prop · G103165 · 1977-12-31 00:00:00 — Visseriigen finnsdet säkert en hel del företag som trots den mycket svaga allmännakonjunkturbilden anser sig ha lönsamma investeringsprojekt som hålls tillbakapå grund av finansieringssvårigheter. I dessa fall skulle ett ökat Prop.1977/78:165 135 hushållssparandesom direkt görs tillgängligt för t. ex. nyemissioner, säsom utredningendiskuterar kunna resultera i marginella tillskott till investeringsvolymen.För den huvuddel av näringslivet som har avsevärda, lönsamhets- och avsättningssvårigheterskulle däremot ett ökat hushållssparande och därmed en minskad privatkonsumtion ytteriigare minska investeringsviljan. Vad som framförallt lorde H anses väsentligt förattden svenska ekonomin skall börja röra sig i riktning mot ett minskathandelsunderskolt, högre resursutnyttjande och ökad investeringstakt är att densvenska industrins konkurrenskraft stärks gentemot de utländska producenterna.Detta gäller såväl på export- som hemmamarknaden. Åtgärdersom förväntas geresultat i denna riktning har redan vidtagits, främst kronkursens kraftigadevalvering . Del kan finnas skäl all understryka atl det nuvarandebylesba-lansunderskoltet inte i sig utgör nägon indikation på allrealkapilalbildningen sker för långsamt. Snarare skulle man kunna säga atl, vadbeträffar realkapilalbildningen, det är det brislHIIiga resursutnyttjandet sominger farhågor. Ett bytesbalansunderskott betyder alt landelstotala finansiella sparande är negativt, dvs. alt investeringarna (inbegripetlagerinvesteringarna) överstiger del inhemska sparandet. Denna situation hartidigare i allmänhet inträffat i perioder av mycket höginvesteringsaktivitet. I utredningen visas hur vårt nuvarandebytesbalansunderskott från/brme//finansiell synpunkt kan återföras på växandefinansiella spamnderskotl dels i företagssektorn, dels hos staten. Företagensnegativa finansiella sparande återspeglar i huvudsak den svagalönsamhetsutvecklingen. Statens negativa finansiella sparande är uttryck för strävandenaatl någoriunda hålla efterfrågan och produktionen i ekonomin uppe och attförhindra en ökning av åtminstone den öppna arbetslösheten. Staten har sålundakraftigt ökat sitt budgetunderskott. Även med detla finansiella synsättframstår därmed förstärkningen av industrins konkurrensposition som detcentrala problemet. Om den svenska industrin kan Hs atl öka sina andelar avvärlds- och hemmaefterfrågan skulle företagens lönsamhet och finansiellasparande förbättras. skulle statens arbetsmarknadsslödjande utgifterkunna minskas och alltså även det statliga finansiella sparandel förbättras.Hushållens sparande ger i betydligt mindre grad anledning till omedelbar oro.Det höga och växande finansiella sparande som hushållen åstadkommit har i formellmening motverkat ett vida större underskott i bytesbalansen. Det kan observerasalt hushållens sparkvot, mätt på konventionellt vis, under perioden1974-1977 legat långt högre än genomsnittet . Å[ 1977beräknas sparkvoten ha nått en rekordnivå på nära 11 96. Det ovan anförda leder fram till slutsatsen alt ettökat hushållssparande inle framslårsom någon angelägen beståndsdel iden process som skall leda fram till ett förbättrat bytesbalans- ochsysselsättningsläge och ökad investeringsefierfrågan. Detla hindrar självfalletinte atl det i ett mer Prop.1977/78:165 136 långsiktigtperspektiv kan visa sig atl den av samhället önskade realkapital-tillväxteninte kan åstadkommas med mindre än att åtgärder vidtas med direkt syfte attfrigöra ytteriigare sparande. För att räkna ut huruvida en sådan situationkommer alt uppslå eller ej krävs formellt sett bl. a. kvantitativapreciseringar av det "spontana" inflytandet från sparandets ochinvesteringarnas bestämningsfaktorer. Tillföriitliga sådana preciseringarförefaller tyvärr vara ganska svåra all erhålla. Antag emellertid att staten finner alt, även vidett framlida mer normalt kapacilelsutnyltjande, kapitalbildningen sker förlångsamt i förhållande lill tillväxtmålen. Staten vill alltså ökainvesteringarna