/78:164 26 grundskolanfortsätter i utbildning antingen inom eller utom gymnasieskolan. De som integår vidare till utbildning eller avbryter sin utbildning är den grupp som löperden största risken atl drabbas av arbetslöshet. Genom beslut (prop.1975/76:39, UbU 1975/7.6:30, rskr 1975/76:367) har skolan och kommunerna ålagtsatt tillsammans med arbetsförmedlingarna och de sociala myndigheterna följa alla dem som lämnar . Härigenom har en grund lagts tillett system med vars hjälp alla dessa ungdomar skall kunna garanteras arbete,yrkesutbildning eller praktik. Arbetslöshetenbland ungdomar är forifarande relativt hög trots de åtgärder som harvidtagits. Det visar atl åtgärderna inte har haft rätt inriktning eller atl deinte har kunnat ges den omfattning som behövs. Vi måste därför arbeta vidaremed att utveckla de åigärder som redan är i kraft och all söka finna de nyamedel som krävs. En strävan måste därvid vara att samordna de olika åtgärderna tillett system som är så uppbyggt och dimensionerat att varje ung människa sombehöver samhällets hjälp för att komma in i arbetslivet också kan få det och ien form som tillgodoser hans eller hennes individuella önskemål och behov.Först när vi nått därhän kan vi tala om all vi har en ungdomsgaranti, dvs. engaranti för atl alla ungdomar skall kunna få arbete, utbildning eller praktik.För att uppnå detta mål som naturligtvis kräver betydande ekonomiska insatserär det viktigt all i nuvarande stalsfinansiella läge effektivisera och samordnapågående verksamhet. har i sin skrivelse lagt framen rad olika förslag som bl. a. innebär atl sådana samordningsvinster kanuppnås och jag övergår nu till all behandla utredningens olika delförslag. Arbetsförmedlingenärdet viktigaste hjälpmedlet inom arbetsmarknadspolitiken. En tillräcklig ochväl utbildad personal vid våra förmedlingar utgör grunden för ettframgångsrikt arbete i strävan all undvika arbetslöshet. Många ungdomar somvänder sig lill arbetsförmedlingen är osäkra över yrkesval, har dåligt självförtroendeoch kanske dåliga betyg. För att kunna hjälpa dessa ungdomar måstearbetsförmedlingens personal kunna ägna god lid ål varje enskild person. Sysselsättningsutredningenoch flera remissinstanser, bl. a. LO, TCO och /SR , har också framhållitviklen av all arbetsförmedlingen dimensioneras så atl personalen får tid atthjälpa de ungdomar som söker stöd. I årets budgetproposition (prop. 1977/78:100 bil. 15) har också framhållits atl särskilda insatser för ungdom och handikappadeär och måste vara synnerligen personalkrävande. Sysselsällningsutredningenhar inte gjort några beräkningar av den personalökning som skulle behövas vidförmedlingarna för särskilda insatser för ungdomar. Jag har för avsikt attsenare ta upp frågan om eventuella behov av personalförstärkningar vidarbetsförmedlingarna för att dessa skall 1977/78:164 27 kunnatillgodose de krav på service som ställs från olika grupper av arbetssökandedäribland ungdomar, kvinnor och handikappade. I detta sammanhang avser jagockså atl behandla de försök som, i bl.a. , bedrivs för socialthandikappade ungdomar. Närdet gäller arbetsförmedlingarnas verksamhet har sysselsättningsutredningenföreslagit all särskilda arbetslag bör bildas på förmedlings-kontoren beslåendeav förmedlare, yrkesvägledare,syopersonal, psykologer och socialarbetare.Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av flertaletremissinstanser. har framhållit atl i arbetslagen ocksåbör ingå yrkesgmpper med kunskap i handikappfrågor. Jag finner det naturiigt atldet samarbete som succesivl vuxit fram mellan olika organ också följs upp genomall arbetslag bildas på del sätt som utredningen förordat. Det bör ocksåsjälvklart vara så atl arbetslagen sätts samman på ett sådant sätt all olikagruppers behov t.ex. handikappades och invandrares kan las upp. Lokaltoch regionall haren samverkan mellan arbetsförmedling, parterna påarbetsmarknaden, skolväsendel m.fl. successivt byggts upp. Distriktsarbelsnämndernaär en del i denna samverkan, de lokala och regionala planeringsråden (SSA-råden)en annan. Enligt min mening fyller dessa organ viktiga funktioner inte minslnär det gäller samlade insatser för att förhindra och åtgärda arbetslöshetbland ungdomar. Det bör dock understrykas alt skolan har ett primärt ansvar idetta hänseende när det gäller ungdomar som slutar skolan. Utredningenhar föreslagit att arbetsförmedlingarna i samråd med di-striktsarbelsnämnd ochplaneringsråd skall utarbeta åigärdsprogram och resultatredovisning övererbjudanden om arbele, utbildning eller praktik. Sådana åtgärdsprogram börliksom redovisningar av åtgärdernas effekt enligt min mening kunna fylla enviktig funktion när man lokall skall fatta beslut rörande omfattning ochinriktning av olika åigärder. Likaså bör utbyte av erfarenheter mellan kommuneroch regioner underlättas härigenom. Idet åtgärdsprogram som arbetsförmedlingarna har lill sitt förfogande för attskapa sysselsättning för såväl arbetslösa ungdomar som vuxna utgör, som jagtidigare har nämnt, beredskapsarbetena ell väsentiigt inslag. 1 februari 1978hade 47200 personer arbele genom beredskapsarbeten och av dessa var 29000ungdomar dvs. Beredskapsarbetensom anordnas särskilt för ungdomar leder ofta till fast anställning. I defallen kan det viktigaste syftet med beredskapsarbetet sägas vara uppfyllt, altge ungdomama en arbetslivserfarenhet som möjligt för dem att få fastanställning på den öppna arbetsmarknaden. De uppföljningar som AMS fortfor år1977 har givit vid handen atl av dem som haft ett beredskapsarbete hadeen fast anställning en månad sena- Prop.1977/78:164 28 re.Efter tre månader hade andelen stigit lill . När del gäller enskildaberedskapsarbeten var resultaten 79 resp. . Motsvarande uppföljning i årsom endast avser förhållandena efter högst efter beredskapsarbetetsslut visar på något sämre resultat eller totalt och för enskildaberedskapsarbeten. Härvid bör man dock notera att antalet ungdomar som ijanuari slutade beredskapsarbete var drygl dubbelt så stort som vidmotsvarande uppföljning eller 4550 mot 2 200. Även om andelen ungdomarsom har fåll fast anställning sjunkit jämfört med föregående år kan detkonstateras all antalet som har fåll fast anställning efter beredskapsarbetehar vuxit från ca 1 100 till drygt I 400. Sysselsällningsutredningenhar föreslagit all statsbidragssystemet för beredskapsarbeten ändras så all delgynnar anordnandet av sådana arbeten inom tjänstesektorn och därmed av arbetenlämpliga för ungdomar. Jag vill med anledning härav erinra om atl i åretsbudgetproposition har lagts fram förslag att statsbidraget lill kommunala ochenskilda beredskapsarbeten skall ändras från f n. av totalkostnaden lillhögst av lönekostnaderna (inkl. sociala avgifter) för de lillberedskapsarbetet anvisade arbetslösa samt därutöver - i fråga om invesleringsarbeten- av återstående kostnader. Detta syslem gynnar beredskapsarbeten inom tjiinsleseklorn,som i de flesta fall endasl drar en kostnad motsvarande lönekostnaderna föranvisade arbetslösa, framför invesleringsarbelena. Sys-selsältningsutredningensförslag torde därmed vara tillgodosett. Jag har för avsikt alt senare föreslåregeringen alt statsbidraget till lönekostnaderna alllid skall utgå med 75 %när det gäller såväl kommunala som enskilda beredskapsarbeten som anordnassärskilt