prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — palentsamarbele kommer lill slånd i , ävenom del sker till priset av vissa omställningssvårigheter. Del gälter här liksom vid annan rationalisering alt vissaövergångsproblem kan uppkomma. som gör del möjligt alt genom ell enda ansöknings- ochprövningsfört"arande få patent för flera stater, möjliggör givelvis avsevärda rationaliseringsvinsterför svensk indusiri och svenska uppfinnare. Vissa av de fördelar som elleuropeiski patenlverk skulle ge för svensk del är dock inte direkl knutna lillell svenskl tillträde till konventionen. Sålunda blir det möjligt för svenskaförelag och uppfinnare all söka europeiski patent för de stater som ärmedlemmar i den europeiska patentorganisalionen även om inle tillträder konveniionen. Underförulsällning att den svenska palenllagstiftningen anpassas lill konventionenoberoende av ställningstagandet i tiltlrädesfrågan. kommer del svenskanäringslivet vidare i ålnjulande av de fördelar som en harmonisering avpatenlrällen i obestridligen för med sig. även om intetillträder konventionen. Om stannar uianför konveniionen tiltkom-meremellertid kostnaderna för ett nationellt svenskt patenl för den som önskarpatent för både och någon eller några av de fördragsslutande staterna.Därtill kommer att ett svenskl tillträde till konveniionen gör del möjligt försvenska palentombud och anställda vid svenska förelags egna patenlavdelningarall uppträda som ombud vid det europeiska patenlverket. ulgör enligt minmening en inle obetydlig fördel för svensk indusiri, i synnerhet för slörreföretag. I della sammanhang villjag ocksä framhålla all del som kommittén har påpekat i andra avseenden kanmedföra nackdelar för svenskt näringsliv om vi slår uianför det europeiskapaientsamarbetel. har varit attraktivt när det gällerpalentansökningar från utlandet. Detta har varil lill fördel för svensklnäringsliv, eftersom del bl. a. har underlättat licensöverenskommelser genomvilka svensk industri har tillförts utländsk "know-how". Det harockså inneburil alt dokumentation över den senaste tekniska utvecklingen har blivit lillgänglig här i landet päsvenska. Om väljer all slå uianför den europeiska patentorganisationen,kan det enligl kommittén föreligga viss risk för all sökande som ärinlresserade av alt få patentskydd i begränsar sig lill sådana slalerför vilka patent kan meddelas av det europeiska patenlverket. skulle dåhamna i vad som ibland brukar kallas "palentskugga". Det är givetvissvårt att bedöma hur stora riskerna för en sådan ulveckling kan vara. Eftersomen ogynnsam ulveckling i de hänseenden jag nu har beskrivit skulle få betydelseför svenskl näringslivs möjligheter att i framliden följa med i den lekniskaulvecklingen, anserjag dock all de risker som kan föreligga i dessa hänseendenmåste tillmätas betydelse även om utvecklingen inte kan bedömas med säkerhet. svenskt tillträdetill den europeiska patenlkonventionen inger emellertid också farhågor förvissa negativa verkningar för svenskt näringsliv. 1977/78:1 Dd A 134 Ett slort antal remissinsianser har understrukitbetydelsen av ett nationellt patenlverkmed sådan omfallning på verksamheien all del kan lämna snabb och kvalitativt högtstående service tillsvenskt näringsliv. Den rationalisering av patenladminislrationen i Västeuropasom tillkomsten av del europeiska patenlverket medför fär utan ivekan belydandeåterverkningar på omfattningen av del svenska pateniverkets verksamhel.Palenlpolicy-kommillén har som lidigare nämnls gjort vissa beräkningar rörande del svenska palenlverkels framlidaarbetsbelastning. Kommittén har därvid utgått frän all tillträderkonventionen den och all det europeiska patenlverket börjar sinverksamhel den . De beräkningar som kommittén hargjort fråndenna utgångspunkt pekar på att det svenska patenlverket mol slutet av1980-lalel skulle behöva någol över 100 heltidsanställdagranskare mot nuvarande ca 180. Som kommittén har anförtär dessa beräkningar emellertid mycket osäkra, eftersom de vilar på