vilket, givet att landet inie vill ikläda sig ettbytesbalansunderskott, innebär att sparandel i ekonomin måste öka. En lösningär då alt försöka förmå hushällen att öka sitt sparande. Detta kan ske t. ex.genom propaganda eller, som utredningen föreslår, sparsubventioner. Ett ökattolalsparande kan allemativt åstadkommas genom att staten ökar sittbudgetsaido, via skattehöjning eller utgiftsminskning. Ett villkor för alt sparandeökningen skall fyllasitt syfte är naturiiglvis att investeringarna verkligen ökar eller stimulerasatt öka. Detla förutsätts i det följande. Emellertid kan redan valet av formför sparandeökning ha betydelse för investerarnas benägenhet att ökakapitalbildningen. I detta ligger alltså ett av kriterierna för statens val avåtgärder. Om investeringsviljan är sådan att del enbart är fråga om atl skapamöjlighet för en kredilexpansion, bör del från investerarnas synpunkt varalikgiligi om sparandeökningen åstadkoms i hushållen eller via siatensbudgetsaido. Krävs däremot riskvilligt kapital för att investeringarna skallöka blir problemet kanske mer intrikat. Allra mest effektivi i en sådansituation är förmodligen att öka företagssektorns eget sparande genom enomfördelning från hushållsinkomster lill företagsvinster Härigenom Hr företagenpå en gång finansiella medel och incitament till investering. Utredningensförslag om lönsparande i speciella aktiefonder, vilka skulle placera medlen inyemissioner och konvertibla skuldbrev, är fördelningspolitiskt sett ett mindrekontroversiellt alternativ. Denna lösning innebär dock inle i sig någonstimulans till ökad realkapitalbildning annat , som nämnts tidigare, i defall investeringarna hålls tillbaka av i första hand brist på riskvilligtkapital. Stimulansen får om sådan behövs ordnas på annat sätt. Väljer staten all åstadkomma sparandeökningen viabudgeten finns även då möjligheter atl göra sparandel riskvilligt. Dels kanstaten naturiiglvis investera i egen regi, men staten kan också i principinrätta en placeringsfond av samma typ som ovan nämnts -jfr fjärde AP-fondensverksamhet. Hur detla skulle inverka på förelagens invesleringsbenägenhet ijämförelse med det fall att fonden direkt byggs upp av hushållssparande är docksvårt att bedöma. Ett annat väsentligt kriterium för siatens val avåtgärd är den grad av precision och säkerhet med vilken staten kan styrasparandeökningen. Prop.1977/78:165 137 avseendekan det finnas svagheter hos det syslem utredningen förordar. Som ocksåframhålls i betänkandet finns det H belägg för atl storleken på hushållenssparande i någon nämnvärd uisträckning påverkas av sparandels avkastning, Åandra sidan kan det hävdas all den föreslagna subventionens betydande storlekoch den propagande som - Hr man anta - kommer att föras, leder till althushållen lar sitt totalsparande under omprövning på ett annat sätt än vid mergradvisa och "omärkliga" förändringar i avkastningen. Likväl tordedet föreligga en betydande risk all hushållen endast omfördelar sitt sparandetill förmån för den nya sparformen och atl det nysparande som uppslår såledesblir ringa. En nackdel i sammanhanget kan vara att subventionen föreslåsutbetalas långt efter att sparandet äger rum, i samband med skatleavräkningen.Måhända vore det psykologiskt sett en fördel om det hela kunde arrangeras såatl spararens konto t. ex. gottskrivs med . när han bara betalar in 300kr. Väljer staten i stället att öka landets sparandegenom att öka sitt egel budgetsaido lorde man kunna vara säkrare på allsparandel i ekonomin verkligen ökar. Förutsättningen för del senare är atthushållens marginella sparbenägenhet vid inkomslförändringar inte är förstor.De undersökningar som gjorts visar emellertid - tämligen entydigt - att denmarginella sparbenägenhelen understiger 0,5 vid helårsvisa beräkningar. Naturligtvis finns del åtskilliga andra kriteriersom bör beaktas vid ett beslut om åtgärder för att öka sparandet. Här kannämnas ålgärderas effekter på inkomstfördelningen, de samhällsekonomiskakostnaderna för att administrera