för ungdomar. Jag vill också erinra om atl regeringen med stöd av finansfullmaklengell AMS möjlighet att i viss utsträckning tillämpa de föreslagna reglernaredan nu. Planeringen av beredskapsarbetenahar diskuterats av sysselsättningsutredningen, som har föreslagit att allaarbetsgivare skall upprätta beredskapsarbetsplaner och att arbetsgivarna skallåläggas all ställa beredskapsarbelsplalser till förfogande. Förslaget hartillstyrkts av vissa remissinstanser men föranlett tveksamhet från andra.Länsarbetsnämndernas planering av beredskapsarbetena går så till alt nämndernavarje höst har kontakter med kommunema, statliga arbetsgivare m. fl. ochdiskuterar arbeten som kan vara lämpliga som beredskapsarbeten. Jag finner detnaturligt atl man vid denna planering lägger särskild vikt vid arbetenlämpliga för ungdomar. Jag förutsätter alt arbetsgivarna är beredda atlmedverka i ett samrådsförfarande som lar sikte på alt la fram lämpligaberedskapsarbeten. Därför är jag angelägen betona viklen av altarbetsförmedlingarna vid planeringen av beredskapsarbetena kontaktar inte barastatliga och kommunala myndigheter utan också enskilda förelag ochorganisationer för att klargöra om lämpliga arbetstillfällen finnstillgängliga. Del måste på varje arbetsplats av någorlunda storlek finnasarbetsuppgifter lämpade som beredskapsarbeten för ungdom ulan all delta behövertvingas fram genom lagsliflning. Mot bakgrund av ett förverkligande av en ungdomsgaran- 1977/78:164 29 ti kommer jag att noga följa utvecklingen av såväl antaletberedskapsarbeten som antalet praklikplatser för ungdomar. har med instämmande av fleraremissinstanser framhållit att kvaUteten på beredskapsarbetena bör förbättrasgenom variation i arbetsuppgifter och inslag av utbildning/yrkesvägledning. Föregen del kan jag ansluta mig lill del utredningen har anfört i detla sammanhang.Man måste dock komma ihåg atl beredskapsarbeten normalt till sin karaktär är entidigareläggning av en uppgift som skulle ha ulförts . 1 de fall dåberedskapsarbetena är särskilt tillrättalagda för atl exempelvis ge ungdomararbetslivs- och yrkeserfarenhet är del väsenlligl all arbetsuppgifternavarieras, eftersom ett av syftena är att den som har arbetet skall fåvägledning inför ett yrkesval. Häri ligger också att de ungdomar som har ellberedskapsarbete bör ges möjlighet all inom ramen för arbetet få kortareinslag av yrkesvägledning och utbildning då delta är möjligt. Innan jag går över lill all behandla praktikfrågoma villjag kort uppehålla mig vid volymen av beredskapsarbeten för ungdom. hade som sagts 29000 ungdomar sysselsättning i beredskapsarbete.Det är 15000 fler än vid motsvarande lid . Huvuddelen av volymen ochäven av ökningen ligger på primärkommunerna, vilket framgår av följande tabell. Tabell3.1 Ungdomar i beredskapsarbete fördelade efter huvudmän enskilda (15-kronan) Även inom landstingskommunerna och den statliga sektornhar antalet ungdomar i beredskapsarbeten ökal. Denna volym bör enligl min åsiktkunna vidgas ytterligare. Inom ramen för den prioritering som landstingskommunemamåste göra av långtidssjukvården torde del även finnas utrymme för ytterligareberedskapsarbeten. Inom den statliga sektorn har SPN gjort inventeringar somvisar all ca 8000 årsplatser skulle kunna tas fram under innevarande budgetår.AMS har samlat företrädare för de statliga myndighetema och verken ochdärvid betonat viklen av att de skapar sysselsättningstillfällen för ungdomar.Jag vill understryka denna maning och framhålla all det erfordras atlarbetsgivare och fackliga organisationer inom både den privata och denoffentliga sektorn engagerar sig i uppgiften all skapa sysselsättning för deunga. Även de politiska partierna har här en roll all fylla. Partierna måsteute i kommunerna aktivt arbeta för all skapa arbele eller utbildning förungdomarna. Beredskapsarbeten inom företag och förvaltningar i varje kommun ären väg all hjälpa ungdomarna till sådan arbetslivs- och yrkeserfarenhet som debehöver för all få en fast anställning. 