prop · G10391 · 1977-12-31 00:00:00 — menar emellertid att detär svårt att finna någon avsevärt bättre lösning i fråga om samordning ochkonstnärlig ledning än vad den nuvarande musikavdelningen inneburit för i varjefall seriös musik eller konstmusik, liksom för en rad andra genrer och programtyper,även av underhållningskaraktär, där musikavdelningen och bl. a. desssymfoniorkester medverkar. Föreningen framhåller, atl de fastamusikensemblerna måste få verka som elitensembler och ges den stimulans somkrävs för alt uppnå högsta internationella nivå. anser, att denstimulerande effekt radioorkesterns eller radiokörens framträdanden har välkompenserar en återhållande effekt på fritidsmusikernas möjligheter altmedverka i rundradion. Det är viktigt atl radioorkestern behålls som eninspirationskälla för musiker ute i landet, som en presentatör av såväl äldresom ny musik till en bred lyssnargrupp och som en företrädare utåt för svensktmusikliv. Rikskonserter vill särskilt framhålla behovet av ökaderesurser för att man skall uppnå de av radioutredningen uppställdamusikpolitiska målen. Detta är av central betydelse, då symfoniorkestern upptaren betydande 1977/78:91 115 del äv musikavdelningens resurser. För att uppfylla deställda målen krävs enligt Rikskonserter en alternativ, integreradorganisation. En sådan skulle kunna bestå av såväl fasta som tillfälligaproduktions- och projektgrupper för olika programproduktioner samt möjlighetatt också i sådana grupper engagera fristående kulturarbetare ellerrepresentanter för andra musikinstitutioner och musikorganisationer. Föreningen förordar attsymfoniorkestern skiljs från och får en egen budget medstatsbidrag över kulturbudgeten. a. ett utföriigareresonemang om vilka fördelar och nackdelar fasta ensembler harsamt en diskussion om vilka ensemblelyper som eventuellt bör komma i fråga förfast anställning. Vidare pekar på de synpunkter som framförts frånjazzmusiker och vissa symfoniorkestrar om att fasta ensemblerutgör hinder i möjligheterna för dem all framträda i radio och TV. a.utifrån detta kan inte godta utredningens rekommendationer ochförslag beträffande musikverksamheten som grundval för framtidamusikpolitik. OMUS anser att radioutredningen fört knapphändigaresonemang rörande symfoniorkesterns framtida ställning, bl. a. utifrån deprogrampolitiska skälen att befrämja en ökad frilansmedverkan och att hållanere ökningen av resurser för fast anställning. 3.3.6 Teater och film Utredningen framhåller radioteatern och TV-teatern som självständigaprogram- och kulturformer och pekar på teaterns betydelse som gestaltandeprogramform. Utredningen har funnit att egenproduktionen av såväl radio- somTV-teater påtagligt minskat inom och föreslåratt volymen av den egna produktionen ökar till minst den nivå som tidigarevarit möjlig. Den föreslagna ökningen förutsätter ordentliga resurser, så attteaterverksamheten i radio och TV kan erbjuda en mångsidig och kvalificeradrepertoar och kan utveckla sina egna programformer. Del är viktigt att publiken i olika delar av landet får enökad kännedom om och kontakt med den direkta scenteaterverksamhet som bedrivs,anser utredningen. Detta förutsätter att rundradion i ökad utsträckning bevakarteaterhändelser i olika delar av landet samt att söker samarbetemed olika inst itulione roch ensembler. Utredningen finner det även lämpligtatt och andra berörda parter verkar för att det i TV skallförekomma utsändning av scenföreställningar från främst Dramatiska teatern ochOperan, s. k. transmissioner. Sådana har enligt utredningen inle förekommit iönskvärd utsträckning. Prop.1977/78:91 116 en är man medveten om de nackdelar, risker och problem somär förknippade med sändning av scenföreställningar i TV, men man hävdar attett starkt skäl för flera transmissioner är att en större publik från helalandet därigenom får möjlighet att se kvalificerade föreställningar frånscenleat-rar. Utredningen anser att rundradion inte bör skaffa sig egenteaieren-semble av