prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — godkända betänkande (SoU 1976/77:11, rskr 1976/77:33) över motionerom vissa alkohol- och narkofi-kafrågor m.m. påpekar socialutskottet att någon meromfattande utredning som belyser omfattningen av narkotikamissbruket i landetinte har gjorts sedan narkomanvårdskommiltén lade fram sill slutbetänkande år1969, Utskottet nämner vidare atl undersökningar företas av flera myndigheterför att kartlägga omfattningen av missbruket samt att undervåren 1977 ämnar göra en s.k. casefinding survey beträffande narkomaner.Undersökningen skall omfatta hela landet, och syftet med den är att fä enuppfattning om utbredningen av del tunga missbruket. I samband härmed anförutskottet bl.a. följande. Av den lämnaderedovisningen framgår att del pågår och planeras olika undersökningar angåendeomfattningen av narkotikamissbruket. Man torde dock inte med ledning av dessaundersökningar kunna få en rättvisande uppfattning om utbredningen avmissbruket i dess helhet, eftersom undersökningarna lagts upp på olika sätt dådet gäller urval, tid och vissa andra faktorer. För att man skall få en bild avden totala missbrukssituationen krävs därför enligl utskottets mening att detånyo görs en övergripande kartläggning av missbrukets utbredning. Utskottetanser alt en sådan kartläggning är angelägen, eftersom den bör kunna bli avväsendig betydelse för planeringen av de insatser som fortlöpande görs för atlbekämpa narkotikamissbruket. Något exakt mått pånarkotikamissbrukels omfattning torde vara svårt att nå fram till. anför haremellertid inte någon mer ingående beskrivning av dettotala missbruksläget presenterats . Ett första försök till ensådan beskrivning utgör sammanställning. Men de senaste årensundersökningar ger inte besked om det tunga missbrukets omfattning i helalandet och inte heller en fullständig bild av missbruket av narkotika blandungdomar. Ofta har meningarna varit delade om omfattningen och intensiteten avnarkotikamissbruket. Del är dock en allmän uppfaUning att förekomsten av heroinpå den svenska narkotikamarknaden har ökat kraftigt under den senasie lidenoch att risken för en ökad spridning är betydande. Atl denna utveckling ärutomordentligt 153 Kommittéer: Del II S:4 Den har också gett regeringen anledning att se allvarligt på detnuvarande läget. Motden nu angivna bakgrunden förordar jag att en särskild utredare tillkallas föratt göra en övergripande kartläggning av narkotikamissbrukets omfattning.Kartläggningsarbetet bör i första hand syfta till att ge en ingåendebeskrivning av det tunga missbrukets omfattning i syfte atl skapa underiag förbeslut om bl.a. de olika vård- och behandlingsinsatser som krävs för meretablerade missbrukare. Beskrivningen bör så långt det är möjligt ge enallsidig belysning dels av missbrukels omfattning i olika delar av landet, delsav missbrukets fördelning på de olika narkotiska preparat som förekommer.Arbetet bör också omfatla olika studier som vid sidan av de redan pågåendefrekvensundersökningarna ger en allmän bild av narkotikamissbruket främst iungdomsgrupperna. Syftet med denna bredare karlläggning är atl skapa ettförbättrat underiag för bedömningar av vilka insatser av förebyggande slag somkan behöva göras i ungdomsgrupperna. Jag vill emellertid understryka attkartläggningen självfallet inte avses fä leda lill dröjsmål med åigärder pådetta område som redan före kartläggningsarbelets slutförande framstår sompåkallade. Medhänsyn till utredningsuppdragets omfattning förutser jag alt utredaren kanbehöva anlita särskild sakkunskap. Ett område som därvid kan bli aktuelltgäller den s.k. missbrukarkarriären. Sådana undersökningar kan bl.a. ge ökadekunskaperom de bakomliggande orsakerna till narkotikamissbruk. Rapporter omgenomförda undersökningar bör fortlöpande kunna ges ul. Samtliga undersökningarbör sammanställas i en slutrapport som mer övergripande beskriver läget. 