fleraovissa anlaganden. Del kan däiför inle uteslutasalt ett svenskt lilliiäde lillkonveniionen kan medföra en sådan nedgång i del svenska palenlverkelsarbetsbelastning mot slutet av1980-lalel alt tillgången på arbeie inle längre ger sysselsättning åt det anlalpå 100 heltidsanställda granskare somär ell minimikrav för möjligheten all vara internationell granskningsmyndighetenligt samarbetskonventionen. Blir utvecklingen sådan och får den till följdall del svenska patenlverket inte kan kvarstå som internationell myndighei. kanenligl min uppfallning bortfallet av arbetsuppgifter i del långa loppet bli så belydande att del svenska palenlverkelsmöjligheter alt lämna önskvärd service ål svenskl näringsliv och svenskauppfinnare allvarligt ävenlyras. Dettlnns anledning anta alt verkningarna härav i första hand skutte drabba mindre och medelstor industrisamt enskilda uppfinnare. Om antalet granskare minskar kraftigt, skulle dettasannolikt leda lill en minskning av palenlverkels effektivitet, eftersom varjegranskare i så fall skulle få svara för ett större område av tekniken. En vissförsämring av kvaliteten påpalenlverkels gianskning kan i så fall knappasl undvikas. För egen del anserjag deldock knappasl troligt all verkets arbetsbelastning ens mot slutet av 1980-lalet skulle gå ned så myckel all den väsentligt understiger vad sommoisvarar arbelskapacilelen hos 100 heltidsanställda granskare. Som jag nyssnämnde medför en nedgång av den tolaki arbetsmängden även en minskning avkapaciteten hos varje granskare till följd av hans vidgade sakområde, vilkelbidrar till all moiverka minskningenav anlalel granskare. Vidare anserjag i likhetmed kommittén att del finns anledning räkna med all palenlverkels s. k,uppdragsverksamhet, främsl nyhetsgranskningen av uppfinningar ulan samband medpalentansökningar. kommer att öka. Del är också möjligt att del svenskapatenlverket kan få vissa nya arbetsuppgifter. Paientverkel kan sålunda görainsalser för att utbilda palenltekniker från ulvecklingsländema. Viss sådanulbildning äger för övrigi redan rum vid paientverkel. 1977/78:1 Dd A 135 Enligt min mening är enhög leknisk innovalionsnivå av belydelse för att skall kunnaupprätthålla sysselsättning och fortsall välstånd, Eifa-renhelerna från senareår lalar för all svensk indusiri i framliden i ökad ulsträckning måsle salsapå produktion av teknologiskt avancerade produkter, där ett högl kostnadslägeär av underordnad belydelse men där tekniskl kunnande och yrkesskicklighet ärväsentliga. Erfarenhetema visar också att även väletablerade industrigrenar kanlöpa risk all snabbt slås ul ur marknaden lill följd av tekniska landvinningarpå annal håll i världen, om de inte följer med i den tekniska ulvecklingen. Förall en hög innovalionsnivå och hög leknisk standard skall kunna upprätlhållasär det som remissinstanserna har påpekat av belydelse med ell svensklpatenlverk som har resurser all ge tillfredsställande service åt näringslivet.Skulle arbetsbelastningen vid del svenska patenlverket minska så kraftigt alldel föreligger risk för alt verket kan ge arbete ål 100heltidsanställda granskare eller om risk eljesi skulle uppkomma all verkei tittföljd av bristande kapacitet inte kan ge näringsliv och uppfinnaretillfiedsställande service, förutsätter jag däiför att statsmakterna kommeratt vidta erforderliga åigärder för all förhindra sådana negativa följder avell svenskl tillträde titt deneuropeiska patenlkonventionen. Vilka åigärder ellerkombinationer av åigärder som i ett sådani läge blir aktuella måste givelvisavgöras med hänsyn titt de omständigheter som då föreligger. exempel pålänkbara möjligheter att öka pateniverkets ai-betsuppgifter är all underlättaför i första hand svenska förelag och uppfinnare all utnyttia palenlverkelstiänster inom ramen för verkets uppdragsverksamhet. Insalser av detta slag skulle sannolikt bli av särskilt värde förmindre och medelstor indusiri samt enskilda uppfinnare. En ökning av uppdragsverksamhetensomfallning skulle givetvis innebära