prop · G10357 · 1977-12-31 00:00:00 — fill mitten av 1980-falef, krävs förutomutbyggnader av projekt i klasserna O2 också utbyggnad av projekt i klass 3 och4. Detsamma gäller om man på vill uppnå ett avsevärt störrevattenkrafttillskott än /år. I båda dessa fall, varigenom betydande skadorskulle tillfogas de motstående intressena, är det angeläget att diskuterahuruvida inte ett fåtal ingrepp i större älvar är att föredra framför ett stortantal ingrepp i småvatten-drag. En sådan handlingslinje vore avgjort atfföredra från kraffsyn-punkt, och kan också vara skonsammare från miljösynpunkt. Utredningenanser vidare att en jämförelse bör göras med olika utbyggnadsmöjligheter iframför allt älv, älv och innan beslut fattas som kaninnebära utbyggnad av projekt i klass 3. De restriktioner somriksdagen beslutade om i avvaktan pä denna utredning innebär att i stortendast projekt i klasserna O och 1 kan kom- Prop.1977/78: 57 46 ma i fråga för utbyggnad. En sådan utbyggnad skullemedföra mycket små konflikter med de motstående intressena men skulle samtidigtockså ge relativt obetydliga energitillskotf. Om de angivna restriktionerna skallgälla också i fortsättningen kan energifillskoftef på kort sikt, dvs. tiUmitten av , beräknas till drygt /år, på mellan 2 och3 TWh/år. Smärre ytterligare tillskoft torde på kunna fås genomutbyggnader av småkraftverk och utbyggnader motsvarande klass O och I ivattendrag som inte varit föremål för utredning. 2.4 Utredningen rörande översvämningsskydd iVästerdalälven Utredningen rörande översvämningsskydd i Västerdalälventillsattes av jordbruksministern . Utredningens uppgift har varit attundersöka omfattningen av de skadeverkningar som översvämningarna iVästerdalälven förorsakar och med ledning därav bedöma skyddsverkan hos defprojekt vid HäUa som redovisats i den sehlsfedfska utredningen samt undersökavilka rimliga skyddsåtgärder som kan komma i fråga som alternativ fillHällaprojekfef. För att erhålla en så god kunskap som möjligt om flödenasstorlek, förlopp och återkomstinfervall har utredningen låtit undersökavatfen-förings- och vatfenståndsförhållandena längs under olikaflödessituafioner. Denna undersökning har bl. a. visat att den fr. o. m. 1928genomförda regleringen av i Vanan haft en ej obetydligt dämpandeinverkan på flödena i nedströms Vanåns inflöde. Utfördarensningar i har dessutom verkat sänkaiidepå högvattensfånden inom Vansbroområdef. Vid bedömning av flödesskador samtolika skyddsåtgärders utformning och skadeförebyggande effekt har utredningendärför utgått från de vatfenståndsförhållanden som blir rådande om flödenainträffar i dagens situation. Utredningen har inventerat de objekt längs älven somskadas vid översvämningar samt med ledning därav beräknat direkta kostnader förde översvämningsskador som drabbar bebyggelse m. m., jordbruk och allmännavägar. Till grund för uppskattningen har legat översvämningsbilden under deflöden som inträffat 1916, 1959 och 1966. Med ledning av för olika älvavsnittupprättade kurvor över skadekostnadernas variation med vattenståndet(skadekurvor) och flödenas beräknade återkomstinfervall (frekvenskurvor) hardet kapitaliserade värdet av sannolika flödesskador (skadornas kapitalvärde)beräknats. För hela har detta kapitalvärde beräknats till 18 milj.kr. För flöden av 1916, 1959 och storlek har engångsskadorna, om dessaflöden skulle inträffa under nuvarande förhållanden i älven, uppskattats tUlresp. 