prop · G10319 · 1977-12-31 00:00:00 — Nuvarande finansiering av överskotten med produktbundnaavgifter har enligt utredningen regleringstekniska fördelar. Alla produkter hardock inte kunnat avgiftsbeläggas, t. ex. fodersäd, och förmalningsavgif-ternahar varit så höga att de blivit utsatta för kritik. För ej areal-baseradproduktion föreslås att nuvarande finansiering av överskotten med olika slag avproduktbundna avgifter eller reducering av pristill-läggen i huvudsakbibehålls. De framtida överskotten av arealbaserade produkterförutsätts till största delen komma att utgöras av spannmål. mening kan staten sägas ha haft ett annatansvar för exportkostnaderna för spannmål än för övriga produkter. Äv utredningensställningstagande i fråga om produktionsmålet och dess innebörd för denframtida åkerarealen följer att de redan nu betydande spannmålsöverskotten kanbli större . Härigenom understryks än mer statens ansvar förinlösenpriser och uppkommande ex- 1977/78:19 100 Utredningen har övervägt att helt ellerdelvis ersätta nuvarande produktbundna avgifter med någon slags gemensam finansieringav överskotten från all arealbaserad produktion. Härvid är i första hand tvåalternativ aktuella, nämligen dels avgifter på nägot produktionsmedel,företrädesvis handelsgödselavgifter, vilka eventuellt kan kombineras medförmalningsavgifter, dels statliga budgetmedel ur utgående subventionsbelopp. Utredningenhar konstaterat att såväl handelsgödselavgifter som en omfördelning av utgåendebudgetmedel i och för sig skulle vara acceptabla lösningar. Den förstnämndametoden skulle t. ex. ha fördelar från miljösynpunkt, men sannolikt innebäravissa administrativa problem, särskilt vid övergången. Nya eller omfördeladebudgetmedel skulle tekniskt sett vara en mycket enkel metod.Förmalningsavgiften har numera till nästan hälften ersatts med budgetmedel. Dentidigare kritiken av att höga förmalningsavgifter innebär en betydande fördyringav en viktig grupp av baslivsmedel, nämligen mjöl och bröd, väger därför intelängre lika tungt. Då systemet med förmalningsavgifterregle-ringstekniskt sett erbjuder många fördelar framför allt möjligheter attvariera spannmålspriserna efter skördens storlek föresläs att nuvarandesystem för finansiering av spannmålsöverskotten tills vidare bör bibehåUas.MöjUgheter föreligger härvidlag för statsmakterna att vid behov ändra denandel av avgiften som finansieras med budgetmedel. Enligt utredningens mening föreligger nu knappast behov avatt mera permanent tillföra spannmålsregleringen ytterligare medel, t. ex.genom att införa någon ny avgift utöver förmalningsavgiften. Först vid utgångenav den förestående prisregleringsperioden bör, mot bakgrund avvärldsmarknadsprisernas utveckling, tillgången på medel inom spannmålsregleringenm. m., övervägas om ändringar i fråga om spannmålsregleringens finansiering ärpåkallade inför den därnäst följande prisregleringsperioden. 4.2.7 Jordbrukets inflationsskydd och system förinkomstföljsamhet, m. m. Det s. k. inflationsskyddet för priserna pä jordbruketsprodukter som gällt fr. o. m. /75 bygger pä ettprincipförslag års jordbruksutredning i dess delbetänkande (Ds Jo 1973:10) Vissa förslag rörande prisregleringen efter . Utredningenframhöll att den skulle återkomma till frågan om jordbrukets inflationsskydd isitt slutbetänkande, eftersom dess slutliga ställningstagande i denna frågalämpligen borde baseras på dels de erfarenheter som har gjorts av dettillämpade provisoriska inflationsskyddet, dels utredningens överväganden ivissa andra frågor av betydelse för inflationsskyddets utformning. har företagit en granskning av hurdet pro- 1977/78: 19 101 visoriska inflationsskyddet har fungerat.Jordbruksnämndens rapport (Stencil, ) Utvärdering av det underregleringsperioden tillämpade inflationsskyddet liggeri allt väsentligt till grund för utredningens överväganden och förslag i detföljande. Jordbruketsnuvarande inflationsskydd syftar till att ge kompensation till jordbruket förprisstegringar på inköpta produktionsmedel