prop · G10386 · 1977-12-31 00:00:00 — har i förordningen getts ettallmänt bemyndigande att i fråga om brandfarlig vara meddela föreskrifter somgäUer tillverkning, handel, hantering, förvärv, överlåtelse, transport ellerinförsel eller som i övrigt är påkallade från säkerhetssynpunkt (14 § 1 mom.). MUjöskyddslagen (ML) innehåUer bestämmelser tillskydd mot vattenförorening, luftförorening, buller och andra störningar. Lagenär tiUämp-lig på bl. a. användning av mark, byggnad eller anläggning på sättsom kan medföra förorening av vattendrag, sjö eller annat vattenområde, omanvändningen inte utgör byggande i vatten (1 §). Den är också tUlämplig påanvändnmg av mark, byggnad eller anläggning på sätt 1977/78: 86 13 som kan medföra störning för omgivningen genomluftförorening, buller, skakning, ljus eller annat sådant, om störningen inteär helt tillfällig. Åtgärd eller användning somomfattas av lagen kallas miljöfarlig verksamhet. Den som utövar eller ämnarutöva miljöfarlig verksamhet skall vidta de skyddsåtgärder, tåla denbegränsning av verksamheten och iaktta de försiktighetsmått i övrigt somskäligen kan fordras för att förebygga eller avhjälpa olägeiUiet (5 §). Kanmiljöfarlig verksamhet befaras föranleda olägenhet av väsentlig betydelse, ävenom försiktighetsmått vidtas, får verksamheten utövas endast om särskilda skälföreligger (6 §). Skulle den befarade olägenheten innebära att ett stort antalmänniskor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller attbetydande förlust från nalurvårdssynpunkt uppkommer eller att liknande allmäntintresse skadas avsevärt, får verksamheten inte utövas. Regeringen kan docklämna tiUstånd enligt ML, om verksamheten är av synnerlig betydelse förnäringslivet eller för orten eller eljest från allmän synpunkt. på ansökan av den som vill utöva miljöfarlig verksamhet lämna tillstånd tiUverksamheten (9 §). Sådan frivillig tillståndsprövning sker endastundantagsvis. Med stöd av 10 § ML, vari regeringen i fråga om miljöfarUgverksamhet fått vittgående befogenheter att föreskriva krav på tillstånd,dispens eller anmälan, har i 2 § miljöskyddskungörelsen (1969: 388; ändradsenast 1976: 330) föreskrivits att där angivna slag av fabriker eller andra inrättningarinte får anläggas utan tUlstånd av ellerdispens, dvs. medgivande om undantag från skyldighet att söka tillstånd, avstatens naturvårdsverk. I tillståndsbeslut skall noggrantanges den miljöfarliga verksamhet som tillståndet avser och de villkor somskall gälla (18 § ML). Har tio är förflutit från det tillståndsbeslutet vannlaga kraft eller har förhållandena ändrats väsentligt, kanföreskrivas nya eller strängare villkor (24 §). Uppkommer betydande olägenhet,som inte förutsågs när tillstånd meddelades, kan föreskrift meddelas för attförebygga eller minska olägenheten (25 §). Åsidosätts villkor och äravvikelsen betydande, kan koncessionsnämnden förklara tillståndet förverkatoch förbjuda fortsatt verksamhet (23 §). Den som orsakar olägenhet genommUjöfarlig verksamhet är i princip skyldig att betala ersättning för detta (30§). Beträffande den närmare regleringen av ansvarigheten för sådana skador,såsom frågor om befrielse från ansvar i vissa fall, t. ex, för skada orsakadav krigshandling eller naturkatastrof, regressrätt mot annan som har vållatskadan, jämkning av skadestånd och det inbördes förhållandet mellan fleraskadeståndsskyldiga, gäller bestämmelserna i skadeståndslagen (1972: 207;omtryckt 1975: 404; ändrad : 272) och aUmänna skadeståndsrättsligagrundsatser. 1977/78: 86 och länsstyrelserna utövartUlsyn över miljö-fariig verksamhet (38 §), Naturvårdslagen(NvL) innehåUer bl, a. bestämmelser till skydd för naturmiljön ochfrUuftslivet. Enligt 7 § NvL får förklara ettområde som naturreservat, om det bör särskilt skyddas eller vårdas på gmnd avsin betydelse för kännedomen om landets natur, sin skönhet eller eljestmärkliga beskaffenhet eller därför att det är av väsentlig betydelse förallmänhetens frUuftsliv. I beslut om bildande av naturreservat skaU enligt 8 §NvL föreskrivas de inskränkningar i rätt att förfoga över fastighet som ärnödvändiga för att trygga ändamålet med reservatet, såsom förbud mot bebyggelseeller avverkning. Enligt 12 § NvL får i särskilda fall medgeundantag från meddelade reservatföreskrifter. 