prop · G10350 · 1977-12-31 00:00:00 — Stöd enligt den föreslagnaordningen bör kunna utgå lill alla slag av fastighetsägare. De blivandebeslämmelserna i BS kommer alt bli tillämpliga på alla slag av fastigheter utomekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk och därmed jämföriig näring utanförområde med fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan. En stor gruppav fastigheter som faller inom lagens tillämpningsområde utgörs av en- ochtvåfamiljshus. För dessa kan en godtagbar avfallshantering alltid ordnas genomalt sopställ ställs upp inom fastighelen i anslutning lill infarten eller iomedelbar anslutning lill faslighelen. Med hänsyn härtill anser vi all dessafastighetslyper kan undantas från det föreslagna stödsystemet. Vi har också övervägt omdel stafliga stödet bör ha formen av lån eller bidrag eller uigöra enkombination av lån och bidrag. Vi har därvid funnit atl Prop.1977/78:50 51 stödi form av lån väl löser de problem av finansiell natur som uppslår vidgenomförandel. Med tanke på gällande hy ressältningsregler är det emellertidantagligt all faslighelsägaren inte hell kan fä täckning för blivande räntor ochamorteringar på lånen. Del är vidare sannolikt atl den del av kostnaden somkommer all slå igenom i hyrorna blir onödigt hög på grund av all deförbättringsåtgärder som genomförs i efterhand blir förhållandevis dyra jämförtmed om de företas i samband med ny- eller ombyggnad. För att åsladkomma enrimlig fördelning av kostnadsansvaret mellan fastighetsägare, hyresgäster ochdel allmänna vill vi därför föreslå att en del av stödet skall få formen avbidrag. Härigenom kommer stödet också atl uigöra en väsenllig stimulans förfastighetsägarna atl avhjälpa förekommande brister utan atl avvaktaföreläggande. Vi har därvid funnit att av kostnaden bör läckas avlån och återstoden eller med bidrag. I vissa undantagsfall kan delbli nödvändigl all genomföra åtgärder som får osedvanliga koslnadskonsekvenser.Del kan vara fallet t. ex. om man nödgas tillgripa ovanliga och därmed exlremldyrbara byggnadslekniska lösningar eller ålgärder som framstår som betungande iförhållande till faslighelens ekonomiska bärkraft. För dessa fall vill viföreslå all del öppnas möjlighet för regeringen all förordna atl bidrag kanulgå med högre belopp än , dock högst . Vi vill i detlasammanhang något beröra ytterligare några exempel där stöd inte bör utgå.Kostnad för utbyte av befintlig sopbehållare mot ny sådan bör således aldrigvara slödberälligad. Vid översynen av faslighetensavfallshanieringsförhållanden kan det ofta visa sig lämpligl att övergå frånbefintliga sopkäri eller sopsäckar till engångssäckar av plast eller papper.Inte heller anskaffande av ställ för sådant emballage bör medföra all statligtstöd utgår. I många fall installeras säckväxlare, ibland försedda medkomprimalorer. Sådana anordningar torde oftast inte vara nödvändiga för alllillgodose sophämtningspersonalens inlresse av goda arbetsförhållanden. Demedför däremot ofta rationaliseringsvinster för faslighelsägaren i form avminskat behov av lillsyn i sopulrymmei och längre tidsintervall mellanhämtningslillfällena. Med hänsyn härtill har vi funnit att dessa installationerinte bör omfattas av stöd i form av bidrag. Däremot bör lån kunna ulgå föranskaffande av säckväxlare, om sådan installeras i samband med atl ålgärdervidtas som medför all faslighel kommeratt fylla de krav på godtagbaravfallshantering som ställs upp. Underarbetets gång har vi övervägt vilken enhet som bör ligga till grund förberäkning av kostnader och slödel. De alternativ som härvid främsl slår lillbuds är alt räkna per faslighet, per byggnad eller per soprum. Då många av demest uppseendeväckande bristerna hänger samman med undermåliga soprum ochdessas belägenhet kan del synas ligga nära till hands alt använda sig avsoprummen som enhet vid kostnadsberäkning och utdelande av stöd. 1 en hel del fallförhåller del sig emellertid på del sättet atl åtgärderna inte bara berörsoprummen utan även