1samband härmed bör utredaren om möjligt lägga fram förslag om på vilka sättnarkotikamissbrukets utveckling kontinueriigt kan följas även ifortsättningen. Inledningsvis bör olikadefinitionsfrågor liksom en närmare avgränsning av karlläggningsarbetet tasupp. Arbetet bör i första hand begränsas till narkotika. Eftersom s.k.biandmissbruk är en tämligen vanlig företeelse bör dock läkemedel, alkohol ocholika lösningsmedel beröras i de fall missbruk förekommer av narkotikaoch dessa medel. För diskussion av såväl definitions- och avgränsningsfrågorsom undersökningsmetoder m,m, bör olika referensgrupper knytas lillutredningen. Underkartläggningsarbelets gång bör utredaren ha ingående kontakter med berördamyndigheter och institutioner. Vissa erfarenheter torde också kunna tastillvara från det nordiska samarbetsorganet för drogforskning liksom frånövriga nordiska och andra internationella organ inom narkotika-området samtandra näriiggande ämnesområden. En internationell utblick beträffande olikaundersökningar av kartläggningskaraklär bör också kunna ge vissa erfarenheterinför utredningsarbetet, I direktiven till densärskilda utredare jag har tillkallat för alt göra en karlläggning avprostitutionen m.m. (S 1977:11) framhöll jag bl.a. att det är angeläget alt fäsambandet mellan narkotikamissbruk och prostitution utrett. Kontakter börhållas mellan de båda utredarna i frågor som är gemensamma för deras arbete.Kontakter bör vidare hållas med andra utredningar som har anknytning lillnarkolikaområdet. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för atltillkalla en särskild utredare för att göra en kartläggning av narkotikamissbruketsomfattning, attbesluta om sakkunniga, experter, referensgrupper, sekreterare och DelIIS:5 Skr 1977/78:103 154 annatbiträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver atlersättning till utredare, sakkunnig, expert, person ingående i referensgmppoch sekreterare skall utgå i form av dagarvode enligt kommitlékungörelsen(1946:394) om ej annat föreskrives, attkostnaderna skall belasta femte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Departementschefen,statsrådet , anför. Narkotikasitualionenhar allvariigt förvärrats. Missbruk av heroin har snabbtvunnit insteg och risken för ytteriigare spridning av detta missbruk ärbetydande. Missbruket av centralstimulerande medel är fortfarande omfattande.Haschmissbruk förekommer i hela landet, trots en viss nedgång avtillfällighetsmissbiuket. har tillkallats för att närmare kartlägga missbruketsomfauning. Sågott som all narkotika som missbrukas i vårt land smugglas in. I syfte attbegränsa smugglingen byggs olika former av samarbete fortlöpande ut mellanberörda länder både på det difilomatiska planet och mellan skilda myndigheteri länderna. Överiäggningar har vidare ägt rum mellan representanter förregeringen och FN:s fond för kontroll av beroendefram-kallande medel för altundersöka vilka möjligheter del finns alt inom ramen för svenskabiståndspolitiska principer använda biståndsmedel för insatser mot produktionoch missbruk av narkotika i vissa länder i där opium odlas. Rikspolisstyrelsenhar med verkan från inrättat centrala narkotikaenheter i deflesta län för att samordna kampen mot narkotikahandeln och avsevärt ökatantalet polismän med huvudsaklig uppgift att arbeta med-narkotikaärenden. Tullkontrollenvid våra gränser har under 1970-ialel elTekliviserals genom olika organisatoriskaåtgärder, utbildnings- och materielinsalser saml ökat samarbete med polis ochinternationella organ. Rikspolisstyrelsenoch generallullstyrelsen har lill regeringen överlämnat förslagtill åtgärder för atl hejda eller begränsa narkotikamissbruket. 