all patenlverket kan ha ett större antalheltidsanställda granskare än som eljest skulle vara fallel. Jag vill också någotberöra en svaghet med del europeiska paientsamarbetel som kommittén har lagilupp. I synnerhet under den första liden av del europeiska palenlverkelsverksamhel kommer en föga rationell uppdelning av handläggningen att ske.Enligt konveniionen får förvaltningsrådet uppdra ål nationellapatentmyndigheter att under en övergångslid ulföra viss del av prövningen aveuropeiska palentansökningar. Sådana uppdrag får omfalta sammanlagt högst 40 %av det totala anlalel europeiska palentansökningar och får ges för av från del europeiska pateniverketsöppnande. Uppdragens omfattning skall successivtminskas. Såvitt nu kan bedömas torde möjligheterna alt lämna uppdrag tillnationetta patentmyndigheter komma all utnyttjas i fult utsträckning. För egen del anserjag altmöjlighelen att tåla en del av prövningsarbetet utföras av nationellapatentverk inger vissa betänkligheter, även om det slutliga beslutet skallfallas av en prövningsavdelning vid del europeiska 1977/78:1 Dd A 136 I likhet med kommittén anserjag dock all systemet kan godlas. Till en fullsländig bildav verkningarna för svenskl näringsliv hör också konsekvenserna för de svenskapatenlombuden och deras verksamhet. Den rationalisering som den europeiskapatenlkonventionen kan vänlas leda till kommer naturligtvis all påverka ocksåpalenlombudsbranschen. Både den europeiska paientkonventionen ochsamarbetskonventionen syftar ju bl. a. lill all minska ombudskoslnaderna ochdel är då ofrånkomligt att underiagel för palenlombudens verksamhel minskas imotsvarande mån. Det är dock svårt all nu förutsäga hur slora svårigheler deltakan medföra. En betydelsefull omständighet bliri vad mån svenska patentombud kan finna nya uppgifier och la tillvara demöjligheler litl inlernationelll inriktad verksamhet som konventionerna erbjuder.1 vart fall måste enligt min mening eventuella nackdelar för patentombuden ochderas verksamhel vägas mol de fördelar för svenskt näringsliv i övrigt som elltillträde till den europeiska patenlkonventionen kan vänlas medföra. Jag vill i delta sammanhangla upp ännu en fråga som berör patenlombuden. Efler utgången av enövergångslid får. med vissa undanlag, endasl den som efter genomgången prövninghar lagils upp i del europeiska palenlverkels förteckning över auktoriseradeombud uppträda som ombud vid verkei. får i förteckningenöver auktoriserade ombud tas upp den som är medborgare i fördragsslutande statoch driver rörelse eller har anställning i sådan stat samt är behörig attuppträda som palentombud inför patentmyndighelen i den slalen. Om fördragsslutande stat inle slätter upp krav påsärskild yrkeskompetens för sådan behörighet, krävs för all bli upptagen iförteckningen att vederbörande regelbundet har uppträtt som ombud i palentärendeninför den . Det europeiska palenlverkelspresident kan dock ge dispens frän della krav. Efiersom det i Sverigeinle finns nägra författningsbestämmelser om rällen att uppträda som ombudinför patentmyndighelen, har kommittén mol bakgrund av nyssnämnda bestämmelseri konventionen tagit upp frågan om lämpligheten av alt i införa ettsystem för auktorisation av palentombud. Kommittén har dock kommii lill denslutsatsen att tillträde titt konventionen inte ger anledning all införa ettsådant syslem. Jag delar denna uppfattning. Som kommittén har funnii skutteett auktorisationssystem i praktiken få betydelse enbart under övergångstidenoch då bara för ett mycket litet antal personer, främst sådana som har förvärvatpraktisk erfarenhet av palentärenden på annal säll än som parisföreträdare.Sådana personer bör ha goda möjligheter att få dispens. I likhet med kommitténanserjag all del får ankomma på patenlverket att i samråd med berörda organisationerfå till stånd en lämplig ordning för styrkande av alt konventionens krav verksamhel som ombud är uppfyllt. 