andra ulrymmen inom fasligheten såsom trappor och infarter.I andra fall kan missförhållanden från avfallshanterings- Prop.1977/78:50 52 synpunktföreligga ulan att del finns något soprum inom fasligheten. Vi har därförfunnit atl beräkningen inte bör ske per soprum. Med hänsyn till atterforderliga åtgärder i vissa fall måsle ske utanför byggnaden och kan varagemensamma för flera byggnader på samma fastighet har vi funnit att inte hellerbegreppet byggnad bör vara underlag för de aktuella beräkningarna. Vi villdärför föreslå atl koslnadsuppskallningen och beräkningen av erforderligt stödsker per faslighet. torde också vara mest naturligt med hänsyn till atteventuella tvångsingripanden av naturliga skäl bör avse hela faslighelen i ettsammanhang. Om fastighet blir den enhet som används kommerkostnadsberäkningarna alt kunna omfatta alla erforderliga ålgärder inomfastighetens alla byggnader och hela gårdsutrymme och del blir möjligt atluppnå den lösning som är mest ändamålsenlig även om flera byggnader flnns påfasligheten ulan atl reglerna för det statliga stödet fär någon styrandeinverkan. Atl vi har använt begreppet faslighel innebär inte att man därför ialla sammanhang måste räkna med regislerfasligheler. Om flera bebyggdafastigheter ligger i en ägares hand under gemensam förvaltning bör reglernavara tillämpliga på en sådan grupp av fasligheter. Innanstöd skall utgå bör det alltså för den berörda faslighelen ha klarals ul altsamtliga föreliggande problem löses genom åtgärderna, dvs. soprummen,transportvägarna och installationerna skall uppfylla de krav som kan ställasmed stöd av BS. I de fall åtgärderna föregås av föreläggande från byggnadsnämndeneller överordnad instans (jfr avsnitt 5.9.3) behöver det inte råda någon ivekanom alt så är fallel. Enligt vår mening bör emellertid stöd ulgå inte bara i defall samhället ingriper med föreläggande mot försumliga fastighetsägare utanäven i de fall fastighetsägare frivilligt följer de bestämmelser som blirresultatet av vårt förslag. I dessa fall bör kontrollen av all åtgärderna ärtillräckliga för all stämma överens med BS ske på så säll alt byggnadsnämndeninnan stöd utgår prövar all fastigheten efter åtgärderna fyller BS:s krav. Ensådan ordning är ju naturlig med hänsyn lill byggnadsnämndernas ansvar enligt7 § BL. Vi har mol denna bakgrund övervägt atl låta byggnadsnämnderna bli delorgan som skulle ha hand om det statliga stödels utbetalning. Vi haremellertidstannat föratt föreslå all länsbostadsnämnderna även i della fall skall varalånebeviljande och förvaltande organ. Den kontroll som bör ankomma påbyggnadsnämnderna bör utövas på del sättet alt i blivande författning som enfömlsältning för slödels utgivande anges att antingen harförelagt faslighelsägaren alt utföra åtgärdema i fråga eller att nämnden isärskill yttrande lill länsbostadsnämnden dels har förklarat all fastighetenefter åtgärdernas vidtagande fyller BS:s krav, dels har angett vilka ålgärdersom har varit nödvändiga för all uppnå överensslämmelse med dessa krav. Stödskall givelvis inte utgå för åtgärder som innebär överslandard på områdel. Medhänsyn lill de mycket varierande förhållandena har vi funnit del mindrelämpligl att införa någon form av maximibelopp för vare sig lånedelen ellerbidragsdelen. För alt bidragsdelen skall framstå som i egentlig mening Prop.1977/78:50 53 stimulerandepå genomförandel av de myckel angelägna förbättringar det är fråga om har vifunnit att bidrag bara bör ulgå under en inledande lidsperiod, förslagsvis treår från lagstiftningens ikraftlrädande. Därefier bör lån dock kunna utgå förhela kostnaden. Delån som utbetalas enligt den här föreslagna ordningen bör amorteras under 10år. Uppgår lånet lill eller mer bör amorteringstiden dock utsträckaslill . Räntan bör beslämmas på samma sätt som för slalens utlåning iövrigt, dvs. Iavsnitten 5.8.4-5.8.6 kommer vi atl behandla vissa fall då det kan bli aktuelltför all uifärda förelägganden som lar sikte på provisoriskalösningar av förekommande