prop · G103168 · 1977-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1977/78:168 omändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare iutlandet m.m.; Regeringen föreslår att antaga detförslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen föreslås att alla frågor omåterbetalning av bistånd som har lämnats enligt lagen (1973:137) om ekonomisktbistånd lill svenska medborgare i utlandet m.m. skall prövas avutrikesdepartementet och att departementets beslut i dessa frågor skall blidirekt verkställbara. Vidare föreslås att småbelopp, som har utgått som biståndi rättsligt förfarande i utlandet, skall stanna på statsverket. 1Riksdagen 1977/78. 1 saml Nr 168 Lag om ändring i lagen (1973:137) om ekonomiskt biståndtill svenska medborgare i utlandet m. m. Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1973: 137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. dels att nuvarande 10 S skall betecknas 11 S, dels att 1,3 och 7 §S skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny bestämmelse, 10 §, av nedanangivna lydelse. I S' Svensk medborgare, som råkat i nöd eller annansvårighet i utlandet, kan erhålla tilirälligi ekonomiskt bistånd av beskickningeller konsulat enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer. Svensk medborgare, som är bosatt i utlandet och som pågmnd av ålder, sjukdom eller annan omständighet är ur stånd alt försörja sig,kan erhålla varaktigt ekonomiskt bistånd av ulrikesdepariemenielsunderslödsnämnd enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer. Svensk medborgare, som är bosatt i utlandet och som pågmnd av ålder, sjukdom eller annan omständighet är ur stånd all försörja sig,kan erhålla varaktigt ekonomiskt bistånd av enligt denärmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer. Fråga omjämkning eller eftergiftenligl 2 § prövas av underslödsnämnd på ansökan av denåterbetalningsskyldige. När särskilda skäl föreligger, får nämnden även ulanansökan besluta omjämkning eller eftergift. Återbetalas ej belopp som har utgåttenligt I §, prövar frågan om återbetalningsskyldighet . 7 § Chefen för utrikesdepariemen- prövar tets rättsavdelning beslutar om fråga omåterbetalningsskyldighet återbetalningsskyldighet enligt 5 el- enligt 5eller 6 §. ' Senasie lydelse 1975: 1303. Prop.1977/78:168 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Lcigakraflägaiide beslut ont åter- Beslåmmelsen i 31 kap. I § Ired- beialningsskxldighet får verkställas Je stycket rättegångsbalkenom all I den ordning som gäller för laga- kostnad i vissa fall skall stanna på kraftågande dom. statsverket gäller även belopp som avses 15 eller 6 §. Lagakraftägande beslul om återbetalningsskyldighelfår verkställas i den ordning som gäller för lagakraftägande dom. Denna lag träder i kraft den I juli1978, Äldre bestämmelser gäller alltjämt i fräga om beslut som har meddelatsföre ikraftträdandet. 11 1977/78. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Mogård.Dahlgren, Åsling, Söder, , Mundebo, Krönmark, ,, och Proposition om ändring i lagen (1973:137) om ekonomisktbistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. Svensk medborgare som har fåttekonomiskt bistånd av svensk ullands-myndighet under vistelse utomlands är iallmänhet skyldig att återbetala vad han har erhållit. De nuvarande reglemahärom infördes den 1 juM 1973. som reglerna har tillämpats hardet visat sig att det finns behov att ändra dem på några punkter. Uppgiften att besluta om skyldighetatl återbetala ekonomiskt bistånd är enligt nuvarande bestämmelser fördeladmellan chefen för utrikesdepartementels rältsavdelning ochutrikesdepartementels understödsnämnd. Den förre beslutar om biståndslagareskall förpliktas att återbetala ekonomiskt bistånd i brottmål (rättsligtbistånd), medan nämnden prövar om den principiella skyldighet som enligt lagåligger biståndslagare alt återbetala s.k. allmänt ekonomiskt bistånd (socialtbistånd) skall jämkas eller efterges. Det har visat sig alt denna ordning