1977/78:1 Dd A 137 10.2.3 Verkningar jör palenlrerkel Den minskadearbetsbelastning för del svenska ptilenlverkel. som ett tillträde till den europeiska paientkonventionen för med sig,kommer som nämnts alt leda lill en minskning av palenlverkels personal.Kommittén har att denna minskning kan genomföras ulan ölägenheter förpersonalen. Från personalorganisationerna haremellertid uttryckts farhågor förall ell svenskt tillträde litl deneuropeiska patenlkonventionen kommer att medföra en så kraftig minskning avverkels personal all omställningssvårigheter uppkommer. I anledning av dessafarhågor vill jag anföra följande. Inom patenlverket har ifebruari 1977 gjorts en undersökning rörande de förändringar för verkelspersonal som ett tillträde lill bådesamarbelskonvenlionen och den europeiska patenlkonventionen kan tänkas medföratill följd av minskad arbetsbelastning, t undersökningen konstaleras alt någrasvårigheler inle toixle uppkomma för jurister, kontorspersonal och expeditionsvakler.Den minskning av personalen som kan bli nödvändig fördessa kategorier kanenligt undersökningen ske genom naturtig avgång till följd av pensioneringeller övergång lill annan verksamhel. Frågan om eventuellaomställningssvårigheter för ingenjörspersonalen har däremoi undersöktsnärmare. I palenlpolicykommitténsbetänkande redovisas vissa uppskattningar rörande arbetsbelastningen vid delsvenska patenlverket om tillträderbåde sainarbetskonvenlionen och den europeiska patenlkonventionen. Enligldessa uppskattningar skulle arbetsbelastningen molsvara del arbete somf n. åtgår för fullständig handläggning av drygt IOOOO patentansökningar. Somjag lidigare nämnde skulle enligl kommittén i så fall i slutet av 1980-latetföreligga behov av drygl 100 heltidsanställda granskare. Om kommitténsanlaganden rörande arbetsbelastningen las till utgångspunkt, ger ocksåpalenlverkels undersökning till resultat att verkei i stulet av 1980-laletskulle behöva drygt 100 heltidsanställda granskare. har redovisatden avgång av granskare som kan beräknas äga mm fram lill lill följdav pensionering, övergäng till det europeiska patenlverket i ochövergång lill annan verksamhel. Mot bakgmnd av den avgång som sålunda kanförväntas skulle enligt undersökningen några omställningssvårigheter inleuppkomma för verkets ingenjörspersonal, Paientverkel haremellertid det vara realistiskt all räkna med all verkelsarbetsbelastning mot slutet av 1980-latel kommer all vara mindre än vadkommittén har antagit. Verkei har därför undersökt vilka följderna skulle bliför personaten om arbetsbelastningen blir lägre än vad kommittén hartagit titt utgångspunkt för sina beräkningar. I så fall skulle verket i slutetav 1980-talel ha behov av endasl 80-90 heltidsanställda granskare. Somjagtidigare har framhållit måsle alla beräkningar pä della område betecknas som myckelosäkra, efiersom de har grundals på ell fierlal med nödvändighet ovissaantaganden. 1977/78:1 Dd A 138 talar samhällsskäl av belydande siyrka vidareför att en eventuell utveckling som tenderar att leda lill att antaletgranskare kan komma alt undersliga 100. varvid verkei inle längre kan varainternationell myndighet enligt samavhelskonventionen. måste mötas medsärskilda åtgärder, t.ex. utökad uppdragsverksamhet. Jag anser däiför alt delinle finns anledning att räkna med en så stor nedgång av antalet granskare attnågra omställningssvårigheter för ingenjörspersonalen uppkommer. Skulle motförmodan svårigheler uppstå för berörd personal, måste givetvis åtgärder vidtasför all minska omställningssvårigheterna. En personalminskning skall genomförasgenom naturlig avgång i förening med en aktiv omplaceringsverk-samhet. Jag vill i dettasammanhang också underslryka det önskvärda i att svenska granskare kommer attingå i del europeiska pateniverkets personal så att hänsyn kan tas till svenskaerfarenheter när praxis utvecklas i det europeiska patenlverket. Det är därförenligt min mening angelägel alt övergången av granskare från det svenskapatenlverket lill den europeiska patentorganisalionen underlättas. Delta kansom kommittén har påpekat ske