åtgärderna saml de mer ideologiska aspekternapå det ekonomiska systemets funktionssätt. finner mot bakgrund av vad som ovan sagts attutredningen inle på ett tillfredsställande sätt analyserat desamhällsekonomiska konsekvenserna av de åtgärder som föreslås. De centralaproblemen i ekonomin sammanhänger inle i särskilt hög grad med ett bristfölliglhushällssparande. Verket anser att åtgärderna inte är ändamålsenliga inuvarande ekonomiska läge. Verket anser det i och för sig osäkert i vilkenuisträckning de föreslagna åtgärderna skulle leda till en ökning av det totalahushällssparandet. Givet att ett ökat sparande verkligen skulle åstadkommas,skulle visserligen en del positiva effekter pä bytesbalansen erhållas, men igengäld skulle del redan låga kapacitetsutnytljandet i ekonomin sjunkaytteriigare och läget på arbetsmarknaden förvärras. Resultatet skulle dåsannolikt bli - tvärtemot vad som åsyftas -en ytteriigare sänktinvesteringsvolym. Detta hindrar inte all del framlagda förslaget i ett merlångsiktigt perspektiv, där investeringarna snarare begränsas av tillgången påfinansiella resurser än av som lågt kapacitetsutnyttjande och dåligavinslulsikter, skulle kunna vara en bland flera komponenter i en lösning avindustrins kapitalförsörjningsproblem. bedömer emellertid industriverketatt det föreslagna systemet skulle försvåra och fördröja en återgång Prop.1977/78:165 138 tillett mer balanserat ekonomiskt läge och avstyrker därför att systemet införs iinnevarande konjunktursituation. (Reservationer se 1.29 och 1.30.) 1.29Tre ledamöter av industriverkets styrelse (Petzäll, , ) anför ien gemensam reservation att de inle kan godta den slutsats och inte hellerdelar av den motivering styrelsens majoritet med ordförandens utslagsröststannat för och uttalar vidare: Vi finner yttrandet märkligt mot bakgrund avden uppgifi har. 1 del följande anger vi vår syn på hur Industriverkels yttrande borde ha utformats och bemöter samlidigt en del av de argumentmajoriteten anfört. Idirektiven till lönsparutredningen anger regeringen hurusom såväl kapitalmarknadsutredning som utredningen om löntagarfonder lar upp frågor om kapitalmarknad, sparande och kapitaltillväxt i samband med ell ökande kapital- och kreditbehov för vårt näringsliv. Del konstateras dock att dessa utredningar delvis är av principiell och djupgående natur och all de knappast kan leda till konkreta åtgärder från statsmakternas sida . Med tanke på alt behovet av ökat hushållssparande gör sig gällande är det därför angeläget att finna former som kan bidra lill att öka detta sparande. Det uttalas vidare att sparande måste inriktas på all öka kapitalbildningen i företagen. Därför bör det ligga nära lill hands alt finna lösningar som bygger på en utveckling av lönsparande. Enliglvår mening bör ställa sig positiv i princip lill de åigärderlönsparutredningen föreslår. Därmed tas inte ställning i detalj till de konkretframförda olika förslagen. Det kan på vissa punkter finnas anledning att efterremissbehandlingen företa en översyn. Huvudskälet till att vi anser att verketbör tillstyrka utredningen i princip är det tveklöst stora behov av ökatkapital som erfordras i näringslivet såväl nu som framför allt sett på längresikt. Detta omvittnas inte minst i den myckel aktuella diskussionen omlöntagarfonder. Stor enighet råder där om att ett av motiven för dessa ärbehovet av ökade finansiella resurser för att trygga en tillfredsställandeutveckling i näringslivet med tillräcklig lönsamhet och ökad sysselsättningsförmåga. Behovet av kapital åskådliggöres också på ettverkningsfullt sätt i verkets handläggning av industrigarantilån ochfinansiellt slöd lill företagen. Del är brist på kapital i kreditsystemet ochav detta följer ett tydligt ökat krav på medel från företagarföreningarna ochindustrigarantilångivningen. Vi vill i detta sammanhang understryka vadutredningen anfört om den betydande nedgången i företagens sparande vilketmedfört en lägre solidaritet. Detla har minskal benägenheten atl investera