prop · G103105 · 1977-12-31 00:00:00 — Det är möjligt atlytterligare någon avdelning av denna typ måste las i anspråk för atl de mestdestruktiva missbrukarna åtminstone för viss lid skall kunna skiljas från deintagna som vill försöka alt komma ifrån sitt missbruk. Det är enligtkriminalvårdsstyrelsens förslag angeläget atl olika former av åigärdsprogramkan erbjudas både det avancerade klientel som placeras på dessaspecialavdelningar och de mera tillfälliga missbrukarna. En fördjupad form avbehandlingsundersökning bör ske för atl om möjligt finna rehabiliteringsformersom är särskilt avpassade till situationen för dessa intagna. Innehållet i ålgärdsprogrammengår enligl vad som sägs i förslaget inte att säkert ange utan en noggrannindividuell beskrivning. De erfarenheter som finns tyder emellertid på altinsatser med arbetsvärd av olika slag, social färdighetsträning och utbildningbör varvas med gemensamma aktiviteter med vårdare och intagna i form avrollspelsövningar och användning av särskilda videoprogram. För flera områdeninom den sociala färdighetsträningen finns redan videobehandlingsprogramutformade. De har enligt med framgång använts bl. a. vidG2-avdelningen på saml vid Falu-, Gävle-, Hällby- och Tillberga-anstalterna.Programmen kan användas vid många anstalter eftersom apparatur numera finnstillgänglig i förhållandevis stor omfattning. Sociala träningsprogram fåremellertid fortlöpande byggas ul. Manuskript för fem program är klara förinspelning. De är utformade i samråd med f d. missbrukare som är friafrån narkotikaberoendet. Kostnaderna för inspelning belöper sig till omkring50 000 kn per program. Deltagandeti det åtgärdsprogram som skall erbjudas de intagna bör vara frivilligt. Deövningar som videoprogrammen ger bör i viss utsträckning kunna leda lill altäven grava missbrukare motiveras alt söka behandling av den typ som exempelvisÖsteråkerprojektet utgör. 1kriminalvårdsstyrelsens förstag behandlas avslutningsvis placeringar enligl 34§ lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. Kriminalvårdsstyrelsensutvecklingsenhet har utvärderat § 34-placeringar . Enligtutvärderingen fullföljer 45 96 av missbruksklientelei vid behandlingshem sin §34-placering. Av dem som placerats i enskilt hem och/eller får psykoterapeutiskbehandling eller familjeterapi fullföljer placeringen. Orsakerna till demisslyckanden som förekommer varierar. Förfrågningar till såväl intagna sombehandlare tyder emellertid på all brislen på adekvata förberedelser från kriminalvårdsanslalternassida är en faktor som starkt bidrar till misslyckandena. Det utökadebehandlingsprogram som i förslaget skisserats för vissa intagna mednarkotikaproblem bör enligt kunna leda lill färremisslyckanden vid § 34-placertng. Denvidgade användningen av vårdresurser utom anstalt som föreslås medför allytterligare tre vårdare på frivårdshotell behövs. Förde föreslagna projekten beräknas medelsbehovel lill sammanlagt omkring 980 000kr., varav . utgör engångskostnad för inspelning av videoprogram. 10.4Ledningsgruppens överväganden och förslag Fråganom narkotikamissbruket på kriminalvårdsanstallerna har diskuterats under desenaste tio åren. De åigärder som har vidtagits har haft begränsadräckvidd. Ledningsgruppen finner atl det är synneriigen angeläget allgenomgripande åigärder nu vidtas utan dröjsmål. När 1973 årskriminalvårdsreform genomfördes, avvisades tanken på all inom kriminalvårdenbygga upp en särskild organisation för vård av narkotikamissbrukare.Anledningen till detta var att det skulle leda lill alt resurserna undandrogsandra vårdområden där bättre förutsättningar fanns att bedriva ettframgångsrikt rehabiliteringsarbete. På förslag av kriminalvårdsberedningen inleddesdock viss försöksverksamhet med särskilda narkomanvårdsavdelningar vid riksanstallenSådan verksamhet har bedrivits vid den s. k. G2-avdelningenpä Österåkeranslallen. De erfarenheter som vunnits där har i viss mån legattill grund för uppläggningen av . På förslag avkriminalvårdsberedningen har