samt möjliggöra att jordbrukarnauppnår inkomstföljsamhet med övriga befolkningsgrupper. Vidare skyddas separatkostnaderna för de delar av uppsamling och förädling som ligger inomjordbruksregleringen. Härigenom har skyddet erhållit en mera logisk ochlättförståelig uppbyggnad, men dess tillämpning har blivit mera komplicerad ändet gällande inflationsskyddet. Många av de problem som haruppstått när det gällt beräkningen av inkomstföljsamhet och framför alltkostnadsutveckling inom uppsamling och förädling torde emellertid ha haft karaktärav initialproblem. framhåller att jordbrukets inflationsskyddframgent sannolikt kan bli lättare att tillämpa än det varit. Teknisktsett har inflationsskyddet enligt den utvärdering som företagits på det helataget fungerat tillfredsställande. Dess nuvarande principiellagrundkonstruktion bör enligt utredningens uppfattning bibehållas. Utredningensprincipförslag för beräkning av kostnadskompensationen till jordbrukets inköpav produktionsmedel och till kostnaderna inom delar av förädlingsindustrinutformades mera konkret i samband med prisöverläggningarna inför innevarandeprisregleringsperiod. kvarstår emellertid vissa principproblemolösta. Detta gäller t. ex. i fråga om värderingen av avskrivnings- och ränteunderlaget,synen på avskrivningskostnaderna samt utformningen av ett system för beräkningav förädlingsledets produktivitetsutveckling. Utredningen förutsätter att manvid det expertarbete som sker i samband med kommande prisöverläggningar ägnardessa frågor särskild uppmärksamhet. Utvecklingenav jordbrukarnas inkomster av eget arbete och eget kapital skulle enligtutredningens preliminära förslag fastställas genom obundna överläggningar.Härigenom skulle en viss anpassning uppnås till de förhandlingsmässiga villkorsom gäller för arbetsmarknadens parter i övrigt. Enligt statsmakternas besluthar jordbrukarnas s. k. inkomstföljsamhet kommit att direkt anknytas till deavtal som träffas på grundval av ramöverenskommelserna mellan LO och SAF.Härvid görs ett avdrag för jordbrukets beräknade rationaliseringsvinster. Vidprisöverläggningarna har uppmärksammats frågan om kompensationen förjordbrukarnas inkomstföljsamhet skall utgå med samma procenttal eller med sammakrontal som för jämförelsegrupperna. Utredningen anser att denna fråga, liksomvissa övriga frågor av teknisk karaktär, bör kunna lösas i samband medprisöverläggningarna. 1977/78:19 102 Utredningen har vidare övervägt möjligheterna att inominflationsskyddets ram finna automatiska regler för beaktande av eventuelltuppkommande kapitalvinster/förluster. Sädana regler har emellertid inte ansettsmöjliga att uppställa. Hänsynstagande till sådana vinster/förluster bör därförliksom ske på bedömningsmässiga grunder i samband medprisöverläggningarna. Som utredningen tidigare förordat börkostnadskompensationen liksom utgå , medan ersättningi syfte att tillförsäkra jordbrukarna inkomstföljsamhet med andrabefolkningsgrupper bör fastställas en gång . Inflationsskyddet förexportproduktionen bör i princip anpassas till utredningens grundsyn påöverskottsproduktionen och dess finansiering. Enligt direktiven borde utredningen även ta upp frägan omprisregleringsperiodernas längd. Denna fråga behandlades av utredningen i dessdelbetänkande . Där redovisas även för- och nackdelar för olikaberörda parter vid kortare och längre prisregleringsperioder.Sammanfattningsvis anförs att frågan om prisregleringsperiodens längd intenödvändigtvis är av någon avgörande betydelse för möjligheterna bl. a. till attnå eftersträvade prisnivåer. Den prissättning på olika produkter someftersträvas kan uppnås vid såväl kortare som . Väsentligare änperiodernas längd är prissättningens och prisregleringens utformning i övrigt,t. ex. vad beträffar inflationsskyddet. 4.2.8 Prisregleringen jör olika produkter 1 det följande redovisas utredningens överväganden oohförslag rörande prisregleringens utformning för olika produkter. Utredningensförslag i vissa generella frägor, som behandlats förut under avsnittet 4.2,återges i tillämpliga fall i korthet. 