en sådan omfattning alt denna kan svara mot teaterverksamhetenstotala behov. Utredningen anser alt visning av biograffilm i T V istörre utsträckning bör planeras från kullurpolitiska utgångspunkter. Denstora expansionen av biograffilmvisning som ägt rum i TV , anser utredningen inte ha varit programmässigt motiverad. Alltför mångafilmer har haft karaktären av programutfyllnad. Utredningen finner däremot attSveriges Radio i sin utläggning av filmproduktion till fria filmare välmotsvarat det ansvar för kvalitet i programmen och för stimulans och samarbetemed de kreativa krafterna som, med hänsyn lill den knappa medelsramen, kanställas på den egna filmproduktionen. I detta sammanhang framhåller utredningenäven betydelsen av produklionsavtalet mellan och Filminstitutetmen betonar, att detta endast får utgöra en bland flera former för TV:ssamarbete med fria filmare. Utredningen betonar vikten av en bredutläggningspolitik. Detla förutsätter bl, a. atl planerar sinproduktionsapparat så att utrymme ges för samarbete med fria filmare. Remissinstanserna delar utredningens bedömning av dennuvarande teaterproduktionen vid och vill överlag förorda attförelaget tilldelas resurser för att öka andelen egenproducerad teater. Mångaremissinstanser anser atl de av utredningen föreslagna resurserna inte ärtillräckliga för att uppnå en kvalitativt och kvantitativt tillfredsställande nivåpå teaterproduktionen. anser ljudradions lealerulbud varatillfredsställande men påpekar att de senaste årens ekonomiska åtstramning ihög grad återverkat på andelen egenproducerad TV-teater. Detla har medfört,att TV-teatern delvis förlorat den nyskapande betydelse som den hade på1960-talet, både vad gäller klassisk teater och nyproduktion. Detta har letttill en ökning av importerade serier, vilken i likhet medutredningen inte finner vara programmässigt motiverad. betonar attegenproduktionen av teater måste upprätthållas om vi skall kunna hävdaen nationell kultur. anser all det är djupt otillfredsställandeatt man saknat ekonomiska resurser att upprätthålla teater- och annan gestaltandeproduktion på den nivå som varit möjlig första år. Företagetinstämmer i utredningens förslag men finner, att de föreslagna medlen som Prop.1977/78:91 117 rundradion skall disponera under den kommandeavtalsperioden, inte ens räcker lill att återställa den volym egenproduceradteater som gjordes , Än mindre kan den föreslagna ramen geutrymme för några experiment inom teaterområdet, konstaterar bedömning gör även Klys och . Förslaget om att i ökad utsträckning överförascenföreställningar genom transmissioner tillstyrks av SÖ, ,länsstyrelserna i och län. Folkets husföreningarnasriksorganisation, FPU, ABF, och . Flera instanser påpekar, att människor i olikadelar av landet bör få möjlighet att följa scenteaterutbudet på ett bättre sättoch anser transmissioner vara en lämplig väg till detta. erinrar om att det är en av Operans ochDramatiska teaterns huvuduppgifter att framträda i radio och television. Rådetvill emellertid framhålla, att transmissioner inte får ersätta medieanpassad ellerövrig egenproducerad teater. Varje transmission måste vara konstnärligtförsvarbar. Vid planeringen av överföringar av scenföreställningar måste ävenrepresentanter för konstnärerna medverka, framhåller . Över huvudtaget borde, genom ett ökat samarbete mellan och olikateaterensembler eller institutioner, flera medieanpassade scenföreställningarav t. ex. teater, musikteater och dans kunna sändas. Folkets husföreningarnas riksorganisation anser atl enfast samarbetsorganisation mellan , Operan och Dramatiskateatern bör inrättas för att planera Iransmissionsverksamhelen. Operan, Dramatiska teatern och Svenska ansersamtliga att transmissioner av scenföreställningar i möjligaste mån börundvikas. De avvisar emellertid inte förslaget, men hävdar att transmissionernainte får bli någon ersättning för ett konstnärligt utvecklingsarbete. SverigesRadio bör i ökad utsträckning satsa på att medieanpassa scenföreställningar. ställer sig tveksamt till radioutredningensslutsats angående transmissionerna. De som gjorts har enligtföretagets uppfattning givit ett blandat resultat. 