prop · G10337 · 1977-12-31 00:00:00 — Erfarenhetsmässigt torde detta dock vara alltför lågt beräknat. Enjämförelse med de administrativa kostnaderna för den samordnade älgjakten tydernärmast på att varje tillstånd kostar . en siffra som säkert måstehöjas ytterligare eftersom verksamheten beräknas ske inom flera län med ökadefasta kostnader som följd. Om manemellertid utgår från beloppet . per tillstånd skulle kostnaderna förutfärdande av tillstånd uppgå till sammanlagt . Till detta kommer då kostnaderna för ansökningar som avslås. Dessaansökningar kan beräknas vara minst lika många som de som föranleder tillstånd.Arbetet med ansökningar som resulterar i avslag är i allmänhet inte mindreomfattande än de som resulterar i ett tillstånd snarare tvärtom. Det kandärför beräknas att också kostnaderna för avslagsansökningarna kan antas uppgåtill . under första försöksåret. Under deföljande fyra åren kan det bedömas inkomma ca 400 nya ansökningar per år.Kostnaden för att handlägga dessa ärenden (. per ärende) blir då . Den sammanlagda kostnaden för att utfärda tillstånd underförsöksperioden () kan således beräknas uppgå till . Erfarenhetsmässigt blir sådana kostnader mycket större änvad man i allmänhet tror. Även här kan viss ledning erhållas från verksamhetenmed samordnad älgjakt, även om man måste vara medveten om att informationenhär skall nå en mycket trängre krets dock inte enbart jägarna utan ävenkustbevakningens folk, naturvårdsorganisationer m.fl. 1977/78:37 67 Viss annonsering torde inte kunna undvikas kungörelsenom jakttidens förläggning måste ju spridas och därmed torde kostnadernakomma att uppgå till . per län och år. (Som jämförelse kannämnas att i ett län uppgår enbart informationskostnaderna för den samordnadeälgjakten under första försöksåret till . Övriga län redovisardock lägre kostnader.) Sammanlagt kan informationskostnaderna beräknas till minst300 . Den administrativa uppföljningen, såväl vad avsernaturvårdsverket som länsstyrelserna, kan bedömas kosta sammanlagt . Den biologiska delen av uppföljningen måste bli avsevärtdyrare, om sådan uppföljning skall anses meningsfull. Kostnaden torde uppgåtill . , om en kvalificerad sjöfågelforskare skall anlitas,dvs. De här angivna sammanlagda kostnaderna för administrationoch uppföljning under försia försöksåret kan således beräknas uppgå till minst400 . (avrundat). För hela försöksperioden kan kostnaderna bedömas uppgåtill . (avrundat). Därtill kommer ökadekostnader för bevakning, vilket medför att beloppen stiger till minst 600 000kr. (avrundat) respektive . (avrundat). Av intresse vid bedömningen är också den prekäraarbetssituationen som länsstyrelserna befinner sig i särskiltnaturvårdsenheterna som måste kopplas in på frågan om vårjakt. Denna medförsäkerligen att andra kanske viktigare arbetsuppgifter måste åsidosättas omvårjakt skall genomföras. F. Finansiering av kostnaderna Frågan om finansiering av en eventuell vårjakt på sjöfågelhar inte berörts i något tidigare sammanhang. Om stämpelavgifter skall utgå äroklart så sker inte när det gäller försöksverksamheten med samordnadälgjakt. Även om stämpelavgifter uttas är det dock uppenbart att åtskilligakostnader måste bestridas med medel från annat håll. Möjligen förutsätts detatt jaktvårdsfonden skall utnyttjas. Dess läge är emellertid ansträngt, inteminst med hänsyn till att den indirekt har fått tillskjuta medel tillförsöksverksamheten med samordnad älgjakt, via älgskaderegleringsfonden. Om jaktvårdsfonden skall utnyttjas måste hänsyn tas tilldetta vid fastställande av jaktvårdsavgiften. Prop.1977/78: 37 68 Riksdagstryck, konventioner m. m. Motion i Andra kammaren, nr 1965 av m.fl. angående jakten på sjöfågel vid och Tredje lagutskottets utlåtande nr 1965 i anledningav väckt motion angående jakten pä sjöfågel vid och Motion1975: 58 av m. fl. angående senvinterjakt för yrkesfiskare ochandra skärgårdsbor Motion1975: 1573 av herrar i Trobro och Komstedt om förbudet mot sjöfågeljakti skärgärd Jordbruksutskottetsbetänkande /76: 26 med anledning av motioner om vårjakt efter sjöfågel, m. m. (överenskommelser med främmandemakter 1963 nr 39) Konventionden i Ramsar om våtmarker av internationell betydelse isynnerhet säsom livsmiljö för vätmarksfåglar (överenskommelser medfrämmande makter i975 nr 76) , REKOMMENDATION nr 2/1968 angående jakt- och fridlysningsbestämmelser , ; Resolution (73)29 on the protection of areas Parlianientary Assembly of ; Recommendation783 (1976) on the protection of birds and their habitats in Europé on the environment,, 2324 march 1976 Jägnert, C.Lundahl, B., Jakt, fiske och andrafritidsaktiviteter bland skogsarbetare vid SCA. Trebetygsuppsats 1973 ipsykologi. Alerstam, T., , C-A & , G. Fält- ochradarstudier av Östersjöejdrarnas Somateria mollissima vårsträck VårFågelvärld 33: 15 27 Alerstam,T., , C-A & , G. Spring migration of Somateria mollissimain Southern Ibis 116: 194210 , B., , , . A.. Pirkola. K.. Soikkeli.M & Vir-tanen, J. The number of adult in the Baltic Sea Wildfowl25: 8994 ,A., . P-O «& Staav. Linjetaxering av sjöfåglar under häckningstidi 193738 och 197374. & Röttorp, H. Kustfågelfaunan i Bulleröskärgård och 1974. Sjöfåglarna och båtfolket. Arsskritt 1977: 1423 Aschcroft, R. A Function of the pairbond in the CommonEider. Wildfowl 27: 101106 Handbuchder Vögel Milleleuropas. Bezzel, É.1965. Balz iind (Mergus merganser und M.albelkis) im Winterquartier nach Beobachlungen aus Sudbayern. & , L. Fägelinventeringinom Stora Nassa skärgård. i län.Planeringsavdelningen : 6 Prop.1977/78: 37 69 Gerell, R. Fågellivet i mellersta Blekinges skärgårdförr och . Natur 1975: 125140 Gerell, R. Sjöfågelns produktion i mellerstaBlekinges skärgård. Grenquist, P. Changes in abundance of some duck and seabird populations off the coast of 19491963. Riistatieteellisia Julkaisuja27: 1114. Gorman, M. The endocrine basis of pair-formation behaviourin the male eider somateria mollissima. Ibis 116: 451465 Hildén, O. 1964. Ecology of duck populations in the Islandgroup of Valas-saaret, Gulf of Bothnia. Annales Zoologici 1: 153277 Hildén, O. 1966. Changes in the bird fauna of Valassaaret,Gulf of Bothnia during recent decades. Joensen, A. Studies on oil pollution and seabirdsin 1968 1971. 6, No 9.32 s. Waterfowl Populations in Denmark19651973. 9, No 1, 206 s. Johnsgard, P. 1975, Waterfowl of North . Sjöfågelinventering i Oxelösundsskärgård i informerar.Planeringsavdelningen, Naturvårdsenheten. Sjöfågelinventering i Trulbådaområdet. En fågelinventering vid Finnalafjärd. Body Weights and carcass composition of theCommon . Wildfowl 27: 115122 Midwinter distribution and numbers of SwedishAnatidae. Ornis 6: 83107 Ducks of and Europé. , L,, , K. & , H. On the occurrenceof endoparasites in ducks in . Viltrevy, Vol. No 1: 124 Endoparasitism causing heavy mortalityin ducks in . , S. 1967. Faunan i de nordsmåländskaskärgårdsreservaten. , L., , P. & , L. 1976.Häckfågelfaunan längs förändringar under de senasteårtiondena. Vår Fågelvärld 35: 195212 Röttorp, H. Spurr, E. & , H. Factors affecting layingdate in the Common . Wildfowl 27: 107110 Spurr, E. & , H. Adaptive significance of Autumnpair formation in the Common mollissima (L.). Ornis Scandinavia7: 8589 Tenevou, R. Veränderungen in der Vogelfauna vonKökar (, SUdwestfinnland) in den Jahren 19251961. Vår Fågelskärgård, . Johnsgard,P. Waterfowl of North . Bloomington & Lon-den. Ducks of and Europé. Berkhamsted.206 s. , V. 1966. 