iriskfyllda projekt. Det är alltså nödvändigt all åigärder vidtas för alt ökatillförseln av riskvilligt egel kapital till näringslivet. Lönspamtredningensförslag Hr ses som en åtgärd bland andra i denna riktning. hävdas atl ett ökal sparandei dagslägel ej kommer till produktiv effekt eftersom det råderen vissöverkapacitet i näringslivet. Prop.1977/78:165 139 vårmening håller inle detta argument. Även om det råder överkapacitet i vissa delarav näringslivet är del i andra delar behov av ökande krediter som inte kantillgodoses. Det bör också framhållas atl den förutsatta överkapaciteten ibetydande utsträckning befinner sig i delar av näringslivet som inte i förstahand kommer att bli föremål för ökad efterfrågan vid en konjunkturförbättring.En viktig uppgift för näringspolitiken är att reducera överkapaciteten inom destruklursvaga branscherna och stimulera utbyggnaden av branscher med bättreframtidsutsikter. För regionalpolitiken gäller att på H en ökadgeografisk röriighet hos företagsamheten, varigenom överkapacitet ikrisdrabbade orter och regioner med bristande sysselsättning kan kompenseras.Den sistnämnda ståndpunkten har en bred politisk förankring i vårt land och liggerbl. a. till grund för regeringens ekonomiska politik sådan den presenteras ifinansplanen. Vi vänder oss således emot uttalandet att ettsparande f. n. kommer alt dämpa konsumtionen och därmed förvärraproblemen bl. a. genom ökad arbetslöshet. Även om en viss uppbromsning avkonsumtionen skulle bli följden av ökal sparande så innebär inle detla attaktiviteten i näringslivet avtar. Del ökade sparandet kommer ju atl gå tillbankernas kreditgivning eller direkt lill ökning av aktiemarknaden och därmedmöjliggöra produktiva insatser och investeringar i näringslivet, Det kan ävenunderiätta ell ökat bostadsbyggande, påskynda kreditfrågornas lösning förenergisparande och alternativt energiutnyttjande eller andra angelägnainvesteringar. Genom den relativt väl fungerande prioritering som förekommeri kreditsystemet bör en minskad konsumtion lill följd av ökal sparande tämligendirekt överföras i ökad sysselsättning genom en mer produktiv användning avkapitalresurserna. Majoriteten erkänner atl i ett annal läge medbättre utnyttjad kapacitet i näringslivet så kunde förslagen från utredningenvara berättigade. Del finns då anledning erinra om att det föreslagnalönsparsyslemet förutsätts vara i funktion och alltså inteenbart kan utformas med hänsyn till konjunkturbedömningarna jusl vidinförandetillHllel. Konjunkturläget kan f ö. förändras på relativt kort lid.Någon större effekt lorde sparförslaget ej H förrän under 1979-1980 och ettökat sparande kan då sammanfalla med en konjunktumppgång. Del bör dockframhållas att systemet bör H en flexibel utformning för atl medge en vissanpassning av sparandels volym från det ena årel till det andra i syfte atluppnå erforderlig konjunkturanpassning i sparandel. Däremot har vi givetvis ingenting att erinra motmajoritetens uttalanden att de nuvarande svårigheterna i ekonomin beror på enstarkt negativ lönsamhetsutveckling i industrin och en försämradkonkurrensposition som lett lill ell alltför lågt kapacitetsutnyttjande. "Om den svenska industrin kan Hs all öka sinaandelar av värids- och hemmaeflerfrågan skulle företagens lönsamhet ochfinansiella sparande förbättras." Detla vill vi dock vända på och hävdaatt ökade finansiella Prop.1977/78:165 140 resurserär en förutsättning för att kunna bli konkurrenskraftig och H bättre lönsamhetoch därmed återvinna föriorade marknadsandelar. Majoriteten anför slutligen alt staten har denstörsta möjligheten alt genom budgetpolitiken åstadkomma det önskvärdasparandet. Till detta vill vi framhålla att det nu och som hittillstorde vara nödvändigt att använda flera olika vägar att uppnå en tillräckligkapitalbildning i näringslivet. Hushållssparandet utgör därvidlag en myckelviktig del i kapitalbildningen för näringslivets behov. har också tagit upp frågan omlönsparande i del egna företaget där de anställda skulle kunna låna sittsparande till företaget genom konvertibla eller vanliga skuldebrev. Utredningenanser sig inte kunna lägga fram förslag på denna punkt. Det ligger dock ettbetydande värde i att kunna engagera de anställda för att medverka i tryggandetav sin egen arbetsplats och behovet av att öka finansieringsmöjligheterna förföretag som har stor betydelse för sysselsättningen på en ort. Vi anser därföratt denna fråga bör bli föremål för ytteriigare överväganden i samband medbearbetningen av utredningsförslaget om lönsparande. 