18, 7 och 8 milj. kr. Utöver beräknade direkta kost- Prop.1977/78: 57 47 nåder för översvämningsskador medför höga flöden intrångoch olägenheter av olika slag såsom tvånget för länsstyrelse och kommuner atthålla beredskap inför eventuella flöden, den oro befolkning kännerinför hotet om flöden av katastrofnatur ävensom olägenheter för en delbegravningsplatser i älvens närhet. Härtill kommer vissa indirekta kostnaderbl. a. till följd av att vägar, vatten och avlopp, tele-och elnät, bostäder m.m. infe kan brukas under längre eller , om de skadas avÖversvämningar. Vidare må påpekas att def även i den förenade (sträckan ) uppkommer översvämningsskador främst på industrier iFalun, Domnarvet, och Långshyffan. Denna älvsträcka omfattasemellertid infe av utredningsuppdraget, varför några skadeinventeringar inteutförts där. Utredningen har granskat ett av Vesterdalelfvens kraft AB(VKAB) utarbetat förslag fill skyddsreglering vid och funnit att darföreslagna tappningsbestämmelser vid flöden är alltför schematiska för attkunna läggas till grund för en bedömning av denna reglerings skyddseffekt.Utredningen har därför arbetat om Hällamagasinets tappningsbestämmelser underflödesperioder. Med ledning härav har bedömts att Hällaregleringen kan kommaatt sänka de högsta vattenstånden i älven vid Transfrand med 2,5 m, inomMalungsområdet med 1,6 m, inom Vansbroområdef med 0,7 m, inom Nåsområdet med0,6 m, inom Björboområdef med 0,9 m och inom Dala-Flodaområdet med 0,9 m.Hällaregleringens flödessänkande effekt innebär att de ovan angivnakapitaliserade flödesskadorna, 18 milj. kr. för , kommer attreduceras till 3 milj. kr. Möjligheten att ersätta Hällamagasinet med andraskyddsregleringar nedströms har undersökts av utredningen. Härvid harframkommit att realistiska förutsättningar saknas för att enbart förskyddsändamål anlägga nya eller utvidga befintliga magasin. Vilka möjlighetersom står fill buds om en samordning av skydds- och vattenkraffintressena skulleske har inte utretts, då det bedömts ligga utanför utredningsuppdraget attaktualisera ytterligare vattenkraftutbyggnader. Däremot visar undersökningenatt eft mera målmedvetet handhavande av tappningen från befintliga magasin isidovattendragen bör kunna medföra en viss flödesdämpningi , Denna dämpning blir dock av begränsad omfattning och bedömskunna sänka flödestopparna med endasf någon dm. Utredningen har vidare undersöktmöjligheten att för sänkning av älvens högvattenstånd utföra rensningar ivissa forsar, nämligen Hovaforsen nedströms , nedströmsVansbro, nedströms . Hagelängs-forsen nedströms ochHagforsen nedströms . Vid och vid harflera större och mindre rens-ningsalfernativ undersökts. På övriga ställenomfattar undersökningen ett större och ett mindre alternativ.Rensningsalternativen siktar till en 1977/78: 57 48 sänkning av högvattenståndet med i storleksordningen 0,5resp. Med hänsyn till förhållandet mellan å ena sidan kostnader, miljöpåverkanoch andra olägenheter samt å andra sidan inbesparade skadekostnader och övrigafördelar med de olika rensningsallernativen har utredningen funnit atf defendasf är de mindre rensningsalternativen vid , ochHagelängsforsen som framstår som realistiska. Sänkning av högsta högvattenstånd(inom resp. skadeområde), kostnad och båtnad för dessa tre rensningar harberäknats enligt följande: Plats för Högstahög- Kostnad Båtnad rensningsätgärd vattenav- Mkr Mkr ' Vid läge för avbördningskurva I kostnadsdelen har inte medräknats kostnader till följdav möjliga fiske- och erosionsskador. Ej heller belastar eventuella nackdelarfrån naturvårdssynpunkt denna post. Båtnaden har beräknats som minskning av de direktaflödesskadorna. Som tidigare framhållits innebär en sänkning avhögvattensfånden härutöver fördelar som infe kunnat uppskattas i pengar. Ävenom kostnaden något överstiger den beräkningsbara båtnaden anser utredningenåtgärderna vara realistiska setf ur allmän synpunkt. Utredningen har också undersökt möjligheterna att utförainvallningar m. m. till skydd mot högvatten. Härvid har vissa åtgärder inomMalungs och samhällen framstått som realistiska. Kostnad och båtnad avåtgärderna har beräknats enligt följande: nya invallningar samt upp- Kortfattat visar resultatet av utredningen att det inomMalungs-, Vansbro-, Nås- och Björboområdena finns alternativ fillHällaprojektet i form av rensnings- eller invallningsåtgärder. Sammanlagt harde som realisfiska ansedda åtgärderna beräknats ge en minskning av de direktaflödesskadorna