prop · G103164 · 1977-12-31 00:00:00 — En del avungdomama återvänder lill skolan , men en mycket stor delbefinner sig och stannar kvar på en arbetsmarknad som i många fall erbjudertillfälliga och okvalificerade arbeten utan utvecklingsmöjligheter.Gymnasieskolan är dimensionerad för att kunna ta emot huvuddelen av de ungdomarsom slutar gmndskolan, men av olika anledningar är det många som inte finnergymnasieskolan attraktiv eller som inte kommer in på den linje de önskar ochdärför avslår. Andra avslår därför att de hellre direkt vill ta ett arbete. Fördem som inle har lust all fortsätta i gymnasieskolan förordar utredningen ettsystem med värvning av arbets- och leoriperioder. Prop.1977/78:164 16 utvecklas så alt de minst studiemotiverade finnerdetattraktivt. Samhället skall stå som garant för innehåll, läroplaner ochkvalitet även om huvuddelen av utbildningen förläggs utom skolan.Utgångspunkten bör vara en yrkesinriktad gymnasieutbildning i etapper. Dessakurser skall ha samma kompetensvärde som kurser i den nuvarande gymnasieskolan.För de ungdomar som så önskar bör de kunna vara påbyggbara till en fullständiggymnasiekompetens. En förutsättning för atl ett sådant utbildningssystem skallfungera är ett ökat samspel mellan arbetsförmedling, kommun/skola ochföretag/förvaltning. Kommunema har redan nu enligl riksdagsbeslut i sambandmed den s.k. SIA-propositionen (prop 1975/76: 39) ansvaret för all allaungdomar erhåller information om och erbjuds utbildning. För att fler ungdomar skall kunna fås att intressera sigför utbildning är det enligt utredningen angeläget att skolan anpassar sig lillde önskemål ungdomama ställer. Kommunema har inle enbart en informationspliktgentemot ungdomarna ulan måste också medverka lill att anpassa utbildningsformernaefter olika krav. Slutmålet bör vara atl alla ungdomar efler skallkunna finna en individuellt anpassad ulbildningsväg och inte hänvisas till enosäker arbetsmarknad hell i avsaknad av yrkesutbildning. Meningen är attutbildningsmöjligheter av olika slag skall slå öppna för alla - vara frivilligaför den enskilde individen, men obligatoriska alt ordna för samhället/kommunen. Eftersom gymnasieskolan är dimensionerad för avantalet 16-äringar har resurser också avsatts för detta ändamål. Om man tillförden reguljära utbildningen ett utbildningssystem där företag/förvaltning taröver delar av gymnasieutbildningen genom att ämnet yrkesteknik förläggs tillarbetsplatserna, är det enligl uiredningens mening rimligt att samhälletersätter en del av kostnaderna företaget eller förvaltningen tar på sig. För atl på kort sikt få igång en studieuppläggning av detslag som skisserats föreslår utredningen att försöksverksamhet med varvadteori och praktiskt arbele startas på ett antal orter. Försöksperioden bör varaminst och bedrivas i nära samråd mellan arbetsförmedling, arbetsmarknadsutbildning,skolstyrelse och lokalt planeringsråd. Arbetsförmedlingen bör ges resurser attadministrera verksamheten. Arbetsgivare som ställer upp med praktikplats bör fåstatsbidrag grundat på lönekostnaden och olika bidragsnivåer bör prövas, dockhögst . bör eleverna få studiestöd motsvarandeutbildningsbidrag och statsbidrag bör utgå för arbetet med handledning. Ett utbildningssystem anpassat till individuella önskemålställer enligt utredningen krav på större frihet lokalt vad gällerutbildningsplanering och läroplansarbete. Decentralisering av beslutsfattandefrån SÖ till lokal nivå bör därför övervägas. I samband med försöksverksamhetmed altemativa utbildningar bör, i samverkan med utredningen om skola, stat,kommun (SSK), närmare studeras hur ett utökat lokalt inflytande skall kunna genomföras. 1977/78:164 17 Intagningtill studier sker en tiU och del innebär enligtutredningen både ell slort tryck på arbetsmarknaden vid ell par tillfällen perår och atl arbetslösa ungdomar kan få vänta orimligt länge innan de kan startaen utbildning. För alt motverka dessa effekter föreslås/fera kursstarter pertermin eller där så är möjligt kontinuerlig intagning. Övergång lill praktiskutbildning bör kunna ske när tillfälle erbjuds. 