1.30 En ledamot av ()anför i reservation: Effekten av det föreslagna systemet är svårbedömd.Förbättringar i bytesbalansen kan vara att räkna med. Vissa ogynnsammaverkningar för produktionen kan emellertid uppslå som en följd av en minskadefterfrågan på konsumtionsvaror med lågt imporlinnehåll. Å andra sidan Hr detdiskuterade systemet betraktas som en del bland många andraekonomisk-politiska medel för att förbättra den ekonomiska balansen. Åtgärderför att stärka industrins konkurrenskraft har också vidtagits. Den rättatidpunkten för vidtagande av ekonomisk-politiska åtgärder är givetvis inte lättatl bestämma vid ell svårbedömt konjunkturläge. Del föreslagna systemet kommerinle all H omedelbar verkan, men Hr anses ligga inom ramen för en på siktnödvändig politik alt skapa ett ökat investeringsutrymme. Under sådanaförhållanden finner jag icke anledning atl motsätta mig all systemet i principnu lägges till grund för lagstiftning. 1.31 : Förbundet villinledningsvis uttala sin tillfredsställelse över att regeringen dokumenterat enkonkret vilja att stimulera ett lönsamt sparande för de enskilda medborgarna,ett sparande som är nödvändigt för alt åstadkomma kapital på den friamarknaden för behövliga investeringar, främst i det privata näringslivet. Insatser för atl stimulera det personliga sparandetHr emellertid inte skymma de fundamentala villkoren för näringslivet och förspararna. Konkurrenskraft och lönsamhet måste återställas i näringslivet ochinflationen hejdas så att en uppskjuten konsumtion för den enskilde verkligeninnebär en fördel. Förbundetavser inte all granska förslaget i detalj utan lägger i del följande Prop.1977/78:165 141 endastvissa principiella synpunkter på förslaget. Förbundets huvudinvändning mot förslaget och enmycket allvariig sådan är att utredningen - på de två sista raderna - taravstånd från sitt eget framställda förslag att även sparande i det egnaförelaget skulle innefattas i reformen. FörFörbundet framstår del som förvånansvärt all utredningen funnit det lämpligtatt ta avstånd från tanken atl stimulera till ökat delägarskap ifamiljeföretag. Förbundet kan konstatera, bl, a, genom de rådslag somorganisationen genomfört bland sina 24 000 medlemmar om ökal delägarskap i företagen,alt en överväldigande majoritet av företagarna är villiga alt låta anställdaköpa aklier i förelagen och därmed bli delaktiga i företagens vinstutvecklingoch också i en naturlig och på ägande grundad medbestämmanderätt. Det argument som utredningen anför om risktagandeär inte av den dignitet att det finns anledning undanta sparande i "detegna företaget". Självfallet är de enskilda löntagarna kapabla altsjälva avgöra om de vill riskera ett sparande i det egna företaget och därmedsalsa också pä sin egen anställningstrygghet eller att placera sitt sparkapitali mera anonyma aktiefonder eller som reguljärt banksparande. Förbundetställer sig dessutom frågande till om det är riktigt att undanta B-inkomsttagare från förmånen. Sett urdet allmännas synpunkt är ett sparande av dennaart lika värdefullt som lönsparande och för dem som har inkomster endast avkapital måste det te sig orättvist alt inte få spara av denna avkastning påsamma sätt som ett lönsparande. Med den inflation vi lever med och somsvåriigen går att undvika, och där löntagarna i huvudsak skyddas genomlönetillägg, måste självfallet kapitalägarna också medges rätt att utnyttjabefintliga skattesubventioner vid sparande av kapitalintäkter. atl intresset av att tillföra riskvilligt kapitallill näringslivet från löntagarnas sida är helt avhängigt förelagenskonkurrenskraft och lönsamhet, att aldrig så lockande räntor eller skattebefrielseinte kan kompensera en ökande och allt snabbare inflation. auocksä sparande i del egna företaget inryms i förslaget samt alläven inkomsttagare med inkomster av kapital får deltaga i systemet. 