vidare inirältats särskildabehandlingsteam för narkotikamissbrukare. De är knutna till häktena iStockholm, och saml lill frivårdsdistriklet i . På frivårdssidanhar slutligen tjänster för psykia-terkonsulier inrättats inom ett 40-tal frivårdsdistrikl. Ledningsgmppenvill erinra om aU kriminalvårdsreform antogs av eni slort sett enig riksdag. Reformen, som ännu inte har genomförts fullt ut,bygger på att anstaltsvården skall utformas så att den intagnes anpassning isamhället främjas och skadliga följder av frihetsberövandet motverkas. Ettviktigt led i denna behandling är att den intagne placeras i närheten av sitthem så att han kan hålla en god kontakt med bl. a. sina anhöriga och vännenSådan kontakt uppmuntras också genom jämförelsevis generösa besöks- ochpermissionsregler. En nackdel med den öppna kriminalvård som sålunda bedrivs ärdock del rikliga fiödel av narkotika till anstalterna. Ledningsgruppen,som ansluter sig till de grundläggande principerna i 1973 årskriminalvårdsreform, anser att narkotikaläget på våra anstalter nu är såoroande all ytterligare åigärder är påkallade. Narkotikamissbruket i kriminalvårdensanstalter kan visseriigen sägas vara en spegling av missbruket i samhället. Sålänge det finns narkotika att tillgå där kommer det att finnas narkotika ocksåi anstalterna, såvida man inte helt överger kriminalvårdens övergripande målsättningom samhällsanpassning och i stället inriktar sig enbart på att hålla de intagnanarkotikafria. Under ledningsgruppens arbete har anförts alt den avvägningmellan å ena sidan samhällsanpassningen och å andra sidan skyddet mot narkotikasom sålunda måste göras innebär att narkolikaskyddet eftersatts i enomfattning som hotar de intagnas samhällsanpassning. Ledningsgruppen anser attde förslag som har lagt fram på ett rimligt sättåterställer balansen mellan de nyssnämnda motstridiga intressena utan alt 1973års reform kan sägas ha blivit urholkad. Kriminalvårdsstyrelsensförslag till differentiering av de intagna utifrån deras kontakter mednarkotika innebär alt de åigärder som syftar till ökad säkerhet och slutenhetendast kommer alt avse dem som på grund av sitt narkotikaberoende är starktstörande för övriga intagna eller som deltar i narkotikahanteringen inomanstalterna. Fördel slora flertalet intagna medför förslaget fördelar i form avdels en bättre anstaltsmiljö, dels ökade möjligheter till behandling för demissbrukare som önskar sådan. Ledningsgruppen föreslårdärför atl en differentiering av de intagna genomförs även med utgångspunktfrån deras kontakt med narkotika. Härvid är förslag välägnat atl utgöra underiag för de åigärder som vidtas. Som framgått av detföregående är del emellertid angelägel aU bl, a, närhetsprincipen i all möjligmån beaktas, I likhet med anser gruppen att enförutsättning för att en verklig differentiering skall kunna ske är att det kanobjektivt fastslås om den intagne är påverkad av narkotika. Del medel som f n.står till buds i detta hänseende är urinprovsanalys. Ledningsgruppen, som intefinner erforderiigt att närmare gå in på hur systemet lämpligen bör utformas idetalj, tillstyrker att genom lagstiftning möjlighet tillskapas att avkrävainlagen urinprov för narkotikaanalys. Ledningsgruppenföreslår atl för angivet syfte tilldelas980 ,, varav . utgör engångskostnad för inspelning avvideoprogram. Delbör framhållas att en differentiering av de intagna inte innebär alt behovet avkonventionella kontrollåtgärder minskar. Enligt vad ledningsgruppen under sittarbele har inhämtat föreligger vid vissa anstalter ett klart behov av ytteriigarepersonal för visilalionsuppgiften Med hänsyn till den positiva effekt som ettväl fungerande visitationssystem visat sig ha, inte minst i förebyggande syfte,vill ledningsgruppen framhålla vikten av atl kriminalvården erhållererforderlig personal för delta ändamål. Förslagetom en differentiering också efter narkotikaberoende bör ses som en försöksverksEmhel,Den bör följas upp fortlöpande och vägas in mot de principer som lagts fast