prop · G10319 · 1977-12-31 00:00:00 — Ökningen av såväl investeringsstödet som prisstödet har riilsammans medden förbättrade lönsamheten i mjölkproduktionen haft avsedd effekt.Utvecklingen har inte varit enhetlig i hela norra utan variationerförekommer mellan olika områden. I framför allt hararealnedläggningen varit kraftig även . Minskningen harbromsats upp även om den inte tycks ha upphört helt. Utredningen framhåller att det inte enbart är dennedåtgående trenden i produktionsutvecklingen som har kunnat brytas. Analysentyder även på att inkomsten för jordbrukare i norra under de förstaåren av har förbättrats i snabbare takt än för brukare i övrigadelar av landet. 'Viss inkomstskillnad förekommer dock fortfarande mellan detre nordligaste produktionsområdena och riket som helhet. Utredningen bedömeratt dessa skillnader till stor del beror på skillnader i företagsstrukturen. Som underlag för bedömning av det framtida stödbehovet harutredningen, utöver den redovisade produktions- och inkomstutvecklingen,ulfört beräkningar för att belysa skillnader i produktionskostnader för företagmed likartad produktionsinriktning i norra och . Dessa beräkningarvisar att sädana skillnader föreligger. Dessa beror framför allt på att denlägre avkastningen i växtodlingen i norra medför ett större arealbehovper producerad enhet. Det större arealbehovet medför ett ökat arbets- ochmaskinbehov och därmed ocksä en högre arbets- och maskinkostnad. Av följande sammanställningar framgär beräknade skillnaderi produktionskostnad vid jordbruksföretag i mellersta och norra samtgällande pristillägg den 1 juli 1974den .' öre/kg niiölk i produktionskost- 1.7.197430.6.1977 nad /76 ' För tiden den 1 juli 1977den harpristilläggen höjts med i genomsnitt . Prop.1977/78:19 147 Särskilt pristillägg pä mjölk utgår dessutom till vissajordbrukare i , och "samt i de delar avÄlvsborgs och län som ej ingår i stödområde 5. Pristillägget till dessajordbrukare är personligt och övergår inte till ny brukare. Område Särskiltpristillägg, öre/kg Beräknad skillnad i produktions- Kött' Fläsk Kött Fläsk Smä- öre/kg öre/kg grisar ' Avser kött från nöt och får. Utredningen anser att dengränsdragning mellan norra och övriga delar av landet som f. n. gällerför prisstödet till mjölk i stort sett är lämplig. Det finns enligtutredningen inga övervägande skäl som talar för en utvidgning av det område sombör omfattas av prisstödet. Områdesindelningen för prisstödet till kött och fläskskulle i princip kunna vara densamma som för mjölk. Emellertid föreligger, närdet gäller slaktdjur, betydligt större risk än för mjölk attstödbestämmelsernas syfte kan kringgås genom transport till från stödsynpunktgynnsammare områden. Av denna anledning och även för att förenkla stödetsadministration bör gränserna mellan stödområdena liksom nu i huvudsak anpassastill slakteriområdesgränser. Utredningen anser att det bör ankomma på statensjordbruksnämnd att göra de gränsjusteringar som kan vara motiverade videventuell ändring av slakteriområdesgränserna. De utförda beräkningarna tyder enligt utredningen på att istort sett samma områdesindelning som gäller för kött och fläsk skulle varalämplig även för ett pristillägg pä smågrisar. Sädant tillägg har hittillsinte utgått. Produkter som bör koinma i fråga för prisstöd. bör i första hand mjölken komma i fråga för prisstöd eftersommjölkproduktionen har stor betydelse för jordbrukarnas sysselsättning ochinkomst. Köttproduktionen bedrivs ofta i kombination med mjölkproduktion,vilket i många fall är fördelaktigt för att utnyttja arbetskraft och sämrebetesmarker. Köttproduktion från såväl nöt som får bör därför liksom hittillsomfattas av prisstödet. Fläskproduktionen ger en relativt liten sysselsättningoch bedrivs med relativt små vinstmarginaler. Den högre foderkostnaden i norraSverige har därför slor betydelse för det ekonomiska utbytet, vilket motiverarett prisstöd även till fläskproduktionen. 