prop · G103136 · 1977-12-31 00:00:00 — En helt eller delvis avvisande hållning till förslagetintar kammarrätten i , RSV, länsstyrelserna i och Malmöhuslän och Föreningen . Enligt kammarrätten i står de negativakonsekvenserna av utredningens förslag i öppen dag. Den skattskyldige kan"spara" ett avdrag för att "ha det i bakfickan" sommotvikt, om en avsiktligt lämnad oriktig uppgift skulle upptäckas. Avdragetkan han sedan få besvärsvägen. Särskilt betänkligt blir systemet om denskattskyldige kan i sammanhanget utnyttja avdragsposter, som han kan hänföratill i stort sett valfritt beskattningsår. Att ge möjlighet till en sådanspekulation i taxeringsmyndigheternas åtgärder är inte önskvärt. Eftersomkvitt-ningsregeln måste gälla lika i alla instanser, måste den högre instansen om taxeringen ändras alltid undersöka om skattetillägg som har påförts kanbli föremål för kvittning, samt besluta därom. Om taxeringsnämnd har godtagitett avdrag som sedan vid skattetilläggsberäkning kvittats mot en oriktiguppgift följer att, om länsskatterätten skulle vägra avdraget,underlaget för skattetillägget skall höjas, detta oavsett om talan har förtsbeträffande skattetillägget eller ej. Om utredningens förslag godtas, behövs imotsats tUl vad utredningen påstår lagändring. RSV hyser förståelse för utredningens förslag främst frånförenklingssynpunkt men menar att olika rättviseskäl kan åberopas såväl försom emot förslaget. Detta synes inte heller överensstämma med RSV:s nuvarandeföreskrifter, tillämpad praxis eller ett auktoritativt uttalande om nu gällandelagstiftning. Frågan om kvittning hänger emellertid också samman med vissaproblem som utredningen avser att ta upp i ett kommande betänkande, nämligenproblemet om bl. a. förlustavdragens Inverkan på skattetillägget. Det kandärför diskuteras om inte kvittnings-frågan bör övervägas ytterligare i detsammanhanget, särskilt som dessa frågor kan behöva analyseras från nyautgångspunkter om RSV:s förslag i fråga om ett annorlunda bestämt underlag förberäkningen av skattetillägg prövas närmare. Föreningen är av denuppfattningen att den skattskyldige inte från avgiftssynpunkt bör komma i ettbättre läge 1977/78:136 119 genom alt först sedan den oriktiga uppgiften harkonstaterats åberopa den tidigare ej avdragna kostnadsposten. Den undandragnainkomsten bör i delta fall bestämmas till den oriktiga uppgiftens belopp ochinte till nettobeloppet även om intäkten av förvärvskällan i fråga inte kanhöjas med mer än sistnämnda belopp. Undantag från påföring av skattetillägg Utredningens förslag till förtydliganden av de gällandebestämmelserna om undantag från påföring av skattetillägg och dess uttalandeom bevisbördan vid öppet angivna yrkanden m. m. godtas eller lämnas utanuttrycklig erinran av JO, JK, RÅ, länsåklagarna i , ochNorrbottens län, överåklagarna i , och Malmöåklagardislrikt, statskontoret, RRV, RSV, länsstyrelserna i ,, , , , , ,och , , , , ,samt , /SR, SCF/CR, FAR, Föreningen . Föreningen taxeringsrevisorer, "KF,LO, Lantbrukarnas skattedelegation. Näringslivels skattedelegalion, . ,, , , , , TCO och . Några av de positivt inställda remissinstanserna behandlarförslaget i denna del mer ingående. JO anser att bevisbördan för att uppgift är oriktig vidavvikelse från öppet angivet yrkande eller angivet värde av naturaförmån ellertillgång enligt utredningen skall vila på det allmänna. Förslaget i denna delinnebär den preciseringen att skattetiUägg för oriktigt yrkande inte kanpåföras skattskyldig enbart för att denne inte vill eller kan specificera ellerstyrka ett avdragsyrkande sedan han uppmanats göra detta. Under detta stadgandekommer att falla bl. a. de inte så ovanUga fallen då skattskyldig inte villeller förmår styrka avdrag för periodiskt understöd eller underhåU tiU barn(jfr JO 1975 s. 379), och de fall då skattskyldig gjort avdrag för ränteutgiftersom ej har kunnat styrkas. Avvisande till eller tveksamma inför förslaget ärkammarrätten i och länsstyrelserna i och . i framhåller att uttrycket"såvida