1977/78: 37 Livsdödare,kemiska bekämpningsmedel Område med egenskaper lämpliga och nödvändiga för eneller flera arter av djur och växter Blandning av söt- och saltvatten Båtarutlagda i linje tvärs ett sjöfågelsträck de la Chasse etde la conservation du Gibier Internationella jaktrådet Diklor-difenyl-trikloretan,insektsmedel Läran om samspelet mellan organismerna och deras omgivning Ryggradslösadjur Djuren iett område utgör detta områdes fauna Fåglarnas parning, bobyggnad, äggläggning, ruvning och ungvårdnad InternationalCouncil for fågelskyddsrådet En gruppfåglar som bygger bon inom ett bestämt, begränsat område Förhållandetmellan antalet hanar och honor i ett bestånd av en art Havsmiljö Flyttandearter Levande i "engifte" Dödlighet Snylldjur, snyltväxt Etablerandet av en sammanhållning mellan en hane och en hona för häckning , kopulation Polykloreradebifenyler, har vidsträckt teknisk användning, miljögift Levande i"månggifte" Grupp aven djurart som lever inom ett visst område Förändringinom populationen genom födsel och död samt genom in- och utvandring Tagande avbyte (andra djur eller ägg) Plats där flyttande fåglar äter och vilar Fällagamla fjädrar och ersätta dem med nya Plats där ruggningen genomförs Ansamlingav fåglar som ruggar Skärm av stenar, bräder, ris eller annatmaterial bakom vilken skytten döljer sig fåglar på väg mellan häckningslokaloch övervintringsområde. Betecknar även fåglars gemensamma lokalaförflyttningar Terrängförhällanden Uppstoppadeller konstgjord lockfågel utlagd för att locka fåglarna att flyga eller fällainom skotthåll för jägaren Förekomst inom avgränsat likartat område Händelseförloppsom omfattar ett helt är 1977/78: 37 71 Trots att beredningen inte har haft att ta ställning tillhuruvida vårjakt efter sjöfågel bör återinföras eller ej redovisar de flestaremissinstanserna sin inställning i frågan. Till dem som tillstyrker ellerinte har något att erinra mot ett återinförande av en sådan jakt hör bl. a. rikspoUsstyrelsen,i , . Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare, , och . Som skäl för sin inställning anför dessaremissinstanser i huvudsak följande. De egentliga skärgårdsborna lever underspeciella förhållanden. De är i egentlig utsträckning förhindrade att utnyttjadet i samhället annars normala utbudet av fritidssysselsättningar. Jakten harstor betydelse som fritidssysselsättning och utgör en väsentlig trivselfaktorför den fasta skärgårdsbefolkningen. Bland fiskarebefolkningen finns ett stortintresse att få möjlighet till vårjakt efter sjöfågel och ett återinförande avdenna är således ett starkt önskemål från skärgårdsbefolkningen. För fiskare-och skärgårdsbefolkningen, för vilken jakten har gammal tradition, skulletillstånd till vårjakt efter sjöfågel få positiv betydelse i form av bl. a.ökad rekreation och ett visst tillskott till försörjningen. Att återinföravårjakten är att med enkla medel öka trivseln hos och villkoren för den bofastabefolkningen och därmed hejda avflyttningen. Den s. k. harklart visat att möjligheterna till jakt i hög grad påverkar såväl val avarbete som bostadsort. En begränsad form av vårjakt kommer att öka skärgårdsbefolkningensintresse och ansvar för sjöfågelvård och medföra en förbättrad tillsyn överjaktutövningen. En reglering av vårjakt efter sjöfågel kan förväntas leda minskning av den olaga och okontrollerade jakt, som förekommer.Länsstyrelsen i är tveksam till att sjöfågelbeståndet beskattasgenom jakt i samband med häckningen. ifrågasätter med hänsyn tilldet internationella samarbetet lämpligheten av att införa vårjakt eftersjöfågel. Eftersom det framlagda förslaget endast avser ett försöksvisinförande av vårjakt i mycket begränsade former motsätter sig emellertidlänsstyrelsen inte att vårjakt efter sjöfågel får utövas i huvudsak enligtframlagt förslag. De remissinstanser som avstyrker eller ställer sigtveksamma till vårjakt efter sjöfågel är bl. a. kammarkollegiet, generaltiillsiyrdsen.naturhistoriska , , domänverket. 