1977/78:19 148 Prisstöd har bl. a. av administrativa skäl inte utgått ttllsmågrisproduktion. Utredningen framhåller att flera skäl kan anföras för prisstödäven till smågrisar. är ett underskottsområde vad gällersmågrisar. Genom en ökad smågrisproduktion kan transporten av smågrisar frånmellersta minska vilket från djurhälsosynpunkt är fördelaktigt.Därigenom minskas även förmedlingskostnaden, som vid transporter ttllexempelvis kan uppgå till . En ökadsmågrisproduktion medför förbättrade sysselsättningsmöjligheter i jordbruketoch ökar möjligheterna till en differentierad jordbruksproduktion i norraSverige. Även beräknade skillnader i produktionskostnad mellan mellersta ochnorra tyder pä att ett pristillägg är motiverat. Mot ettpristillägg på smågrisar talar risken för överproduktion av fläsk. NorraSverige har en relativt liten del av svinbeständet, . Även en iförhållande till nuvarande svinbestånd kraftig ökning kommer därför att fårelativt liten betydelse för den totala produktionen i landet. Utredningenföreslår därför att prisstöd införs till smågrisproduktion. För att dämpaeventuella tendenser till produktion av smågrisar i stor skala föreslårutredningen en begränsning av pristillägget till att avse högst 60 suggor perföretag. Utredningenföreslår vidare prisstöd till getskötsel. Som motiv anförs att omlönsamhetsrelationerna mellan olika produktionsgrenar skall bibehållas bör ävengetskötseln erhålla ett med andra produktionsgrenar jämförbart prisstöd. Vidareutgår prisstöd till rennäringen. Även av den anledningen är ett stöd motiverat. Denenskilde producenten förädlar i allmänhet själv getmjölken och avsätter den iform av getost direkt till detaljhandeln. gör all ett prisstöd tillgetskötseln inte kan administreras på samma sätt som pristillägget på mjölk.Av administrativa skäl bör prisstödet räknas om till ett belopp per get ochutgå med samma belopp i hela norra . Utredningen anser att pristillägget för mjölk bör anpassas tillförändringen av penningvärdet. 'Vid en sådan justering bör nuvarandeförhållanden mellan pristUläggets storlek i olika områden i stort sett kunnabehållas. Vid justering av prisdllägget på kött föreslås tillägget iområde 3 ökas förhållandevis mer än i de övriga områdena. För övriga områdensamt i fråga om fläsk bör pristillägget anpassas rill det förändradepenningvärdet. Prisdllägget på smågrisar anser utredningen bör utgå medett visst belopp per sugga och år. Därigenom erhåller både de som harintegrerad smågris- och fläskproduktion och de som säljer smågrisarna prisstöd.Följande pristillägg föreslås. 1977/78: 19 149 Det totala prisstödet till smågrisproducenter harutredningen med utgångspunkt från dessa belopp och antal suggor som fanns år1975 beräknat till ca 1,21,8 milj. kr. Beräkningen av prisstödet till getskötseln bör grunda sigpå pristillägget på mjölk i de områden som har störst betydelse förgetskötseln. Med hänsyn till att marknaden för getost torde vara relativtbegränsad bör pristillägget utformas så att det inte stimulerar till uppbyggnadav stora företag i bättre jordbruksbygder och ej heller utgår till företagareför vilka getskötseln inte har någon större ekonomisk betydelse. Utredningenföreslår en begränsning av pristillägget till att avse företag med minst 10getter. Pristillägget bör även begränsas till att avse högst 50 getter perföretag. Med det pristillägg för mjölk som gällde för perioden den 1 juli1974den kommer pristillägget per get att uppgå till ca 100 kr.Den totala kostnaden för prisstöd till getskötseln har utredningen uppskattattill . Prisstöd till rennäringen. Fr. o. m. utgårprisstöd även till rennäringen. Prisstödet utgår i form av särskilt pristilläggper slaktad och besiktigad ren. Pristillägget har ökat från . är 1973 till100 kr. 1976/77: 100, JoU 1976/77: 13, rskr 1976/77: 182).Pristillägget motsvarar ungefär det pristillägg per kg nötkött som år 1976utgick inom de tre nordligaste länen. Enligt utredningens mening börrennäringen i detta avseende behandlas analogt med jordbruksnäringen.Prisstödet till rennäringen bör därför anpassas med