1 del åtgärdsprogram motungdomsarbetslösheten som f. n. gäller ingår möjligheten för ungdomar under 20år atl dellaga i arbetsmarknadsutbildningens kurser. Denna möjlighet bör även ifortsättningen bestå. En samverkan mellan gymnasieskola, kommunalvuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning bör eftersträvas liksom enutjämning av de ekonomiska villkoren. Enövervägande del av de ungdomar som genomgått arbetsmarknadsutbildning har gåtti de s. k. ALU-kurserna (Arbetsliv och utbildning). Erfarenheterna från dessakurser är myckel goda. I kurserna ges en fördjupad yrkesvägledning ochmöjlighet till korta praktikperioder ute i förelag och förvaltningar. Kurser avdelta slag föreslås utbyggda till hela landet. Invandrarungdomarnahar ofla både språkliga handikapp och bristande kunskaper i flera skolämnenvilket resulterar i all de i mindre utsträckning än svenska ungdomar söker sig tillutbildning i gymnasieskolan. För att stödja invandrarungdomarna har kurser omen lill två terminers längd startals. Där ges en individuellt upplagdkomplettering av skolkunskaperna. Enligl utredningen bör utbildningsbidrageller annal förmånligt studiesocialt stöd ulgå lill dem som dellager i dennaförlängda skolgång. Den uppsökandestudie- och yrkesorienteringen föreslås få förstärkta resurser. Syo-resursernabör särskilt inriktas på de elever som lämnar ulan atl söka vidareutbildning.Vidare måste invandramngdomar-nas problem uppmärksammas både genom extrainsatser och genom syo på deras respektive hemspråk. För dem som ej söker lillgymnasieskolan efter , har i en del kommuner försök med s. k.vägledningsgrupper i årskurs nio genomförts med gott resultat.Vägledningsgrupperna innebär en fördjupad arbelsUvsorienlering ochstudievägledning med möjlighet till pryo-inslag. Arbelel ivägledningsgrupperna har skett i samverkan mellan skola och arbetsförmedling. Sysselsättningsutredningenföreslår alt försöken med s. k. vägledningsgrupper i årskurs nio utvidgas lillatl omfatla hela landet. Enliglde riktlinjer som f n. gäller har skolan ett uppföljningsansvar för allaungdomar . Skolan har del primära ansvaret, men ävenarbetsförmedlingen är inkopplad när ungdomen söker sig ul på arbetsmarknaden.De lokala planeringsråden, där både skolans studie- och yrkesorientering ocharbetsförmedlingen är representerade, har del övergripande ansvaret för alluppföljningen fungerar. Denna bör också fungera sedan ungdomarna kommit ut iarbetslivet. Mot denna bakgrund förordar utredningen all skolans studie- ochyrkesorientering knyts närmare arbetsförmedlingens verksamhet. Vid den kommandeutvärderingen av försöks- Prop.1977/78:164 18 verksamheten med studie- och yrkesorientering förordas alläven huvudmannaskapsfrågan behandlas. Ett led i all knyta studie- och yrkesorienteringen närmarelill arbetsförmedlingens verksamhet är enligl utredningen att på försökanordna någon typ av växeltjänstgöring för skolans syopersonal vidarbetsförmedlings-kontoren. Försöksverksamhet med tjänstgöring växelvis vidarbetsförmedlingen och i skolorna förordas starta på några orter i landet.Vidare föreslås gemensam fortbildning för arbetsförmedlare, yrkesvägledare och syo-funktionärer. Avslutningsvis konstaterar utredningen all syftet med deförslag som framförts är atl på en rad områden försöka bygga upp ett finmaskigtskyddsnät så att ingen ungdom blir utan arbele, utbildning eller praktik.Huvudinriktningen i alla förslag är atl ställa ökade krav på samhällels organisationför arbete och utbildning. Individens valmöjligheter skall bli större både vadgäller arbete och utbildning. Insatserna för ungdomar både på detarbetsmarknads- och utbildningspolitiska området måste bli av permanentkaraktär. Utredningen kommer alt arbeta vidare på detla fäll och i samband medslutbetänkandel återkomma med de förslag och åtgärder, som försöksverksamhetenkan ge underlag till. Utredningens betoning av atl de unga som från grundskolangår direkt ul i arbetslivet