prop · G10399 · 1977-12-31 00:00:00 — Det är inte heller lämpligt att göra del möjligt att alltförmycket frångå arkstödsmodellen eftersom denna då mister sin karaktär. Ettsärskilt stöd bör därför införas för särskilt kostsamma utgivningar. Stödetbör kunna utgå lill skönlitteratur i översättning för vuxna, facklitteraturför vuxna och barn- och ungdomslitteratur. Stödet bör utformas som ettprojektstöd (förhandsslöd). Vid fördelningen av projektstödet bör beakta atlmånga i och för sig dyrbara utgåvor har en sådan karaktär att de kan förväntasbli sålda i betydande upplagor även vid ett förhållandevis högt pris.Projektstöd bör inle utgå til! bibliografiska eller katalogliknande verk avskilda slag och inte heller till böcker av uppslagsverkskaraktär. Det börankomma på att utforma de närmare villkor i fråga om upplaga,lagerhållning, pris m. m. som skall gälla för projektstöd. När det gäller stöd till utgivning av uppslagsverk villjag erinra om att jag efter regeringens bemyndigande har tillkallat en särskildkommitté med uppdrag att utreda frågan om utgivning av en svensk natio-nalencyklopedi.Kommittén har antagit namnet uppslagsverkskommittén (U 1977: 09). I flera yttranden framhålls att den svenskaserieproduktionen måste ges förutsättningar att utvecklas och det föreslagnaprojektstödet ses som en väg att förbättra utgivningsbetingelserna.Seriemarknaden domineras av utländska produkter och svenska serieskaparehar små möjUgheter att få sina verk utgivna. Orsaken är framför allt de storaskillnaderna i kostnader mellan utländska serier och de serier som görs i vårtland och endast ges ut här. Det produklionsstöd som f. n. kan utgå till barn-och ungdomslitteratur har bl. a. använts lill att stödja svenska serieprojekl. Jag finner det liksom remissinstanserna angeläget attstimulera den inhemska produktionen av tecknade serier. bör därförvid sin fördelning av projektstödet ägna särskild uppmärksamhet åt projekt medsvenska originalserier. Rådet bör även uppmärksamma möjligheterna tillnordiskt samarbete för atl därigenom vidga marknaden för utgivningen. Seriefrämjandet föreslår atl ett särskilt s. k.utvecklingsbidrag införs för serieskapare för att de skall kunna utvecklaserieidéer så pass långt att förlag kan ta ställning till dem. Jag delaruppfattningen all det för atl stimulera den svenska produktionen av serier ärväsentligt atl serie- Prop.1977/78: 99 84 skapare bereds tillfälle till utvecklingsarbete. Godamöjligheter att erhålla stöd till ett sådant utvecklingsarbete finns inom ramen för de bidrag och stipendier som fördelas av konstnärsnämndenoch styrelsen för , och någon ny bidragsform av del slagsom Seriefrämjandet föreslår bör därför enligt min mening inte införas. Behovet av stöd till utgivning av böcker som vänder sigtill särskilda läsargrupper framhålls av några remissinstanser. a.efterlyses ett stöd till utgivning av böcker med stor stil. För många synskadade är storslilsböcker ett viktigtkomplement till olika former av optiska läshjälpmedel. En viss utgivning harförekommit bl. a. med stöd från SÖ. 1 anslutning till sin redovisning averfarenheterna av försöksverksamheten med stöd till utgivning av lättlästlitteratur och sitt förslag till fortsatt stöd föreslår SÖ att ett särskiltprojektstöd införs till utgivning av storslilsböcker. Del projektstöd till särskilt kostnadskrävande utgivningsom jag föreslår inrättas bör ge möjligheter att stödja utgivning av böckermed stor stil och en utformning som i övrigl är anpassad till synskadades förutsättningar.Något särskilt stöd för slorslilsulgivning bör inle införas. Projektstödet börkomma i fråga för storslilsböcker med särskilt höga framställningskostnader. Iövrigt bör enligl min mening stöd lill storslilsböcker utgå inom ramen förefterhandsstödet till de olika litteralurkategorierna och när det gällerklassiker inom ramen för förhandsstödet till denna kategori. Storslilsböcker skiljer sig från böcker i normalutformning genom sitt större omfång och den speciella typografiskautformningen. Fram-stäUningskostnaderna blir härigenom högre. Statens kulturrådbör därför ha möjlighet att ge ett anpassat slöd som beaktar de högre produktionskostnaderna.Den närmare utformningen av stödet bör ankomma på . Del börockså ankomma på att efter samråd med berörda parter faststäUavilka kriterier som skall vara uppfyllda för atl en bok skall vara alt anse somen storstilsbok. Jag finner det däremot inte möjligt alt förknippa det allmännautgivningsstödet med vissa minimivillkor i fråga om böckers typogratiskautformning. Den handläggningsordning som