hänsyn till de förändringarsom kan bli aktuella för prisstödet till nöt- och fårkött. Ledamöterna påpekar i ett särskiltyttrande att ett särskilt smågrisstöd utgär i hela landet till mindresmågrisproducenter och framhåller att övertygande skäl till att införa ettsärskilt regionalt prisstöd till smågrisproduktion i norra inte haranförts av utredningen. För att öka smågrisproduktionen i norra i stället ökad rådgivningsverksamhet. Ledamoten franUiäller i ett särskilt yttrandeatt det stöd som utredningen föreslagit till getskötsel bör begränsas till deområden där andra produktionsmöjligheter inom jordbruket saknas och enbart utgåinom ramen för det av utredningen föreslagna särskilda regionalpolitiskastödet. 1977/78:19 150 5.2.7 Styrning av animalieproduktionens utbyggnad Animalieproduktion i störreskala förekommer framför allt inom fläsk-, ägg- och broilerproduktionen. Utredningensbehandling av frågan om en styrning av animalieproduktionens fortsattautbyggnad har därför begränsats till att avse dessa tre produktionsgrenar. Under senare är har svinproduktionen förskjutits dels fränmindre till större företag, dels regionalt från skogs- och mellanbygder tillframför allt slättbygden i . Företag som producerar exempelvismer än 3 000 slaktsvin per är har ökat sin totala produktion från ca 450 000slaktsvin till ca 830 000 slaktsvin . Även inom äggproduktionen har det skett en förskjutningfrån mindre till större företag. Antalet företag med mer än 5 000 höns har åren19681975 nästan tredubblats. Dessa företag svarar för aväggproduktionen. Broilerproduktionen sker i ett relativt litet antal menganska stora besättningar. Mer än hälften av produktionen sker vid företag medmindre än 2 ha åker. Dessa företags andel av den totala produktionen tenderaratt minska. Behov av styrning. Den hittillsvarande utvecklingen tyderenligt utredningen pä att det är framför allt inom svinproduktionen men äveninom äggproduktionen som en styrning kan vara motiverad. Utredningen framhälleratt av de redovisade produktionsgrenarna har svinproduktionen störst intressefrån rationaliseringssynpunkt och störst ekonomisk betydelse. Enligttotalkalkylen för /76 uppgick produktionsvärdet inom deredovisade produktionsgrenarna till följande belopp, nämligen 1 850 milj. kr. 430 milj. kr. 210 milj. kr. Såväl produktionen som konsumtionen av fläsk har undersenare år ökat kraftigt. Produktionen har dock varit större än konsumtionen,vilket medfört ett överskott som har måst avsättas på världsmarknaden tillpriser som oftast varit lägre än de inhemska priserna. Fram väntasproduktionen öka i snabbare takt än konsumtionen. Även inom äggproduktionen har ett visst överskottförekommit. Säväl produktionen som konsumtionen förväntas vara likastor som under senare är. Detta innebär att ett visst överskott av ägg sannoliktkommer att finnas . Utredningen anser att behovet av att styraäggproduktionen är mindre än för fläskproduktionen. Utvecklingen behöver dockföljas med uppmärksamhet. Uppstår pristryckande överproduktion och ytterligareförskjutning av produktionen mot större 1977/78: 19 151 företag och till vissa regioner kan även en styrning aväggproduktionen behöva övervägas. Mål och medel för en styrning av animalieproduktionen.Utredningen anser att det finns motiv för att styra produktionsstrukturen sä attdet begränsade avsättningsutrymmet inte tas i anspråk för utbyggnad av demycket stora företagen. med otillräckliga arealresurseroch vissa andra inte fullt utnyttjade resurser kan på grund av det lågamarkutbudet ha svårigheter att expandera genom att utöka arealunderlaget. Dettagör att man i stället strävar efter att expandera på animaliesidan för attföretaget skall kunna utvecklas. En utbyggnad av animalieproduktionen vid dessaföretag och vid företag som i mindre omfattning bedriver animalieproduktionkan, jämfört med en utbyggnad vid de mycket stora animalieproduktionsföretagen,från samhällets synpunkt vara fördelaktig. Vid spannmålsodlande kreaturslösa företag är det oftasvårt att