1977/78: 37 72 lands och län. Dessa remissinstanser anför huvudsakligenföljande. Den olämpligaste formen för beskattning av djurstammar, vilka maninte direkt önskar skära ner, är att jaga före fortplantningstiden.Den relativt höga vinterdödligheten har då för fortplantning lämnat kvar dedjur, som är friskast och tåligast. Vidare bör fågelstammarna inte störas underhäckningsperioden. Denna princip anses internationellt accepterad och liggertill grund för flera internationeUa överenskommelser. Nästan lika olämpligfrån beskattningssynpunkt är en jakt som riktar sig uteslutande mot ena könet.En naturlig obalanserad könskvot förekommer som anpassning till speciella dragi vissa djurarters biologi. En konstlad rubbning av denna kvot t. ex. genomjakt innebär en nackdel för produktionen. En vårjakt kan leda tiUen successiv minskning av populationen. Så länge höstjakten inte överskrideren viss procentuell nivå, kan bortfallet sägas ingå i den naturliga mortaliteten.Om jakt emellertid bedrivs då populationen har sinlägsta numerär kommer avskjutningen att adderas tiU den naturliga täthetsberoendemortaliteten. Det finns då risk för att en jakt, även om den är av begränsadomfattning, kan leda till fortlöpande reduktion av häckfågelpopulationen. Vidden föreslagna vårjakten kan reduktionen av ejder beräknas uppgå till någoteller några tiotusentals individer. Förutsättningen för att detta inte skallleda till minskning i häckfågelpopulationen är att jakten kompenserasav minskad mortalitet under påföljande höst och vinter. Utöver en tänkbarreduktion av han-populationen kan vårjakten medföra störningar som minskarproduktionen av ungar, kanske framför allt genom att en del bättre häckningsöarså småningom överges av ejdrarna, men även genom att honor från splittrade parsannolikt får sämre häckningsresultat. Ejdern anländer i redan bildade par och häckningsframgångenär på flera sätt beroende av hanens närhet. Nya forskningsresultat visar att ejderhanen,vid sidan av befruktningen av äggen, har en annan viktig funktion. Honan kangenom närvaron av sin hane, vilken skyddar henne från störningar från andrahanar, snabbt tillägna sig den näringsreserv, som är erforderlig för de olikareproduktionsmomenten. som förlorar sina hanar strax före eller underdenna period, torde därför ha ytterst liten möjlighet tiU lyckad häckning.Forskningsresultat har även utvisat att sedan vårjakten upphörde har utarmade häckningsområdenåterkoloniserats och ökningen har varit mest omfattande i de kustavsnitt, därvårjakten varit mest omfattande. Kammarkollegiet, ,, domänverket, , iSödermanlands län, , m. fl. går in på de internationella aspekterna och anför följande. 1977/78: 37 73 är oförenlig med undantagsbestämmelsen iParis-konventionen och med den Europakonvention till skydd för bl. a.flyttfåglar, som är under utarbetande i och i vilken någonundantagsklausul sannolikt inte kommer att finnas. Det internationellakonventionsarbetet är en samarbetsform som får allt större betydelse inomfaunavården. En återinförd vårjakt skulle innebära en stor belastning förSveriges del i det fortsatta arbetet med nämnda Europakonvention och arbetetinom t. ex. Internationella fågelskyddsrådet. Möjligheter att återinföra vårjaktefter sjöfågel finns inte om skall kunna ansluta sig till deteuropeiska samarbetet inom sjöfågelvården och dessutom vara ett föregångslandi detta avseende liksom i andra delar av den internationella miljövården.Sverige bör i stället spela en aktiv roll då det gäller att påskynda ochförbättra det internationella samarbetet. Om återinför vårjakt, vilkenenligt förslaget strider mot ekologiskt riktiga principer för jakt, rivs dennuvarande i stort sett tillfredsställande situationen upp, vilket på lång siktkan medföra beklagliga konsekvenser för den internationella hushållningen medförnyelsebara naturtillgångar. Internationellt skulle en av återinfördvårjakt efter sjöfågel kunna åberopas som alibi för att återinföra annan ochbetydligt skadligare jakt eller för att underlåta att vidta åtgärder motpågående ovedersägligen skadliga jakt- och fångstmetoder. GeneraltuUstyrelsen påpekar att , som nusvarar för den övervägande delen av den statliga tillsynen av sjöfågeljakten,har på .senare år ålagts starkt vidgade övervakningsuppgifter. Det ökadeengagemang i jakttiUsynen, som en återinförd vårjakt skulle innebära förkustbevakningens vidkommande, kan ej tillgodoses med nu tillgängliga resurser.Vårjakt enligt föreslagna former medför så stora anspråk på effektivövervakning och kontroll, att det är tveksamt om de kan tillgodoses tillrimliga kostnader. Även