1976/77:108 om alkoholpolitiken föreslås socialpolitiska insatser avskilda slag i syfte atl undanröja orsakerna till missbruk även av narkotika. föreslås ökade resurser till förebyggande åtgärder och upplysningsverksamhetpå narkotikaområdet. Socialstyrelsenhar efter samråd med myndigheter och organisationer utarbetat en ny faklaskriftom narkotika och narkotikamissbruk. Skriften, som ges ut i slor upplaga, skallutgöra underlag för en ny bred upplysnings- 155 Kommittéer: Del II S:6 ochinformationskampanj där ungdoms- och folkrörelsearbelel utgör grunden. Jagöveriade med representanter för kommuner ochlandstingskommuner i de tre storstadsregionerna om vårdproblemen. Under vårenhålls vissa regionala överiäggningar med huvudmän för alt mer konkret sökalösningar på vårdfrågorna. Flera initiativ harsålunda redan tagits för att hejda och begränsa missbruket av narkotika. Medhänsyn till lägels allvar bör emellertid för en mer begränsad tidsrymdtillsättas en särskild ledningsgrupp med uppgift all föreslå och initieraytteriigare insatser mot narkotikamissbruket och verka för samordning avinsatserna på delta område. 1 gruppen bör ingå statssekreterarna i social- ochjustitiedepartementen, riksåklagaren, cheferna för ,, , , generaltullstyrelsenoch samt förbundsdirektörerna i de bådakommunförbunden. Ordförande i gruppen bör vara statssekreteraren isocialdepartementet. Brottsförebyggande rådels narkolikagrupp bör kunna beredaärenden för ledningsgruppen. Ledningsgruppen bör arbetaunder och löpande ta de initiativ som behövs. Gruppen bör under arbetethålla kontakt med berörda myndigheter och organisationer. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla en ledningsgrupp med högst elva ledamöter med uppdrag all föreslå ochinitiera insatser mot narkotikamissbruket och verka för samordning avinsatserna på delta område, attutse en av ledamöterna alt vara ordförande, atlbesluta om sakkunniga och experter, sekreterare och annat biträde ålledningsgruppen. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver atlersättning till ledamot, expert och sekreterare skall utgå i form av dagarvodeenligt kommitlékungörelsen (1946:394), om inte annat föreskrives, attkostnaderna för ledningsgruppen skall belasta femte huvudtitelnskommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Departementschefen,statsrådet , anför. Åriigeninträffar flera hundratusen barnolycksfall i . Ett stort antal av dessatorde ge ringa och förhållandevis kortvariga skador. Beräkningar visaremellertid att 150.000-200.000 av barnolycksfallen ger upphov till skador somfordrar läkartillsyn. Av dessa behöver ca 6 96 vård - oftast kortvarig - påsjukhus. Hur många av olycksfallen som leder till bestående DelIIS:6 Skr 1977/78:103 156 skadoreller invaliditet är inte känt. Antaletbarnolycksfall med dödlig utgång uppskaUas till ca 250 . Medan dentotala barnadödligheten i under 1900-lalet kraftigt minskat, hardödligheten bland barn på grund av olycksfall varit nära nog oförändrad. Dettainnebär att dödligheten på grund av olycksfall kommit att omfatta en alltstörre del av den totala dödligheten bland barn. Den beräknas nu utgöra ca 4096 av all dödlighet i . Avundersökningar om barnolycksfall framgår atl vissa typer av skador dominerarvid de svåra barnolycksfallen. Dit hör fallskador, skador orsakade avtrafikolyckor, brännskador och förgiftningar. Av barnolycksfallen med dödligutgång torde något mer än en tredjedel vara irafikolycksfall och en knapptredjedel utgöras av drunkningsolyckor. Resterande del består framför allt avolika slags olyckor i hemmen. Här dominerar kvävning och brännskador. Åtskilligaåtgärder har vidtagits för alt motverka barnolycksfallen. Ett flertalmyndigheter har att inom sill ansvarsområde bevaka barnens säkerhet. Detcentrala ansvaret för åtgärder rörande barnens vård och skydd åvilarsocialstyrelsen. Till styrelsen är knutet det inrättade lekmiljörådet,som har lill uppgift att bl.a. verka för att skydds- och säkerhetsaspekternavid barns lek tillgodoses. Andra myndigheter som ,, , , arbetarskyddssiy-relsen,bosladsstyrelsen och planverket har viktiga uppgifter i det förebyggandearbetet beträffande barnolycksfall. Pådet lokala planet är det kommunernas barnavårdsnämnder/sociala centralnämndersom