bereda arbetskraften en jämn sysselsättning . Saknasalternativa möjligheter till sysselsättning såväl inom som utanför jordbruketkan animalieproduktionen bidra till att arbetskraften utnyttjas bättre. Inom framför allt slaktsvinsproduktionen har utvecklingenlett till en regional obalans med en koncentration av produktionen tillslättbygdsområdena i . Med hänsyn till bl. a. den omfattandespannmålsproduktion som sker i , är enligt utredningen enökad andel av slaktsvinsproduktionen i detta område motiverad. Utredningen framhäller att med nuvarande produktionsteknikuppnås de ekonomiska storleksfördelarna vid en besättningsstorlek av 500 1000 slaktsvin per omgång resp. 10 000 höns. Eftersom en ytterligare utbyggnadav företagsstorleken påverkar produktionskostnaden relativt litet är enbegränsning av de större företagens utbyggnadsmöjligheter motiverad, om mandärigenom kan uppnå en lägre kostnad för den totala livsmedelsproduktionen änvad som annars skulle varit fallet eller uppnå andra samhälleliga fördelar. Utredningen anser att en styrning av animalieproduktionensutbyggnad bör syfta till att undvika besvärande överskottsproduktion, attbättre irtnyttja befintliga resurser vid utvecklingsbara företag samt att medverkatill bättre regional halans. Utredningen har diskuterat vilka medel som kan användasför att nå dessa mål. Med generella prisätgärder kan den totala produktionenpåverkas. Med ett differentierat pris kan produktionen dessutom styras tillolika företag oeh regioner. Teoretiskt är prisdifferentiering en enkel metodför att styra produktionsstrtrkturen. Det praktiska genomförandet ochkontrollen kan däremot vara svårare. Slaktdjursavgifter fungerar på i principsamma sätt som en prissänkning och måste enligt utredningen finnas kvar även ifortsättningen för att prodirktionskapaciteten 1977/78: 19 152 skall kunna styras. Med en differentierad slaktdjursavgiftkan man även påverka produktionsstrukturen och produktionens regionalafördelning. Med etableringsavgift kan endast produktionens utbyggnadstyras. En etableringsavgift skulle därför vara en fördel för redan etableradestörre producenter. En etableringskontroll medför de bästa möjligheterna att påsikt styra produktionens utbyggnad. En sådan kontroll är ett ingrepp i frihetenatt etablera sig som företagare. Principiella skäl talar därför enligtutredningen mot en etableringskontroll. En sådan kontroll skulle sannoliktmedföra en omfattande administration. Den differentiering av det stattiga investeringsstödet somredan förekommer har begränsad effekt på investeringsverksamheten. En differentieringav investeringsstödet får nämligen endast effekt på investeringar som planerasav sådana brukare som är beroende av statligt stöd. Större djurstallar fårenligt miljöskyddskungörelsen (1969: 388) inte anläggas utan tillstånd eller dispens från från attsöka sådant tillstånd. Utredningen framhåller att om man vid sådan prövningäven beaktar om anläggningen är motiverad från jordbrukspolitisk synpunkt kanutbyggnaden av större animalieproduktionsföretag begränsas. De större animalieproduktionsföretagen expanderar oftagenom att utöka samtliga sina resurser. med besvärandeöverskott på fläsk kan det därför enligt utredningen vara motiverat attbegränsa de större slaktsvinsföretagens utbyggnad genom att låta dessa stå fören större andel av exportkostnaden. Kostnaden för exporten bör liksom nufinansieras med en slaktdjursavgift för att den totala produktionen skall kunnabegränsas. Slaktdjursavgiften föreslås kunna differentieras med hänsyn tillföretagsstorleken. Därigenom får de större företagen betala en större andel avexportkostnaden. Utredningen framhäller att en differentiering avslaktdjursavgiften endast bör tillgripas då marknadssituationen för fläsk ärsådan att det kan anses vara motiverat. De närmare villkoren för endifferentiering bör utformas i samband med prisöverläggningarna, varvidstorleken av differentieringen och övriga villkor kommer att påverkas av denaktuella marknadssituationen. När