1 första hand har dekonstnäriiga faktorerna blivit lidande vid överföringarna. Radioförklarar sig emellertid vara berett att medverka vid lösandet av dessa problem,så atl den föreslagna försöksverksamheten kan komma till stånd. Företagetfinner det emellertid angeläget att framh , all den föreslagnaförsöksverksamheten inte får hindra TV-leaterns konstnärliga utveckling ellerdet återställande av produktionsvolymen som förordats av utredningen. erinrar om atl radio-, TV- ochscenteater är olika medier med självständiga uttrycksformer. Enförsöksverksamhet med transmissioner bör genomföras, men i nära samarbete medupphovsmännen. Denna får emellertid inte enligt förbundets mening utgöra någonlösning på TV-teaterfrågan. Prop.1977/78:91 118 , Klys och Svenska teaterförbiindetdelar inte utredningens uppfattning i fråga om transmissioner i TV avscenteater. Genom den utökade verksamhet som föreslås kommer man att vilseledaen större och delvis ny publik i fråga om vad scenteater egentligen är. TV-teateroch scenteater är två helt olika konstformer. Om TV-tittarna skall ges något avden upplevelse som publiken får av en scenteaterföreställning, bör man så gottsom undantagslöst undvika transmissioner och i stället satsa på medieanpassadeeterversioner, som de berörda parterna anser lämpliga att överföra tilletermediet. Många remissinstanser instämmer i utredningens förslag omökad samverkan mellan och övriga teaterinstitutioner ochensembler. Remissinstanserna anser vidare allmänt att transmissionerna ejendast bör ske från och Operan utan även från andrascenteatrar eller olika ensemblers teaterverksamhet. Dessa åsikter framförs bl.a. av SÖ, . Folkets husföreningarnasriksorganisation, SACOISR, ABF, Kontaktnätet samt . Svenska framhåller att det vore en olyckligbegränsning ur artistisk synvinkel att koncentrera samarbetemed transmissioner till Operan och Dramatiska teatern. Det är viktigare attsamarbeta med andra institutioner ute i landet. Inte minst skulledärvid genom sin stora artistiska bredd kunna samarbeta med påett givande sätt. Detta betonar även Folkets husföreningarnas riksorganisation,som anser att omfattande transmissioner av föreställningar från Operan ochDramaten kan komma att leda till underskattning av den kultur som erbjudspubliken utanför . Svenska understryker utredningens uppfattningrörande en fast teaterensemble och vill i likhet med utredningen hävda konstnärligverksamhet som frilansområde. Operan, TCO, Klys och framhåller däremot bestämt, att måste ikläda sigett större ansvar för teaterverksamheten i radio och TV genom att knyta en fastensemble till företaget. har enligt deras uppfattning länge nogundandragit sig del sociala ansvaret för de många skådespelare, som harföretaget som nära nog sin enda arbetsgivare. Klys och anseratt den fasta ensemblen bör organiseras så att t. ex. ett visst garanteratutrymme ges för tidsmässigt begränsade anställningar av frilansande eller frånscenteatrarna tjänstlediga skådespelare, vilket skulle trygga sysselsättningsnivånpå skådespelarsidan, utan att hela behov därmed täcks. Enlösning enligt denna modell innebär även en integration av skådespelarna i delkonstnäriiga arbetet inom . Vidare innebär en fast ensemble avden föreslagna typen stora fördelar ur planeringssynpunkt, anser . har stora svårigheter att planera sittinspelningsarbete, eftersom TV:s och Prop.1977/78:91 119 teatrarnas sätt att arbeta väsentligt har förändrats. Bl.a. har teatrarna nya anställningsformer med längre tidsgarantier även förfrilansengagerade. Klys och vill slutligen betona TV-ensemblensbetydelse för cirkulation och förnyelse. De föreslagna tidsbegränsadeengagemangen skulle även ge skådespelarna en möjlighet att få inflytande översin egen arbetssituation, ett inflytande som ytterst även skulle bli entillgång för