4.2.8.1 Spannmål och spannmålsprodukter Enligt utredningen bör den överskottsproduktion somuppkommer genom att en större åkerareal bibehålls än den som kan motiveras avberedskapsmässiga skäl utgöras av spannmål. Prognoser tyder på att detsammanlagda spannmålsöverskottet av brödsäd och fodersäd vid mitten av1980-talet kan förväntas bli något större än f. n. Utredningen anser att nuvarande pris- ochmarknadsreglerande åtgärder pä spannmälsområdet i huvudsak är ändamålsenligaoch därför bör bibehållas i sin nuvarande utformning. Det s. k. prisortsystemetbör dock ses över av statens jordbmksnämnd. Frågan hur spannmålsöverskotten skaU finansieras intarenligt utredningens mening en särställning. Utredningen har därför övervägtolika former för deras finansiering. F. n. sker en relativt obetydlig utbyteshandelmed brödsäd. Däri ingående export bör liksom f. n. finansieras med införselavgiftsmedel frän motsvarande import. 1977/78:19 103 övriga exportkostnader har utredningen övervägtmöjligheten av att införa nägon för all arealbaserad produktion gemensamfinansieringsmetod, t. ex. areal- eller handelsgödselavgifter. Härigenomskulle för-malningsavgifterna kunna elimineras. Dessa har medfört eninte helt oväsentlig fördyring av mjöl och bröd, som utgör en viktig grupp avbaslivsmedel. Mot bakgrund av att budgetmedel fr.o.m. den 1 juli 1976tillförs spannmålsregleringen anser utredningen att det inte längre finns sammagrund för kriktik mot förmalningsavgiftens höjd som . Vidare harförmalningsavgiften regleringstekniska fördelar och bör därför enliglutredningens uppfattning finnas kvar. 4.2.8.2 Oljeväxter och fettråvaror Utredningen framhåller att oljeväxtodlingens storlek avfrämst beredskapsskäl bör vara av ungefär nuvarande omfattning. Utgångspunktenför prissättningen pä oljeväxtfrö bör liksom vara behovet av attstödja en inhemsk odling av denna omfattning. Vid behandlingen av fettvaruregleringen tar utredningenupp vissa synpunkter på prissättning m. m. som framförts av margarinindustrin. Vad gäller prissättningen på fettråvaror harmargarinindustrin framfört att fettvaruavgiften kan komma att stiga iframtiden, så att vegetabiliska margarinråvaror blir dyrare änöverskottsmjölkfett. I ett sådant läge borde enligt margarinindustrin ävenmjölkfettet beläggas med en fettvaruavgift. Denna skulle avvägas sä attmjölkfettet skulle fä samma pris som övriga margarinråvaror och betalas av bådemejerier och den margarinindustri som utnyttjar överskott av mjölkfett. Enligt utredningens uppfattning är det angeläget attmatfettsregleringarna utformas på ett sådant sätt att konkurrensvillkorenmellan producenlkooperatrva och övriga matfellsindustrier blir så rättvisa sommöjligt. Utredningen finner det emellertid tveksamt om den av margarinindustrinförordade avgiften skulle påverka konkurrenssituationen mellan de bådamatfettsbranscherna. Råvarukostnaderna för de producentkooperativa mejeriernakan aldrig helt styras, dvs. göras identiska med övriga livsmedelsindustriersråvarukostnader, eftersom producenternas mjölkpris utgör en restpost från helaverksamheten. Utredningen anser att det inte finns anledning att nu taställning till frågan om överskotten av mjölkfett eventuellt börbeläggas med avgift. En bedömning kan anstå till dess frågan blir aktuell ochkan då enligt utredningens mening tas upp vid prisöverläggningarna. Utredningen konstaterar att prissättningen på olikainatfeltssorter är av betydelse för bl. a. konsumenterna, jordbrukarna ochföretagen inorn matfettsindustrin. För konsumenterna är det angeläget att priserna på olikaslags matfett kan hällas så låga som möjligt, och för oljeväxtodlarna ärpris- Prop.1977/78:19 104 sättningen på oljeväxtfrö och vegetabiliska fettvaror avavgörande betydelse för odlingens lönsamhet. Prissättningen på smör är däremotinte så betydelsefull för mjölkproducenterna. Smörets bidrag till mjölkensbetalningsförmåga har minskat och är av storleksordningen . För matfettsindustrins