avfallshanleringsproblem. Dessa ålgärder, somvanligen skall gälla under en lidrymd av två lill , torde enligt vårmening normalt avse sådant som enligt vad som har anförts i del föregåendefaller utanför del föreslagna finansieringssystemet. Det kan emellertid inteuteslutas atl del i vissa undanlagsfall behövs mera omfattande ålgärder förattavhjälpa missförhållandena. I dessa fall bör det vara möjligt all lämna bidragmed högsl till den del av kostnaden för provisoriska förbättringar somöverstiger . Med lanke på den korla nytljandeliden torde det inte varalämpligl med lånefinansiering i denna del. Vihar slutligen övervägt vilken förfaltningsteknisk form del statliga stödet börha. De alternativ som slår lill buds är alt skapa en särskild författning fördenna stödform eller alt arbeta in den i bostadsfinansieringsförordningen. Medhänsyn till alt förslagel innebär atl även andra byggnader än bostadsbyggnaderskall få del av slödel till den tidsbegränsade bidragsdelen har vi funnit atl idetta fall den lämpligaste lösningen är att ha en särskild författning. Avslulningsvisvill vi anmäla alt del i en del fall kan bli på del sättet altsophämtningsavgiflerna för den berörda fasligheten kan komma atl sjunka efterförbättringsåtgärdernas genomförande. Vi har bedömt alt etl hänsynstagandehärtill skulle krångla lill tillämpningen av låne- och bidragsreglerna. Medhänsyn härtill och då vi anser all stöd inte bör utgå för vissa bortfallnahyresintäkter har vi inte funnit skäl föreslå någon reduktion av slödelsomfattning. Härtill har också bidragit att de nu tillämpadesophämtningsiax-orna inte i alla fall fulll ul differentierar avgifterna pågmndval av svårighetsgraden vid hämtningen. Vivill i detta sammanhang framhålla att del är synneriigen angelägel attkommunerna tillämpar taxor som differentierar avgifterna i förhållande tillsvårighetsgraden vid hämtningen. Somframgår av avsnittet 4.2 kan med stöd av LPI ingripa molfastighetsägare som motsätter sig atl ordna en godtagbar avfallshantering. Detvångsmedel som slår till förfogande är vitesföreläg- Prop.1977/78:50 54 gande,handräckningsansökan och föreläggande med föreskrift om tvångs-utförande genombyggnadsnämndens försorg. kan i del särskilda fallel välja denväg som bedöms bli lämpligast och även vid behov gå över från ett alternativtill ett annat. I praktiken lorde detvanligast använda tvångsmedlet bli vitesföreläggande. Då det gäller alt la ianspråk uthyrda utrymmen för soprum o. d. sy nes sådanl föreläggande vara detbästa och kanske enda alternativel. I avsnittet 5.3.3 har denna frågadiskuterats mol bakgrund av möjligheterna all utföra ålgärder då uppsägning avhyresavtal har förklarats ogiltig. Om vitesföreläggandet inte åtlyds kanbyggnadsnämnden - utan hinder av all det försuttna vilet inte har dömts ut -förelägga fastighetsägaren atl vid elt nytt, högre vite vidla erforderiigaålgärder. Såväl vitesföreläggande som dom på vilets utdömande kan överklagas. Enligt 13 S 4. LPI skallhandräckning kunna meddelas när fråga är om underiåtenhet all eflerföreläggande därom ulföra arbete eller vidla annan ålgärd som åligger någonenligt BS. Lagrådel ansåg bestämmelsen onödig, bl.a. därför atl byggnadsnämndensjälv föreslogs kunna förordna om verkställigheten (prop. 1975/76:164 s. 255).Departementschefen ansåg emellertid all del måste vara en betydande fördel, bl.a. från kostnadssynpunkt, all fick denna möjlighel tillhandräckning (a. prop. s. 290). Bestämmelsen kom därför med i lagen.Handräckningsvägen har sina fördelar. Ansökan om handräckning kan i vissa fallriktas mot annan än ägaren. Den kan snabbi leda lill målel, efiersomöverexekutors handräckningsutslag blir verkslällbarl, och den kanha fördelar! Överexekutors beslut om handräckning kanöverklagas. Föreläggande medföreskrift om ivångsutförande kan också med fördel användas mot försumligafastighetsägare. Om faslighelen övergår lill ny ägare, gäller föreläggandel istället mot denne. När det finns skäl till det kan förordna altbeslutet om