ikriminalvårdsreformen, 11Internationellt samarbete 11.1 Bakgrund Nästanall narkotika som missbmkas i har smugglats in i landet. Den olagligatillverkningen är obetydlig här. Den narkotika som tillförs den illegalamarknaden genom apoteksinbrott eller genom förfalskning av recept är också utannämnvärd betydelse. Föratt kunna begränsa den illegala handeln med narkotika inom landet är detnödvändigt att på olika sätt bidra lill att motverka illegal produktion ochannan hantering i andra länder. Detta sker genom samarbetei olika internationella organ. Samarbetet har lett lill tvä övergripande FN-konventionerfrån 1961 och 1971 om kontroll av bl, a, produktion och handel med narkotika.Kontrollen av den legala hanteringen av narkotika ankommer, förutom på deenskilda länderna, på olika FN-organ, har i likhet med övriga nordiskaländer anslutit sig både till allmänna narkotikakonveniion omfattande s,k, klassisk narkotika och lill konvention om psykotropa ämnenomfattande bl, a. centralstimulerande medel och LSD. har också anslutitsig till ändringsprotokoll lill den allmänna narkolikakonvenlionenvarigenom den internationella kontrollen över opiaterna förstärkts. Den internationella anslutningentill den allmänna narkolikakonvenlionen och ändringarna i denna har varit god.Konventionen om psykotropa ämnen däremot trädde visseriigen i kraft i augusti1976 men fortfarande har endast ell knappt 50-lal siater anslutit sig. Blanddem som forifarande slår utanför är flera av de slora producentländerna. Denbekymmersamma situationen internationellt på narkolikaområdet' ochikraftträdandet av konventionen om psykotropa amen medför ökade 'Den mest aktuella internationella översikten när det gäller missbruk ochillegal handel återfinns i verksamhetsberättelsen för från (International Narcotics Control Hoard), dvs, internationella narkotikakontrollbyrån(E/lNCB/37), kravpå berörda FN-organ, Trots framställningar bl, a, från svenskt håll haranslagen till dessa FN-organ för narkotikakontrollen i realiteten varitoförändrade . Illegalodling av bl, a, opievallmo förekommer fortfarande i flera länder. Utmärkandeför odlingen är atl den sker i fattiga länder och atl regeringskontrollen överodlingsområdena är ofullständig. , när del gällt biståndsmedel somkanaliserats t, ex, via UNDP (United Nations Development Program), har delvarit mycket ovanligt atl utvecklingsländer velat använda biståndsmedel förinsatser riktade mot den illegala odlingen. Vid FN:s möteunder enades emellertid industri- och utvecklingsländer om allbiståndsmedel för detta ändamål borde kanaliseras via FN;s narkotikafond. Fonden,som tillkom , består av frivilliga bidrag från regeringar samtorganisationer och enskilda. Efter mötet har , , och Nederiändernaanslagit biståndsmedel till FN-fonden på en avsevärt högre nivå än tidigare.Del svenska bidraget av biståndsmedel, 2 milj. kn, har förbehållits förinsatser i främst och . ger också ell allmänt bidrag tillfonden om f n. Insatsernaför att begränsa tillgången på narkotika måste kompletteras med insatser för attminska den illegala efterfrågan på narkotika. Denna insikt har under senare åräven vuxit sig starkare på det internationella planet. FN;s narkolikakommissionbeslutade sålunda alt en omfattande undersökning skulle göras angåendeolika åtgärder för att minska efterfrågan på narkotika. Undersökningenfinansieras med bidrag från . En första rapport redovisadesår 1977. torde en slutrapport över undersökningen kunnaförväntas. har utarbetats förslag till riktlinjer bl, a, förstraffrättsliga insatser mot narkotikaproblemen och för samarbete inomforskning på området. påbörjas arbele om formema förutvärdering av olika typer av vård och behandling av främst unga missbmkare avnarkotika. Sedannågra år deltar i samarbetet mellan EG-stalerna på narkolikaområdet.Vid ett minislermöte antogs en resolution om olika insatser mot denillegala handeln och missbruket av narkotika. Resolutionen innehåller förslag isyfte att förstärka bl. a. det internationella