har ett speciellt utsatt läge och därför fordrarsärskilt slöd stryks under av flertalet remissinstanser. Alt dessa ungdomarmåste få stöd i samma omfattning som kommer de ungdomar lill del som väljer utbildningdirekt efler framhålls av bl.a. AMS och LO. 7"CO betonar allen omfattande arbetslöshet bland ungdomar har en negaliv social inverkan påsåväl ungdomarna som på samhället i sin helhet. Särskilt för ungdomar somkommer från svåra sociala förhållanden utgör arbetslösheten ett hot. SAF ochAMS slryker under uiredningens konstaterande all ungdomen inle har någon egenarbetsmarknad och SAF betonar att en samhällsekonomi i balans är den bästagrunden för arbele åt ungdomar. Behovet av personal förstärkningar inomarbetsmarknadsverket framhålls av bl. SÖ, TCO, LO och SACOISR. AMS pekar påatt platsförmedling för ungdom ställer slora krav på individuell hjälp till desökande i form av ackvisillon av arbele och kontakter med arbetsgivare. AMSbetonar också viklen av all arbetsförmedlingen kan bedriva en aktiv uppföljningav ungdomar i olika åigärder, t. ex. arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbete. SAF menar atl det i sysselsättningsulredningens skrivelse äroklart i vilken utsträckning utredningen anser att förslagen kräverpersonalförstärkningar inom arbetsmarknadsverket. Enligl SAF:s mening börresursbehovet kunna tillgodoses genom omdispositioner av arbetsmarknadsverketsnuvarande personal. 1977/78:164 19 Förall lokall stärka och samordna insatserna mot ungdomsarbetslösheten har utredningenföreslagit all särskilda arbetslag bildas vid arbetsförmedlingama. Förslagettillstyrks av bl.a. , SÖ och SPN. betonar alt deförsök som bedrivs i ell anlal kommuner för att stödja ungdomar med omfattande socialaproblem visar all de sociala myndighetema är en synneriig viktigsamverkanspartner när det gäller alt söka lösa många ungdomars problem. Statenshandikappråd menar all i arbetslagen bör ingå också yrkesgrupper som harspecialkunskap 1 handikappfrågor. Förslagetom en förbättrad introduktion och ell personligt omhändertagande påarbetsplatserna har inle mött några invändningar vid remissbehandlingen. Likasåhar förslagen om all arbetsförmedlingarna i samråd med distriktsarbelsnämndernaoch planeringsråden skall utarbeta åtgärdsprogram och resultatredovisningaröver erbjudanden om arbete, utbildning och praktik mötts positivt. SÖframhåller i sammanhanget att skolmyndigheterna har ett särskilt ansvar föruppföljning av ungdomar i åldern . Närdet gäller beredskapsarbeten för ungdom har utredningen föreslagit alt det i länsarbetsnämndernasårliga planering skall ingå alt planera för beredskapsarbeten särskilt inriktadepå ungdomar. Därutöver föreslås statsbidragsreglerna få en sådan utformningall arbeten inom tjänstesektorn gynnas. De remissinstanser som särskilt behandlatdessa förslag har strukit under viklen av åigärder i denna riktning. TCOframhåller t.ex. all del är väsenlligl atl ett statsbidragssystem kommer tillstånd som möjliggör beredskapsarbeten inom arbetsmarknadens alla delar. Förslagetom skyldighet för alla arbetsgivare all upprätta beredskapsarbetsplaner och atlställa beredskapsarbelsplalser till arbetsförmedlingens förfogande tillstyrksav SPN, SÖ, LO, CUF, FPU och SSU. TCO framhåller i sill yttrande alt det ärväsentligt all både offentliga och privata arbetsgivare planerar beredskapsarbelsverk-samhetentillsammans med arbetsmarknadsmyndigheterna. Enligt TCO:s mening bör dockförslaget om särskilda planer konkretiseras från utredningens sida. Även UHÄär tveksamt till hur planema skall utformas. SPN säger i sammanhanget allmöjligheterna att utnyttja de arbelsmarknadspoliiiska åtgärderna skulle öka ompersonaladminitraliva beslul inom myndigheterna delegerades i vidgad uisträckning. Utredningensförslagom förbättrad kvalitet på beredskapsarbetena genom variation iarbetsuppgifter och ökade väglednings- och ul-bildningsinslag tiUstyrks av bl.a.SÖ, och . SÖ framhåller all planering av utbildnings- ochvägledningsinsalser bör ske i samråd