med 5 milj. kr. och dra en kostnad av 6 milj. kr. Åtgärdernager dock infe samma skyddseffekt som Hällaregleringen vilken 1977/78: 57 49 sänker högvattnen längs hela älven och har beräknats ge enminskning av de direkta flödesskadorna med 15 milj. kr. DärtUl skall läggas denminskning av flödesskadorna som Hällaregleringen åstadkommer i förenadeDalälven. Vidare framstår det som uppenbart för utredningen att manvid bebyggelseplaneringen längs älven i fortsättningen måste ta ökad hänsyntill vatfenståndsförhållandena. Flödesprognoser är behövliga oberoende av omHällaregleringen eller alternativa skyddsåtgärder kommer fill stånd eller ej.De av utredningen framtagna tappningsbestämmelserna för Hällaregleringen byggertill väsentlig del på flödesprognosering. Om Hällaregleringen inte kommer tillstånd är prognoserna ändå nödvändiga för att dels handha tappningen frånbefintliga regleringsmagasin bättre, dels underlätta den beredskap som måstehållas inför väntade flöden. Utredningen förordar därför att den modernaflödesprognosfeknik som utarbetats av meteorologiska och hydrologiskainstitut () tillämpas på i samarbete mellan det allmänna,och kraffintressen-terna. 3 Remissyttranden över betänkandena Vattenkraft ochmiljö Betänkandet (SOU 1974: 22) Vattenkraft och miljöremissbehandlades . Ungefär en tredjedel av remissinstansernakommenterade i def sammanhanget eller separat även rapporten (Ds B 1974:4)Vattenkraft och miljö 2. Betänkandet (SOU 1976: 28) Vattenkraft och miljö 3remissbehandlades . Samtliga instanser som haft det förstabetänkandet på remiss gavs då tillfälle att ge synpunkter även pä def sista.Den sammanställning av remissinstansernas synpunkter som följer utgårhuvudsakligen från den senaste remissomgången, där instanserna haft möjlighetatf kommentera hela utredningsmaterialet. Synpimkter i de tidigare remissvarensom inte täcks av senare yttranden har dock inarbetats. En strikt åtskillnadmellan de olika remissomgångarna har ansetts mindre viktig än den samladebilden av utfallet. I detta avsnitt behandlas sådana frågor som inte hardirekt anknytning till någon speciell älv eller älvsträcka. Synpunkter påenskilda älvar, älvsträckor och projekt har samlats i anslutning till engeografisk sammanställning tillsammans med utredningarnas bedömningar, somredovisas i bilaga 1. Remissynpunkter på betänkandet (Ds Jo 1976: 8)Översvämningsskydd i sammanfattas i avsnitt 4. 4 1977178.1 saml. 1977/78: 57 50 3.2 Allmänt om utredningarna Remissinstanserna är överlag positiva tUl attutredningarna har kommit till stånd. a. , statensplanverk, , statens industriverk, statensvattenfallsverk, , , riksmuseetoch menar atf man genom utredningsarbetet fått eftvärdefullt grundmaterial och en god överblick. Flera instanser, t. ex.riksantikvarieämbetet, domänverket och KVA framhåller också att faktapresenterats på ett överskådligt, lättfattligt och intresseväckande sätt. , statens planverk, domänverket,, i och Näringslivetsenergidde-gation anser att def främst från översiktlig synpunkt är olyckligtatt älv, älv och har undantagits frän utredningsarbetet.Flera remissinstanser, t. ex. , anser å andra sidan attnationalparkerna, lUcsom av tidigare undantagna älvar, borde halämnats utanför utredningsarbetet. a. länsstyrdsen i påpekarbristen på ett motsvarande beslutsunderlag för de mindre vattendragen iSvealand och södra . Fiskeri-konsulenten vid lantbruksnämnden iJämtlands län anser att det vore önskvärt med en bevarandevärdering även av devattenkraftresurser som f. n. inte är ekonomiskt utbyggnadsvärda för att få efträttvisande jämförelsematerial. I huvudsak godtar remissinstanserna utredningarnasutgångspunkter och angreppssätt. Kammarkollegiet, ,statens industriverk. Näringslivets energidelegation m. fl. understryker dockbristen på bedömningar av utbyggnadernas betydelse för samhällsekonomi ochenergiförsörjning. framhåller att för en riktig rangordningkrävs att man analyserar både alternativa energikällor