verkställighet av föreläggandet skall gälla ulan hinder av atl detinte äger laga kraft. Vilka skäl som skall föreligga föratt förordnande omomedelbar verkställighet skall få beslutas har inte kommenterats i förarbetenatill lagen. I allmänhet lorde med hänsyn lill sakens beskaffenhet lillräckligaskäl förefinnas för beslut om dylikt förordnande när del gäller alt åsladkommaförbättrad avfallshantering. När förordnandet har meddelals eller, i annalfall, verkslällighelsbeslulet har vunnit laga kraft kan nämnden få biträde avkronofogdemyndigheten med verkslällighelsbeslutels genomförande (17 S tredjeslyckel LPI). Beslutet om föreläggande och verkslällighelsbeslulet kanöverklagas. Fastighetsägaren kan också fä frågan om ivångsutförande prövad avdomstol i samband med att kosinaderna för utförandet skall tas ul (a. prop. Iföreläggandet skall bestämma den tid inom vilkenfastighetsägaren skall vidta de erforderliga åtgärderna. Nämnden kan därvidanpassa till vad som med hänsyn till omständigheterna i del enskildafallel är lämpligt. Att man därvid i vissa fall har atl la hänsyn lill Prop.1977/78:50 55 befintligahyreskontrakt, förestående ombyggnad eller rivning framgår av vad som anförs idet följande (avsnitt 5.8). Där kommer vi även all diskutera möjligheterna förbyggnadsnämnden alt utfärda två förelägganden, ett som avser den definitivalösningen av avfallshanleringsfrågan beträffande en fastighet och ett annal somavser provisoriska lösningar i avbidan på atl den slutliga lösningenförverkligas. Såvitt vi kan förstå är del inte oförenligt med LPI:sbestämmelser att förfara på sislnämnda sätl. Somframgår av del anförda har goda möjligheter all se lill attavfallshanteringsproblem kan bli lösta även då fastighetsägaren inte själv villmedverka härtill. På grund härav synes vårt förslag inte behöva föranleda någraändringar i LPI. Länsstyrelseni Slockholms län tog i sill remissyttrande upp frågan om lillämpning avanläggningslagen (1973:1149) vid lösandet av avfallshanle-ringsproblemen.Bortforsling av sopor är enligt länsslyrelsen oftast etl gemensamt problem förfastigheterna inom ell område. Del är därför enligt meningangelägel att formerna för bildande av gemensamhelsanläggningar försophanlering särskill ses över med lanke på nya tekniska lösningar. Godalösningar för såväl sophämlningspersonal som boende kan enligtbyggnadsslyrelsen åstadkommas till rimliga koslnader om sophanleringen ordnasgemensamt för flera fasligheter. Vianser i likhet med dessa remissinstanser all anläggningslagen bör kunnaanvändas för atl förbättra avfallshanteringen. En förutsättning för tillämpningi det enskilda fallel är naturligtvis atl del visar sig både lämpligl ochmöjligt atl lösa frågan med hjälp av nämnda lag. Enligt vår mening föreliggeringa hinder mol alt inrätta gemensamhetsanläggning för alt anordna en godtagbaravfallshantering för flera fasligheter gemensamt. En annan sak är att delgivelvis kan vara svårt atl få till stånd en gemensamhetsanläggning, om inteberörda fastighetsägare i huvudsak är överens om denna lösning. Vårt förslag omförbättrade sophämtningsförhållanden bör dock rimligtvis öka fastighetsägarnasintresse för gemensamma lösningar. Elt exempel på en sådan lösning kan vara atlen gemensamhetsanläggning bildas för all lillgodose någol enstaka moment inomavfallshanieringen, t. ex. för att ordna ulfarter o. d. 5.8 Tillämpningi vissa fall Delav AFS framlagda förslagel innebar beträffande befintlig bebyggelse atlbestämmelserna för nya byggnader skulle äga lillämpning i den omfattning somerfordrades för atl byggnaderna skulle uppfylla skäliga anspråk på godtagbaravfallshantering. AFS anförde därvid att det är rimligt atl de krav Prop.1977/78:50 56 påen tillfredsställande avfallshantering som föreslogs gälla vid ombyggnad bordevara normerande vid bestämmandet av de krav som skulle ställas på denbefintliga bebyggelsen. I etl föregående avsnitt (5.1) har redovisats vilkenprincipiell inställning vi har lill frågan hur sophanteringen bör ordnas. Idetla avsniti skall diskuteras hur avvägningen bör ske i vissa situationer dådel finns skäl som kan tala för ell frångående av den mest ändamålsenligalösningen eller då fråga uppkommer om samordningen av arbeten föravfallshanteringens ordnande med andra arbeten på byggnaden. 