1 18 § NvL föreskrivs att läkt av sten, grus, sand,lera, jord, torv eller andra jordarter för annat ändamål än markinnehavarenshusbehov inte får ske utan tillstånd. Vidare föreskrivs i 19 §NvL att område inom vilket särskilda åtgärder behövs för att skydda eller vårdanaturmiljön men som med hänsyn till den begränsade omfattningen av åtgärdernaeller andra omständigheter ej lämpligen bör avsättas till naturreservat, kanav förklaras som naturvårdsområde. I beslut om bildande avnaturvårdsområde skall föreskrivas de inskränkningar i nyttjandet av markensom behövs för att trygga ändamålet med beslutet. Som exempel nämns bl. a.förbud mot eller föreskrifter i fråga om byggnad, upplag, schaktning ochavverkning. får i särskilda fall medge undantag från sådantförbud eller sådan föreskrift. Bestämmelserna i 19 § NvL gäller inte bebyggelseinom område som ingår i fastställd generalplan, stadsplan eUer byggnadsplan. , som inte omfattas avtillståndstvång enligt 18 § eller 19 § NvL, komma att väsentligt ändranaturmiljön, skaU enligt 20 § NvL samråd ske med innan företagetutförs. Regeringen eller kan föreskriva att inom landet eUer deldärav anmälan för samråd alltid skall göras i fråga om särskUda slag av arbetsföretag.Bestämmelserna i 20 § NvL gäller inte bebyggelse inom område som ingår ifastställd generalplan, stadsplan eUer byggnadsplan och inte heller företagvartill tillstånd har lämnats enligt vattenlagen eller ML, TUl skydd för frUuftslivet råder enligt 15 § NvLstrandskydd vid havet,, insjöar och vattendrag. Inom strandskyddsområde fårenligt 16 § NvL inte utan medgivande utföras anläggning som hindrarallmänheten frän att beträda området. Detta gäller dock inte företag vartilltillstånd lämnas enligt vattenlagen eller ML. Prop.1977/78: 86 15 Också vissa bestämmelser i byggnadslagen (BL) kanha betydelse för frågan om framdragning av rörledningar. Detta gäller främstlagens planbestämmelser men i viss mån också bestämmelserna i 136 a § omlokaliseringsprövning av industriell verksamhet. Planbestämmelserna innebär ihuvudsak följande. användning för bebyggelse skall i denomfattning som föreskrivs i BL föregås av planläggning (1 §). Grunddragen för marksanvändning inom kommun anges i generalplan. Närmare reglering av bebyggelsensker genom stadsplan eller byggnadsplan. Byggnadsverksamheten inom område sominte ingår i stadsplan eller byggnadsplan regleras genom utomplansbestämmelser(2 §). För samordning av flera kommuners planläggning upprättas regionplan (3§). Markens ägare är vad avser markens användning för olika slag av bebyggelseunderkastad de inskränkningar som stadgas i BL eller med stöd av denna lag(5§). Generalplan upprättas genom kommunens försorg (9 §)och antas av kommunfullmäktige (10 §). Den kan på framställning av kommunenhelt eller delvis fastställas av , som kan eller i vissa fallskall underställa planen regeringens prövning (10 §). Planen upprättas i denmån så erfordras tUl ledning för närmare planläggning beträffande kommunensordnande och byggande och skall ange grunddragen för markens användning tillolika ändamål, såsom tiU tätbebyggelse, frUuftsliv, viktigare trafikleder ochandra allmänna platser (9 §). Nybyggnad får inte företas i strid mot fastställdgeneralplan. eller kan dock medge undantag (13§). får medge undantag endast om har tillstyrktdet. Stadsplan upprättas genom kommunens försorg (24 §)och antas av kommunfullmäktige, som dock kan uppdra åt att ifullmäktiges ställe anta planen. För att bli gällande skall planen fastställas avlänsstyrelsen, som om särskild anledning därtiU föreligger äger underställaplanen regeringens prövning. Sådan understäUning skall i vissa fall alltid ske(26 §). Stadsplan skall upprättas i den mån det genom kommunens utveckling påkallasför