prop · G103159 · 1977-12-31 00:00:00 — Utredningen finner inle skäl allföreslå någon ändring av nuvarande ordning. Utredningenanser all förslaget om olika Ijänstgöringsallemaliv bör kunna ge ell totaltantal tjänslgöringsplalser om minsl 3 000 . Huvuddelen eller minsl I 500platser kan åstadkommas inom civilförsvarsulbildningen under förutsättning altcivilförsvaret tillförs ökade resurser för vapenfriulblld-nlng. Enliglvad utredningen har erfarit föreligger f n. vissa hinder för arbetsmarknadsstyrelsenatt ordna de vapenfrias tjänstgöring rationellt. Dessa hinder har främst varitdels nuvarande ordning för fördelningen av kostnaderna för de vapenfriasutbildning och tjänstgöring, dels bristande utbildningsresurser, delssvårigheten all i vissa fall fl de fackliga organisationerna all accepterautbildning för vapenfria i den form som har tillämpats. Utredningenkonstaterar alt statliga och kommunala organ inte har skyldighet atl ta emotvapenfria för utbildning och tjänstgöring och att arbetsmarknadsstyrelsendärför måste förhandla sig fram lill placering av dem som skall fullgöravapenfri tjänst. En sådan ordning är enligt utredningens uppfattning inletillfredsställande. Utredningen föreslåratl lämpliga utbildningsmyndigheter börvara skyldiga all anordna utbildning och tjänstgöring för vapenfria. Detta börgälla såväl statliga myndigheter (inkl. affärsdrivande verk) som kommunala ochlandslingskommunala myndigheter. Utbildningenoch tjänstgöringen bör vidare enligt utredningen vara så utformad atl denupplevs som meningsfylld av de vapenfria. Utredningen föreslår alt ersättningulgår av statsmedel för utbildnings- och administrationskostnader. Prop.1977/78:159 49 Föratl utredningens förslag 1 hela dess vidd skall kunna genomföras ärdet enligtuiredningens mening nödvändigt all de fackliga organisationerna medverkar tillall vapenfria utbildas och tjänstgör inom de områden som utredningen harföreslagit. Utredningen ulgår emellertid ifrån alt detta kan ske. För atlundvika konkurrens med den allmänna arbetsmarknaden bör de vapenfriastjänstgöring förläggas utanför myndighetens ordinarie personal-plan.Utredningen anser vidarealt särskilda resurser börslällas till förfogande förde vapenfrias utbildning så alt denna inle inkräktar på de resurser som eljeststår till förfogande Inom de områden där vapenfria tjänstgör. Utredningenkonstaterar all del i skilda sammanhang har gjorts en radframställningar om all biståndsarbete i u-land borde kunna utgöra ellallernativ inom den vapenfria tjänsten. Utredningen har därför undersöktförhållandena i för all se om ett liknande syslem kan Införas i vårtland. Utredningen pekar på all de motiv som har anförts för atl u-landstjänstkan ersätta vapenfri tjänst också har åberopats som skäl för alt värnpliktigaskall kunna byta ul sin tjänst mot arbele i u-land. Utredningen framhålleremellertid all den inle har haft i uppdrag atl väga skälen för eller mot allvärnpliktiga skall fl en sådan möjlighet ulan har begränsat sina övervägandenlill den vapenfria tjänsten. Utredningenföreslår all den som har erhållit tillstånd till vapenfri tjänst skall kunnaansöka hos SIDA om all bli anlagen lill biståndsarbete utomlands. Prövningenhos SIDA fömtsälles ske enligl de normer som f. n. tillämpas. De som här kankomma i fråga är t. ex. fredskårister och volontärer vid enskildaorganisationer efler prövning av SIDA. Tjänstgöringstiden utomlands bör enliglutredningen uppgå till . I avvaktan pä atl SIDA beslutar omantagning till denna tjänst får den vapenfrie anstånd med fullgörande av denvapenfria tjänsten. Anståndet bör dock omfatta högst . Antagesvederbörande lill tjänst utomlands, flr inkallelse lill vapenfri tjänst inleske förrän u-landsljänsten har fullgjorts. U-landsljänslen bör dock slutförasinom från det att SIDA har beslutat om antagning till tjänstgöring.Fullgöres tjänst utomlands , skall kunnabesluta all den vapenfria tjänsten anses fullgjord. Avbrylesu-landsljänslgöringen innan har