med de lokala planeringsråden. Uiredningensdefinition av begreppet praktikansiäUning tillstyrks av bl.a. SPN, UHÄ, AMS,gymnasieutredningen, , SA- 1977/78:164 20 COISREO,CUF och FPU. Likaså tillstyrks definitionen av en majoritet inom . LO framhåller att det f n. råder slor begreppsförvirring närdet gäller praktikanter, vilket enligl LO:s mening har medfört alt begreppet"praktikant" har kunnat användas för ungdomsanställningar med dåligalöner och anställningsförhållanden. En klar definition av begreppet praklikanställningär enligl LO:s mening nödvändig för all inle syftet med lagen omanställningsskydd skall urholkas. SÖ anser att en definition av begreppet praklikanställningbör anslå till dess att innebörden av begreppen praklikplals, arbetsplats,beredskapsplats, inbyggd utbildning, lärlingsutbildning och liknande termer ärklarlagda. Liknande synpunkter anförs av . AMSframhåller i sitt yttrande att man ser det som en fördel alt parterna i sysselsättningsutred-ningenspraklikgmpp har enats om en definition av praklikanställning som kan ligga tillgrund för avtalsregler om praktikanternas anställningsvillkor. Samtidigtbetonar styrelsen, i likhet med flera remissinstanser, atl det härutöver finnsbehov av praktik och korttidsarbete bland andra kategorier av studerande samlbland unga och äldre nytilllrädande på arbetsmarknaden. Det är enliglstyrelsens mening nödvändigt att arbetsmarknaden kan tillgodose alla dessa praklikbehovsom för individerna känns angelägna. skall ha ell huvudansvar för anskaffningen av praklikplatserbiträds av bl.a. SPN, AMS, gymnasieutredningen, , SACOISR, LO och SARF.Skolans ansvar för prak-likplatsanskaffningen betonas av SÖ, UHÄ, CUF,landstingsförbundet och SFS. Såväl LO som framhåller i sinayttranden atl på de områden där det finns ell väl fungerande mönster förpraktikanskaffning genom skolans försorg så bör detta utnyttjas. UHÄ somansluter sig till atl arbetsförmedlingen har det övergripande ansvaret för praktik-ackvisilionoch praklikförmedllng framför synpunkter i linje med LO och landstingsförbundet. Uiredningensförslag alt alla studerande som har praktikinslag enligl den tidigaredefinitionen i sin utbildning skall tillförsäkras praklikplals och atllänsarbetsnämnderna i detta syfte bör få befogenheter motsvarande de som gällerför främjandelagen har mötts av delade meningar i remissvaren. Den allmännauppfattningen är atl alla bör tillförsäkras praklikplals. Att detta bör skegenom alt länsarbetsnämnden ges lagstiftade befogenheter tillstyrks av TCO, LO,FPU, SSU, och SARF. LO menar att del har gjorts misslyckadeförsök alt klara praktikplalsan-skaffningen på frivillig väg. Med hänsynhärtill återstår enligt LO:s mening inget annal än att ge länsarbetsnämndernastörre befogenheter. Negativa lill en lagstiftning år postverket, SPN, UHÄ, SAFoch MUF. SAF framhåller alt den utredning som tillsatts för översyn av vissadelar av lagen om anställningsskydd har lill uppgifi all bl. a. studera de nytillträdandessituation. Enligl SAF:s mening har sysselsällningsutredningen genom förslagetom lagsliflning fört fram en åtgärd som är föga ägnad alt förbättra läget för Prop.1977/78:164 21 deungdomar som har svårt atl finna anstäUning. AMS pekar i sitt yttrande på atlpartema i planeringsråd och distriktsarbetsnämnder har ansvaret för alt praktikmöjlighetertiUskapas inom alla sektorer av arbetsUvet. Parterna bör härigenom aktivtstödja arbetsförmedlingen i detta arbele. Om det visar sig att dessa vägarinte är framkomliga kan enUgt AMS lagstiftning i någon form bli nödvändig.Förslaget om en enhetlig utformning av de praklikanställdas villkor har inteväckt några erinringar från remissinstansema. Målsättningenatt skapa en yrkesinriktad gymnasieutbildning med varvad teori och arbetestöds av flera remissinstanser. SÖ framhåller bl. a. att starka ansträngningarbör göras för alt utveckla och pröva ett syslem med gymnasieutbildning ietapper eller moduler.Systemet kan enligl SÖ:s mening byggas upp så all ulbildningsperioderi skola eller på