det ej är uppenbart att den skattskyldige ... lämnat oriktiguppgift i sak" i den föreslagna 116 f § TL andra stycket är avsett attunderstryka att skattetillägg inte får påföras enbart på grund därav attexempelvis ett avdrag har vägrats i brist på begärda uppgifter I motiven (s.206) uttalas kategoriskt att bevisbördan för att en uppgift är oriktig vilarpå det allmänna. Konsekvensen av ett kategoriskt krav att taxeringsintendentenskall bevisa förhandenvaron av en oriktig uppgift är att det blir riskfritt 1977/78:136 120 för den skattskyldige att exempelvis yrka avdrag förskuldräntor, som han aldrig har haft, såvida han vid begäran om verifikationerendast ger ett allmänt hållet svar eller inget svar alls. Det kan synas som omutredningen har den uppfattningen att skattetillägg inte skulle kunna påförasi ett fall som det sist berörda. kan inte instämma i utredningenskategoriska uttalande vad angår bevisbördan. Däremot synes den föreslagnalydelsen i paragrafen vara godtagbar. i har samma uppfattning somlänsstyrelsen i samt tillägger. Utredningens uttalande ombevisbördan i nu avsett fall skulle kunna tolkas så att om en skattskyldig isin deklaration har fantiserat ihop ett ränteavdrag, som han efter anmodan intekan styrka helt enkelt därför att han inte har haft några ränteutgifter, såskulle taxeringsnämnden vara tvingad att tillgripa skönstaxering för attskattetillägg skuUe kunna påföras. Enligt 116 b § skulle då skattetillägg utgåenligt 116 a § till den del uppskattningen Innefattar rättelse av oriktiguppgift från den skattskyldige, dvs. i exemplet på beloppet for det obehörigaränteavdraget. Den ordinarie besvärsrätten för skattskyldig i fråga omsärskild avgift Utredningens förslag att yrkande om att särskild avgiftskall undanröjas eller sättas ned skall prövas så länge den taxering avgiftenavser inte har vunnit laga kraft godtas i princip eller lämnas utan uttryckligerinran av samtliga remissinstanser. Några av dem riktar dock kritik mot denlagtekniska utformningen av den föreslagna bestämmelsen och föreslår ändringari denna. Från några håll påkallas atl den nu gällande fristen för skattskyldigsordinarie besvär dessutom förlängs. En och annan remissinstans framhåller attdet är önskvärt att besvärsbestämmelserna i fråga om särskild avgift så långtsom möjligt anpassas till motsvarande bestämmelser i taxeringssammanhang. Kammarrätten i har i princip inte något atlerinra mot den generösa lösning utredningen stannat för. I sammanhanget måsteemellertid uppmärksammas vilka konsekvenser utredningens förslag kan få påbestämmelserna om prövningstillstånd med hänsyn till utgången i rättsfallet1972 ref. 66 i regeringsrättens årsbok. Kritik mot den föreslagna lagtekniska utformningen av nuförevarande bestämmelse framförs av några remissinstanser. i och Föreningen föreslår att den gällande fristen för skattskyldigsordinarie besvär förlängs. Den ordinarie talerätten för taxeringsintendenl i fråga omsärskild avgift Utredningens förslag tUl reglering av den ordinarie talerättenför taxeringsintendent i fråga om skattetUlägg och förseningsavgift godtas el- 1977/78:136 121 ler lämnas utan uttrycklig erinran av det helt övervägandeantalet remissinstanser. Ändringar och förtydliganden föreslås dock från någrahåll. Flera remissinstanser betonar det önskvärda i atl bestämmelserna i nuförevarande avseende så långt som möjligt erhåller samma utformning sommotsvarande regler vid inkomsttaxeringen. En och annan påkallar att deföreslagna bestämmelserna stäms av mot och att ikraftträdandetsamordnas i tiden. Utredningens förslag om förlängning av taxeringsintendentstidsfrist för ordinarie besvär godtas eller lämnas utan uttrycklig erinran avJK, RÅ, länsåklagarna i , och ,överåklagarna i , och åklagardislrikt, RRV, RSV,länsstyrelserna i , , , ,, , , och , , ,, , , samt ,/SR, SCF/CR, FAR, Föreningen . FöreningenSveriges kommunala taxeringsrevisorer, skattedelegation.Svenska företagares riksförbund. , , ,TCO och . Avvisande till förslaget är