förflutit, beslutar arbetsmarknadsstyrelsenom och i sådant fall hur lång lid tjänstgöringen skall tillgodoräknas somvapenfri tjänst. Ekonomiska förmåner och andra förhållanden för u-landstjänstenbör enligt utredningen bestämmas av SIDA. Genomatl SIDA fattar beslut om antagning i varje enskilt fall enligl vanliga normerblir del enligt utredningen klariagt all den vapenfrie behövs 1biståndsarbetet. Kravet tjänstgöring ökar vidare värdet av denvapenfries arbetsinsats. Utredningen vill också framhålla all åtskilligavapenfria har en utbildning, praktik eller läggning som gör atl de kan arbeta 4 1977/78. Prop.1977/78:159 50 effektiviockså i u-land. Från totalförsvarssynpunkl torde erfarenhet av u-landsljänsl,som regelmässigt Innebär improvisation och arbete under svåra yttreförhållanden, vara värdefull. Efler fullgjord u-landsljänstgöring bör enliglutredningen den vapenfrie föras över lill civilförsvaret. Utredningenvill i detta sammanhang nämna all inom ramen för vad utredningen har föreslagitom expeditlonsljänst möjlighet torde finnas att i något eller några fallanordna den vapenfria tjänsten såsom tjänstgöring vid SIDA:s bislåndskonlor ivissa utvecklingsländer. Utredningenpekar lill en början på alt koslnadsfördelningsfrågan har varit föremål för ellflertal utredningar. Den ordning som f. n. gäller enligl regleringsbrev harvisat sig svår atl genomföra. I praktiken har blivittvingad all vid sina överenskommelser med andra myndigheter tillämpa en ordningsom är baserad på ell kviitningsförfarande mellan utbildningskostnader ochvederiag förde vapenfrias arbetsinsatser för alt någon form av utbildning ochtjänstgöring skall kunna genomföras. Svagheten med en sådan ordning harerfarenhetsmässigt visat sig vara svårigheten atl hävda en kvalitativt ochkvantitativt acceptabel utbildning. har enliglutredningen även märkt atl myndigheternas intresse för alt taga emot vapenfriahar växlat alll efter rådande arbetsmarknadsläge. Utredningenanser all del är nödvändigt atl få en lösning av delta problem. Utgångspunktenbör vara all de vapenfria till övervägande del får en utbildning ochtjänstgöring som syftar till placering inom något av totalförsvaretsverksamhetsområden och i övriga fall utför andra väsentliga tjänster församhället. Om denna målsättning är vägledande, är det enligt utredningensuppfattning rimligt all staten svarar för samtliga kostnader, som är föranleddaav den lagstadgade tjänstgöringsskyldigheten och atl samma principer tillämpassom gäller för värnpliktigas utbildning. Detta skulle Innebära atl statligmyndighet (inkl. affärsdrivande verk), som åläggs alt anordna utbildning ochtjänstgöring för vapenfria, har att begära medel för utbildnings- ochadministrationskostnader hos resp. fackdeparlement. Kommunala myndigheter somåläggs all anordna utbildning bör enligt utredningen få ersättning förutbildnings- och administrationskostnader av medel, som ställs till förfogandeav . För de kostnader som de vapenfria orsakarlandstingskommunerna i egenskap av huvudmän för sjukvården bör ersättning ulgesav medel, som får begära hos . Övrigautbildningsorgan, dvs. enskilda organisationer, bör i princip själva svara förkostnaderna. Om särskilda skäl föreligger, bördock dessa organ efter särskildframställning lill kunna fl viss ersättning. 1977/78:159 51 Utredningenframhåller att enligt vad som har föreslagils kommer vederiag fördevapenfrias arbetsinsats inte all utkrävas i något sammanhang. Däremot bör delställas krav på atl myndigheter och andra organ, som erhåller medel förverksamheten av statsverket, anordnar en effektiv utbildning till merendelstämligen kvalificerade tjänstgöringsuppgifler under krigsförhållanden. Genomett syslem där vapenfrlljänslen i huvudsak inriktas på totalförsvar i allmänmening och där statsverket betalar utbildnings- och administrationskostnadernatillskapas enligl uiredningens mening ell instrument som gör det möjligt förulbildningsmyndighelerna atl genomföra en effektiv och