polissamarbetet ochinformationsutbytet länderna emellan samt, på förslag av , attdeltagarländerna skall överväga atl lämna bidrag till FN;s narkotikafond. Vidmötet, vid vilket övertog ordförandeskapet ,beslöt ministrarna att sammanträda på nytt i . Avsikten ärall de då skall kunna la ställning lill förslag om harmonisering avbestämmelser av betydelse för insatserna mot den illegala handeln med narkotikaoch om ytteriigare samordnade insatser mot narkotikaproblemen. InomNorden har narkotikafrågorna under del ägnats ökad uppmärksamhet.Sålunda diskuterades frågorna både vid det nordiska socialministermölet iRonneby och vid ett särskilt minister-möte i i december.Enighet rådde därvid om atl del nordiska samarbetet fungerar väl men att delbör kunna fördjupas ytteriigare. Man bedömde vidare att samarbetet mellan ländernai internationella narkotikafrågor borde kunna ökas. Ministrarna enades vidareom alt fortsätta överiäggningarna i ämnet vid nästa ordinariesocialministermöte , Påtjänstemannaplan sker sedan fiera år ett samarbete mellan särskilda av denordiska justitieministrarna utsedda kontaktmän. Inom forskningen på områdetsker en samordning genom det nordiska samarbetsorganet för drogforskning. E-nutvärdering av forskningsorganets verksamhet skall slutföras . 11.2Ledningsgruppens överväganden och förslag Detär angeläget att även i fortsättningen tar så aktiv del som möjligt idel intemationella samarbetet på narkolikaområdet. Genomtillkomsten av den allmänna narkotikakonventionen, ändringsprotokollet ochkonventionen om psykotropa ämnen haren grund lagts fören effektiv kontroll avproduktion och handel m. m. beträffande narkotika. Som nämnts är deninternationella anslutningen lill den senare konventionen dålig. Flera av de sloraproducentländerna står sålunda fortfarande utanför konventionen. De centralstimulerandemedlen har en stor illegal marknad i . Missbruket avdessa medel och andra substanser som omfattas av konventionen ökar i andradelar av världen. Från svensk sida bör därför aktiva insatser göras för att enallmän internationell anslutning skall komma till stånd även i fråga omkonventionen om psykotropa ämnen. Omde internationella överenskommelserna på narkolikaområdet skall fä full effektoch orn det internalionella samarbetet skall kunna föras vidare krävs atlberörda FN-organ ges tillräckliga resurser. Det är angelägel atl även ifortsättningen med kraft verkar härför. Enförutsättning för ett genomförande även i praktiken av ett förbud mot denillegala odlingen i vissa länder torde bl. a. vara atl medel utifrån kanerbjudas dem som bidrag till kostnader för en övergång till andra grödor.Därför bör enligt ledningsgruppens mening verka internationellt för enökad samordnad satsning via FN;s narkotikafond på undersökningar ochförsöksprojekt med syfte alt begränsa den illegala odlingen. Finansieringenav kostraderna fören övergång i större skala till annan odling måste ankomma påde enskilda länderna i samarbete med andra internationella organ sominternationella utvecklingsfonden () och internationella joidbruksutvecklingsfonden() och med andra länder. Ledningsgruppenföreslår all bidrar till narkotikafondens ekonomiska ochsociala verksamhet med 2,5 milj. kr. medel.En utvärdering av det svenska biståndet via fonden bör därefter ske. bör fortsälla altaktivt verka för en samordnad satsning inom föratt i första hand kommatill rätta med den illegala hanteringen med heroin. Emellertid bör även skärptuppmärksamhet ägnas risken för illegal handel och missbruk ifråga om kokain.Det finns vissa tecken - bl. a. ett stigande antal beslag - på all dettapreparat i ökande utsträckning främst via och finner vägen tillEuropa från . bör också verkaför ett fördjupat samarbete inom på narkolikaområdet. Ett led häri börvara att konlaktmannaorganel inordnas under . Härigenomskulle organet fä en klarare ställning. En fördel skulle vidare vara atl sekrelarialsresurserkunde erbjudas organet av ministerrådet. Ledningsgruppenför narkotikafrägor tillsattes bl. a. som en följd av det ökandeheroinmissbruket och den otillräckliga tillgängen på vårdplatser förnarkotikamissbrukare. Ledningsgruppens uppgift enligt direktiven (Dir 1977:41)var atl föreslå och initiera ytteriigare insatser mot narkotikamissbruket ochverka för en samordning av insatserna på detta område. 