1977/78:164 30 har en särskild praktikgrupp arbetat med den mycketsvåra frågan att söka finna ett praktikanslällningsbegrepp som parterna påarbetsmarknaden kan enas om. Gruppens förslag, som utredningen ställt sigbakom, innebär all en anställning skall betraktas som praklikanställning om denär förenad med utbildning och uppfyller vissa förutsättningar. Den skall varaföreskriven i läroplan/utbUdningsplan eller godkänd av partema, den skall vara handledd,gälla för viss bestämd tidsperiod och vara förlagd utanför skolan. mening bör denna definition föras in i lagen om anställningsskydd.Flera remissinstanser är av samma mening. Föregendel vill jag i likhet med bl.a. LO framhålla alt begreppet praktik under senareår har givits en mycket skiftande tolkning. Även de åigärder som samhället harvidtagit har bidragit lill oklarheter om vad som är praktik. a. den statliga sektorn bedrivs under benämningen statliga praktikarbeten.Orsaken till denna utveckling är i allmänhet att praktik har varit ell bra ochsamlande ullryck för atl beskriva den arbetslivserfarenhet som man velat beredaarbetslösa ungdomar genom l.ex. Förhandlingarpågår f. n. mellan arbetsmarknadens parter om villkoren för praktikanställningoch näraliggande frågor. Även om jag finner den definition som sysselsättningsutredningenhar kommit fram till i slorl sell väl avvägd är jag inle beredd att nu föreslå atllagen om anställningsskydd kompletteras på del sätt som utredningen harföreslagit. Skälen härtill är dels de pågående förhandlingarna, dels det arbetesom bedrivs i kommittén för översyn av anställningsskyddslagstiftningen. Ikommitténs uppdrag ingår som en huvuduppgift atl i samarbete med sysselsättningsutredningenstudera de nytillträdandes situation och jag finner del då naturligt alt utredningenockså lar upp praklikfrågan. Underde närmaste åren kommer utbildningsväsendet all kräva ell kraftigt ökalutrymme i arbetslivet för arbelslivsorienlering och praklikarbete av olikaslag. De nytillträdandes behov av all få en lids arbetslivserfarenhet kommermed all säkerhet att växa i framliden och delta kommer all ställa stora krav påbåde förelag och förvaltningar när det gäller all få fram platser härför. Detkommer också atl fordra att behovet av praklikplatser på ett samordnat sättkartläggs lokall. Likaså fordras en samordning av anskaffningen av praklikplatserna.Sysselsättningsutredningen har föreslagit all behovet av praktikplatser skallkartläggas genom de lokala planeringsråden. Jag finner det naturligt atl såsker eftersom både skola, arbetsförmedling och arbetsmarknadens parter ärrepresenterade i råden. Det är dessa parter som gemensamt har ansvaret för atlutbildningen utformas i samklang med de krav som arbetslivet ställer ochplaneringsråden bör således vara ett lämpligt fomm för denna uppgifi. 