ändamålsenligutbildning. Myndighetema bör ges tillräckliga resurser för all genomföra ensådan utbildning. , som har hand om placeringen av devapenfria, bör också ges sådana resurser atl myndigheten skallkunna finna nya Ijänslgöringsområden och därvid avpassa volymen efler detaktuella tillflödet av vapenfria. Utredningenhar beräknat utbildningskostnaden över statsbudgeten till i genomsnitt 10 000kr. Vid ell fullt utnyttjande av del anlal platser, som deföreslagna tjänstgöringsalternativen skulle innebära, kan den totala kostnadenenligl utredningen beräknas till ca 30 milj. kr. F. n. föreligger enkraftig eftersläpning hos vad gäller placering avvapenfria i utbildning. Utredningen anser därför atl det är angeläget attarbetsmarknadsstyrelsen möjligt ges sådana resurser all de vapenfriasom f. n. inte har placerats i utbildning kan påbörja sin utbildning. Utredningenlägger här Inte fram något förslag lill organisatorisk förstärkning.Utredningen framhåller emellertid att del är angeläget all en arbetsgruppsnarast tillsätts för all överväga erforderiiga förändringar. Ifråga om tjänstgöringstidens längd har utredningen gjort jämförelser medtjänstgöringstiden för vissa kategorier värnpliktiga vid armén. Vid den åriigafördelningen av värnpliktiga vid inskrivningsförrätlningar tilldelas armén ca39 000 värnpliktiga av totalt ca 53 000. Ca 20 000 uttas till menig kategori Goch F, ca 8 000 uttas lill gruppbefäl samt ca 4 000 till plutonsbefäl. Enliglvärnpliklsutbildningsförordnlngen (1976:394) skall menig kategori G och Ffullgöra gmndutbildning . Därjämte skall han fullgöra femkrigsförbandsövningar om vardera . Den totala tjänstgöringstiden utgörsåledes . Värnpliktiga som har uttagits till gruppbefäl skall fullgöragrundutbildning jämte 1 regel fem krigsförbandsövningar omvardera eller totalt . Värnpliktiga uttagna lill plutonsbefälskall i regel fullgöra 360 dagars grundutbildning. Därtill kommer femkrigsförbandsövningar om vardera samt i regel tre särskilda övningarom . Totalt ulgör tjänstgöringstiden för de flesta Prop.1977/78:159 52 Vissa små avvikelser kan dock ske från nu angivna dagantal. Enmindre del plulonsbefälsullagna tjänstgör . Här kan ocksä nämnas allbistånds- och kataslrofulbildningen omfattar grundutbildning under 360 dagarsaml repetilionsutbildning under minsl och . Utredningenfinner inle skäl alt frångå nuvarande principer för avpass-ningen avtjänstgöringstidens längd för de vapenfria. Tjänstgöringstiden bör anpassas såall man kan ge de vapenfria en meningsfylld utbildning som leder lill ellsådant ulblldningsresullat alt de väl skall kunna fullgöra en avseddsamhällsuppgift. Längden av tjänstgöringen bör vidare enligt utredningen intevara sådan all den kan anses utgöra eller för de vapenfria framstå som ellstraff för deras övertygelse. Tiden bör därför vara jämförbar med dentjänstgöringstid som vissa kategorier värnpliktiga fullgör. Tjänstgöringen börå andra sidan ha en sådan längd atl den inle inbjuder lill s. k. simulation.Utredningen har vid sina överväganden funnit all den nuvarande tjänstgöringstidenär väl avvägd. Med hänsyn lill delanförda föreslår utredningen, all tjänstgöringstiden för de vapenfriatjänsteplikliga bestäms . 1 5 § vapenfrilagen föreskrivs f. n.all vapenfri tjänstepliktig är skyldig alt tjänstgöra minsl 395 och högst 420dagar. Regeringen har i vapenfrikungörelsen bestämt tjänstgöringstiden lill420 dagar. Utredningen har som nämnts ansett den nuvarande tjänstgöringstidenvara väl avvägd. Enligl uiredningens mening ulgör emellertid denkortaste lid som kan godtas för all de angivna syftena skall uppnås. Regeringenbör enligt utredningen alltså inle ha möjlighet alt bestämma en tiänslgöringslidsom är kortare än f n. Däremot bör regeringen om det befinnes lämpligt hamöjlighet all föriänga tjänstgöringstiden. 