m. fl. framför liknande synpunkter. Inte någon remissinstans har haft något att erinra mot atten eventuell vårjakt enligt beredningen förutsätts bedrivas som en försöksverksamhetunder en försökstid inom de i betänkandet angivna kust- ochskärgårdsområdena. Försöksverksamheten bedöms av kunna öppnamöjligheter att i ett längre perspektiv finna de mest ändamålsenliga formernaför sjöfågeljakt, varför verksamheten bör ske i nära samarbete med berördapolismyndigheter. , domänverket, ochlänsstyrelsen i ifrågasätter om inte försöksverksamheten böravse en mindre del av det föreslagna kustavsnittet och således omfatta endastett eller två län. Därigenom undviks alltför stora kostnader och onödigtadministrativt arbete som en följd av eventuella felaktigheter i det prövadesystemet. Remissinstanserna har inte haft något att anföra mot det ibetan- 1977/78: 37 74 kandet som villkor för jakten uppställda kravet på förekomstenav lokal jaktvårdssammanslutning. Inte heller har remissinstanserna något atterinra mot att tillstånd får ges endast efter hörande av sådan sammanslutning.Vissa instanser framhåller dock vikten av att även andra organisationer fåryttra sig. framhåller att lokala och regionalanaturvårdssammanslutningar, ornitologiska föreningar m. fl. kan ha anledningatt yttra sig och ifrågasätter om inte rådgivande organ bör inrättas enligtmodell, som tillämpas vid samordnad älgjakt. Jägarnas Riksförbund-LandsbygdensJägare påpekar att alla organisationer, vars ändamål är att tillvaratasjöfågeljägarnas intressen, skall beredas tillfälle att yttra sig om avskjutningsramaroch tillståndsgivning m. m. utgårifrån att tillstånd inte meddelas utan hörande av sjöfågelråd eller sjöjaktvårdssamman-slutning.Rikspolisstyrelsen förutsätter att polismyndigheterna inte kommer att belastasmed remisser eller annat administrativt arbete i samband med tUlståndsgivningen. Beredningensförslag att jakten skall omfatta hanfågel av ejder, storskrake och vigg,tillstyrks eller lämnas utan erinran bl. a. av lantbruksstyrdsen, fiskeristyrdsen,i . Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare och . Fleraremissinstanser, bl. a. kammarkollegiet, , statensnaturvårdsverk. och , anför betänkligheter eller avstyrker förslaget att ta med storskrakeoch vigg bland de tillåtna arterna. i länifrågasätter om inte endast jakt efter hanfågel av ejder bör tUlåtas underförsöksperioden eller åtminstone . Som skäl förremissinstansernas inställning i denna del framhålls i remissyttrandena bl. Valet av storskrake ifrågasätts med hänsyn till dess lämplighet sommänniskoföda. Undersökningar har utvisat, att under vårflyttningen fällda skrakarinnehåller halter av miljögifter. Så länge starka tvivel råder om storskrakenstjänlighet som människoföda bör den inte vara aktuell som jaktbyte. Den avberedningen föreslagna ordningen, att fälld fågel inte får säljas utan endastanvändas i hushållet, skulle vidare direkt uppmana till överträdelse av beslämmelsernai så måtto att storskraken löpte risken att skjutas men sedan kasseras. Motbeskattning av vigg talar enligt remissinstanserna framför allt risken förförväxling med andra fågelarter, t. ex. bergand. Vidare framhålls att jaktefter vigg inte är biologiskt riktig. hör till de sent häckande arternaoch skulle vid såväl tidig som sen vårjakt komma att jagas före häekningensstart. Vissa remissinstanser framhåller vidare att viggen inte uppfyller kriteriernaför jaktbarhet enligt beredningens egen biologiska utredning. Naturvårdsverketframhåller att beredningen trots detta anser att urvalet av 1977/78:37 75 arter måste vara sådant att alla jaktberättigade i områdendär vårjakt av tradition bedrivits får tillfälle till jakt. Utesluts viggenkommer möjlighet till jakt att saknas i vissa delar av inner- och mellanskärgårdenoch jakten bör därför omfatta även han fågel av vigg. Verket godtar inte ettsådant resonemang och framhåller bl. a. att inte i nägot annat sammanhang harfrågan om avsaknad av jaktmöjlighet fått vara utslagsgivande eller ens