1ledningsgmppen har ingått statssekreterarna i social- och justitiedepartementen,riksåklagaren, cheferna för , ,, , generaltullstyrelsen och arbetsmarknadsstyrelsensaml förbundsdirektörerna i de båda kommunförbunden. Ordförande i gruppen harvarit statssekreteraren i . För att fortlöpande informerariksdagen om ledningsgruppens arbele har kontakt hållits med en politiskreferensgrupp. Ledningsgruppensarbete har haft karaktären av en aktionsutredning. För att få en bild av narkotikasitualionenoch behovet av olika insatser mot missbruket har ledningsgruppen arrangeratregionala överläggningar i alla län. Vid överiäggningarna har politiker ochtjänstemän från kommuner, landsting, berörda myndigheter och organisationerdeltagit. Som en följd av överiäggningarna har i 15 län särskilda regionalaarbetsgrupper bildats med uppgift atl närmare precisera lägel och komma medförslag om åigärder. 1 ledningsgruppens och de regionala arbetsgruppernas regigenomfördes drygt 90 överiäggningar om narkotikasitualionenute i landet. 1 kapitel 2 och bilaga 2 av rapporten redovisas resultaten av överiäggningarnautföriigt. Centralt barett lO-tal arbetsgrupper arbetat med olika frågor Ledningsgrupfienbörjade sitt arbete med att genomföra fem konlaklmöten (hearings) medrepresentanter för polisen i , medicinska experter och forskare,ideella organistioner saml personal inom narkomanvården och kriminalvården.Sistnämnda kontaklmöte hölls på kriminalvårdsanstalten utanför . Föralt nå framgång i arbetet med att bekämpa narkotikamissbmket krävs enligtledningsgruppen, samtidiga åigärder inom en rad områden. Några enkla lösningarfinns inte. Syftet med alt tillsätta en grupp med den breda sammansättning somledningsgruppen haft har varit att försöka täcka så många områden som möjligtför att de samlade insatserna i narkotikabekämpningen skall bli effektiva. Påflera områden har ledningsgruppen funnit attdet inle är nya metoder eller nya medel som krävs utan främst ett effektivaresamarbete mellan alla berörda organ i samhället. Ledningsgruppenhar varit enig om att en av de allvarligare bristerna i samhällels åtgärder motnarkotikamissbruket är eftersläpningen i vårdutbyggnaden. Detta har särskilt undersirukitsfrån polisens och tullens sida. Tyngdpunkten i ledningsgruppens arbete hardärför lagts på vårdområdet och ledningsgruppen förordar en kraftigförstärkning av vårdresurserna. Ledningsgruppen förordar emellertid också attnarkotikafrågorna ges fortsatt hög prioritet inom polis- och lullverksamheten. Ledningsgruppensniopunktsprogram med förslag lill åtgärder innehåller följande: - Insatser för att intensifieradet förebyggande arbetet och informationen - Kraftig förstärkning avvårdresurserna för narkotikamissbrukare - Särskild satsning påfamiljevård inom missbruksområdet - Särskild utbildning förbehandlingspersonal - Ökad forskning och utvärderingav pågående behandlingsarbete - Åtgärder för att förbättra missbmkarnasarbetsmarknadssituation - Fortsatl hög prioritet förnarkotikafrågorna i polis- och tullarbetet - Insatser mot narkotikaproblemeninom kriminalvården Förebyggandeåtgärder och Information Förebyggande åtgärder Samhälletbör på olika sätt söka förebygga missbruk. Ledningsgruppen betonar starkt deförebyggande åtgärdernas betydelse. Insatsermot ungdomsarbetslösheten är en av de mest angelägna förebyggande åtgärderna.Det gäller insatser av såväl generell natur som insatser avsedda att förbättramöjligheter för ungdomar med sociala problem att få arbele. Skolanhar de största möjligheterna att med förebyggande åtgärder nå de ungdomar sombefinner sig i riskzonen. Föratt dessa möjligheter skall kunna utnyttjas anserledningsgruppen att skolan bör fä resurser för atl utveckla