1977/78:164 31 enav praktikplatser har utredningen föreslagit att arbetsförmedlingen skall hahuvudansvaret. framhåller utredningen med instämmande av LO,och att i de fall det finns naturliga och etableradekontakter mellan skola och arbetsplatser bör dessa utnyttjas. Enligt min meningär det en klar fördel att ansvaret för praktikplalsanskaff-ningen samlas hos enhuvudman, nämligen arbetsförmedlingen. Detta bör dock inle hindra att man i detpraktiska arbetet lokalt kommer överens om all inom ett visst område skolanskall svara för denna verksamhet. En sådan uppdelning måste emellertid vila påklara överenskommelser i planeringsråden så att man undviker all skola ocharbetsförmedling dubblerar ell arbete. Denfråga som naturligt följer av en diskussion om praktik och beredskapsarbetenför ungdom är hur man skall få ett tillräckligt anlal platser. Sysselsättningsutredningenmenaratt ett tillräckligt anlal praklikplatser för dem som har praktikinslag isin utbildning inte kan uppnås på frivillig väg. Enligl utredningen bör länsarbelsnämndemadärför fä befogenhet att skaffa praklikplatser inom ramen för främjandelagenför atl kunna erbjuda sådan plats åt alla som har praktik som en obligatoriskdel av sin utbildning. Remissinstansernas uppfattning på denna punkt ärsplittrad. AMS har i sitt yttrande framhållit atl alla som önskar praktik ellerpraktisk arbetslivserfarenhet måste ges en möjlighet all få detta oberoende avom denna är ett nödvändigt inslag i en utbildning eller ej. Jag delar AMSuppfattning all detta bör vara målsättningen. För den enskilde kan en period avpraklikarbete vara myckel angelägen även om den inle ingår i en utbildning.Emellertid kan situationer uppslå då tillgången på platser är otillräcklig ochdå måste prioriteringar göras. 1 ell sådant läge måste det vara naturligt allde som är beroende av en period av praktiskt arbete för all kunna fullfölja sinutbildning prioriteras. Somjag har framhållit bör planeringsråden ha ansvaret för all behovet av praklikplatserkartläggs. I planeringsråden bör, som utredningen har framhållit, också kunnadiskuteras hur behovet av praktikplatser skall kunna tillgodoses och hur plalsemabör fördelas på ortens/regionens arbetsmarknad. Arbetsförmedlingen bör däremotha ansvaret för anskaffning av sådana platser i de fall då enligt vad jag nysshar sagt detla inle efter överenskommelse lokall anförtros åt annan instans.Flertalet planeringsråd har varit verksamma under och harnu börjat finna formema för sitt arbete. Förslaget all i detta läge, dvs. innaneffektiviteten i den samverkan som måste komma till stånd mellan arbetsförmedlingoch planeringsråd hunnit prövas, införa en lagstiftning av typ främjandelagenför att få fram praklikplatser kan jag inte biträda. Jag är övertygad om allråden och distriktsarbelsnämnderna kommer alt arbeta mycket intensivt för atltillgodose behovet av praktikplalser. Som jag har framhållit avser jagatlnoga följa utvecklingen av antalet praktikplalser. Föralla som börjar ell arbele är del som utredningen har framhålUl synneriigenviktigt all en ordentlig introduktion och handledning ges. 1977/78:164 32 lerbåde för dem som går till ett reguljärt arbete, ett beredskapsarbete eller någonform av praktikarbete. Den nyanställde måste få väl tilltagen tid för alt sällasig in i arbelel och han/hon bör få handledning och information om bl. a. denfackliga verksamheten på arbetsplatsen. För dem som har en sådanpraktikanställning, som ulgör led i en utbildning, måste särskilt stora kravställas på sådan handledning. En uppföljning och kontroll måste ske frånskolans sida och särskild utbildning lill handledarna är i dessa fall mångagånger nödvändig. Hur introduktion och handledning m.m. skall läggas upp måsteavgöras från fall till fall, men vissa allmänna riktlinjer bör dock kunnautarbetas. Detta är en fråga som i första hand ankommer på parterna på arbetsmarknadentillsammans med skol- och arbetsmarknadsmyndigheterna. 3.4Utbildningsåtgärder inom arbetsmarknadsutbildningens ram Mångaav de ungdomar som möter svårigheter på arbetsmarknaden har som jagtidigare har framhållit mycket kort eller ingen yrkesutbildning.