bl.a.genomaltviss särskild utbildning, framföralll språkutbildning och utbildning rörande den europeiska patenlkonvenlionensinnehåll, ordnas för personal vid det svenska patentverket som avser atttjänstgöra vid det europeiska paientverkel. Jag anser det också vara av storbetydelse att klarlägga möjligheterna för svenska granskare som går över tilldet europeiska patenlverket all återvända till tiänstgöring vid del svenskapatenlverket om de så önskar. Dessa frågor bör enligt min uppfattning lösas isamråd med berörda personalorganisationer. Jag vill emellertid påpeka alt delsamtidigt är angeläget att se till att inlede lösningar som man kommer fram lill då det gälter all möjliggöra för personalatt återvända till tiänstgöring vid det svenska patenlverket leder till ogynnsamma verkningar i andrahänseenden, t.ex, när del gäller befordringsmöjligheter för kvarvarandepersonal. En sådan utveckling skulle vara olycklig inle bara för verkelspersonal utan också med hänsyn tillvikten för svenskt näringsliv av att en hög kvalitet på verkets tiänsterbibehålls. När det gäller detsvenska patentverkets ställning vittjag påpeka att verkei enligt cenlraliseringsprotokollets ordalydelse har rättatt utföra nyhetsgranskning och palenterbarhetsprövning enligtsamarbetskonventionen - förutom i fråga om ansökningar från svenska sökande endast i fråga om inlernationella ansökningar från sökande i angränsande statsom har tillträtt den europeiska patentkonventionen. På svensk begäran har interimskommitténdock enhälligt uttalat att centraliseringsprotokollel inte lorde hindra detsvenska patentverket alt la emot och handlägga ansökningar från ,och , även om inte alla dessa stater ännu har tillträtt den europeiskapatentkonventionen. Jag vill också erinra om att från samtliga nordiska tänderhar framhållits vikten av att en internationell nyhetsgranskningsmyndighetkommer att finnas inom del nordis- 1977/78:1 Dd A 139 Vid överläggningar mellanföreträdai-e för berörda departement i , , och harenighet rått om all del svenska paientverkel bör åla sig alt ulföranyhetsgranskning av internationella ansökningar från sökande i de noi'diskaländerna. Jag anser det självklart alt bör låta sill patenlverk åla sigdenna uppgift. I fråga om betydelsen avatt det svenska paientverkel får slällning som internationell myndighet enliglsamarbelskonvenlionen vill jag också framhålla följande. I den europeiska patenlkonventionenföreskrivs alt om internationell palenlansökan har varit föremål förnyhelsgranskning enligl samarbelskonvenlionen. kompletterande nyhelsgranskningskall företas vid det europeiska patenlverket. För sådan ansökan skall sökandenbetala samma avgifi som om någon nyhelsgranskning enligl samarbetskonventioneninte hade ägl rum. får emellertid bestämma att det europeiskapatenlverket skatt avstå från kompletterande nyhetsgranskning av ansökan somhar varit föremål för nyhelsgranskning enligt samarbelskonvenlionen och endaslla ut reducerad avgift av sökanden. Om tillträder den europeiska patenlkonventionenoch del svenska patenlverket blir internationell nyhetsgranskningsmyndighetskall som jag lidigare har nämnt samarbelsavtal ingås mellan del europeiskapatenlverket och det svenska paientverkel. Ett förslag till avtal harutarbetats inom interimskommittén. Föreliggande ulkasi till avtal syfiar iförsia hand till all nyhetsgranskningen vid de båda myndighelerna skall bli avsamma kvalitet. Jag delar patentpolicykommilténs uppfattning att det ärväsentligt att avtalet får ell sådant innehåll alt kompletterandenyhelsgranskning inte behöver äga rum såviii avser internationell palenlansökansom har varil föremål för internationell nyhetsgranskning vid det svenskapatenlverket och att nyhetsgranskningsavgifien därför reduceras. Del ärnämligen först härigenom som avgörande fördelar av att det svenska patenlverketblir internationell nyhetsgranskningsmyndighet uppkommer för svenska sökandeoch sökande i de andra nordiska ländema. Den avgiftsnedsältningsom sålunda avses komma nordiska sökande