olika parter är prissättningen päoljeväxtfrö resp. smör av central betydelse, eftersom förskjutnmgar iprisrelationen smör/margarin i hög grad påverkar konsumtionens fördelningmellan dessa båda typer av matfett. Margarinindustrins råvarupriser bestämsinom fettvaruregleringen, som priset på färdigt margarin mästeanpassas till smörpriset. Inom mjölkregleringen regleras mejeriernasförsäljningspris pä smör, men inte smörets råvarukostnader. Detta innebär attkonkurrensvillkoren inte kan göras helt likformiga för producentkooperativamejerier och den, egentliga margarinindustrin. Utredningen förordar att prissättningen på matfettsområdetäven i fortsättningen bör utgå från oljeväxtodlingens behov av prisstöd. Dettakommer i sin tur liksom f. n. att bestämma margarinindustrins råvarukostnaderoch indirekt även margarinpriset. Vid den marknadsmässigt anpassadeprisdifferentieringen mellan olika mejeriprodukter, som utgör mjölkreglertngensgrundprincip, synes det enligt utredningen alltjämt nödvändigt att priserna päolika smörbaserade matfetter sätts med beaktande av margarinets prisnivå. Dettakan ske vid prisöverläggningarna. Margarinindustrin har vidare framfört vissa synpunkter påfettvaruregleringens finansiering. Fram till fanns ettnettoimportbehov av margarinråvaror, vilket innebar att fettvaruregleringentillförde staten mera medel i form av fettvaruavgifter än som sedan behövdetillföras denna reglering. Statens "överskott" tilldelades sedanandra regleringsföreningar, till stor del mjölkregleringen. Detta innebärenligt margarinindustrin att margarinet skulle kunna sägas ha subventioneratbl. a. smör. Margarinindustrin har därför föreslagit att fettvaruavgiftenskulle sänkas så att inflytande fettvamavgifts-medel endast skulle räcka tillvad som behövs inom fettvaruregleringen. Härigenom skulle margarinråvarorna ochmargarinet förbilligas, som odlarpriset på oljeväxtfrö skulle kunnahållas uppe. Utredningen konstaterar att enligt hittiUsvarandeprinciper för fördelningen av de totalt influtna införselavgiftsmedlen, inkl.fettvaruavgifterna, finns inget direkt samband mellan storleken av de införselavgiftsmedelsom importen av en viss jordbruksprodukt ger upphov till och tilldelningen avstatliga regleringsmedel (införselavgifter) till produkten i fråga. Endaundantaget från denna princip är sockerregleringen som utgör en sluten ekonomisksektor. För varuområden med en nettoimport blir statens intäkter fråninförselavgiftsmedlen därför i regel större än de belopp som utbetalas tillregleringsföreningen i Prop.1977/78:19 105 Så har tills varit fallet inom fettvaruregleringen.Under senare år har emellertid oljeväxtodlingens omfattning ökat, och någonnämnvärd nettoimport av oljeråvaror föreligger inte längre. Någon återgång tilltidigare nettoimportsituation för fettråvaror väntas inte ske. Utredningenfinner det från principiella utgångspunkter inte lämpligt att görafettvaruregleringen till en sluten ekonomisk sektor och påpekar att praktisktsett skulle f. ö. inte längre de konsekvenser uppnås som margarinindustrineftersträvar. Margarinindustrin har slutligen berörtkonkurrensförliållandena inom matfettsindustrin, särskilt det förhållandet attflera av de nya produkter, vUkas marknadsandel ökat snabbt, till stor delbaseras på råvaror som endast finns tillgängliga inom den producentkooperativtägda mejerisektorn. Margarinindustrin har hävdat att den inte har sammamöjligheter att komma över mjölkbaserade råvaror som mejerierna. Detta skulleha medfört vissa olägenheter, främst svårigheter att åstadkomma sammaproduktutveckling som mejeriindustrin. Utredningen redovisar olika åtgärder som skulle kunnaövervägas och som torde kunna bidra till en förbättrad konkurrenssituation, t.ex. frivilliga leveransavtal vilka redan tillämpas. Utredningen föreslår atteventuella problem eller tvister på detta område skall kunna granskas ochprövas av jordbruksnämnden eller av de pris- och konkurrensöver-vakandemyndigheterna i enlighet med de förslag som redovisats för