inteär tillfredsställande, framför allt i de fall då bislåndstagaren samtidigterhållit båda formema av bistånd. En mera ändamålsenlig ordning synes därförvara alt prövningen av återbetalningsskyldigheien sker hos ell enda organ ochatt detta organ blir . Även understödsnämndens övrigauppgifter bör i samband därmed tillföras . Även i ett annat hänseende finnsf.n. en skUlnad mellan de två typerna av bistånd. Medan beslut om skyldighetatt återbetala rättsligt bistånd är verkställbart, gäller intedetsamma om beslut som avser socialt 1977/78:168 5 bistånd.För att sä långt som möjligt likställa de båda typerna av bistånd synes detönskvärt att även göra beslut om återbetalning av socialt bistånd direktverkställbart. Slutligen bör beträffande återbetalning avrättsligt bistånd en bestämmelse införas som gör bestämmelsen i 31 kap. I §tredje stycket tillämplig. Enligt den sistnämnda bestämmelsenskall rättegångskostnad som tilltalad är skyldig att ersätta men somunderstiger visst av regeringen fastställt belopp stanna på statsverket.Regeringen har fastställt beloppet till . enligt förordningen (1977:126)om lägsta belopp för återbetalning enligt 31 kap. 1 § . 2Nuvarande ordning m.m. 2.1 Biståndets art och omfattning Svensk medborgare i utlandet kan få allmäntekonomiskt bistånd eller ekonomiskt bistånd i brottmål enligt lagen (1973:137)om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. (ändrad1975:1303). Allmänt ekonomiskt bistånd (socialt bistånd) ärdels tillfälligt bistånd som svensk utlandsmyndighet lämnar svensk medborgaresom råkat i nöd eller annan svårighet i utlandet, dels varaktigt bistånd(periodiskt understöd) som underslödsnämnd lämnar svenskmedborgare som är bosatt i utlandet och inle kan försörja sig. Tillfälligtsocialt bistånd utgår i form av lån för huvudsakligen mat-, hemrese- och sjukvårdskostnader. Ekonomiskt bistånd i brottmål (rättsligt bistånd)lämnas av svensk utlandsmyndighet till svensk medborgare som vid vistelseutomlands berövats friheten genom beslut av utländsk myndighet. Biståndet utgåri form av förskottering av kostnader för försvarare, rättegångskostnader m.m. Under /77 erhöll 4.668 personertillfälligt socialt samt rättsligt bistånd med sammanlagt nära 6 milj. kr. Avbeloppet utgjorde ca . Rättsligt bistånd har under de senaste fyra årenlämnats i medeltal ca 40 personer . Med få undantag har dessa samtidigtockså fått tillfälligl socialt bistånd. Under /77 utgick periodisktunderstöd till något mer än 200 personer lill ett sammanlagt belopp av ca 1,4milj. Prop.1977/78:168 6 2.2 Återbetalning av bistånd Den som erhållit socialt bistånd ärenligt 2 § lagen om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m.principiellt återbetalningsskyldig för det belopp som han har mottagit.Återbetalningsskyldigheten kan jämkas eller efterges, om särskilda skälföreligger med hänsyn till biståndstagarens ekonomiska förhållanden ochomständigheterna i övrigt. Enligt 3 § samma lag prövar utrikesdepartementetsunderstödsnämnd fråga om jämkning eller eftergift av fordran antingen på.ansökan av bislåndstagaren eller självmant, om det finns särskilda skäl. Ärenden om indrivning avstatsverkets fordringar på grund av socialt bistånd handläggs inomutrikesdepartementet (rältsavdelningens konsulära enhet). Betalar intebiståndslagare vad han mottagit som tillfälligt socialt bistånd och har haninte ansökt omjämkning eller eftergift, undersöks hans ekonomiska och socialaförhållanden. Saknar han medel eller finns det andra skäl för jämkning ellereftergift av bislåndsbeloppel, lämnas ärendet lill understödsnämnden förprövning. I annat fall görs i allmänhet ansökan om lagsökning ellerbetalningsföreläggande hos allmän underrätt. Fordringar avseende bistånd somutgivits som periodiskt understöd bevakas vid biståndslagares frånfälle av densvenska utlandsmyndigheten i det land där denne var bosatt. Med få undanlagsaknas medel i dödsboet. 