till del har tidigare anlagils ulgöra ett betydande belopp, eftersomgransk-ningsavgiflen har ansetts böra beslämmas så alt den täcker den faktiskakostnaden för nyhetsgranskningen. Ftera av EG-staterna har emellertid undersenaie tid hävdat all en betydande sänkning av denna avgift och en motsvarandehöjning av andra avgifter i förfarandet bör göras. Det förefaller f. n.troligl all denna siåndpunkt vinner gehör, och i så falt minskar värdet avnämnda avgiftsreduktion i motsvarande män. En sädan ändring av avgiftsslmkturenkan leda till att del svenska patentverket inte får ta emot inlernationellapalentansökningar i den omfallning som har antagits. 10.2.4 Det srenska palenlverkels möjligheler altge bistånd till utvecklingsländer Jag har tidigare nämnt alt samarbetskonventionenhar titt syfte bl. 1977/78:1 Dd A 140 främja den ekonomiska utvecklingen iutvecklingsländerna. Palentpolicy-kommillén har ansett all inom ramenför samarbelskonvenlionen skulle kunna hjälpa ulvecklingsländema genom allefler överenskommelse med sådana länder låta del svenska patenlverket utföranyhetsgranskning och palenterbarhetsprövning ål patenlmyndigheter i dessaländer. Därigenom skulle kunna medverka lill alt inte andra patent kommer att gälla för utvecklingsländerän sådana som har föregåtts av en noggrann prövning och däiför avseruppfinningar som är värda patentskydd. Kommittén har emellertid uttalat alldet mol bakgrund av cenlraliseringsprotokollets ordalydelse är tveksamt om delsvenska patenlverket efler ett svenskt tillträde till den europeiskapatentkonventionen kan utnyttja de möjligheter som samarbetskonventionen ger idet nu nämnda hänseendet. Del har nämligen hävdals all de begränsningar somföreskrivs i centraliseringsprotokollel i fråga om nationell palentmyndighetsrätt att tiänstgöra som internationell nyhetsgranskningsmyndighet ellermyndighet för internalionell förberedande patenlerbarhetsprövning hindrar detsvenska paientverkel alt utföra uppgifier för utvecklingsländerna inom ramenför samarbetskonventionen. Förhandlingar pågår f. n. för all klarlägga dennafråga. anserjag det vara väsentligt alt få lill stånd enlösning som ger tillfredsställande möjligheter för del svenska patentverket alltiänstgöra som internationell myndighei enligt samarbetskonventionen lillförmån för utvecklingsländer. När det gäller envärdering av den europeiska patenlkonventionen frän patenträllslig synpunktvill jag först underslryka att konventionens patenträtlsliga innehåll ihuyudsak slår i god överensslämmelse med nordisk patenträtt. Liksom kommitténanserjag att del i samband med frågan om ett svenskl tillträde till konventionen inlefinns anledning att beröra mer än två palenlrältsliga frågor, nämligenuppfinnarens ställning och patentskyddets beroende av patentkraven. Vad först angåruppfinnarens slällning vill jag framhålla att det under arbetet medkonventionens utformning från svensk sida fästes slor vikl vid skyddel föruppfinnaren. Medan ell framlagt konventionsulkast saknade bestämmelserhärom, kom senare konventionsulkast all innehålla vissa sådana beslämmelser. Dessa ansågs emellertid från svensksida vara otillräckliga. Vid gjorde de nordiskadelegationerna däiför ytterligare ansliängningar att få lill slånd en regleringav uppfinnarens slällning somöverensstämmer med den nordiska patentlagstiftningen. Söks europeiskt patenl avannan än uppfinnaren behöver sökanden visserligen inte. såsom enligt dennordiska palenllagstiftningen, styrka sin rätt till uppfinningen, men han måsteange uppfinnarens namn och hur han har förvärvat rätten till uppfinningen. Deleuropeiska paientverkel skall delge 1977/78:1 Dd A 141 den uppgivne uppfinnai'en vad sökanden haranfört i dessa avseenden. Godtar uppfinnaren inte sökandens uppgifier. har hanmöjlighel att vid domstol etter annanbehörig myndighet föra lalan om bättre räll till uppfinningen. Kommittén har vid ensamlad bedömning all konventionens reglering av uppfinnarens slällning inle bör utgöra någol hinder motett svenskl lilliräde.