den närmare regleringen av bebyggelsen (24 §) och skall utmärka och tillgränserna ange de för olika ändamål avsedda områden som ingår i planen, bl, a,specialområden, såsom järnvägs- och andra särskilda trafikområden (25 §), Nybyggnad får inte företas i strid mot stadsplan.Länsstyrelsen eller kan dock medge undantag (34 §), Länsstyrelsenfår medge undantag endast om har tillstyrkt det, Byggnadsplanupprättas genom kommunens försorg, antas av kom- 1977/78: 86 jg munfullmäktigeoch fastställs av (107108 §§), kan underställaoch skall i vissa fall underställa planen regeringens prövning, Byggnadsplanupprättas i den mån den behövs för reglering av bebyggelsen i de fall därtätbebyggelse uppkommit eller kan väntas uppkomma på en viss ort och anledningatt upprätta stadsplan ej föreligger (107), Nybyggnadfår inte företas i strid mot byggnadsplan. eller byggnadsnämndenfår dock medge undantag (110 §), får medge undantag endast ombyggnadsnämnden har tillstyrkt det. Utomplansbestämmelser utfärdas avregeringen (77 §). Nybyggnad får inte företas i strid motutomplansbestämmelser. eller kan dock medgeundantag (79 §). Av visst intresse är även omlokaliseringsprövning av industriell verksamhet. Som ett led i den fysiskariksplaneringen lade fast vissa riktlinjer förhushållningen med landets mark- och vattentillgångar, I samband härmed infördesfr. o. m, bestämmelser om en ny prövningsordning för industrielleller liknande verksamhet som är av väsentlig betydelse för hushållningen medlandets samlade mark- och vattentillgångar. Föredragande departementschefenanförde i detta sammanhang att det var angeläget att åstadkomma en bättresamordning av de olika beslutsprocesser som föregår industrietableringar. Detföreslagna prövningsförfarandet skulle vara provisoriskt i avvaktan på en mersamlad översyn av prövningssystemet. Syftet med ändringen inskränkte sig därförtill att tillgodose det mest framträdande samordningsintresset, nämligen ensamordning mellan ML och BL (prop. 1972: 111 bil, 2 och 3, CU 1972: 35, rskr1972: 348), Genom beslut med anledning av regeringens propositionom energihushållning m, m, (prop. 1975:30 bU, 2, CU 1975: 28, rskr 1975: 203)kompletterades bestämmelserna så att de fr, o, m. omfattar ävenverksamhet som är av väsentlig betydelse för hushållningen med energi.Bestämmelserna finns införda i 136 a § BL. Enligt 136 a § BL skaU tUlkomsten ochlokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet, som är av väsentligbetydelse för hushållningen med energi eller med landets samlade mark- ochvattentillgångar prövas av regeringen i den omfattning som sägs i lagrummet.Sålunda skall nyanläggning av vissa verksamheter som anges i paragrafens andrastycke alltid prövas om regeringen inte för visst fall medger undantag frånprövningsskyldigheten. Utvidgning av de i 136 a § BL andra stycket angivnaverksamheterna och nyanläggning eller utvidgning av andra verksamheter som ärav väsentlig betydelse för hushåUningen med energi eller med landets samlademark- och vattentUlgångar skall prövas om regeringens beslutar därom i detenskilda fallet. 1977/78: 86 17 Regeringens stäUningstagande tUlfrågan om en verksamhet skall prövas enligt 136 a § BL sker med utgångspunkt ide av statsmakterna fastlagda riktlinjerna för hushåUning med mark och vattenoch för energihushållning (prop. 1975: 30, bU. 1, NU 1975: 30, rskr 1975: 202).Prövning enligt 136 a § BL kan sålunda bara ske beträffande sådan verksamhetsom är av väsentlig betydelse för hushåUningen med energi eller med landetssamlade mark- och vattentillgångar. Vid sitt stäUningstagande itillståndsfrågan skall regeringen enligt förarbetena göra en allsidig ochövergripande bedömning, varvid även bl. a. arbetsmarknadspolitiska ochregionalpoUtiska synpunkter, frågor om råvamlUl-gång osv. skall beaktas (prop.1972: 111, bU. 2, s. 361 och 362). Tillstånd får meddelas endast om kommunenhar tillstyrkt detta. I tillståndsbeslut kan regeringen föreskriva villkor avolika slag. Prövningsgrunderna enligt 136 a § BL gör det