skall främja en gynnsam utveckling av de unga och goda uppväxtförhållandeni övrigt för dem. Bestämmelser härom finns i barnavårdslagen (1960:97). Barnolycksfallenhar granskats av olika statliga utredningar t.ex, familjeberedningen ibetänkandet (SOU 1967:8) Barnstugor, barnavårdsmannaskap, barnolycksfall samtbarnmiljöuiredningen bl,a, i betänkandet (SOU 1975:32) Barns hälsa. En särskildsamarbeiskommilié mot barnolycksfall med representanter för bl,a, statligamyndigheter och olika organisationer har funnits , Avvad jag anfört framgår att antalet barnolycksfall är förhållandevis stort ochsvarar för inemot hälften av den totala barnadödligheten i samt ausamhällels ansvar när del gäller all förebygga barnolycksfallen är splittrat påflera myndigheter och organ. har - i sambandmed behandlingen av motioner rörande barnolycksfall (SoU 1975:5 och1975/76:30)-pekat på osäkerheten om vilket organ, såväl på riksplanet somlokalt, som har huvudansvaret för barnsäkerhetsfrågorna. har ocksåpekat på behovet av att registrera barnolycksfall. har därvidfömtsatt att dessa frågor beaktas i ett fortsatt arbete med barnsäkerheten. Mot den angivna bakgrundenanser jag au frågan om hur barnolycksfall på bästa sätt skall kunna förebyggasbör utredas. Jag föreslår att en särskild utredare tillkallas för att undersökaomfattningen av barnolycksfallen och deras orsaker. Utredaren bör lägga framförslag till övergripande åigärder som kan förebygga olycksfall bland barn. 1samband därmed bör utredaren överväga frågan om registrering avbarnolycksfallen. Vidare bör utredaren kartlägga de problem i övrigt somriksdagen har pekat på i nämnda utskottsbetänkanden. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen 157 Kommittéer: Del II S:7 atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan ombarnolycksfallen, atlbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat arbetsbiträde ålutredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver attersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligl kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, aUkostnaderna för utredningen skall betalas från femte huvudtitelnskommitléanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 7.Utredning om ADB inom den allmänna försäkringen m.m. Departementschefen,statsrådet , anför. Denallmänna försäkringen innefattar hela befolkningen och utgör ett omfattanderegelsystem för ekonomisk ersättning i olika situationer och skeden av livet.Huvudgrenarna inom den allmänna försäkringen är sjukförsäkring,folkpensionering och allmän tilläggspension (ATP), 1 sjukförsäkringen ingårbl.a, föräldraförsäkring och tandvårdsförsäkring. Till folkpensionsförmånernaär anknutna inkomstprövade förmåner, bl.a. kommunala bostadstillägg.Riksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna svarar för denallmänna försäkringens administration liksom även för administrationen avyrkesskadeförsäkring (fr.o.m. arbetsskadeförsäkring),delpensionsförsäkring och allmänna barnbidrag samt utbetalning av studiestödvid vuxenutbildning, utbildningsbidrag vid arbetsmarknadsutbildning ochdagpenning till värnpliktiga vid repetitionsutbildning. Fr.o.m. oktober 1977överförs även administrationen av bidragsförskott till riksförsäkringsverketoch försäkringskassorna. Avsikten är att ochförsäkringskassorna också skall svara för administrationen avslalskommunala bostadsbidrag lill folkpensionärer utan barn (prop. 1976/77:100bil. Administrationenav detta mycket omfattande ekonomiska trygghels-system sker numera i storutsträckning med hjälp av automatisk dalabehandling (ADB). De ADB-system ochden organisation av datordriften som finns inom socialförsäkringsområdet äri huvudsak resultat av ett utvecklingsarbete som har pågått sedan år 1967.Syftet med detta arbete har varit alt undersöka möjligheterna att med hjälp avADB och annan teknik rationalisera den allmänna försäkringens administration.Utvecklingsarbetet har bedrivits i