1 enstaka fall sker återbetalning i samband med attbiståndstagarens ekonomiska situation förbättrats. Vad gäller rättsligt biståndbeslutar chefen för omåterbetalningsskyldigheten enligt 7 § lagen om ekonomiskt bistånd till svenskamedborgare i utlandet m.m. Enligt samma paragraf är lagakraftägande beslut omäterbetalningsskyldighet direkt exigibelt. Prövning skall ske i varje enskiltfall. I 5 och 6 §§ i lagen finns bestämmelser lill ledning för prövningen,vilka i ston anknyter lill bestämmelserna i om återgäldandeav kostnader i brottmål (31 kap. I § RB). Bl.a. får återbetalningsskyldighetenjämkas eller efterges, om det finns skäl härför med hänsyn tillbiståndstagarens brottslighet eller hans personliga eller ekonomiskaförhållanden. Även ärendena om återbetalning avrättsligt bistånd handläggs inom rättsavdelningens konsulära enhet. Förprövningen av återbetalningsskyldigheten undersöks biståndstagarens ekonomiskaoch andra förhållanden. Beslut om återbetalningsskyldighel tillstäUs honom medanmaning atl betala. Gör han inte det och anför han inle besvär över beslutet,överlämnas ärendet till kronofogdemyndighet för indrivning. I de fall då en biståndslagareerhållit både tillfälligt socialt bistånd och rättsligt bistånd delas ärendetupp på beredningsplanet. Handläggningen av varje del sker var för sig enligt deskilda procedurerna för de båda biståndsformerna. Prop.1977/78:168 7 Statistiken visar att utgivetekonomiskt bistånd (med undantag av periodiskt understöd) återbetalas till ca90 %. Till största delen sker återbetalning via biståndstagarnasreseförsäkringar. Under /77 eftergavsutgivet bistånd till ett sammanlagt belopp av nära , varav ca . hänförde sig till tillfälligt socialt bistånd (av detutgivna beloppet) och ca , lill rättsligt bistånd (av delutgivna beloppet). Merparten av det förra beloppet utgjordes av kostnader försjukvård och hemtransport av svårt sjuka personer som saknat reseförsäkringsamt av bistånd som utgivits till personer som senare avlidit och inteefterlämnat några medel. 2.3 uppgifter och sammansättning m.m. inrättades den Ijuli 1950 genom beslut av regeringen, som av bemyndigats atl meddelabestämmelser om understöd åt sjömän vid arbetslöshet i utländsk hamn (prop,1950:145, SU 1950:122, rskr 1950:204), Regeringen har också utfärdat eninstruktion för nämnden, enligl vilken nämnden skall handlägga ärenden omunderstöd till sjömän vid arbetslöshet i utländsk hamn och andra ärenden omulrikesdepariemeniels hjälpverksamhet i utlandet som överiämnas till nämndenenligt särskilda förordnanden. Nämndens understödsverksamhelreglerades i kungörelsen (1950:473) ang. understöd till sjömän vid arbetslösheti utländsk hamn. Verksamheten var knuten lill arbetsförmedlingen för sjömän ide s.k. cenlral-hamnama utomlands, vilka inrättades. I samband medatt arbetsförmedlingen upphört vid utgången av harockså nämndens understödsverksamhelupphört. Nämnda kungörelse har upphävts med verkan fr.o.m. den (SFS 1977:528, ändrad 1977:1100). Genom kungörelsen (1953:475) omeftergift i vissa fall av belopp, vilka lämnats såsom ekonomiskt bistånd avutlandsmyndighet (eftergiftskungörelsen), fick understödsnämnden till uppgiftatt på framställning av chefen för utrikesdepartementels arvs- ochersättningsbyrå (numera konsulära enhet) besluta att helt eller delvis eftergeskuldbelopp som förskotterals av statsmedel som ekonomiskt bistånd.Eftergiflskungörelsen upphörde att gälla (SFS 1973:147)som lagen om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandetm.m. trädde i kraft. Som tidigare nämnts beslutar understödsnämnden enligtdenna lag om jämkning eller eftergift av belopp som utgivits som allmäntekonomiskt bistånd, medan chefen för rättsavdelningbeslutar om biståndslagares skyldighet att återbetala ekonomiskt bistånd ibrottmål. Genom regeringens beslut uppdrogsslutligen åt under- Prop.1977/78:168 8 stödsnämnden att handlägga ärenden om periodiskt understödtill svenska medborgare bosatta i utlandet. hade dessa ärendenavgjorts av regeringen i . En bestämmelse om nämndensbehörighet i detta avseende