möjligt för regeringenatt föreskriva villkor med avseende på hushållningen med energi och med landetssamlade mark- och vattentillgångar. Regeringen har möjlighet att bestämma dentillåtna verksamhetens art och omfattning också med hänsyn tUl bl. a. deförsiktighetsmått som skall iakttas från miljöskyddssynpunkt. Tillstånd kanvidare förenas med villkor för tillgodoseende av allmänna intressen. Regeringens beslut enligt 136 a § BL är bindande för denfortsatta prövningen enligt BL och ML. Det ankommer på koncessionsnämnden förmiljöskydd att vid prövning enligt ML föreskriva de villkor för verksamhetensom krävs från miljöskyddssynpunkt, i den mån frågan inte är reglerad genomregeringens beslut. I vattenlagen (YL) finns bl. a,regler om byggande i vatten. Med byggande i vatten avses uppförande av damm,bro, brygga, vall, hus eller annan anläggning ävensom verkställande av fyllnadeller pålning i vattendrag, sjö eller mindre vattensamling eller havet ellerock på land så nära strandbädden, att inverkan kan ske på vattenståndet (2 kap,1 §), Till byggande i vatten hänförs också, sedan byggnad som nämnts kommittill stånd, varje ändrings- eller reparationsarbete därå nedom högsta kändavattenståndet. Vad som föreskrivs i VL om byggande i vatten skall ägamotsvarande tillämpning i fråga om bortledande av vatten ur vattenområde, somförut nämnts, grävning och sprängning i sådant vattenområde samt annan åtgärdtill ändring av vattnets djup eller läge därstädes. För att byggande i vatten skall fåske krävs att de värden som vattenbyggnaden skapar från samhällelig och allmänekonomisk synpunkt väger tyngre än de värden som skadas genom byggnaden.Tvångsrätt att bygga i vatten till skada för annan förutsätter sålunda attåtgärdens 2 1977/78.1 saml. Prop.1977/78: 86 18 nettonyltaslår i visst matematiskt förhållande till den skada på annans egendom somuppkommer genom åtgärden (2 kap. 3 §), Även om företaget skulle uppfylla dettakrav, kan det emellertid vara otUlåtligt, nämligen om det medför avsevärdskada på vissa allmänna intressen. Regeringen kan dock lämna tillstånd enligtVL, om företaget är av synnerlig betydelse för näringslivet eller för orteneller eljest från allmän synpunkt. Bestämmelserna om att åtgärdens nettonytta skallstå i visst förhållande till skadan utgör inte hinder mot uppförande av broeller annat byggande i vatten för allmän väg eller för järnväg, till varsanläggande regeringen har lämnat tillstånd (2 kap, 40 §). För byggande i vatten behövs i stor utsträckningförhandstillstånd (2 kap, 20 §). Fråga om tillstånd tiU sådant byggande prövasi allmänhet av vattendomstol, I VL finns även vissa bestämmelser om skydd förgrundvatten (2 kap. 6268 §§), Vill någon utföra grävning eller sprängningeller anordna upplag eller vidta annan åtgärd, som kan befaras medföra menliginverkan på grundvattentUlgång, vilken tiUgodogörs eller kan antas komma attframdeles tUlgodogöras, är han skyldig att tUl skydd för grundvattnet vidta deanordningar och tåla den begränsning av verksamheten ävensom i övrigt iakttade försiktighetsmått, som skäligen föranleds av omständigheterna (63 §).Länsstyrelsen får till skydd för sådan grundvattentillgång som tUlgodogörseller kan antas komma att tillgodogöras för vattenförsörjningeninom tätbebyggelse fastställa erforderligt skyddsområde samt med gUtighet inomdetta område meddela allmänna föreskrifter rörande vad som enligt 63 § skalliakttas (64 §), I 6568 §§ finns bestämmelser om förfarandet m, m, Enligt 44 § väglagen gäller att elektrisk ledning,vattenledning eller annan ledning inte får dras inom vägområde, om inteväghållningsmyndigheten har medgivit det. Har tiUstånd till ledningen lämnatsi annan ordning enligt lag eller annan författning, räcker det med att anmälangörs hos väghåUningsmyndigheten. Denna meddelar de föreskrifter om arbetetsbedrivande m. m, som behövs med hänsyn till vägens bestånd, drift ellerbrukande. De nämnda bestämmelserna äger motsvarandetillämpning i fråga om arbete på redan dragen ledning. Brådskande arbete fårdock under vissa förutsättningar påbörjas utan tillstånd eller anmälan menväghåUningsmyndigheten skall underrättas. 