samarbete mellan ochstatskontoret och i samråd med de allmänna försäkringskassorna(). Arbetetvar till en början inriktat på utveckling och försöksverksamhet avseendeADB-system för sjukförsäkring och pensioner. DelIIS:7 Skr 1977/78:103 158 gareADB-system tillkommit, bl.a. som en följd av att nya arbetsuppgifter successivthar förts över till och försäkringskassorna. Dalordriftensköts av tekniska byrå, som efter beslut vid har ömlokaliserats till . Även datordriften for ADB-syslemenvid sköts numera av riksförsäkringsverkelstekniska byrå. Utöverdatoranläggningen i används i verksamheten i viss omfattning även endatoranläggning vid allmänna försäkringskassa. Datoranläggningeni beslår f n. av tre sammankopplade processorer med centralminne, ensingelprocessor samt en stor kringutrustning (skivminnen, magnetbandsslalioner,hålkortsläsare, skrivulrustning, stansar m.m.). För att ge försäkringskassornatillgång till registrerade data och för registrering av nya data har tvååtskilda datanät, de s.k. lokalkontors- och cenlralkontorsnäten, byggts upp fördatakommunikation. 1 dessa nät ingår f n. sammanlagt ca 960 terminaler. Inomolika kommittéer och myndigheter pågår utredningsarbete som kan komma att ledalill förslag om nya arbetsuppgifter för ochförsäkringskassorna med åtföljande behov av nya ADB-system. Detfortgående reformarbetet avseende det sociala trygghetssystemet ochöverflyttningen av allt fler uppgifter på och försäkringskassornaställer ökade krav på den tekniska och organisatoriska kapaciteten. Mot dennabakgrund har statskontoret gjort en utredning om riksförsäkringsverketsdatorbehov på . Resultatet av utredningen redovisades i en skrivelsetill regeringen , som utarbetats efter samråd medriksförsäkringsverket. Till skrivelsen var bilagd en rapport om ADB-system inomallmän försäkring m.m. 1976-80 och därefter. Där konstateras bl.a. atl redangenomförandet av beslutade ADB-system kommer att kräva en kraftig utbyggnad avdatorkapaciteten i . Om därtill läggs alla eller en stor del av deADB-system som övervägs eller kan komma i fråga inom här berörda områden underden närmaste femårsperioden finns enligt rapporten en risk för atl man omkringår 1980 når ett praktiskt kapacitelstak för nuvarande datordriftorganisation.Statskontoret föreslår därför bl.a. att åigärder vidtas för att begränsabelastningen på dalordriflorganisalionen saml att en utredning tillsätts föratl behandla frågan om hur datordriften bör organiseras på lång sikt. Statskontoretsrapport visar att de förutsättningar som låg lill grund för valet avdatordriftorganisation inom den allmänna försäkringen har ändrats på fierapunkter. Volymen på dalabehandlingen inom den allmänna försäkringen ochnärbesläktade områden har vuxit kraftigt sedan organisationen byggdes upp. Dennatillväxt väntas fortsätta. Nya ADB-system har tillkommit efter hand, bl.a. somen följd av alt nya uppgifter har lagts över på försäkringskassorna. Vidare haromfattningen av databehandlingen ökat på grund av beslut om förändringar i deverksamheter som betjänas, l.ex. övergång till beskattad sjukpenning. Med deväxande databehandlingsvolymerna har också följt ett kraftigt ökat behov avlerminaltrafik mellan försäkringskassornas samtdatoranläggningen i . Förutsättningarnahar också ändrats i fråga om ullgången på ADB-teknik och utrustning av olikaslag. För fiera typer av utrustningar har priserna sjunkit kraftigt iförhållande till deras kapacitet och användningsmöjligheter. Utvecklingen påsmådator- och lerminalområdel medför bl.a. att förutsätt- 159 Kommittéer: Del II S:7 ningarfinns att organisera databearbetningen på annat sätt . Motdenna bakgrund föreslår jag alt en särskild kommitté nu tillsätts för attutreda och lägga fram förslag om lämplig organisation av datordriften inomriksförsäkringsverkets verksamhetsområde för tiden . Arbetet börsärskilt inriktas på frågorna om och i så fall i vilken utsträckning det kanvara lämpligt att dela upp och sprida