och alternativa sätt atttillgodose bevarandeinfressef och pekar på välutvecklade ekonomiska modellerför sådana analyser. LO menar atf även miljöeffekterna av alternativenergiproduktion måste beaktas vid avvägningen mellan miljöeffekt ochkraftnytta. a. länsstyrelserna i och anseratt betydelsen för sysselsättning och regionalpolitik borde ha vägts in iutredningarnas slutresultat. anser att utredningarna har lagt för litenvikt vid utbyggnadernas sekundära effekter, som t. ex. hur många som tvingasflytta, vilka effekterna blir på servicestruktur, befolkningssammansättningoch livsmönster. Även Älvräddarnas samorganisation och Gävle- 1977/78: 57 5\ borgsnaturvårdsförbund efterlyser etnologiska studier. Älvräddarna anser attutredningarna har tagit för lite hänsyn till lokal expertis och sakkunskap.Vettasjärvi intresseförening anser att utredningen inte har tagit hänsyn tilllokalbefolkningens intressen. Bl.a. SNF påpekar att det inte framgår av utredningarna hur stora värden som redanhar tagits i anspråk för vattenkraftändamål, medan bl. a. iNorrbottens län framhåller att det är viktigt att få belyst vad som utövervattenkraftutbyggnaden spelar in i uvecklingen för olika aktiviteter iälvdalarna. LO anser att utredningarna har varit för ensidigt inställda påvattenkraftutbyggnadens skadeverkningar och därigenom underlåtit att väga införbättringar genom utbyggnad. Mångaremissinstanser instämmer i utredarens reservationer beträffande dentillämpade tekniken att rangordna de olika älvsträckorna i klasser, meii deflesta menar att def är svårt atf finna en bättre metod. KVA ansersåledes att klassindelningen är för grov men att det knappast fanns möjligheteratt göra den finare. KVA anser dock att det är en olycklig metod att väga ihopolika bevarandevärderingar, dels i den naturvetenskapliga bedömningen, dels ibevaranderangordningen. i menar att det ärlogiskt ohållbart att väga ihop ojämförbara företeelser och anser också attdet vore viktigt att klara ut vad som under olika betingelser ärdimensionerande för en viss aktivitet och vilka tröskelvärden som finns istället för att ge bara en allmän värdesiffra. anser attdef finns flera fundamentala brister i rangordningsmefodiken. Det gällerdels kraffvärderingen (se vidare nedan), dels bevaranderangordningen, därfrånvaron av skadebedömning anges som den allvarligaste bristen. Sammanvägningen av bevarandevärderingen och kraftvärderingen fill en slutlig rangordninganser industriverket vara alltför subjektiv och beklagar atf def inte framgärklart hur olika intressen har vägts mot varandra. Verket anser det ocksåprincipiellt fel atf rangordna enskilda projekt. Endast projektpaket omfattandeaUa projekt som påverkar varandra borde rangordnas. a. länsstyrelserna iVästerbottens och framhåller att de olika värdena inte harnivågrupperats (värden för individ, by, kommun osv. ); man kan inte utgå frånatt nackdelar på en nivå kan kompenseras med fördelar på en annan nivå. Ävenden regionala fördelningen av värdena borde ha diskuterats mera. anser att utredningarna ger en god översikt över utbygg-nadsinfressena.Flera remissinstanser framhåller dock att underlaget för bedömningarna ärotillräckligt, och man understryker bl. a. den av 1977/78: 57 52 utredaren påtalade bristen på övergripande kraftekonomiskasynpunkter i förhållande till de företagsekonomiska värderingarna. Sådanaåsikter framförs av kammarkollegiet, , ,, , /SR, Älvräddarnas samorganisation m. fl.Länsstyrelsen i ifrågasätter def meningsfulla i att byggakraffrangordningen på en kostnadsjämförelse med kärnkraft, eftersom utbyggnadenav kärnkraftverk inte styrs främst genom ekonomiska avvägningar. Vattenvärnetoch Älvräddamas samorganisation anser att underlaget för kraftvärderingensärskilt i den sehlstedtska utredningen är bristfälligt. Älvräddarna vändersig framför allt emot beskrivningarna av vattenkraftens roll och betydelse i enframtida energipolitik, som man menar far alltför liten hänsyn