TV-publiken. framhåller att företaget lade ner sinförutvarande teaterensemble då den bedömdes medföra vissa konstnäriiga ochartistiska begränsningar. Under en följd av år, medan samarbetet med scenteatrarnafungerade bra, blev även teaterproduktionen bättre när endast friståendeskådespelare utnyttjades. har emellertid fått anledning attompröva sin negativa inställning till en fast teaterensemble. Radiodelar utredningens bedömning att ensemblen inte får bli så stor alt den täckerhela produktionsbehovet. Vidare förutsätter en fast ensemble att tidsbegränsadeanställningsvillkor tillämpas. Den övervägande delen av remissopinionen instämmer iutredningens principiella uttalande om alt biograffilmvisning i TV skallplaneras utifrån kulturpolitiska utgångspunkter. Detta framförs av statenskulturråd, barnfilmrådet. Folkets husföreningarnas riksorganisation, , lOGT-NTO och , och . anser inte alt någon maximering förandelen biograffilm i TV behöver övervägas. hade gärna sett att utredningen hadepreciserat sin kritik mot TV;s biograffilmvisning. För övrigt synesutredningens förslag och synpunkter utgå från ett något snävt perspektiv, anserSveriges Radio. Ofta märks en tendens att se biograffilmerna i TV somnågonting för sig, avskilt från resten av programutbudet.Programavdelningarnas bedömningar av biograffilm görs dock med hänsyn lillsammansättningen av det totala programutbudet. hävdar, att denökning av biograffilmerna i TV som utredningen ställer sig tveksam till bör sesmot bakgmnden av alt nöjesprogrammen, totalt sett, har minskat. Flera remissinstanser tar upp TV:s ansvar för utläggningarav filmproduktion lill fria filmare och understryker ansvargentemot denna kategori fristående konstnäriiga yrkesutövare. framhåller att de fria filmarna bör gesökade produktionsresurser och ett större visningsutrymme. Detla gäller ävenför filmer som inte primärt producerats med sikte på etersändning. Kulturrådetanser att filmområdel är ett av de väsentligaste när det gäller medverkanutifrån i programverksamhet. Detta understryks även av FöreningenSveriges filmproducenter, som anser utredningens uttalande att visning avbiograffilm är en viktig del av TV:s kulturverksamhet rimligtvis under årenslopp borde ha medfört åtgärder från sida lill Prop.1977/78:91 120 stöd för den svenska filmproduktionen. Efiersom delta intevarit fallet i någon större utsträckning vill föreningen framhålla vikten avatt en mera omfattande utläggning av filmproduktion från Radioäntligen blir förverkligad och att medel ställs till förfogande härför. Även Svenska teaterförbundel framhåller filmen som ett avde viktigaste frilansområdena. Det är viktigt att påpeka, anser förbundet, atlmotivet till filmuppdrag från till fria filmare inte skall varaatl spara pengar, utan att öka mångfalden i utbudet. Finansieringen av den friafilmproduktionen via avtalet mellan och som en nödlösning. Det är hög tid att ge filmsektorn enrättmätig plats i kulturlivet och tillförsäkra den medel, så att den kanfungera på egna villkor, anser . anser all produktionsavtalet mellanSveriges Radio och fungerar tillfredsställande, men att man avdetta inte skall dra slutsatsen att avtalet som sådant är bra eller attsamarbetet mellan och bör regleras av ett avtalmed denna innebörd. Del vore, anser , mer ändamålsenligt omskattemedel direkt ställdes till förfogande för produktionen av svenskbiograffilm, gärna under förutsättning alt sålunda finansierade filmer sedanskulle få visas i TV efter det alt de exploaterats på biograferna. framhåller att företaget funnit avtalet medFilminstitutet värdefullt och därför förlängt det . Företagetdelar utredningens uppfattning, att avtalet bara får vara en bland fleraformer för TV:s samarbete med fria filmare. Utredningen konstaterar att flera försökgjorts i programverksamhet att ge allmänheten bättremöjligheter att komma till tals i programmen. Utredningen anser att rundradionbör fortsätta att utveckla olika former av sådan publikmedverkan (publicaccess). Det