JO, kammarrätten i ,statskontoret, länsstyrelserna i och , Lantbrukarnasskattedelegation, SRS och . JO konstaterar att som skäl för att taxeringsintendentensbesvärstid skall utsträckas anges att ett tyngre ansvar för enhetlig rättstillämpningkommer att vila på intendenten när avgiftsbesluten läggs på taxeringsnämnderna.JO kan för sin del inte finna någon anledning att göra åtskillnad påbesvärsreglerna för taxeringsbesluten å ena sidan och förskattetilläggsbeslulen å andra sidan. Ett lika slort ansvar för enhetligrättstillämpning har ju legat på intendenten vad gäller taxeringsbesluten.Besvärsliden bör därför vara densamma i båda fallen och tills vidare begränsastill året efter taxeringsåret. Kammarrätteni anser alt praktiska skäl talar för att samma besvärstid bör gällabåde för taxeringsfrågan och för avgiftsfrågan. När taxerlngsintendenlenöverväger åtgärder beträffande taxeringen är det naturligt atl han larställning även i avgiftsfrågan. Enligt i är det i och för sigvälmotiverat att förlänga taxeringsintendents besvärstid till utgången av åretefter taxeringsåret, men det finns inte tillräckliga skäl för något särskUtstadgande härom i fråga om särskild avgift. I stortsett samma synpunkter framförs av Lantbrukarnas skattedelegation. För SRS, som anser att uppgiften att besluta om särskildavgift bör ligga kvar hos lokal skattemyndighet, är det inte acceptabelt att en Prop.1977/78:136 122 skattskyldig under i det närmaste efterdeklarationens avlämnande skall behöva förbli oviss om eventuell påföringeller förändring av påfört skattetillägg. Utredningen har föreslagit atl taxeringsintendents yrkandeom särskild avgift skall vara framställt innan hans talan om taxeringen harprövats. Vidare har föreslagits att en reglering av rätten att föra talan omsådan avgift i det fall taxeringsintendenl gör kvitlningsinvändning och i delfall den skattskyldige har lämnat oriktig uppgift i laxerlngsmål. Dessa förslaggodtas eller lämnas utan uttrycklig erinran av i stort samma remissinstansersom har ställt sig positiva till förslaget om förlängning av tidsfristen förtaxeringsintendents ordinarie besvär. Kritiska synpunkter och ändringsförslag i fråga om de nuförevarande bestämmelserna framförs från några håll. Kammarrätten i framhåller att förslaget alltaxeringsintendenl som för talan om taxering skall ha rätt att framställayrkandena angående särskild avgift som har samband med taxeringen innan taxeringsfråganhar prövats, ger taxeringsintendenten möjlighet att yrka särskild avgift eflerdet att hans besvärstid har gått ut. Utredningen har inte anfört någotegentligt skäl för att en sådan ordning införs. Kammarrätten har också svårtatl se atl det föreligger något sådant skäl. Den föreslagna regeln att taxeringsintendent somframställer kvitlningsinvändning mot skaltskyldigs yrkande om nedsättning avtaxering skall kunna föra talan om skattetillägg i samband därmed anser RSVvara mindre lämplig. Som skäl anför verket att räiten aldrig kommer att prövataxeringsintendentens kvitlningsinvändning eller skattetilläggsfrågan öm denskattskyldige efler utgången av taxeringsintendents besvärslid återkallar sinabesvär eller målet eljest inte tas upp till saklig prövning.Taxeringsintendenten bör därför i dessa fall anlita taxeringsinslitu-tet. Förslaget till reglering av talerätten i det fall oriktiguppgift har lämnats i laxerlngsmål berörs mer ulföriigt av någraremissinstanser. Den extraordinära besvärsrätten till den skattskyldigesfördel i fråga om skattetillägg Utredningens förslag till besvärsrätt i särskild ordningtill den skattskyldiges fördel godtas eller lämnas utan uttrycklig erinran avdet helt övervägande antalet remissinstanser. Ett mindre antal remissinstanseranser att den föreslagna besvärsrätten är aUtför vittgående och påkallar atlden Inskränks. Förslaget tillstyrks eller lämnas utan uttrycklig erinranav JK, RÅ, länsåklagarna i , och , överåklagarnai , och åklagardislrikt, statskontoret, RRV,länsstyrelserna i , , , ,, , , , Jämt- Prop.1977/78: 136 