togs in i lagen om ekonomiskt bistånd till svenskamedborgare i utlandet m,m. består enligtdess tidigare nämnda instruktion av fyra (ursprungligen tre) ledamöter, utseddaav chefen för för högst i sänder. Suppleanter förvar och en av ledamöterna utses . Chefen för utrikesdepartementetförordnar ordförande i nämnden. Vid förfall för ordföranden inträder dennessuppleant som ordförande. Nämnden är beslutför då samtliga ledamöter eller, vidförfall för ledamot, dennes suppleant är närvarande. Vid lika röstetal harordföranden ulslagsrösl. Sekreterare i nämnden utses av chefen förutrikesdepartementet. Nämnden kan överlåta till ordföranden och sekreterareneller någon av dem att på dess vägnar handlägga ärenden, vilka befinnes kunnaavgöras i sådan ordning. Denna delegationsmöjlighet har utnyttjats i vissutsträckning. Enligt lagen om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare iutlandet m.m, förs talan mot beslut av nämnden hos kammarrätten genom besvär, I betänkandet (SOU 1949:51) av 1946års sjömanskommitté, vilket låg till grund för bestämmelserna omunderstödsnämndens verksamhet avseende understöd till arbetslösa sjömän,förutsattes all chefen för den byrå inom som hade hand omsociala ärenden skulle vara ordförande i nämnden. Vidare föreslogs att enrepresentant för sjöfolkets erkända arbetslöshetskassa skulle ingå somledamöter i nämnden. Kommitténs förslag följdes. I samband med att nämnden år 1953tillades uppgiften att besluta om jämkning eller eftergift av ekonomisktbistånd enligt eftergiflskungörelsen utökades nämnden med en ledamot som utsågsav . Syftet var all tillföra nämnden expertis isocialvårdsfrågor, eftersom enligl riktlinjerna för tillämpningen avkungörelsen frågan om eftergift av biståndsbelopp skulle avgöras med ledningav den praxis som hade utbildats i socialhjälpsärenden (prop. 1952:209, SU1952:196, rskr 1952:416). Därefter har ingen ändring skett i nämndenssammansättning. Nämndens sekreterare är enhandläggande tjänsteman i (rättsavdelningens konsulära enhet). Som framgår av vad som sagts avgörnämnden f.n. frågor om jämkning eller eftergift av belopp som förskotierats somtUlfälligt socialt bistånd till svenska medborgare som vistas i utlandet samtfrågor om beviljande av periodiskt understöd lill svenska medborgare som ärbosatta i utlandet. Ärendena bereds inom (rättsavdelningens konsulära enhet) och avgörs vid nämndens sammanträden, somäger rum i . Vid varje sammanträdebehandlas 20-30 jämknings- och eftergiftsärenden och ett tiotal ärenden omperio- Prop.1977/78:168 9 Vid del sammanträde som föregår nyttbudgetår fattas beslut om förlängning för det nya budgetåret av tidigareutgående understöd. Svenska medborgare som vistasutomlands kan få bistånd av svensk utlandsmyndighet för att komma ur entillfällig nödsituation (tillfälligt socialt bistånd). Biståndet avser iallmänhet matpengar, hemresebiljett eller sjukvårdskostnader. Bislåndstagarenär principiellt skyldig atl återbetala det mottagna beloppet, menutrikesdepartementets underslödsnämnd kan besluta om jämkning eller eftergiftpå ansökan av den åter-betalningsskyldige eller självmant, om det finnssärskilda skäl. Vid prövningen tas hänsyn till biståndstagarens ekonomiskaförhållanden och omständigheterna i övrigt. Svensk medborgare som vistasutomlands och som har berövats friheten genom beslut av utländsk domstol ellerannan myndighet kan få sådant bistånd som är nödvändigt för atl ge honom ettfullgott rättsskydd (rättsligt bistånd). Biståndet utgår i form av ersättningtill försvarare, betalning av rättegångskostnader m.m. Chefen förutrikesdepartementets rättsavdelning beslutar om återbetalningsskyldigheten ivarje enskilt fall. Principerna i om återbetalning avrättegångskostnader är vägledande vid prövningen. Sålunda skall den, som fåttbistånd för all bestrida kostnader i rättegång eller förundersökning om brott,återbetala vad han har mottagit om han döms för brottet.