arbetsplats varvas med lägre eller kortare arbetsperioder iförelag och förvaltningar. CUF vill atl ett Irelerminerssyslem med tvåterminers studier och en termin av praktik i arbetslivet genomförs. Utredningensförslagom en försöksverksamhet med individua-liserad gymnasieutbildning tillstyrksgenomgående av remissinstanserna. SÖ framhåller dock alt riskerna måsteelimineras för alt ell pa-rallellskolesystem skall uppslå genom altverksamheten organisatoriskt skulle falla utanför gymnasieskolan. SACOISR slrykerunder alt de alternativa utbildningsvägama bör ge fullständig yrkesutbildningliksom möjlighet att återgå till sammanhängande gymnasieutbildning. LO menarlikaså atl utbildningen skall vara likvärdig med den som ges i gymnasietstvååriga yrkesinriktade linjer. SkUInaden skall enligt LO:s mening endast vara atldet som i läroplanen anges som arbetsteknik förläggs till förelag. Periodernamed arbetsteknik bör dock kunna förlängas med hänsyn tiU den enskildeindividens inställning till skolarbete. Närdel gäller de allmänna förutsättningarna för försöksverksamheten framhållerflertalet remissinstanser bl.a. SÖ, UHÄ, , , , för studie- och yrkesvägledning all ansvaret för utbildningensuppläggning bör åvila skolan. TCO menar bl.a. atl skolan ej bör avskärmas frånansvaret för ungdomar som av ohka anledningar har svårigheter. Förslagen om statsbidraglill arbetsgivare för praklikplals, särskilt studiestöd och statsbidrag för handledarelämnas utan erinran av remissinstanserna. Elldecentraliserat beslutsfattande när del gäller läroplansarbete ochutbildningsplanering tillstyrks av bl. SÖ och LO. SÖ framhåUer härvid all länsskolnämndernasrollmåsle beaktas vid en sådan översyn. LObetonar att ett decentraliserat beslutsfattande inte får leda tiU att de utbildningarsom dessa elever får blir av lägre kvalitet än andra motsvarande utbildningar. Kursstarterflera gånger tiUstyrks av bl.a. 5Ö, 7CO, LO Prop.1977/78:164 22 LO framhåller del positiva i alt ungdomar kanbörja en utbildning utan alt i vissa fall få vänta närmare . TCO menarall del inte finns anledning motsätta sig kontinuerlig intagning till praklikdelenav en utbildning. Beträffande den skolmässiga delen av utbildningen föreliggeremellertid enligt TCO:s mening i många fall slora svårigheter varför manföreslår intagning vid ett begränsat anlal tillfällen . SACOISR avslår, iavvaktan på ett mer preciserat förslag, att ta ställning till förslaget om kursstarterflera gånger eftersom det enligt organisationens mening är svårt alt avföreliggande material klart avläsa de närmare följdema vad gällerarbetsbelastningen för bl.a. skolledare och lärare. En utbyggnad av ALU-kurser över hela landet tillstyrksgenomgående, liksom förslaget om särskilt studiestöd till invandrarungdom somdellager i introduktionskurs för gymnasieskolan. 5/V framhåller i detlasammanhang viklen av att invandramngdomama ges särskild uppmärksamhet.Arbetslösheten bland invandramngdom är betydligt högre än bland svenskaungdomar och deras benägenhet att gå vidare till gymnasieskolan är mindre änbland de svenska kamraterna. Studieavbrotten är dessutom vanligare bland invandramngdom. En förstärkt studie- och yrkesorientering samt utvidgningav s.k. vägledningsgrupper till hela landet tillstyrks av bl. SÖ, TCO ochLO. SÖ betonar att syoresursema måste stärkas väsentligt. Under nuvarandeförhållanden har syofunktionären i genomsnitt per elev och läsår atttillgå och detta är enligt SÖ:s uppfattning hell otillräckligt och går ul överden förebyggande verksamhet som studie- och yrkesorienteringen utgör. bör förslaget om vägledningsgrupper behandlas i sambandmed SÖ:s förslag lill läroplansöversyn. Uiredningens förslag all syo-verksamheten fastare skallknytas lill arbetsförmedlingen tillstyrks av bl. a. LO. SÖ, TCO och SACOISRavstyrker förslaget. AMS framhåller i sitt yttrande all del är viktigt allsamarbetet med arbetsförmedlingen uppmärksammas i utvärderingen av den nya syo-organisationen.Alt genom växeltjänslgöring uppnå närmare kontakter mellan syo