avintresse vid bedömningen om jakt skall tilllåtas på en djurart eller ej.Avgörande i sådana fall måste enligt verket främst vara biologiska aspekter,ibland också skadeproblem. Av liknande skäl motsätter sig iSödermanlands län att viggen tas med som jaktbar art. iStockholms län tillstyrker jakt efter hanfågel av ejder och storskrake. Enligtlänsstyrelsen torde en uteslutning på grund av förväxlingsrisken av viggen inteinnebära någon större begränsning av jaktens totala omfattning. Praktiskt taget samtliga remissinstanser ansluter sig iallt väsentligt till beredningens uppfattning att jakten skall förbehållas enförhållandevis snäv krets personer. Remissinstanserna framhåller vikten avrestriktiv personbedömning när det gäller att avgöra vilka som skall erhållatillstånd. Flera remissinstanser, bl. a. , ,länsstyrelserna i , och , framhålleremellertid att gränsdragningsfrågan kan medföra åtskilliga svårigheter ochrisk föreligger att personkretsen kan utvidgas utöver vad som avsetts. Det ärenligt remissinstanserna önskvärt att personkretsen preciseras så långt det ärmöjligt. konstaterar att beredningen överlämnat åt verket attgöra den nödvändiga preciseringen i de föreskrifter för vårjaktens bedrivande,som verket föreslås utforma. framhåller därvid att dettafrämst är en politisk fråga och inte en administrativ. I första hand bör detenligt naturvärdsverket ankomma på berörda politiska instanser att göra dennödvändiga preciseringen av vilka personkategorier som bör komma i åtnjutandeav eventuella tillstånd till vårjakt efter sjöfågel. Enligt i bör personkretsenstarkt begränsas och endast omfatta den genuina skärgårdsbefolkningen. i delar beredningensuppfattning att endast en begränsad personkrets bör medges vårjakt menframhåller att de sjöfågeljägare, som har tillstånd tUl höstjakt, skulle upplevaen mycket restriktiv tUlståndsgivning som orättvis. av till-ståndshavarnai länet uppfyller nämligen villkoren för vårjakt efter sjöfågel. påpekar att kustjordbruken oftakompletteras med fiske som binäring. Förbundet finner det inte sakligtmotiverat att utesluta de på kustlandet boende personer, som får sinhuvudsakliga försörjning från jordbruk med fiske som binäring. Svenska Ostkustfiskarenas Centraljörbund framhåller attdet av för- 1977/78: 37 76 slaget inte framgår om fiske i skärgård utgör någon avgränsningmot t. ex. fiske i öppna havet. Fiskare i förbundet betecknas som kustfiskareeller skärgårdsfiskare oberoende av om de fiskar vid kusten, i skärgårdeneller i öppna havet. För undvikande av missförstånd i denna del bör tillståndges den som får sin huvudsakliga försörjning från fiske i . synes förslaget innebära att yrkesfiskare som bor i kustorter ej ärberättigade att få tillstånd medan de som bor på ö eller kusten nära intill börkunna få det. Yrkesfiskaren tillhör enligt förbundet mer än någon annan denkategori som omfattas av anvisningarna i . brev ochbör oberoende av bostadsort självfallet dock boende vid berörd kuststräcka prioriteras högre än någon annan grupp vid erhållande av tillstånd. Beredningenhar, som tidigare nämnts, när det gäller frågan om lämplig modell förjaktområden granskat och övervägt tre olika alternativ. Därvid har beredningenslutligen föreslagit att jaktområdet skall bestämmas enligt alternativ A.Statens naturvårdsverk, lantbruksstyrdsen, , iÖstergötlands län, , ,Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare och ansluter sig till eller lämnar utan erinran beredningensförslag. i framhåller att beredningen enligtmotiveringen avsett att alternativa platser med hänsyn till skiftandeväderleksbetingelser skall kunna förekomma. Enligt mening är detdå av vikt att inte alltför många alternativ ges. framhåller attantalet alternativ möjligen bör preciseras i lagtexten. Åtskilliga remissinstanser förordar att jaktområdet skallbestämmas enligt alternativ B. Till detta alternativ ansluter siglantbruksuniversitetet, länsstyrelserna i , och Blekingelän, m. fl. Till förmån för detta alternativanförs bl. a. följande.