tillämpas inom kulturrådetför del nuvarande ulgivningsslödel har fastställts av kuUurrådet. Enredogörelse för denna ordning har lämnats i del föregående (2.1.2.1). Det börankomma på rådet att utforma även den handläggningsordning som bedömsändamålsenlig med den nya utformning av ulgivningsslödel som jag harföreslagit. Med hänsyn till att litteralurstödsutredningen har tagit upp fråganrelativt utförligt med åtföljande kommentarer i remissyttrandena vill jag dockberöra frågan i detta sammanhang. Utredaren föreslår att de fem arbetsgrupperna förlitteratur på svens- Prop.1977/78: 99 85 ka slås samman till en stor arbetsgrupp. En sådansammanslagning bör kunna eliminera särbestämmelser och konstladegränsdragningar mellan litteraturkategorierna, menar utredaren. Förslaget har fått ett blandat mottagande. a. statenskulturråd och avvisar tanken på en sammanslagen arbetsgrupp.Kulturrådet framhåller att det i realiteten skulle bli nödvändigt att arbetamed olika referensgrupper och vidare betonar rådet att det troligen skulle visasig omöjligt att finna personer som är villiga och lämpliga att sitta i enarbetsgrupp som skall fördela stöd till alla litteraturkalegorier. För egen del vill jag betona att del är angeläget attutgivningsstödet fördelas av organ som har en allsidig representation och därsakkunskap från de olika litteraturområdena är företrädd. Del är också viktigtatt insyn garanteras i urvalsarbetel liksom alt en successiv förnyelse sker avde organ som har att fördela stödet. Det är även viktigt att gränsdragningsfrågormellan olika litteraturkalegorier kan lösas på ett smidigt sätt. presenterar i sitt yttrande (4.4.1) ettförslag till handläggning av utgivningsstödet som i korthet innebär alt enarbetsgrupp tillsätts för var och en av de litteraturkalegorier som enligtmilt förslag bör erhålla efterhandsstöd. Dessa grupper bör även fördela stödettill klassisk litteratur. Utöver dessa grupper anser rådet alt en särskildgrupp bör bildas i vilken representanter för de fyra övriga grupperna ingår.Gruppens uppgift bör vara att samordna arbetet, atl lösa gränsdragningsfrågoroch alt som speciell uppgift fördela projektstödet till särskiltkostnadskrävande utgivning. Den presenterade modellen förefaller enligl min mening atttillgodose de krav som kan ställas på formerna för handläggning och bör såledeskunna ligga till grund för ställningstagande i frågan. Vad gällerbehovet av ytterligare personal vid och medel för lek-törsmedverkantill följd av utbyggnaden av utgivningsstödet återkommer jag i det följande(7.4). Innan jag övergår till att behandla övriga förslag från litleralurstödsulredningenvill jag något beröra det statliga stödet till utgivning av litteratur sett pålängre sikt. Inle minst synpunkterna i remissytlrandena på litteralurstödsutredningenvisar att det är nödvändigt att de statliga insatserna inom bokområdet byggs utsuccessivt och alt nya initiativ baseras på studier av förhållandena i dikadelar av branschen. Utredaren framhåller att tillgängliga statistiska uppgifterär ofullständiga, något som också understryks i en del yttranden. () gör f. n. på uppdrag av mass-m.ediekoncentrationsutredningenen undersökning av bokbranschen som i vissa avseenden kommer att bli enuppföljning av den branschstudie som SPK gjorde åt lilleraturulredning.Svenska bokförläggare- Prop.1977/78: 99 86 föreningen redovisar i sitt yttrande att föreningen hargett vid i i uppdragatt göra en ekonomisk analys av förlagsbranschen. Dessa undersökningar bör enligtmin mening kunna ge underlag för fortsatta överväganden om formerna för destatliga åtgärderna. Del är angeläget att utveckUngen inom branschenfortlöpande kan följas och jag kommer därför i det följande (7.1) att beräknamedel för en fortsatt branschstudie under nästa budgetår. Den närmareutformningen och inriktningen kommer att bestämmas efter samråd med berördaparter. Effekterna av det utgivningsstöd som jag har föreslagitbör följas noga. Den föreslagna utformningen bör därför inte ses som slutgiltigulan en prövning måste ske mot bakgrund av de erfarenheter som vinns och denallmänna utvecklingen i förlagsbranschen. För atl en bedömning av slödelseffekt skall kunna göras bör det dock enligt min mening tillämpas ett antal år.Några mer genomgripande förändringar av ulgivningsslödel bör därför inte,såvitt kan bedömas, ske . Detla hindrar inte att endiskussion fortlöpande förs om i vilka former staten bör främja en bred utgivning av kvalitetsböcker samt självfaUet också i vilken utsträckning ettstöd är motiverat. har inte behandlat några andraformer för litteraturstöd än den som föreslås. 