marknadssituationen förbättras bör differentieringenomprövas eller upphöra. Vid en praktisk tillämpning kan differentieringen behövagöras trapp-stegsformad. Hur gränsdragningen bör ske har utredningen inte närmareövervägt. Gränsdragningen bör bli beroende av vad man vid förhandlingstillfälletanser vara mest angeläget att uppnå. Nuvarande praxis vid prövning av anläggning fördjurhållning enligt miljöskyddskungörelsen innebär att man i jordbruksbygderfår acceptera vissa miljöolägenheter framför allt i form av lukt. Utredningenanser att man även i fortsättningen bör ha samma bedömning, då det är fråga omanläggning som är motiverad från jordbrukspolitisk 1977/78:19 153 Är anläggningen däremot inte motiverad frän jordbrukspolitisksynpunkt bör enligt utredningen miljöaspekten väga tyngre. En sådan avvägningkan få en jordbrukspolitisk effekt genom att framför allt de större animalieföretagensutbyggnadsmöjligheter begränsas. Utredningenframhåller att beaktandet av de större företagens miljöolägenheter bör avsesamtliga djurslag. Den effekt som ett sådant hänsynstagande kan få kommer irealiteten att avse de djurslag och företag som förorsakar de störstamiljöolägenheterna, nämligen större slaktsvins-, höns- och broilerbesättningarvid företag med ett i förhållande till djurhållningen litet arealunderlag. Utbyggnaden av animalieproduktionen bör liksom hittillsockså styras med investeringsstödet i den utsträckning det är möjligt. Utredningenframhåller att en stor del av äggproduktionen redan sker vid stora och i vissafall mycket stora företag såväl inom som utanför jordbruket. En begränsning avdessa företags utbyggnad skulle sannolikt fä relativt liten betydelse för deutvecklingsbara företagens möjligheter att investera för äggproduktion.Utredningen har därför inte diskuterat vilken effekt en styrning skulle kunnafä pä äggproduktionens struktur men anser att en begränsning av de störreföretagens utbyggnad ändå kan vara motiverad bl. a. av marknadsskäl. Ombesvärande överskottsproblem uppstår på grund av en alltför snabb utbyggnad avstörre äggproduktionsföretag föreslås dessa företags utbyggnad kunnabegränsas, exempelvis genom en särskild avgift per höna. 5.3.1 Rationaliseringspolitikens framtida syfte och inrikining Remissinstanserna ansluter sig i stort till utredningenssyn på rationaliseringspolitikens framtida syfte och inriktning samtindelningen av stödet i allmänt rationaliseringsstöd. regionaltrationaliseringsstöd och särskilt regionalpolitiskt jordbruksstöd. a. lantbruksstyrdsen och LRF påpekar svårigheterna attentydigt indela företagen i utvecklingsbara, begränsat utvecklingsbara och ejutvecklingsbara företag. Flera remissinstanser irnderstryker betydelsen av enfortsatt rationaliseringsverksamhet. Statens jordbruksnämndskonsumentdelegation framhåller att det endast är i kombination med en verksamtbedriven rationalisering som konsumenterna kan lämna sitt stöd till enprispolitik som tillförsäkrar jordbruket del i den allmännastandardutvecklingen. LRF framhåller att den yttre rationaliseringen varit enförutsättning för att bygga upp rationella företag. Den förda politiken harenligt förbundet varit av stor betydelse för jordbrukets utveckling särskilt inorra . 1977/78:19 154 KF, SAF och framhåller attrationaliseringspolitiken bör medverka till att skapa effektiva företag, såvälfamiljejordbruk som stordriftsföretag. Vissa remissinstanser har även berört frågor som intebehandlats av utredningen. Lantbruksstyrelsen har föreslagit att övergängsbidragenoch avgångsvederlagen avvecklas. Frågan föreslås bli behandlad vid kommandeprisöverläggningar och kopplas till låginkomstsatsningen. Även RRV föreslår attavgångsvederlagen avvecklas. Statskontoret anför att den delvis förändraderationaliseringspolitiken medför att personalresurserna kan behöva omfördelasmellan lantbruksnämnderna. Rådgivningens betydelse för rationaliseringsverksamhetenframhålls av flera remissinstanser. Lantbruksstyrdsen avser att innevarande ärtillsätta en arbetsgrupp med uppgift alt mot bakgrund av jordbruksutredningensförslag och beslut se över rådgivningen inom lantbruksverket. LRFanser att en vidgad satsning på forskning, försök och utvecklingsarbeteinriktad på norra är motiverad samt att frägan om lokalrådgivning idetta område på nytt bör tas upp till prövning. lantbruksuniversitetefterlyser en precisering av målen för rådgivningen. anser det angeläget attjordfonden tUlförs tillräckliga medel. Lantbruksstyrelsen anser att jordfondensuccessivt bör tillföras 100 milj. kr. Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningensförslag eller lämnar dem utan erinran. Flera remissinstanser understrykerbetydelsen av alt jordbruket tillförs tillräckligt med kapital. LRF anser attkreditrestriktionerna mäste utformas sä att garantilån och bottenlån som harsamband därmed inte påverkar den övriga kreditkapacitet som reglerna skapar.Kan inte detta ske bör en statlig lånefond inrättas från vilken garantilån kanerhållas. Flertalet remissinstanser bl. a. lantbruksstyrdsen, fleralänsstyrelser och LRF är positiva till den föreslagna låneformen lån meduppskjuten ränta. TCO framhåller att erfarenheterna från motsvarande systeminom bostadsfinansieringens område är mindre goda och förordar att ett system medräntesubventioner närmare prövas innan beslut fattas i frågan. LO anser attinförandet av en ny låneform bör anstå tills jordförvärvsutredningens förslaglagts fram. Vissa remissinstanser framhåller att låneformen kan få enprishöjande effekt på jordbruksfastigheter. Flera remissinstanser anser att det maximala lånebeloppet100 . Lantbruksstyrelsen och länsstyrdsen i länföreslår att beloppet höjs rill . Prop.1977/78:19 155 en höjning till . samt att möjligheten att isamband med byggnadsinvesteringar lämna lån med uppskjuten ränta som komplementtill bidrag bör övervägas. Fullmäktige i är tveksam till låneformenoch framhåller bl. a. att tiden för uppskov med att eriägga ränta bör varaväsentligt kortare än 10 är. Flera remissinstanser päpekar att enförutsättning för att läneformen skall få avsett syfte är att räntan blir skattemässigtavdragsgill då den betalas. Flertaletav de remissinstanser som yttrat sig i frågan delar utredningens syn påkombinationen jord och skog och understryker att de kombinationseffekter somfinns bör tas till vara i rationaliseringsverksamheten. iKopparbergs län framhåller dock att en förstärkning av stödet till kombineradeföretag inte fär hindra strukturrationaliseringen i ägosplittrade jord- ochskogsbruksbygder. anser att kombinarionen jord och skog i regelär till fördel för båda verksamhetsgrenarna. För skogsbrukets del ärkombinationen dock inte alltid till fördel eftersom konkurrens om arbetskraftenmellan de båda verksamhetsgrenarna ofta råder . Därigenomkan skogsodlings- och skogsvårdsarbeten bli eftersatta. Det rena skogsbruksföretagetbör enligt styrelsen jämställas med det kombinerade företaget vad gäller stödtill nyetablering. Svenska skogsarbeiareförbimdel anser utredningens värderingav fördelarna med det kombinerade företaget överdrivna och inte relevanta förframtiden. LRF föreslår att rationaliseringspoliliken utformas sä attuppbyggnad av rena skogsbruksföretag för självverksamma skogsbrukareunderlättas. a. bör ett kreditstöd inrättas som liknar jordbrukets. De remissinstanser som tagit upp fräganjordbruk-landskapsvård ansluter sig i stort sett till utredningens förslag.Statens naturvårdsverk framhåller angelägenheten av att bidrags- ochlånemöjligheterna samordnas. Markfrågan.LRF understryker sambandet mellan markpolitiken och rationaliseringspolitiken.Förbundet förutsätter att en samordning kommer till stånd mellan den nyajordförvärvslagen och den nya rationaliseringskungörelsen . 5.3.3 Villkor för statligt stöd Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak de föreslagnavillkoren för statligt stöd eller lämnar dem utan erinran. Lantbruksstyrelsen anser att det för ra-tionaliseringsverksamhetenär angeläget med en ytterligare precisering av inkomstmålet.