5.8.1 Kulturhistoriskaoch miljömässiga värden föreligger Isamband med ändring av 48 a S BS uttalades i prop. 1976/77:31 altkulturhistoriska och miljömässiga värden naturligtvis kan påverka bedömningenav hur godtagbar avfallshantering skall kunna anordnas vid ombyggnader och alldet i dessa fall även kan tänkas alt en sammanvägd helhetsbedömning innebär atlsopnedkast inte anordnas. Delta uttalande föranledde ingen erinran vidriksdagsbehandlingen. AFSuttalade i silt förslag alt riktlinjerna för ombyggnadsfallen borde varavägledande också vid bestämmandel av kraven vid sådana förändringar i befintligbebyggelse som inte vara atl hänföra till ombyggnad. AFS underströk dock altdetla inte fick tolkas så alt man regelmässigt skulle tillämpa mildarebedömning än vid nybyggnad. Vihar under arbetet övervägt den här angivna avvägningssituationen och funnit atlde lidigare uttalandena är lämpliga och bör läggas till grund för tillämpningenav de regler vi föreslår. Vi vill dock framhålla atl det givetvis endast är närdel föreligger klart dokumenterade och belydande kulturhistoriska intresseneller speciella miljömässiga värden som det finns anledning alt mera påtagligtavvika från nybyggnadskraven. Den samordning som erfordras i dessa frågorunderlättas av alt del är byggnadsnämnderna som har ansvaret för såvältolkningen av de bestämmelser som vi föreslår som tolkningen av kultur- ochmiljöintresset (38 S BS). Ofta torde den lämpliga lösningen i dessa fall varaatl ordna fristående sopuppsamlingsställen utanför byggnaden. X AFS:s förslag och i prop.1976/77:31 uppmärksammades också frågan om betydelsen av byggnadstekniskahinder. Därvid jämställdes della fall med de fall då det föreliggerkulturhistoriska eller miljömässiga värden. Vikan instämma i alt så bör vara fallet, om del rör sig om absolula eller i delnärmaste absolula byggnadstekniska hinder, dvs. att det saknas känd teknik föratl komma till rätta med problemet. Detta lorde kunna vara fallet i en deläldre byggnader. 1 de allra flesta fall torde del emellertid vara möjligt attgenom byggnadslekniska ålgärder åsladkomma sådana ändringar som Prop.1977/78:50 57 möjliggören godtagbar avfallshantering, i varie fall om även maskinella hjälpmedel kaninstalleras. Sådana ålgärder kan dock ibland medföra slorakoslnadskonsekvenser. Vilken bedömning som bör ske när del blir fråga omosedvanligt dyra lösningar återkommer vi till i del följande. AFS behandladei silt förslag även den situationen atl kosinaderna för erforderiiga ålgärderskulle framstå som höga. Därvid ansågs alt dessa fall borde behandlas på sammasäll som då del föreligger kulturhistoriska eller miljömässiga värden. Dennauppfattning delades i de uttalanden som gjordes i prop. 1976/77:31. Begreppeihöga kostnader täcker två olika fall dels att åtgärden från samhällsekonomisksynpunkt framstår som oförsvariig med hänsyn till den tid varunder man kanberäknas få nytta av den, dels atl den framstår som hög frånfaslighelsekonomisk synpunkt. Mol bakgrund av att AFS inte föreslog allfinansieringen av ålgärder i befintlig bebyggelse skulle underlättas var detbefogat all beakia båda dessa fall. I fråga om befintlig bebyggelse torde särskildhänsyn ha fält lagas till de faslighetsekonomiska synpunkterna, om AFS:sförslag hade genomförts utan finansieringsstöd. Somframgår av avsnitt 5.5 förordar vi all del förslag lill regler för befintligbebyggelse som läggs fram skall kombineras med ell låne- och bidrags-syslem.Detla är så avvägt atl vi menaraii det inte i lika hög grad som tidigare finnsanledning alt vid prövningen av olika alternativa lösningar la hänsyn lillkostnaderna härför från faslighetsekonomiska synpunkter. Särskill för det falldet från samhälls- eller