5 S vapenfrilagen bör därför ändraspå så sätt all vapenfri tjänstepliktig förklaras vara skyldig atl för sinutbildning tjänstgöra minsl 420 och . I vapenfrikungörelsen börtiden som bestämmas till 420dagar. Tjänstgöringen bör omfattagrundutbildning och repetilionsutbildning. För de vapenfria som erhåller entjänstgöring som inte leder lill någon krigsplacering bör tjänstgöringenfullgöras i en följd, dvs. ulan uppdelning på grundutbildning ochrepetilionsutbildning. Utredningenkonstaterar all den nu gällande ordningen för utrednings- ochprövnlngsförfarandel med vissa ändringar har tillämpats . Under årenhar på olika sätt framkommit viss kritik mot del nuvarande förfarandet. Iriksdagsmotioner (bl. a. mot. 1969:346 och 393, 1971:95, 1971:688, 1971:692 och1971:700), JO-anmälningar, enkla frågor , massmediadebatter etc. harkritiken gällt den långa handläggningstiden i fråga om ansökningar om vapenfritjänst. Kritiken har enligt utredningen i vissa fall riktats mot alt detnuvarande förfarandet inle har kunnat garantera all tillämpningen blivit Prop.1977/78:159 53 tillräckligtjämn och rättvis. Utredningenfinner alt handläggningstiden för ansökningar om vapenfri tjänst, som tidigarekunde uppgå till och mera, numera är ca . Tiden torde därmedha nedbringats så långt som detta är möjligt med nuvarande utrednings- ochprövningsförfarande. Utredningen framhåller atlutformningen av utrednings- och prövnings-förfarandet givetvis påverkas av hurförutsättningarna föratt erhålla vapenfri tjänst anges i 1 i! vapenfrilagen.Utredningen föreslår-som nämnts tidigare-att 1 § flr en ändrad lydelse. innebär den nu föreslagna lydelsen att förutsättningarna för bifalltill ansökan om vapenfri tjänst vidgas. Enligt utredningens mening bör det blimöjligt all med hänsyn lill vad som har anförts i motiveringen lill ändringarnaav I § begränsa penetreringen av en sökandes hela molivområde och därmedförenkla utredningsförfarandel. Utredningensförslag lill lydelse av I i; innebär, liksom gällande rätl, atl vissa särskildaförutsättningar skall vara uppfyllda för atl ansökan om all fl fullgöravapenfri tjänst i stället för värnplikt skall kunna bifallas. 1 förslaget hardessa förutsättningar angetts vara all övervägt bruk av vapen mot annan icke ärförenligt med den värnpliktiges personliga allvariiga övertygelse. Utredningen har imotiveringen lill förslaget bl. a. utvecklat detta så atl man visseriigen börställa kravet, all vapenbruk principiellt är oförenligt med den sökandespersonliga övertygelse och atl grunden för övertygelsen är en pliktmässig etikom människolivets heIgd och människans rätt lill fysisk integritet, men all delinte är den sökandes inställning till bmk av vapen i varje tänkbar situationsom är avgörande utan hans inställning lill ett övervägt bmk av vapen. I ullrycket personlig allvariigövertygelse flr, såsom utredningen har framhållit tidigare bl. Inläggas, attden sökande personligen själv omfattar övertygelsen och all den har sådanfasthet all den rimligen vidhålls även inför socialt tryck i en krissituationför samhället, alltså en övertygelse i detta ords egentliga mening. Utredningen betonar alldel svenska försvaret är uppbyggt på den allmänna värnpliktens idé och attdetla innebär atl män i viss ålder är pliktiga all fullgöra ålagdmilitärtjänst. Vapenfrilagstiflningen medger undanlag från denna plikt undervissa förutsättningar. Värnpliktiga som inte uppfyller de angivnaförulsällningarna skall inle befrias från värnplikt och ansökningar som inte ärtillräckligt grundade skall alltså inte leda till befrielse. Del är enligluiredningens mening vanskligt all finna en lämplig ordning, varigenom endastsökande som uppfyller de i lagen noggrant angivna villkoren erhåller vapenfritjänst. Som utredningen ser del är del inte möjligt alt godta en ordning sominnebär, atl den sökande utan särskild prövning kan befria sig från värnpliktengenom egen förklaring au han uppfyller villkoren. Enligl uiredningens meningmåste någon form av prövning alltjämt förekomma. Prövningsförfarandetbör emellertid enligl utredningens mening kunna Prop.1977/78:159 54 förenklasi förhållande till vad som sker. Av vad utredningen har anfört angåendeinnebörden av förulsättningarna för vapenfri tjänst framgår atl förfarandetfrämst bör inriktas på atl utröna den sökandes inställning till övervägt brukav vapen mot annan. 