1977/78: 86 19 Enligt ledningsrättslagen kan den som för ledningviU utnyttja utrymme inom fastighet få en särskUd rätt tUl detta, s. k.ledningsrätt. Lagen gäller vissa uppräknade slag av ledningar, bl, a. allmännateleledningar, koncessionspliktiga starkströmsledningar, vatten- eller avloppsledningaroch ledningar genom vilka fjärrvärme, olja eller annan råvara eller produkttransporteras från produktionsställe, upplag eUer lastplats (2 §). Med ledning avses inte bara själva ledningen utanäven sådana för dess ändamål erforderliga anordningar som transformatorer,pumpstationer och andra tillbehör (3 §). Ledningsrätten, som kan tillskapas även tvångsvis,ger ledningsägaren en sakrättsligt skyddad rätt att utnyttja utrymme inomfaslighet för ledning (1 §). Ledningsrätten omfattar befogenhet att inomfastigheten vidta de åtgärder som behövs för att dra fram och begagnaledningen. En ledning måste vara av viss beskaffenhet ochtjäna visst ändamål för att den skaU få dras fram med ledningsrätt. I fråga omledning för transport av fjärrvärme, olja, gas eller annan råvara eller produktkrävs att ledningen tillgodoser ett allmänt behov, gagnar näringsverksamheteller kommunikationsanläggning av betydelse för riket eller viss ort eller attden medför endast ringa intrång i jämförelse med nyttan (2 § 4), Iledningsrätlsärendet prövas också frågan cm ledningens närmare lokaliseringmed hänsyn tUl de motstående intressen som kan finnas i det särskilda fallet. Ledningsrätt får inte upplåtas, om ändamåletlämpligen bör tillgodoses på annat sätt eller olägenheterna av upplåtelsenfrån allmän eller enskild synpunkt överväger de fördelar som kan vinnas genomden (6 §), Upplåtelse av ledningsrätt inom område med fastställd generalplaneller stadsplan, tomtindelning eller byggnadsplan skall stå i överensstämmelsemed planen (8 §), Finns det eljest särskUda bestämmelser för marks bebyggandeeller användning, t. ex, regionplan, utomplansbestämmelser ellernaturvårdsföreskrifter, skall ledningsrätt upplåtas så, att syftet medbestämmelserna inte motverkas. Utanför planområde får ledningsrätt inteupplåtas, om upplåtelsen skulle försvåra områdets ändamålsenliga användning,föranleda olämplig bebyggelse eller motverka lä.Tiplig planläggning av området(9 §). Allmänt gäller att ledningsrätt inte får upplåtas om olägenhet av någonbetydelse uppkommer för allmänt intresse och undantag härifrån görs endast närupplåtelsen är till övervägande nytta från allmän synpunkt (10 §). Har en ledningssträckning fastställts ikoncessionsbeslut, skall vad som i denna del har föreskrivits ikoncessionsbeslutet gälla utan hinder av bestämmelserna i 610 §§ledningsrättslagen (11 §). Ersättning för intrång vid upplåtelse avledningsrätt utgår enligt de grunder som tiUämpas vid expropriation (13 §). Prop.1977/78: 86 20 Fråga om upplåtelse av ledningsrätt prövas vidförrättning, som hand-lägges av fastighetsbildningsmyndighet. Reglerna omförrättningsförfarandet (1527 §§) har utformats i nära överensstämmelse medbestämmelserna i fastighetsbildningslagen (1970:988; omtryckt 1971:1035;ändrad : 362) om fastighetsbildningsförrättning. Avser förrättningledning för vilken koncession fordras men ännu inte erhållits, fårförrättningen inledas, om den som har att meddela koncession medger det (17§), Ledningsrättsfrägan kan omprövas vid nyförrättning, om ändrade förhållanden inträder som väsentligt inverkar på frågan(33 §), Vid sidan av ledningsrättslagen finns bestämmelserom tvångsupplåtelse av mark för ledningsändamål bl. a. i expropriationslagen(ExL). Enligt 2 kap. 2 § ExL får expropriation ske för att bereda utrymme föranläggning som tiUgodoser allmänt behov av samfärdsel, transport eller annankommunikation. I 2 kap. 3 § ExL föreskrivs vidare att expropriation får skeför atl tUlgodose aUmänt behov av elektrisk kraft eller annan drivkraft,vatten, värme eUer likartad nyttighet eller av att