123 lands, , saml Norrbottenslän, /SR, SCF/CR, FAR, Föreningen . FöreningenSveriges kommunala taxering.srevisorer, skattedelegation.Näringslivets skaltedelegation, , . , , , , , ,TCO och . Förslaget anses för långtgående av JO, kammarrätten iGöteborg, RSV, länsstyrelserna i , , och Göteborgsoch län. RSV och i anser attden föreslagna besvärsrätlen i särskild ordning till den skattskyldiges förmånär för vid och att den i likhet med 100 § TL bör begränsas med ettursäkt-lighetsrekvisit. i framhåller att envarskattskyldig torde kunna framföra någon omständighet som han inte haråberopat. Han skulle därför enligl utredningsförslaget få en femårig besvärslidsom helt kan jämföras med ordinär sådan. Den extraordinära besvärsrätlen för det allmänna lillnackdel för den skattskyldige i fråga om skattetillägg Utredningen har föreslagit extraordinär besvärsräit fördet allmänna lill nackdel för den skaltskyldige i del fall skattetillägg intehar påförts eller har blivit för lågt på grund av felräkning, misskrivningeller annat uppenbart förbiseende. Förslaget godtas eller lämnas ulanuttrycklig erinran av RÅ, länsåklagarna i och ,överåklagarna i , och åklagardislrikt, RRV, länsstyrelsernai , , , , , ,, och , , , , ,, samt Norrbollens län, /SR, SCF/CR, FAR,Föreningen . Föreningen , , , Lantbrukarnas skattedelegation. , , ,, , TCO och . Avvisande lill förslaget är JO, JK, länsåklagaren iNorrbottens län, kammarrätten i , RSV, i . Några av de negativt inställda remissinstanserna utvecklargrunderna för sin ståndpunkt mer ingående. JO förklarar att han inte kan se någon anledning till attdet allmänna skall ha förlängd besvärstid 1 fall där fråga om skattetilläggantingen av misstag inte har prövats eller där skattetiUägg blivit oriktigt pågrund av Prop.1977/78:136 124 felräkning,misskrivning eller annat uppenbart förbiseende. Del allmänna bör enligt hansmening stå risken för atl riktiga beslut fattas från början och denskatlskyldige skall efler kunna utgå från alt så varit fallel. RSVkan endast tillstyrka en regel som innebär en besvärsräit i särskild ordningför taxeringsintendent i de fall skattetillägget blivit för högt på grund av felräkningetc. 1 de övriga fallen skulle en besvärsrätt för taxeringsintendenten ipraktiken innebära att denne fick en femårig frist för att yrka påföring avskattetillägg i de fall lokal skattemyndighet gjort en materiell felbedömningeUer ett formellt fel till den skatlskyldiges fördel. En sådan regel framstårsom slötande. Länsstyrelseni framhåller att taxeringsintendent i taxeringsmål äger anföraextraordinära besvär endasl till skattskyldigs fördel med undantag förfelräkning etc. Granden för den nu föreslagna besvärsrätlen "lokalskattemyndighet ej prövat, ehuru så bort ske" är alltför vag. Enligtnuvarande rutiner antecknas lokal skaltemyndighets beslut, när tillägg ejpåförs, på taxeringsavins baksida, ofta med blyerts. Avsaknaden av anteckningpå avin skulle komma att ge taxeringsinlen-denten besvärsrätt till denskattskyldiges nackdel. förordar alt taxeringsintendentensextraordinära besvärsrätt begränsas 1 Överensstämmelse med de grunder somenligt 100 och 101 §§ TL gäller för hans extraordinära besvärsrätt itaxeringsmål. Skyldighetatt i vissa fall beakta eftergiftsbestämmelserna ex officio Remissinstansernaär eniga med utredningen om alt man bör lagfästa en skyldighet att i vissutsträckning beakta eftergiftsbestämmelsema, även om yrkande om eftergift ejhar framställts. Från några håll föreslås dock överarbetning av förslaget. Lantbrukarnasskattedelegation anser att ett lagfästande av den föreslagna regeln inte ärtillräckligt. Visserligen skall lokal skattemyndighet beakta bestämmelserna omeftergift även om framställning därom inte har gjorts. Men då skälen, som kanföranleda eftergift, är av huvudsakligen personlig karaktär och förutsätterviss skrivförmåga hos den skattskyldige bör denna paragraf utvidgas. Om detframgår av deklaration eller övriga handlingar att skäl för eftergift avskattetilUägg kan föreligga