ocharbetsförmedling biträds av SÖ, gymnasieutredningen, och Svenska föreningen förstudie- och yrkesorientering. TCO finner inte anledning motsätta sig ökadekontakter mellan syo och arbetsförmedling, men framhåller atl dessabör kunna uppnås ulan alt delta binds i organisatoriska former. SACOISR menardäremot all växeltjänslgöring inle leder lill önskvärda resultat därför alt arbetsuppglftemainte svarar mot varandra. Gemensam fortbildning tillstyrks av alla instansersom har tagit upp frågan bl. 5Ö, TCO, SACOISR och Svenska föreningen förstudie- och yrkesorientering. Jag har inledningsvis myckel kort redovisat utvecklingenav arbetslösheten bland ungdomar, arbetslöshelstider och även gjort en intemationell Prop.1977/78:164 23 utblick.Den internationella konjunkturavmattningen i västvärlden under de senaste årenhar inneburit stora påfrestningar både för samhällena och individerna. De ungahar drabbats särskilt hårt. När den ekonomiska aktiviteten sjunker minskarefterfrågan på personal. Detla drabbar i första hand de unga, de som skall sökasitt första arbele. De har i vårt land och i många andra länder ofta mötts av anstäUningsstopp.Inom var i genomsnitt av alla ungdomar ulan arbele.Motsvarande siffra för var Ett fullständigt inlemalionelltjämförelsematerial saknas för . Vi kan emellertid konstatera altarbetslösheten bland ungdomar i åldrarna för del stigit någotfrån eller till 4,. Vid en intemationeU jämförelse har vi dock enrelativt låg arbetslöshet bland ungdomar. Måletför sysselsättningspolitiken är arbele åt alla. Del innebär alt alla som kanoch vill arbeta också skall ha möjlighet till ell arbele som upplevs sommeningsfullt. Detta mål omfattar också de unga. Samhällels insatser för allmotverka arbetslöshet måste för de unga i hög grad bygga på en samverkan meUanutbildningspolitiken och arbetsmarknadspolitiken. Det är mot denna bakgrund somjag efter samråd med statsrådet vill ge en samlad redovisning för deinsatser som är nödvändiga för all vi skall närma oss målet atl alla unga skallgaranteras arbete, utbildning eller praktik, del som brukar kallas ungdomsgaranlin. Desvårigheter som unga människor möter när det gäller alt få en fastförankring på arbetsmarknaden beror i första hand på konjunkturutvecklingenmen även på stmkturella förändringar. Den tekniska utvecklingen har gjort atlkraven på yrkesutbildning har ökal. Många av de unga som är arbetslösasaknar yrkesutbildning. Dessa ungdomar erbjuds i stor utsträckning arbeten avtillfällig natur. Det skapar otrygghet och ger ofta inte den yrkeserfarenhetsom behövs för en mera långsiktig anställning. Den tekniska och ekonomiskautvecklingen har också inneburit alt många arbeten som var naturliga inkörsporlarför ungdomar har försvunnit. Förändringar i de skilda samhällssektoremastillväxt påverkar likaså de ungas möjligheter atl finna arbele. Ett arbele inomdel enskilda näringslivet har traditionellt varit det första arbetet förflertalet ungdomar. Arbele inom denna sektor dominerar fortfarande förungdomarna. hade således av de sysselsatta männen och avkvinnorna i åldrarna arbete inom det enskilda näringslivet. Dessa talkan jämföras med 72 resp för de sysselsatta i åldrarna . Inuvarande konjunkturläge då induslrisysselsätlningens tillväxt stagnerat ochövriga delar av del enskUda näringslivet endasl långsamt växer minskar ungdomarnasmöjligheter till arbete inom dessa områden. Atl den enskilda sektorn samlidigtär mer konjunkturkänslig än den offentiiga innebär att ungdomamassysselsättningsmöjligheter ytterligare försämras vid en konjunkturnedgång avden styrka vi haft . En ekonomisk politik som bl.a. ökar investeringsbenägenheteni näringslivet och i sin lur skapar större efterfrågan på personal är såledesen gmndläggande förut- Prop.1977/78:164 24 sättningför all vi skall komma lill rätta med ungdomsarbetslösheten. Arbetsmarknadspolitikenkan hjälpa ell slorl anlal människor lill ett arbele, men den kan aldrig bliriktigt framgångsrik utan en bättre spontan efterfrågan på personal än den vihar .