metoder alt stödjaelever med särskilda problem. Ledningsgruppenföreslår en försöksverksamhet vilken bör drivas utifrån fyra olikaprojektmodellen Dessa projektmodeller avser att pröva och utveckla metoder isyfte att finna lämpliga åtgärder för: oatl främja en positiv skolgång och fritid för elever i riskzonen o att underiättaövergången från skola till arbetsliv o atl stimulera social och emotionellutveckling hos elever i riskzonen o att öka vuxenkontakterna för ungdomar iriskzonen Ledningsgmppenföreslår atl regeringen anslår 1,4 milj. kr. randeoch utvärdering av försök enligl de fyra ovan beskrivna typprojekten saml förviss utveckling av länsskolnämndernas ANT-verksamhet. Ledningsgruppen föreslårvidare alt en arbetsgrupp tillsätts med uppgift aU ansvara förförsöksverksamheten. 1sin rapport ger ledningsgruppen en omfattande redovisning av informationsinsatsernapå narkotikaområdet. Gruppen föreslår att informationen inom skolan utökasgenom atl en om narkotika och narkotikamissbruk utarbetas.Ledningsgruppen föreslår även att en studiedag för lärare inriktas särskilt påmissbruksfrågor och genomgång av handboken. För att samordnainformationsinsatserna om missbruksfrågor vid skolor med mellan- och högstadiumsamt gymnasium rekommenderar ledningsgruppen att särskilda kontaktlärare för ANT-frågorutses vid varje skola. Föratt öka kunskaperna omnarkotikaproblematiken hos olika personalgrupper och för att underiättasamverkan inom missbruksvården föreslår ledningsgruppen att visskonferensverksamhet för vårdpersonal anordnas. Enligt förslaget bör sammanlagt280 , ställas till förfogande för informations- ochvidareutbildningskonferenser, Ledningsgrupjjenföreslår slufiigen atl får , för ell brett upplagtinformationsprojekt om missbruksproblemaliken. Ledningsgruppenbetonar vikten av atl missbrukarna kan erbjudas en fungerande vårdkedja, som ide fall där så krävs, kan inledas med medicinsk akutvård, för all senare övergåtill vård vid behandlingshem och avslutas med eftervård. Behandlingshemmenutgör enligl ledningsgruppen den del i vårdkedjan som f n, är mest underdimensionerad.Till många behandlingshem är väntetiden upp lill och längre. Deregionala överiäggningarna har visat atl många kommuner har myckel svårt atl fåin narkotikamissbrukare på behandlingshemmen. Storstäderna belägger oftahuvuddelen av platserna på befintliga hem. De kommuner som drabbas hårdast avbristen på platser är medelstora och mindre kommuner. För att komma till rättamed dessa problem förordar ledningsgruppen att landet delas in iupptagningsområden inom vilka varje kommun får tillgång till platser. Ensamordning bör således ske av utnyttjandet av behandlingshem mellan flerakommuner, ibland mellan kommunerna i flera län. Indelningen iupptagningsområden innebär enligl ledningsgruppen ell mer effektivtresursutnyttjande och en bättre samordning i första hand med den övrigasocialvården och med sjukvården. Avgränsningen av dessa upplag- ningsområdenoch lokaliseringen av nya behandlingshem föreslås ske i samråd mellan berördahuvudmän, och . Motbakgrund av ledningsgruppens inventering av vårdbehovet i landet bedöms behovetav nya behandlingshemsplatser till ca 160. Detta innebär nära nog enfördubbling av nuvarande platsantal. Huvuddelen av de nya behandlingshemmenberäknas kunna starta . Som ett led i utbyggnaden avvården föreslås driftbidraget till behandlingshemmen höjt från . perplats och år till 60 000 kn Ettantal kommuner planerar starta öppen vård förnarkofikamissbrukare. 1 ett parkommuner beräknas verksamhet kunna komma i gång . Ledningsgruppenförordar atl statsbidrag beviljas för dessa projekt enligtbidragsbestämmelserna för vårdcentraler för narkotikamissbrukare. Ledningsgruppenbetonar också önskvärdheten av ökad uppmuntran och ökal stöd till de ideellaoch religiösa organisationer som utför ell myckel värdefullt arbete inom detta område. Ledningsgruppenhar vidare berört de förhållanden som gäller för mindre behandlingsenheter somnu tar emot en eller två missbrukare.