på grund av att den skaltskyldige kan åberopa högålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller Uknande, bör lokal skattemyndigheteller läns-skatterätten åläggas alt komplettera utredningen och i tveksammafall föranstalta om en muntlig handläggning av ärendet. Innehålli beslut om särskild avgift Utredningensförslag om vad ett beslut om särskild avgift skall innehålla godtas i principeller lämnas utan uttrycklig erinran av samtliga 1977/78:136 125 remissinstanser utom en. Från några håll föreslåsändringar eller klarlägganden. Näringslivets skattedelegalion konstaterar atlskalletUläggels storlek enligt utredningsförslaget inte behöver anges ibeslutet men väl underlaget för avgiftsberäkningen. Mot detla villdelegationen invända att del finns en uppenbar risk för att den skaltskyldigeundervärderar storleken av skattetillägget som han får uppgift om först isamband med atl debetsedeln utfärdas. Det är önskvärt atl sanktionens storlekär bestämd i det definitiva beslutet. Debitering av särskild avgift Utredningens förslag till förlydliganden i gällandedebileringsregler och förslag till proportioneringsregel i vissa fall godtas iprincip eller lämnas utan uttrycklig erinran av remissinstanserna. Några av dempåkallar att innebörden av utredningsförslaget ytterligare klarläggs genommotivuttalanden. Från några håll föreslås ändringar i den föreslagna lagtexten. Uiredningens förslag om den tidpunkt när de föreslagnabestämmelserna bör träda i kraft godtas eller lämnas ulan uttrycklig erinranav del övervägande antalet remissinstanser. Som har framhållits i det föregåendeanser några remissinstanser alt genomförandel av de föreslagna jämkningsreglernabör anstå tills frågan om den generella sanktionsnivån har prövats varvidbehovet av dem ånyo får bedömas. Från flera håll påkallas att de föreslagnabesvärsreglerna anpassas lill och att ikraftträdandet samordnas itiden. Ett icke obetydligt anlal remissinstanser pekar på behovet av aktivainsatser från det allmänna och utökade resurser för att rättstillämpningenskall bli så enhetlig som möjligt. Deföreslagna ikraftlrädandereglernas materiella innehåll godtas eller lämnas utanuttrycklig erinran av det helt övervägande antalet remissinstanser. Ett mindreanlal remissinstanser lar avstånd från förslaget att de processuellabestämmelserna skall få retroaktiv verkan. RSVframhåller, atl i belänkandet (SOU 1975: 75) Medborgeriiga fri-och rättigheter,s. 157 anförs att förbudet mot retroaktiv strafflagstiftning naturligtvis åtminstone genom analogisk lagtillämpning träffar även straffliknandeadministrativa påföljder såsom skattetillägg, restavgift och förseningsavgiftenligt olika skatleförfattningar, överlastavgift etc. Verket hänvisar även tiUsamma betänkande s. 438. 1975/76: 209 s. 125 anslöt sigdepartementschefen till detta resonemang. RSV menar alt detla principieUaställningstagande är mycket viktigt och att det kan medföra att man även närdet gäller andra regler i fråga om sanktionssystemet änikraftträdandebestämmelserna bör göra analogislut Prop.1977/78:136 126 från straffrättsliga och sraffprocessuella grundsatser bl.a. i fråga om de processuella reglernas utformning. i understryker att enretroaktiv tillämpning av de processuella reglerna kan få en högst påtagligmateriell verkan. Såväl ur administrativ synpunkt som ur rättvisesynpunkt böräven processuella regler tUlämpas först från och med taxeringen visst taxeringsårresp. JO finner del stötande att skattetillägg kan påförasdödsbo på grund av oriktig uppgift, som lämnats av den avlidne. JO anser därförall det bör övervägas en bestämmelse som föreskriver att fråga om särskild avgiftförfaller om den skattskyldige avlidit, innan avgiften påförts. Åtskilliga remissinstanser aktualiserar frågan vilkenmyndighet som bör ha beslutsrätten i fråga om särskild avgift. Flera av demanser atl principbeslutet att taxeringsnämnderna skall överta beslutsrätten böromprövas. De åberopar därvid risken för olikformighet i den praktiskatillämpningen om beslutet genomförs och sanktionssystemet blir mer komplicerat.En och annan remissinstans anser att starka skäl lalar för attsanktionsfrågorna bör handläggas av förvaltningsdomstol. 