fillmöjligheterna att sänka energikonsumtionen. Vattenvärnet anser attkraftrangordningen bygger på alltför generella slutsatser utifrån ettofullständigt underlag. i lämtlands län och naturvärnpåpekar att kraftnyffan har beräknats före de inskränkningar av hänsyn fill motståendeintressen som i regel blir följden av prövning och att dendärför innebär en överskattning. Älvräddarnas samorganisation anser attvattenföringen generellt är överskattad oeh atf energiproduktionen därför börräknas ned . Man anser vidare atf klass 1 och vissa projekt i klass 2 infeär ekonomiskt utbyggnadsvärda, medan möjligheterna atf höja verkningsgraden ibefintliga anläggningar har underskattats. Totalt anser älvräddarna att ca 90TWh/år bör räknas som ekonomiskt utbyggnadsvärt snarare än /år. anser att def kraftekonomiska värdetbör beräknas i eft optimalt, färdigbyggt system, eftersom def vikrigaste problemetär att bedöma älvarnas framtida värde i utbyggt resp. outbyggt skick. Med ensådan beräkningsgrund skulle även effektutbyggnaderna ha kunnat inordnas irangordningen. Verket framhåller vidare vikten av att hela älvsystem bedöms påen gång, så att inte en för utbyggnad olämplig älv byggs ut helt och hållet medför varje steg separat hållbara motiveringar. Flera remissinstanser framhåller atf underlaget förbedömningarna är otillräckligt. bedömer atf endasfklass 4 i kraftrangordningen innehäller mer genomarbetade projekt och att rangordningendärför måste användas försiktigt vid sammanvägningen medbevaranderangordningen. a. och kommuner anser att detfinns risk att kraftvärderingen snabbt blir inaktuell. 3.7 Behandlingen av de motstående intressena Remissinstanserna är i allmänhet positiva till utredningarnassätt att behandla de motstående intressena och hur de påverkas av vattenkraftutbyggnad.Exempelvis SNF anser att de allmänna beskrivningarna av Prop.1977/78: 57 53 vattenkraftutbyggnadernas skadeverkningar är föredömligtgjorda och att detta i huvudsak gäller även redovisningen projekt för projekt,även om brister i underlagsmaterialet gör dessa beskrivningar mer ojämna.Statens vattenfaUsverk, , CDL m. fl. vitsordarockså de allmänna beskrivningarna av olika intressen i älvdalarna menframhåller atf mer detaljerade studier av lokala förhållanden och möjlighetertill modifieringar av projekten måste till innan man kan avgöra i vilkenutsträckning de olika värdena skulle komma att skadas vid en utbyggnad. LO påpekaratf utredningarna har utgått från att en utbyggnad ger skadeverkningar ochdärför kommit att förbise olika positiva verkningar av en utbyggnad. 3.8 Värdering från naturvårdssynpunkt i understryker att enekologisk grundsyn bör vara vägledande och ansluter sig till utredningarnas angreppssättpå naturvårdens område, där naturtyper och helhetsmiljöer har betonats mer änenskildheter. Flera remissinstanser understryker underlagsmaterialetsojämnhet, främst beroende av den tidspress som undersökningen har måst görasunder. påtalar behovet av undersökningar över fleravegetarionsperioder och anser att naturvärdena kan vara för lågt angivna.Naturhistoriska och beklagar svårigheterna attutläsa hur geovetenskap, botanik och zoologi har vägts samman till vetenskaplignaturvård. av SNF anser att kunskapsunderlaget omutbyggnadernas biologiska miljöeffekter behöver förbättras avsevärt förebeslut om utbyggnader, lokk-mokkskretsen av SNF understryker delfabildningarnaskänslighet för vattenkraftutbyggnad och framhåller att bevarandevärdet ärberoende av atf hela avrinningsområdet uppströms får förbli opåverkat. SMHIframhåller att de ekologiska effekterna av grumlingen intehar beaktats och anför också att isförhållandena har uppmärksammats alltförlitet; i vissa fall kan issituafionen komma att förändras så kraftigt att detborde fått påverka rangordningen. framhåller vidare atf konsekvenserna förÖstersjöns/salthalts- och temperaturförhållanden bör utredasinnan man genomför ytterligare regleringar. Älvräddarnas