centrala i begreppet ligger i att allmänheten - enskilda ellergrupper i publiken - skall bestämma innehållet i vissa program. Utredningenanser sig inle kunna förorda, att skall åläggas att ställa vissprogramlid till förfogande för program av public access-typ, men rekommenderaralt ut vidgar sina försök på området. Remissinstanserna delar utredningens uppfattning attrundradioföretaget måste vara öppet för förslag och idéer utifrån samt atlpubliken kan vara delaktig i att förverkliga dessa förslag och idéer. Klys och författarförbundanser liksom utredningen, att inte bör åläggas att ställaprogramtid till för- prop.1977/78:91 121 fogande för public access-program. menar attföretaget bör fortsätta sina försök på området, men anser att en ökad ochsystematisk publikmedverkan i första hand bör prövas i lokalradions verksamhet.Klys menar att de försök som görs och har gjorts med public access bör följasupp med uppmärksamheten riktad framför allt på vilka möjligheter dessa ger lilldebatt på människors egna villkor. Klys vill även uppmärksamma begränsningarnai möjligheterna att nå fram till vissa grupper i samhället med denna typ avprogramverksamhet. Enligt Klys är en ansvarsfull uppsökande journalistisk ochen utvecklad reportageform härvidlag ett riktigare instrument. understrykeratt verksamheten ej får leda till inskränkningari radions och televisionens egen aktiva och uppsökande journalistik. menar att om möjligheten till publicaccess ökar, kommer troligen många atl framställa programinslag för TV ivideogram-form. Detta förutsätter enligl videogramutredningen att allmänhetenges både bättre tekniska och journalistiska kunskaper. och folkhögskolorkan därvid göra betydelsefulla insatser. och Lokalradio instämmer medradioutredningen atl det är av stor vikt alt engagera många människor utanförrundradion i programverksamheten. Lokalradio redovisar erfarenheter avexperimentverksamhet med s. k. allemansradio, dvs. olika former av programmedverkanoch programproduktion av enskilda eller organisationer vid vissa lokalradiostationer.Allemansradion kan enligt förelaget utvecklas till ett viktigt komplement tillden reguljära verksamheten med undersökande journalistik. Kulturarbetarnas socialdemokratiska förening anser attsamhället bör vidga ramen för och tillgången till etermedietekniken genom attsatsa på öppna produktionsresurser, där grupper och enskilda kan göraljudradio-program och videogram på sina egna villkor. anser all försöksverksamhetenmed public access bör utvidgas och bedrivas . Därvid skullestudieförbundens kursdeltagare kunna bidra till kulturell stimulans ochförnyelse. En annan viktig sida av verksamheten med public access är att den iförsta hand inte skall anknyta till professionella områden. Om man tillämpardenna princip undviker man, enligt studieförbundets uppfattning, risken föratl public access-programmen ägnas litet intresse från publikens sida. vid RadiolRadio iMalmö anser att rundradion i högre grad än nu skall dels knyta grupper ochenskilda till programverksamheten som självständiga programmakare, dels visastörre öppenhet i publikkontakterna och därmed låta betydligt bredare grupperkomma till tals. Härigenom skulle programpersonalens isolering brytas och helaprogramverksamheten levandegöras. Vidare kommer mångfalden av idéer och åsikteri programmen att öka, hävdar . 1977/78:91 122 3.3.8 Bevakningen av kulturliv och folkrörelserUtredningen Utredningen anser att bör bedriva en meraaktiv kulturbevakning än vad som varit fallet. Den kritik som riktatsmot företagets kulturbevakning kan utredningen till vissa delar instämma i, bl.a. att TV, trots sina mediemässiga förutsättningar, dåligt bevakat och speglatutvecklingen inom olika grenar av bild- och formkonsten. Utredningen ger vidare exempel på olika former avkullurbevakning som bör utvecklas, bl. a. en uppsökande, kreativ bevakning, somsyftar till att fånga upp och ge impulser till skapande verksamhet. Enkulturbevakning av denna typ förutsätter