4.2.3 Detaljförslagen i fråga om ML, FFL och VL Utredningens förslag i fråga om sanktioner inom denindirekta beskattningen godtas eller lämnas utan uttrycklig erinran av dethelt övervägande antalet remissinstanser. Kompletteringar och överarbetningarföreslås dock i flera hänseenden. Åtskilliga remissinstanser behandlar ejutredningens förslag i denna del mera specifikt utan hänvisar till vad de haranfört beträffande motsvarande förslag enligt TL. Som har framhållits iavsnittet 4.1.3 framförs från några håll principiella synpunkter pålikformighetskravet och behovet av särregler beträffande de administrativasanktionerna inom de olika beskallningsområdena. De föreslagna reglerna omnyansering av de administrativa sanktionerna inom den indirekta beskattningenmottas mer positivt än motsvarande förslag enligl TL. Även i fråga om denindirekta beskattningen kan man urskilja två meningsriktningar i reaktionen påuiredningens förslag. Å ena sidan finns de remissinstanser, främstnäringslivets organisationer, som förespråkar längre gåendenyanseringsmöjligheter än de föreslagna. Å andra sidan fiims de som betonarvikten av återhållsamhet i detta avseende. Flera remissinstanser pekar påbehovet av aktiva Insatser från det allmänna och utökade resurser för atträttstillämpningen skall bli så enhetiig som möjligt. Några remissinstanser,främst näringslivets organisationer, är av den uppfattningen att statsmakternainte bör ta ställning till utredningens förslag förrän den mera genomgripandeöversynen av sanktionsbestämmelserna är slutförd, dock . 1977/78:136 127 I del följande återges endasl de synpunkter i remissvarensom direkt lar sikte på utredningens förslag i fråga om de administrativasanktionerna enligt ML, FFL och VL. Eftergift av hela den särskilda avgiften Utredningens förslag till bestämmelser i 64 h § ML och § FFL om eftergift av hela avgiften innebär endasl redaktionella ändringar avgällande bestämmelser och godtas allmänt eller lämnas utan utlryckUg erinran avremissinstanserna. Detta gäller även förslaget atl slopa möjligheten altefterge eller sätta ned förseningsavgift. Från några håll föreslås att denföreslagna lagtexten skall ändras eller förtydligas efter i huvudsak sammariktlinjer som har föreslagits i fråga om motsvarande bestämmelse enligt TL. Delvis eftergift av den särskilda avgiften Utredningens förslag till eftergiftsbestämmelser i 64 h §ML och 37 h § FFL anses allmänt utgöra en välkommen förbättring av möjligheternaatt nyansera skattetilläggets storlek. Utredningens uppfattning att s. k.periodiseringsfel och tillämpningsfel i transaktioner mellan skattskyldiga börbedömas välvilligt och ofta kunna leda till atl skattetillägg helt eftergesdelas av flertalet remissinstanser som berör frågan. Även förslaget i fråga omtillägg enligt ML för ursäktliga fel som grundar sig på ej avslutaderäkenskaper mottas positivt. Från några håll föreslås del beloppsgränser somskattetillägg resp. förseningsavgift enligt VL inte får överskrida.Uiredningens förslag alt möjligheten att sätta ned förseningsavgift enligt MLbör slopas, tillstyrks av de remissinstanser som lar upp frågan. Utredningens förslag till eftergiftsbestämmelser i 64 h §ML och 37 h § FFL berörs från allmänna utgångspunkter av några remissinstanser. Enligt RSV utgör de föreslagna nya eftergiftsbestämmelsemai 64 h § ML och 37 h § FFL underlag för en nyansering i tillämpningen av desärskilda avgifterna. Denna är i hög grad angelägen i synnerhet påmer-värdeskalteområdet. Framför allt gäller delta skattetillägg på grund avoriktig uppgift. Med nuvarande bestämmelser har alllför liten hänsyn kunnat taslill mervärdeskattens speciella konstruktion och komplicerade materiellaregler. ansluter sig till de synpunkter RSV haranfört. En och annan remissinstans ställer sig kritisk tillförslaget i denna del.