datorbearbetningarna och databasernagenom att komplettera den centrala datoranläggningen i med regionalaanläggningar eller mindre datorutrustningar vid försäkringskassornas central-och lokalkontor. Enfråga som har central betydelse för utredningsarbetet är vilka uppgifterriksförsäkringsverket och försäkringskassorna kan väntas ha . Dettapåverkar bl.a. antalet ADB-system och dalabaser samt omfattningen avdatabehandlingen i den organisation för datordriften som skall utredas.Utvecklingen har kännetecknats av alt allt flera uppgifter ivilka utbetalningar till allmänheten ingår har sammanförts till försäkringskassorna.Ytteriigare uppgifter kan också komma alt läggas påriksförsäkringsverket och försäkringskassorna. Del torde dock vara realistisktatt utgå från att nuvarande uppgifter kommer att vara kärnan i deras verksamhetoch svara för den dominerande delen av behoven av dalabe-handllngskapacitet. Dalordriftenför ADB-systemen inom den allmänna försäkringen samt vissa näraliggande områdenär som tidigare nämnts f n. i alll väsentligt samlad tillriksförsäkringsverkets datoranläggning i . En väg för framtiden skullekunna vara atl i huvudsak bygga vidare på nuvarande datordriftorganisation iSundsvall. Det finns emellertid starka skäl för att närmare pröva möjligheternaatt dela upp och sprida datordriften inom ramen för en sammanhållensystemlösning. Kommitténbör välja ut och närmare studera ett begränsat antal alternativ fördatordriftens organisation. Utgångspunkten bör därvid vara att deregionalpolitiska effekter som eftersträvats med placeringen av riksförsäkringsverkelsdatoranläggning lill skall bevaras och alt de investeringar somgjorts och kommer att göras där skall utnyttjas istörsta möjliga utsträckning. Jag skall här nämna några alternativ som börstuderas och i vilka datoranläggningen i bör ingå som en väsentligkomponent. Eualternativ bör bygga på en vidareutveckling av grundmönstrel i nuvarandeorganisation men med en överflyttning av delar av databearbetningen till"intelligenta" terminaler och mindre datorer vid central- ellerlokalkontoren. Ett annat alternativ bör bygga på en uppdelning av dalordriftenpå någon eller några anläggningar utöver den i varvid uppdelningenkan göras efler ändamål eller efler geografiska grunder. Därvid torde dockvissa centrala och gemensamma uppgifter få ligga samlade på en datoranläggning.Ett centralt referensregister torde nämligen behövas bl.a. för alt göra detmöjligt att lokalisera en viss person. Likaså torde det behövas vissastatistiska och andra bearbetningar avseende hela landet. Olika kombinafionerav de nämnda alternativen är också tänkbara. Dealternativ för datordriftens organisation som kommittén väljer all studeranärmare bör belysas och jämföras i tekniska, organisatoriska, säkerhetsmässiga,ekonomiska, tidsmässiga, personalmässiga och driftmässiga avseenden. Bl.a. börbelysas i vilka avseenden de olika alternativen innebär förändringar iförhållande till nuvarande organisation samt i vilken utsträckning de kräverutveckling av ny teknik, utredning och förändring av DelII S:7 Skr 1977/78:103 160 befintligorganisation och administrativa rutiner etc. Vadbeträffar de säkerhetsmässiga aspekterna bör valet av säkerhetsnivå ochservicegrad för dalordriften belysas, dvs. vilken dimensionering olika slagsutrustning bör ha och vilka reservmöjligheler som bör finnas för att klaradriftstörningar av olika slag. Statskontorels tidigare nämnda rapport börutgöra en grund för arbetet härvidlag. Kommittén bör utarbeta förslag omlämplig säkerhetsnivå och servicegrad totaU sett och för olika syslem samtbelysa hur detta kan uppnås i de olika alternativen för datordriftensorganisation. Därvid bör även beaktas kraven på beredskapsplanering ur totalförsvarssynpunkt. Enviktig säkerhetsfråga gäller vilka krav på skydd av dala och därmed också avden personliga integriteten som bör ställas i ADB-systemen inom den verksamhetsom det här är fråga om.