Återbetalningsskyldigheten fär dock jämkas eller efterges, om det finns skällill det. Bl.a. skall biståndstagarens personliga och ekonomiska förhållandenbeaktas. Under de senasie fyra åren harrättsligt bistånd lämnats i medeltal ca 40 personer . Med få undantaghar dessa personer också erhållit tillfälligt socialt bistånd.Frågorna om återbetalning av de båda biständsdelarna handläggs var för sigenligt de skilda procedurerna för socialt och rättsligt bistånd. Hithörande frågor regleras i lagen(1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. Enligten UD-promemoria som läg till grund för lagen kunde det i och för sig vara enfördel om prövningen av de båda biståndsformerna anförtroddes samma organ,bl.a. i de fall då en person fått båda slagen av bistånd. Emellertid pekades ipromemorian på att de båda biståndsformerna är av olika art, så till vida somdet i fråga om socialt bistånd skall bedömas om en existerande fordran skallefterges i ett enskilt fall, medan del beträffande rättsligt bistånd i varjeenskilt fall skall avgöras om en betalningsförpliktelse skall åläggas denenskilde eller inte. Prop.1977/78:168 10 Med hänsyn härtill fanns det enligl promemorian starkaskäl för att prövningen skulle ske enligt skilda procedurer och av skildaorgan. Vad som sålunda anförts i promemorian godtogs i propositionen medförslag till lagstiftning i ämnet (prop. 1972:132 s. 159). Det har emellertid i praktikenvisat sig att denna ordning inle är tillfredsställande. Förfarandet ter sig avnaturiiga skäl förvirrande för bislåndstagaren, som får kravbrev och andrameddelanden från olika organ och i vad som han uppfattarsom ett enda ärende. Det finns vidare en risk för att olika bedömningar görs avbiståndstagarens ekonomiska och andra förhållanden, som skall beaktas vidavgörandena i båda biståndsdelarna. Efter samråd med chefen förutrikesdepartementet harjag kommit fram lill att bedömningen av frågorna omåterbetalning av de båda formerna av bistånd bör göras av ett och samma organ.Det förhållandel att avgörandena kan anses vara av olika art utgör inte någothinder mot atl så sker. Genom att avgörandena föriäggs till ett och samma organskapar man förutsättningar för en enhetlig bedömning av en biståndslagaresekonomiska förhållanden. Det kan också ske en samtidig bedömning avbiståndstagarens återbetalningsskyldighet i fråga om båda slagen av bistånd.Jag anser inte att den omständigheten atl det är ett relativt litet antalbiståndsfall som det är fråga om gör det mindre angelägel att prövningen görsav ett enda organ. Jag anser vidare attutrikesdepartementet bör bli beslulsmyndighet för båda biståndsformerna. Delinnebär i fråga om rättsligt bistånd den skillnaden mot nuvarande ordning altmyndigheten som sådan blir beslutsorgan i stället för en tjänsteman inommyndigheten. Jag vill nämna att motsvarande ändring gjorts i enförfattning om utfärdande av äkten-skapscertifikat med följdförfaltningar (SFS1977:799-801). I fråga om socialt bistånd innebärden ordning jag förordar att understödsnämndens uppgifi att besluta omjämkning eller eftergift övergår lill ulrikesdepariemenlel. Om de nu framlagda förslagengenomförs, innebär det alt understödsnämndens enda återstående uppgift skullebli alt bevilja periodiskt understöd. Frågan är emellertid om nämnden börbehållas för detta ändamål. Skäl talar enligt min mening för alt ävenprövningen av frågor om periodiskt understöd bör föras över tillutrikesdepartementet. De ärenden som understödsnämndenavgör bereds inom konsulära enhet. Enhetschefen ärnämndens ordförande. Man är inom enheten genom mångårig erfarenhet välförtrogen med hithörande frågor. Den expertis i socialvårdsfrågor som f. n.tillförs nämnden genom den ledamot som är utsedd av bör vidbehov kunna erhållas genom de kontakler som enheten upprätthåller medsocialvårdsmyndigheterna. Sammanfattningsvis anserjag alt ärväl skickat att Prop.1977/78:168 11 överta understödsnämndens samtliga beslutsfunktioner. Jagförordar alltså att nämnden skall upphöra med sin verksamhet och alt även prövningenav