slakteri- ochmejeriområdena, 4.2.8.3 Potatis och potatisprodukter Enligt tillgängliga prognoser förutses en något minskadodling av matpotatis liksom en fortsatt svag minskning även i förbrukningen avmatpotatis fram . Prisregleringen för matpotatis har enligtutredningens uppfattning i stort sett fungerat väl och bör därför i hu vudsakbibehållas i sin nuvarande utformning. Inom fabrikspotatisregleringen har utredningen särskiltuppmärksam mat frågan om fabrikspotatisodlingens omfattning och finansieringena\ nuvarande rabattering av stärkelse för framställning av tekniskt derivat. Enligt föreliggande prognoser kommer omfattningen avfabrikspotatisodlingen, som är helt kontraktsbunden, att förbli av ungefär nuvarandeomfattning . Utredningen anser att en odling av dennaomfattning i stort är lämplig. Utredningen konstaterar att kostnaderna för rabatteringenav stärkelse har ökat. Det inhemska priset pä stärkelse har fr. o. m.regleringsäret 1974/75 stigit mer än importpriset. Vidare har den är 1967införda begränsningen av den rabatterade kvantiteten senare tagits bort och derabatterade kvantiteterna har ökat. Rabatteringen finansieras f. n. medinförselavgiftsmedel inom den totalram jordbruket förhandlar sig till. Någonändring av denna ram föranledd av finansieringssituationen 1977/78:19 106 påstärkelsesidan har inte skett. Detta innebär att en större andel än tidigare avavgiftsmedlen har måst användas till stärkelserabattering. Demerkostnader för prisrabatteringen av stärkelse till derivatindustrin som nuföreligger jämfört med läget , kan enligt utredningens mening motiveraen höjning av de införselavgiftsmedel som jordbruket tillförs inomfördelningsplanen eller ett tillskott av budgetmedel. Frågan omstärkelserabatteringens finansiering bör enligt utredningen tas upp vid denöversyn av industrins råvarukostnadsutjämning som utredningen föreslår börske. Arealensockerbetor bestäms inom ramen för prisregleringen för sockerbetor och socker.Enligt utredningen mäste en bedömning av den inhemska sockerbetsodlingens lämpligaframtida omfattning baseras pä främst den inhemska sockerkonsumtionensutveckling, den svenska sockernäringens internationella konkurrenskraft,handelspolitiska hänsynstaganden särskilt exportbehov samtodlingens betydelse från beredskapssynpunkt. Hänsyn bör även enligtutredningen tas tiU andra förhållanden, t. ex. odlingens värde frånväxtföljdssynpunkt och ur sysselsättnings- och regionalpolitisk synvinkel. Densvenska sockerkonsumtionen har alltsedan år 1960 varit i stort sett oförändrad,räknat per capita. Från näringssynpunkt anses det angeläget att konsumtionen avsocker och sockerrika produkter reduceras med minst 1/4. Tillgängligaprognoser över utvecklingen förutsätter antingen enoförändrad totalkonsumtion, drygt 340 milj. kg/år, eller en ökning i takt medbefolkningsökningen tUl drygt 350 milj. kg/år. Densvenska sockernäringens internationella konkurrenskraft bestäms av kostnadernaför en inhemsk sockerframställning jämfört med kostnaderna för en import avsocker. Import har under större delen av efterkrigstiden varit gynnsammare medundantag för kortare perioder, då krissituationer inträffat, t. ex. senast åren19731974. Från sockerbolagets sida har hävdats att den svenska sockernäringeni framtiden kan bedömas vara internationeUt konkurrenskraftig. Samma bedömninghar gjorts i en utredning (SIND 1976: 4) Sockerindustri av statens industriverk. Enligtprognoser utarbetade av förväntas både produktion ochkonsumtion av socker i världen öka med under perioden19751985 som lagren skulle förbli oförändrade. I prognosenförutsätts vidare att råsockerpris realt sett kommer att bestå. Dettapris framskrivet tiU uppgår, omräknat till raffinad och med tillägg förfraktkostnader tiU svensk hamn, till ca /dt. Detta är avsevärt högre 'änvärldsmarknadspriset /77. Framställningen av socker inomlandet kostade Prop.1977/78:19 107 under //dt. Prisprognosen ärsjälvfallet osäker men torde, enligt utredningen, ge visst stöd för slutsatsenatt import av socker även