faslighetsekonomiska synpunkter, l.ex. med tanke påbyggnadens återstående livslängd, framstår som obefogat atl investera etl högtbelopp börenligt vår mening höga kostnader fören tänkbar lösning få leda tillalt man väljer en annan lösning, Förall belysa innebörden i det förslag som vi lägger fram finns det anledning attdiskutera hur man bör ingripa för att åstadkomma förbättringar i hus som kanförväntas bli rivna inom en inte altiför tång lidsrymd. Därvid bör förstanmärkas atl dessa byggnader ofta är så gamla atl de inte har sopnedkast ochdärmed sammanhängande problem, varför det mera sällan blir aktuellt medkostnadskrävande byggnadsåtgärder. Även om antalet fall således inte kanberäknas vara särskilt stort är det av intresse atl diskutera hurhandläggningen bör gå till. Inledningsvisbörsläs fast att frågan om det rör sig om en rivningsfastighet eller inte iförsia hand måsle avgöras med hjälp av yttre omständigheter såsom av kommunenupprättade stadsplaner, saneringsplaner o. d. Även fastighetsägarens egnauppgifter om all byggnaden snart skall rivas bör 1977/78:50 58 godtas,om de vinner stöd av omständigheterna i övrigt såsom husets skick eller avfastighetsägaren vidtagna ålgärder för att fä rivning till stånd. Talar inteövervägande skäl för att byggnaden snart skall rivas skall fastighetsägarenåläggas atl möjligt vidta de ålgärder som behövs för att åstadkomma altbyggnaden uppfyller skäliga krav på godtagbar avfallshantering. Om del närfrågan kommer upp visar sig all förberedelser redan har vidtagits för rivning,t, ex, genom all byggnaden är evakuerad eller alt rivningslov har beviljats,skall underiåta atl vidta några ålgärder. Visar del sig i andrafall all byggnaden visserligen sannolikt kommer all rivas men del kan beräknasske först vid en senare inte alllför avlägsen tidpunkt, exempelvis om två , får delta inte medföra atl avstår från att ingripa, Isådana fall lorde del vara lämpligast atl lar initiativ tilldel remissförfarande som kommer alt beskrivas i avsnittet 5,9 för alt efler enallsidig ulredning fä fram den lösning som bäst tillgodoser kravet på allbyggnaden skall uppfylla skäliga anspråk på godtagbar avfallshantering. Omdenna lösning innebär mer betydande byggnadsarbeten börden lid inom vilkenåtgärden skall vara utförd avpassas så all den planerade rivningen kan skedessförinnan. Resultatet av en sådan ordning blir atl föreläggandel förfaller,om rivning kommer lill stånd i enlighet med vad som hade planerats, men atlföreläggandet anses gällande och åsidosatt, däresl byggnaden slår kvar vid deni föreläggandel angivna lidpunkten. Då del gäller all avgöra om en silualion sådansom den angivna föreligger kan man enligt vår mening inte enbari fästa avseendevid humvida gällande planer utgår från att fasligheten skall rivas, eftersomdel ofta kan dröja avsevärd tid innan planerna genomförs. Omdel i den angivna situationen rör sig om belydande missförhållanden försophämtningspersonalen finns del anledning atl överväga tillfälliga lösningari avbidan på alt den förelagda åtgärden kommer till stånd. Del vanligaste tordehärvid vara all man under "väntetiden" stänger befintliga sopnedkastoch soprum. Enligt vår mening bör det vara möjligt för att idessa fall utfärda tvä olika förelägganden, ett som avser den definitivalösningen och elt som avser tiden fram lill dess förverkligande, Varie slag avföreläggande bör därvid tas i ell beslul för sig. Omdet i ärendet visarsigatl en rivning ärakluell först framåt itiden bör man enligt vår mening alltid direkt inrikta sig på en definitivlösning. Vidremissbehandlingen av AFS:s förslag påpekades alt separata ålgärder för atlförbättra sophämtningspersonalens arbetsförhållanden ofta kan medföra dyrareoch kanske mindre ändamålsenliga lösningar än om arbeiei samordnas med andraombyggnadsåtgärder. Prop.1977/78:50 59 1anledning härav har vi övervägt även den situationen all en fastighetsägareinvänder all avfallshanleringsproblemen bör lösas först i samband med atlombyggnad i övrigt skall ske.