frågor om periodiskt understöd förs över till . Frågan vem som inom departementetskall besluta i ärenden enligl den aktuella lagen bör bestämmas enligtdelegeringsbestämmelserna i instruktionen för departementet. Det naturliga pånuvarande stadium är enligt min mening att chefen för departementets konsuläraenhet anförtros denna uppgift när del gäller både socialt och rättsligtbistånd. Belopp som har erhållits somsocialt bistånd betalas ofta tillbaka frivilligt. Om så sker, synes ärendetinle påkalla någon särskild prövning. Sker inle frivillig återbetalning avsocialt bistånd bör, liksom när fråga är om rättsligt bistånd,återbetalningsskyldigheten fastställas i särskilt beslut. Av förvaltningslagen(1971:290) följer all ell sådanl beslut i allmänhet inle får meddelas utan attden som beslutet gäller har beretts tillfälle att yttra sig. När det gällerärende om återbetalning av socialt bistånd synes lämpligt att denåterbetalningsskyldige med att han föreläggs atl yttra sig uppmanasatt betala frivilligt. Betalar han beloppet efter den uppmaningen ellerframställer han inte någon invändning mot det, saknas som regel anledning altla upp frågan om jämkning eller eftergift. I andra fall bör den frågan prövassjälvmant av departementet. Enligt min mening bör man alltså inte behållanuvarande huvudregel att jämkning eller eftergift av återbetalningsskyldighelav socialt bistånd prövas endast efter ansökan. När del gäller rättsligt bistånd ärlagakraftägande beslut om återbetalningsskyldighel direkt exigibelt. Enmotsvarande bestämmelse saknas i fråga om socialt bistånd. För atl få enexekutionstitel för indrivning av fordringar av det senare slaget måste mananvända sig av beialningsföre-läggande eller lagsökning. Även i detla avseendeanser jag atl samma ordning bör gälla för båda typema av bistånd. Det ärotillfredsställande att i ell fall då en person fått både socialt och rättsligtbistånd de olika beloppen skall drivas in genom två olika förfaranden. Det vorevidare värdefullt att få en procedur för indrivning av fordringar avseendesocialt bistånd som är mindre tids- och arbelskrävande än förfarandet via betalningsföreläggandeoch lagsökning. Jag förordar därför alt även besluten om dessa fordringar görsdirekt exigibla. Enligt 31 kap. I § tredje stycketrättegångsbalken skall rättegångskostnad som tilltalad är skyldig att ersättamen som understiger visst av regeringen fastställt belopp f n. stanna på statsverket. Enligt den proposition som ligger till grund förbestämmelsen har den till syfte att förebygga all statsverket belastas medindrivnings- och andra kostnader som klart överstiger det belopp som skallindrivas (prop. 1969:156 s. 26-27). Principerna för ersättning avrättegångskostnader enligl 31 kap. 1 § är vägledande förprövningen av återbetalningsskyldighet avseende rättsligt bistånd. Lagen omekonomiskt bistånd till svenska 1977/78:168 12 medborgarei utlandet m.m. saknar emellertid en bestämmelse som motsvarar 31 kap. I §tredje stycket . Jag finner del rimligt att denna regel skallgälla även i fråga om belopp som har mottagits som rättsligt bistånd utomlands.Jag förordar därför att en bestämmelse om tillämpning av 31 kap. I § tredjestycket tas in i lagen. Denya bestämmelserna bör träda i kraft den . Beslut som har meddelats av understödsnämnden ellerchefen för utrikesdepartementels rältsavdelning före ikraftträdandet bör givetvisäven därefter kunna överklagas till kammarrätten så länge besvärstiden löper.Vidare bör beslut som har meddelats av chefen för utrikesdepartementetsrältsavdelning före ikrafiträdandet vara direkt verkställbart även därefter. 1en övergångsbestämmelse bör därför anges att äldre bestämmelser alltjämtgäller i fråga om beslut som har meddelats före ikraftträdandet. Med hänvisning till vad jag nu har anförthemställerjag att regeringen föreslår att antaga inomjusliliedepartemenlel upprättat förslag till lag om ändring i lagen (1973:137)om ekonomiskt bistånd lUI svenska medborgare i utlandet m.m.