normalt skulle ställa sig billigare äninhemsk sockerframställning. Självförsörjningsgraden för socker har vid en normalskördstigit från till . harimportbehovet sjunkit från 90 milj. kg till 4050 milj. kg. Om nuvarandeprincip för att bestämma sockerbetsodlingens omfattning skulle bibehåUas, dvs.att sockerbolagets brukskapacitet skall utnyttjas fullt på ett rationellt sätt,skulle importbehovet sannolikt helt upphöra av . talar handelspolitiska skäl för att sockerbetsodlingens omfattninganpassas så att ett visst utrymme lämnas för import. Detta är angeläget främstmed hänsyn till behovet att tiUgodose exportintresse. Sockerbetsodlingen är från beredskapssynpunkt särskiltbetydelsefull eftersom den ger en större avkastning per arealenhet, räknat ikalorier, än andra grödor. Odlingen har vidare en gynnsam inverkan på efterföljandegrödor och ger goda möjligheter till förlängd sysselsättningssäsong . Sockerbetsodlingens sysselsättningsskapande effekter ärsärskilt värdefulla på och . Lönsamheten för sockerbruken i dessaområden är emellertid sämre än på fastlandet pä grund av att brukens kapacitetinte kan utnyttjas helt. De erhåller därför ett särskilt stöd. Möjligheter attförbättra lönsamheten vid sockerbruken på och genom bättrekapacitetsutnyttjande anses enligt sockerbolaget inte föreligga, dåsockerbetsodlarna vid nuvarande betpriser inte nämnvärt önskar utöka odlingen.Bristen på alternativ sysselsättning pä och motiverar enligtutredningen att i stort sett nuvarande sockerbetsodling i dessa områdenbibehålls. Ett återupptagande av betodlingen i och Västergötlandär däremot enligt utredningens uppfattning inte realistiskt. Äv de i det föregående behandlade faktorerna talarberedskaps-, sysselsättnings- och växtföljdsskäl för en jämförelsevisomfattande odling av sockerbetor. Om man i första hand eftersträvar sä billigtsocker som möjligt för konsumenterna, bör däremot en stor import föredras,eftersom denna sannolikt i de flesta lägen kommer att ställa sig billigare äninhemsk sockerframställning. Även handelspolitiska skäl, dvs. i första handhänsyn till exportintressen, motiverar att den svenskasockerbetsodlingens storlek hålls tillbaka. Utredningens sammanfattande bedömningblir därför att den inhemska sockerbetsodlingens omfattning bör anpassas såatt ett visst utrymme lämnas för import. När det gäller prisregleringens utformning har utredningenövervägt lämpligheten av att föra samman de överläggningar som sker rörande 1977/78:19 108 prissättningenpå sockerbetor och sockerbolagets ersättning med de allmänna överläggningarnaför övriga jordbruksprodukter. På grund av de speciella förutsättningar sområder på sockeromrädet anser emellertid utredningen att nuvarande system medseparata prisöverläggningar, vilket har fungerat bra, bör bibehållas. Sockerregleringenavviker från prisregleringarna för övriga jordbruksprodukter genom attinförselavgiftsmedlen från importen inte förs samman med de övriga införselavgiftsmedelsom fördelas mellan olika produkter. I stället behålls dessa medel inomsockerregleringen. Några sk'äl för att ändra denna metod anser utredningen inteföreligga. Vadgäller prissättningen på sockerbetor och socker i olika led anser utredningenatt nuvarande direkta anknytning till motsvarande priser inom EG bör upphöra.Detta innebär att avvägningen av bet-prisets nivå i högre grad än tidigare börske med beaktande av kostnadsutvecklingen inom den inhemska odlingen ochpriserna för övriga vegetabUier. Även i fortsättningen bör dock prissättningenpå socker och sockerbetor inom EG fortlöpande analyseras vid bestämningen av desvenska priserna. Vidöverläggningar om sockerindustrins ersättning för sockerframställningen börenligt utredningen jordbruksnämnden biträdas av särskild expertis, på sammasätt som f. n. sker vid beräkningen av kompensation för stegrade kostnaderinom uppsamling och förädling av övriga jordbruksprodukter. Vid dessaöverläggningar får aktualiseras bl. a. sädana frågor som prissättningen påspecialsocker, biprodukternas värde m. m.