2Vissa för de föreslagna sparformerna gemensamma frågor 2,7Bankinspektionen: I likhet med utredningen anser inspektionen alt sparandet böri princip vara öppet endasl för fysiska personer som genom 1977/78:165 142 anställninghaft bmtiointäkier av någon av förvärvskällorna tjänst, jordbruksfasligheleller rörelse. Inspektionen finner del också rikligt all lönspar-andesystemetknyts lill bankerna genom atl sparbeloppen sätts in hos dessa antingen efterlöneavdrag eller också efter regelbundna insättningar genom lönsparandens egenförsorg. Det föreslagna högsta årliga sparandebeloppet, , förefaller mot bakgrund av de tilltänkta ränte- och skatteförmånernavara lämpligt avvägt. Det högsta månatliga sparbeloppel kommer sålunda att bli4(X) kr, jämfört med , enligt del nuvarande lönsparandet. Del minstamånatliga sparbeloppel föreslås bli . Enligt del nuvarande lönsparandetär den minsta medgivna månadsinsättningen . Förslaget i sistnämnda hänseendeerbjuder givetvis vissa fördelar, framför alll av administrativ karaktär.Beloppet är emellertid tillräckligt högt för all människor med små inkomsteroch därmed åtföljande mindre möjligheter än andra atl avsätta sparmedel ställsutanför det nya lönsparandet. Bankinspektionen vill i detta sammanhang erinraom diskussionen beträffande minsta månatliga sparbelopp i samband medinförandet av det nuvarande lönsparandet, I prop. 1972:22 föreslogs alt minstainsättningen skulle vara . På förslag av finansutskottet (FiU 1972:15)sänkte beloppsgränsen till . (rskr 1972:109). Denna beloppsgränsändrades inle i samband med att det högsta sparbeloppel fr. o. m. den I januari1977 höjdes från , till . Inspektionen ifrågasätter, om inte sammaminsta beloppsgräns borde gälla enligl det nu föreslagna sparsystemet. Inspektionen tillstyrker förslaget om överföring avett konto från en bank till en annan och alt därvid insättningar på denföregående banken skall H tillgodoräknas efter överföringen. Bankinspektionen har ingen erinran mot deföreslagna ränte- och skatte förmånerna i den nya sparformen, Utredningen föreslår att dess förslag träder ikraft . Inspektionen är medveten om alt det är angeläget att delnya lönsparandel genomförs så snabbi som möjligt. Inspektionen vill därför,såvitt gäller förslaget om lönsparande i aktiefonder, inle motsätta sig denföreslagna tidpunkten. Det bör dock framhållas att åtskilliga frågor måstelösas, innan den nya lagen kan tillämpas. Inrättandet av en ny aktiefond kräversålunda särskilda fondbeslämmelser för fonden och ändring i bolagsordningen,där bestämmelser om bl. a. styrelsens sammansättning skall finnas intagna. Det torde också bli aktuellt med ändring av vissafondbestämmelser. Enligt 13 § akliefondslagen Hr fondbestämmelser i deras nyalydelse inie tillämpas förrän förflutit förbankinspektionens godkännande av ändringsbeslutet. Inspektionen kan emellertidmedge kortare tidsfrist. Även om inspektionen medger kortare sådan frist, lordedet nödvändiga förberedelsearbetet för såväl bankerna som för inspektionenkräva och stora insatser. Med hänsyn härtill och då besluti frågan inte Prop.1977/78:165 143 lordekunna föreligga förrän tidigast , lorde man inle kunna räkna medalt de nya fonderna kan starta sin verksamhet förrän efter . 2.2 Statskontoret:Utredningen har enligt statskontoret inle närmare belyst de praktiska kontrollproblem m. m. som det föreslagna systemet skulle medföra vid beskattning. Den kontroll utredningen förutsatt skulle läggas på taxeringsmyndigheterna för alt se till atl reglerna följs och attskatteförmåner inte obehörigt åtnjuts kommer såvitt statskontoret kan bedöma alt bli mycket omfattande och svår atl genomföra.