1 denna fråga får man enligl utredningen huvudsakligenbygga på den sökandes egen förklaring. Prövningen torde främst fl inriktas påatt utröna om del är fråga om en övertygelse av erforderiig fasthet. För atldenna övertygelse skall kunna utrönas bör den sökande ha ell samtal med enutredningsman. Utredningsmannen föreslås få ha till uppgifi all för den sökandeklargöra innebörden av lagens fömtsättningar och att låta den sökande prövasin uppfattning mot denna bakgmnd. Utredningsmannen skall sedan bedöma om densökandes uttalade uppfattning är ullryck för en allvariig övertygelse. Förfarandetbör med dessa utgångspunkter enligl uiredningens förslag anordnas på följandesätl. Vapenfri nämndens beslutsfunktion bör kvarstå. Ansökan om vapenfri tjänstbör ske enligl nuvarande principer. Den bör som f. n. vara skriftlig ochinnehålla de skäl den sökande vill åberopa samt önskemål om slag avtjänstgöring. Intyg och andra handlingar som den sökande önskar åberopa skallbifogas ansökningen. Sedan ansökningen kommit in till vapenfrinämnden, kallasden sökande till en utredning. Utredningen i ärendet bör göras av en särskildutredare. Utredningenbetonar emellertid all ulredningsorganisationen därvid bör ändras så, attenbart heltldsljänslgörande ulredare anlitas, eftersom de gångna årenserfarenhet ger vid handen atl kapaciteten hos anlitade fritidsutredare varitväxlande. Utredningen bedömer att ca 20 ulredare kommer all krävas. Utredningssamtalelbör enligt utredningen koncentreras kring frågan om övervägt bruk av vapen ocharten av den sökandes övertygelse. Utredaren bör vidare - fömtom självautredningssamtalel - ha lill uppgifi alt informera sökanden omförutsättningarna förden vapenfria tjänsten och dess innebörd. Genomutredningsförfarandel bör dessutom skapas visst underiag för bedömning avvilket slag av tjänstgöring den sökande kan vara lämpad för. Samtalet bör interedovisas på del sätt som sker f n. Utredningen framhåller all en vissstandardisering av utredningsförfarandel bör kunna ske genom atl ell formulärinriktat på de för prövningen mest relevanta avsnitten utnyttjas. Formuläretbör Innehålla utredarens anteckningar. Den sökandes skäl och motivering böranges, liksom en kort redovisning av utredningssamtalel (korta data om uppväxttiden,den sökandes etik beträffande vapenbruk och inställning till försvar). Densökandes önskemål om typ av vapenfri tjänst bör även anges. I formuläret börnotering göras av utredarens rekommendation (bifall, avslag m. ochmotiveringen lill denna. Utredningenpekar på all vissa sökande kan känna sig osäkra inför samlalsintervjun. De kankänna svårigheter all göra sig själv rättvisa och klart ge ullryck för sinövertygelse. Enligt utredningens mening bör det därför Prop.1977/78:159 55 n. kunna medges den enskilde all la med en anhörig eller annan lillsamtalsintervjun, om inte något speciellt hinder för detla föreligger. Delmåste dock vara helt klart att den sökande själv och inte genom ombud skalllägga fram sina motiv för ansökningen. i vapenfriärendel har verkställts, skall vapenfrinämnden avgöraärendet. Utredningen betonar alt det är angeläget att varje ärende blir föremålför ett noggrant övervägande med hänsyn till de allvarliga konsekvenser somnämndens beslut kan få för den enskilde. Utredningen anser att ökad möjlighetför sökande att bli muntligen hörd av nämnden bör skapas. Enligl uiredningensmening bör med del föreslagna förfarandet nämnden i de flesta fall finnaärendet klart för avgörande genom den verkställda utredningen i ärendet. Inågra fall kan dock nämnden finna ärendet vara mer svårbedömt. För atl densökande - om han så önskar - skall kunna lägga fram sina motiv för nämnden börhan beredas den möjUgheten. Om den sökande begär atl bli muntligen hörd avnämnden, föreslås all tillfälle skall