bortföra eller oskadliggöraavloppsvatten eller annan orenlighet. Sistnämnda bestämmelse omfattar bl, a,allmänna ledningar av skilda slag, t. ex, ledningar för olja, fjärrvärme ellergas. Skall en sådan ledning ingå i ledningsnät av betydelse för riket eller förviss ort eller är intrånget av ledningen ringa i jämförelse med nyttan därav,får expropriation ske även om allmänt behov av ledningen inle föreligger. Frågaom tillstånd till expropriation prövas av regeringen (3 kap, 1 §),Regeringen kan dock överlämna till eller, när sär skilda skäl föreligger, tUl annan myndighet att pröva fråga om tillstånd till expropriation, om ansökningen inte har bestritts eller ärendet från aUmän eller enskUd synpunkt är av mindre vikt. Bestämmelser om dele gation har getts i 4 § expropriationskungörelsen (1972: 727). Expropria- tionsersättning bestäms av fastighetsdomstol. 2.9Lagen om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar Beträffande anläggningar av väsentlig betydelse förkraftförsörjningen i riket gäller i fråga om åtgärder till skydd mot skadagenom luftanfall eUer annan krigshandling eller sabotage bestämmelserna i lagenom särskUda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar. 2 §avser lagen vissa elektriska kraftverk, anläggningar för tUlgodose- ende av vattenkraft genom vattenreglering, elektriska ledningar samt transformatorer och koppUngsstationer. I 3 § föreskrivs att anläggning en skall utföras på ett med hänsyn till förhållandena i varje särskilt fall 1977/78: 86 21 frånskyddssynpunkt lämpligt sätt. Detsamma skall också gälla i fråga om ombyggnad,ändring eUer utvidgning av sådan anläggning. Ägare av anläggning, som här är ifråga, är skyldig enligt 4 § att, i den mån det inle tidigare skett, medavseende på anläggningen och driften vid denna vidta erforderliga åtgärder föratt minska faran för och begränsa verkningarna av skada som förut nämnts. Hanskall sålunda bl. a. verkställa nödig förstärkning av anläggningens skydd motbrand- och annan bombskada, utföra skyddsrum och andra erforderliga skyddsanordningaråt personal för anläggningens skötsel och skydd samt lämpligt förvaringsrum förförråd, ombesörja erforderlig utbildning och övning av personal, avsedd attfullgöra tUl civilförsvaret hörande uppgifter vid anläggningen, samt vidtanödiga åtgärder för snabbt avhjälpande av driftsavbrott. Frågor som avses i lagen prövas av en särskUd nämnd(). Nämnden består enligt 9 § av enlagfaren ordförande, en representant för försvarsstaben, en för ,en för vattenfallsverket och en för kommunala och enskilda kraftföretag. Förvarje ledamot skaU finnas en suppleant. Ledamöter och suppleanter utses iregel av regeringen. Härjämte finns i lagen bestämmelser om vissakostnader saml anmälningsskyldighet m. m. (5, 7 och 11 §§). 3 Utländsklagstiftning om ledningar för olja och gas Utredningen lämnar i betänkandet en redogörelse förutländsk lagstiftning om ledningar för olja och gas. Av utredningensredogörelse framgår bl. a. att särskild lagstiftning om rörledningar förtransport av olja eller gas finns i , , , Storbritannienoch förenta stater. Gemensamt för lagstiftningen i dessa länder är attanläggande och drift av sådana rörledningar i princip kräver särskUttillstånd. I övriga länder där sådana ledningar har byggts, t. ex. ,, och , har byggandet regleratsav allmänna lagar och oftast av speciellt utfärdade säkerhetsbestämmelser förrörledningar, Iövrigt hänvisas i denna del tUl betänkandet s, 4147, 4 Konventionom ansvarighet för skada orsakad av läckning från vissa rörledningar , , , , , , , och har vid endiplomatisk konferens i antagit en konvention om ansvarighetför skada orsakad av sådan förorening genom olja som uppkommer till följd avutforskning av havsbottnen eller utvinning av mi- Prop.1977/78: 86 22 Konventionen är tillämplig även på skada genom förorening somorsakas av sådana rörledningar till havs som används för att transportera frånhavsbottnen utvunnen olja eller gas tUl kusten. Konventionenbygger på principen om objektivt ansvar.