samorganisalion anseratf klimatet och den försämrade vatfenkvalifén p. g. a. minskad syresättninghar fått för liten uppmärksamhet. anser att underlagethar stora brister när def gäller den ferrestra faunan. Man understrykerälvsträndernas betydelse för t. ex. fågellivet, uttern och älgstammen.Naturhistoriska anser att kraftledningarnas inverkan på landskapetborde ha getts större uppmärksamhet. och KVA understryker att deekologiska 1977/78: 57 54 förändringarna är irreversibla och sträcker sig långtutanför den akva-tiska zonen och att även små ingrepp kan få vittgåendeföljder. understryker vikten av att stora sammanhängande referensområdenbevaras och framhåller också atf referenssfationer med långa mätserier börtUlmätas mycket stort värde. Sötvattenslaboratoriet anser att de fiskerivefenskapligavärdena har undervärderats i förhållande till fisket som resurs. Fältbiologernaframhåller atf def är viktigt att så många älvsträckor sparas att de räckerbåde för den vetenskapliga naturvårdens behov och för fiske och rekreation,eftersom dessa intressen delvis står i motsats till varandra. Naturvårdsverketanser att överledning av vatten från ett avrinningsområde fill ett annat börifrågasättas generellt, då det kan ge från limnologisk synpunkt mycketbetänkliga följdverkningar. och anför i gemensamtyttrande 1974 att beskrivningen av skador och förändringar i alltför hög gradär låst till de presenterade projekten, som tycks ha uppfattats somslutgiltiga. Trots uttalade ambitioner om motsatsen saknas i stor utsträckningde långsiktiga perspektiven. Redovisningen ger en överdriven uppfattning omknappheten på outbyggda vattendrag och omfattningen av bestående, oreparablaskador genom utbyggnad. Det är vidare enligt dessa remissinstanser orimligt atttänka sig att forskningsresurserna skall kunna öka så mycket atf de räcker tillallt det som forskarna vill slå vakt om. och arbetarekommun anser att det ekologiskasynsättet blir för snävt om det inte innefattar också människor och natur ävenpå långt avstånd från utbyggnadsprojekten. Man måste räkna in även dem som fårfördelarna av utbyggnaden, liksom t. ex. försurning genom den oljebaseradeenergiproduktion som kan vara alternativet, anser att även vid en fortsattvattenkraftutbyggnad kommer variationsrikedomen hos olika morfologiska ochekologiska system att förbli så riklig att den är omöjlig att överblicka. VASOifrågasätter också om större vattendrag av den typ som ingått i utredningarnasmaterial är lämpliga för den ekologiska forskningen. Svenska handelskammarförbundetser svårigheterna att konkret precisera olägenheterna från ekologisk synpunktsom ett tecken på att nackdelarna av en utbyggnad är relarivt små. Detta kanenligt förbundet också ha varit ett motiv för att väga ihop degeovetenskapliga, botaniska och zoologiska bedömningarna, för att sammanlagt geintryck av större tyngd. 3.9 Värdering från fiskesynpunkt anser, med insfämmande av , att fiskets intressen i stort har blivit välsammanfattade. I vissa avseenden hade det emellertid varit önskvärt med en meruttömmande 1977/78: 57 55 behandling av fiskets intressen i befänkandefexten.Avsalu- och husbehovsfisket, främst i fjällområdet men också i isolerade delarav skogsregionen, är av väsentlig betydelse för bosättningen och som komplementtill rensköfseln. Detta påpekas också av naturvärn, som menar attfisket kan betyda mycket för befolkningens kvarsfan-nande. Ytterligare begränsningarav avsalufisket i fjällområdet hotar fiskeflygefs omfattning, med vad definnebär av försämrad service. understryker det betydandeantal yrkesfiskare (omkring 100) som skulle beröras av utbyggnaderna i norraNorrland, förutom det omfattande husbehovs- och binäringsfiskef. Förbundetframhåller ocksä betydelsen för laxfisket i av atf referens-vattenoch nuvarande naturliga reproduktionsområden för lax bibehålls. Man påpekarockså utbyggnadernas betydelse för ålfisket, som inte har kompenserats på sammasätt som laxfisket.