enligt utredningen bl.a. en öppenhetoch bred orientering hos producenter och andra medarbetare inom rundradion.Därför föreslår utredningen, att större hänsyn skall tas till kulturområdetvid rekrytering och internulbildning vid . Utredningen konstaterar att förhållandet mellan SverigesRadio och folkrörelserna allmänt uppfattas som relativt dåligt. Folkrörelsernahar kritiserats för bristande insikt i rundradions villkor och dålig förståelseför journalistiskt arbetssätt. å sin sida har kritiserats föratt försumma den del av verkligheten som folkrörelserna utgör. Utredningenanser alt del finns fog för kritiken att i viktiga avseendenförsummat folkrörelserna och hävdar, att det bör vara ett led i rundradionsbevakningsansvar att spegla och ge en mångsidig bild av folkrörelserna ochderas arbete. Utredningen menar att den kollektiva skapande verksamhetenbör speglas i programverksamheten i rundradion. Utredningen nämner i dettasammanhang arbete och framförande i teatergrupper, olika former avinstrumentalensembler och körer. I första hand bör lokalradion kunna spela enroll för dessa bevakningsuppgifter. Utredningen finner det rimligt att insatser görs för attinom rundradion öka kunskaperna om folkrörelserna. Detta kan ske genom altdetta område bättre beaktas vid rekrytering, intern utbildning och videngagemang av tillfälliga medverkande. Utredningen anser att möjligheterna till kontakter mellanföreträdare för rundradion och folkrörelserna för utbyte av information ocherfarenheter bör öka, i första hand på det lokala planet. Utredningen anser attregelbundna lokala eller regionala programkonferenser där producenternadeltar vore värda att prövas. Operan,Dramatiska teatern, Lokalradio, Klys, , ,och instämmer i utredningens ståndpunkt,att kulturbevakning behöver vidgas. Prop.1977/78:91 123 flesta instanser understryker även den kritik som riktatsmot förelagels kulturbevakning, Klys och KRO framhåller emellertid, all utredningen medmycket större eftertryck borde ha hävdat radions och televisionens ansvar fören mångsidig och kvalificerad spegling av hela kullumlvecklingen. Särskiltvikliga i kulturbevakningen är kvalitetsaspekten och utvecklandet av nyaprogramformer, detta för alt öka tillgängligheten och öka intresset, KRO anserTV vara ett naturiigt medium för spegling av konstlivet och atl en ökad bevakningav t, ex, konstutställningar kan vara av riksomfattande intresse fråntittarsynpunkt. Denna hållning intar även . vill inte bestrida alt det kan ligga en deli den kritik som riktats mot dess kulturbevakning. Företagel anser atl det voreönskvärt med ett bredare utbud av skilda former av kulturprogram av fakta- ochupplevelsekaraklär. Men för att uppnå de mål som utredningen föreslagit, menarSveriges Radio att det behövs en förstärkning av redaktionerna. Vad beträffarkritiken mot TV:s bevakning av bild- och formkonsten erinrar omatl TV i olika program i stor utsträckning speglar och granskar olika miljöeroch deras kvaliteter. När det gäller bildkonsten måste utrymmet som ägnasbevakning av aktualiteter rimligen avvägas mot uppgiften att även speglahistoriska och främmande kulturer. 1 utredningens uppfattning att i viktigaavseenden försummat folkrörelserna instämmer , ,, nykterhetssällskaps representantförsamling, , , , , , lOGT-NTO ochRiksföreningen , , . ,samt MHF. är ense med utredningen om rundradionsbevakningsansvar gentemot folkrörelserna och deras arbete. Vad beträffar denkritik som riktats mot företagel för att ensidigt inrikta sinfolkrörelsebevakning på kritiska inslag och sällan det vardagliga arbetet iorganisationerna, instämmer . Förhållandet är naturligt, settsom en del av uppgift som samhällsgranskare. Dåsändningstiderna är begränsade förstärks detta intryck lätt av denjournalistiska ambitionen att finna nyheter, avvikelser och förändring, anserSveriges Radio. Det vardagliga arbetet inom folkrörelserna kan med en sådanambition förutsättas som vardagligt och därför känt och av mindre angelägenhetför publiken.