beredas honom därtill om inte nämndenfinner all del är uppenbart obehövligt. I sådana fall där det av handlingarnaexempelvis klart framgår att sökanden uppfyller kraven på vapenfri tjänst ellerall ansökan är uppenbart ogrundad kan del enligl utredningen vara obehövligtall låta sökanden fl företräde inför nämnden. Utredningenvill 1 delta sammanhang beträffande vapenfrinämndens sammansättning framhållasom sin mening att det skulle vara en fördel för nämnden om del 1 denna ingicknågon person med förankring inom fredsrörelsen. Utredningenkonstaterar att . gäller olika regler för sökande som tidigare inle haransökt om vapenfri tjänst och andra sökande. Förslagångssökande får inle övas ibruk av vapen eller åläggas alt bära vapen eller ammunition. I regel får haninte åläggas atl fullgöra värnpllklsljänslgöring och skall hemföriovas, om hanredan är i tjänst. Enligl utredningens mening finns anledning att vidgatillämpningen av de bestämmelser som gäller för förslagångssökande. När långlid har förflutit sedan en tidigare ansökan prövades och nya förhållandendärför ofta kan tänkas föreligga, kan det vara skäl alt behandla en ny ansökansåsom en förslagångsansökan. Utredningen föreslår alt så skall ske i fråga omsökande som inger ny ansökan om vapenfri tjänst, sedan han har fullgjortgrundutbildning som värnpliktig. Utredningenpekar på atl sekretessfrågor i vapenfriärenden har tagils upp och behandlats avoffentlighets- och sekretesslagsliftningskommittén () i betänkandet Lagomallmänna handllngar(SOU 1975:22 s. 126och 127). a. visseriigen allvikliga skäl kunde anföras för en sekretess 1 dessa ärenden men ansåg medhänsyn lill del starka intresset av insyn i vapenfrinämndens verksamhet att någonsekretess inte borde Införas. OSK:s förslag är f n. under behandling ijustitiedeparlementel. Enligt utredningens mening är de skäl som talar försekretess när det gäller utredningarna i vapenfrinämnden så starka all de börväga över motstående intressen. Prop.1977/78:159 56 förnyatövervägande av frågan är därför påkallat. Ifråga om prövnlngsförfarandel har en av uiredningens ledamöter, ,avgett reservation som i huvudsak Innebär följande. Den som önskar vapenfritjänst anmäler detta till vapenfrinämnden. Sökanden kallas sedan obligatoriskttill ell Informationssamtal om lagens krav och om tjänslgöringsallernaliven.Därefter får sökande, efter en viss betänketid t. ex. en månad, avge enskriftlig förklaring enligt fastställd lydelse. Till förklaringen skall fogasell intyg som bekräftar alt ansökan är avgiven i uppriktigt syfte. Ansökanskall formellt beviljas av vapenfrinämnden, som föreslås bestå av tre personer,exempelvis chefen för kansliet, en jurist samt en person från lämplig Ideellsammanslutning. Om kontraindikationer finns, såsom massansökningar avuppenbart organiserat slag från viss ort e. d. och del personliga 1övertygelsen kan sällas 1 fråga, företar nämnden en reell prövning medpersonlig inställelse för sökanden. Reservanten föreslår också en föriängningav tjänstgöringstiden lill . Utredningentar inledningsvis upp frågan om vilka möjligheter som finns all ersätta detraditionella frihetsstraffen med andra påföljder. Utredningen hänvisar lilltvå rapporter från brottsförebyggande rådet (nr 1 och 3). Utredningenframhåller all enligl dessa rapporter synes strävanden finnas all begränsa delkorta frihetsstraffets användning främst genom all ersätta det med bötesstraffeller annan icke frihetsberövande påföljd. Böter,villkoriig dom eller skyddstillsyn kan enligt utredningen emellertid knappastvara lämpliga alternativ lill korta frihetsstraff när det gäller vapenvägran.Man torde enligl utredningen vara hänvisad lill att söka finna en nypåföljdsform. Utredningenhar därför kortfattat redovisat den i och infördapåföljdsformen "samhällstjänst". Utredningenfinner att del inte är lämpligt atl som alternativ lill fängelsestraff införaen påföljd av nämnt slag för vägran att fullgöra värnpliktstjänstgöring ellervapenfri tjänst.