1 några yttranden diskuteradesdock alternativa modeller, och för ettprincipiellt resonemang kring olika stödformer och för- och nackdelarna meddem. Föreningen framhåller bl. a. att det vore värdefullt om de statligainsatserna kunde anpassas till konjunktursvängningarna i bokbranschen. Videkonomiska svårigheter och en tillbakagång i utgivningen skulle ett mergenerellt och kraftfullt stöd sättas in medan stödet under mer gynnsammaperioder skulle kunna utgå på en lägre nivå och i mer selektiva former. Jaghar sympatier för ell sådant syslem men som föreningen framhåller är det svårtatt faststäUa när och hur de statliga insatserna bör ändra karaktär med hänsyntill förändringar i branschen. Återkommande branschstudier av det slag som SPK f.n. gör bör dock förbättra förulsättningarna för atl överväga en sådan stödformoch som jag har redovisat räknar jag med att sådana studier skall kunnaföretas mer regelbundet i fortsättningen. 5.2.2 Stöd lill lättläst Utteratur SÖ bedriver en försöksverksamhet med stödtill utgivning av lättläst litteratur, LL-böcker. har ett 40-talböcker givits ut med sådant stöd. Verksamheten leds av en särskild arbetsgrupp.För att uppnå en variation i utgivningen och med hänsyn lill författarnasönskemål har utgivningen av LL-böcker skett i samarbete med flera olika förlag. Frågan om LL-utgivningen behandlades i propositionen(1976/77: 87) Prop.1977/78: 99 87 om insatser för handikappades kulturella verksamhet, ochjag redovisade i det sammanhanget att SÖ hade för avsikt att under år 1977lämna en redogörelse för den försöksverksamhet som har genomförts. SÖhar i en skrivelse lämnat en sådan redogörelse och även lagtfram förslag om de fortsatta formerna för stöd tiU utgivning av lättlästaböcker. Enligt SÖ är del för tidigt att föreslå en alternativ form till dennuvarande LL-utgivningen och verksamheten bör därför även fortsättningsvisbedrivas i huvudsak enligt de principer som till-lämpas. Ansvaret för fördelningen av stöd bör t. v. ligga kvar på SÖoch del direkta arbetet bör liksom nu ledas av en särskild arbetsgrupp. Somskäl anförs alt det ännu inte finns någon fast modell för hur läsarnas krav,författarnas intresse för all medverka och förlagens benägenhet att ge ut LL-böckerbäst skall kunna samordnas i en reguljär utgivning. Jag delar SÖ:s uppfattning att det är angeläget attförbättra möjligheterna för människor med läshinder av olika slag alt komma ikontakt med god litteratur. Utgivningen av lättlästa böcker är därvid enviktig insats. Jag vill erinra om alt en betydande förstärkning har gjortsinnevarande budgetår då stödet mer än fördubblats. Det material som SÖ nu har redovisat och de förslag somläggs fram innebär inte att något i egentlig mening nytt underlag finns för ettställningstagande till eventuellt nya organisatoriska former för LL-ulgivningen.Stödet till utgivningen av LL-böcker har vissa likheter med det projektstödtill särskilt kostnadskrävande utgivning som jag har behandlat i detföregående. Skäl kan därför anföras för atl föra över slödel till statens kulturråd.1 den nuvarande verksamheten ingår emeUertid också ett utvecklingsarbete och endirekt medverkan i själva utgivningen, uppgifter som har större likheter medförlagsverksamhet än med den funktion som kommer att ha när detgäller utgivnings-stödet. Mycket talar således för att det permanenta ansvaretför LL-utgivningen bör ges åt en grupp, där också förlagserfarenheter är representerade,och att ell fastare samarbete med något eller några förlag bör eftersträvas.Detta skulle innebära påtagliga fördelar inte minst när det gäller informationom och distribution av böckerna. Behovet av fortlöpande samarbete med läsforskare,författare, läsargrupper och andra berörda bör givetvis också tUlgodoses. Jagär inle beredd alt nu ta ställning lill de definitiva formerna för ulan avser all senare återkomma till regeringen i frågan. v. svara för fördelningen av slöd varvid samma principer som hittiUs börtill-lämpas. SÖ bör samråda med så att utgivningsstödet tillförlagen i möjligaste mån anpassas till de regler som kommer atl gälla för detföreslagna projektstödet till särskilt kostnadskrävande utgivning. Tillmedelsberäkningen för stödet till utgivning av lättlästa böc-ber under nästabudgetår återkommer jag i det följande (7.1). Prop.1977/78: 99 88 5.2.3 Stöd till presentation av svensk Utteratur iutlandet I ett litet språkområde som vårt uppslår problem när detgäller atl la del av litteratur på andra språk och att göra den egnalitteraturen känd utomlands. Genom stödet lill översatt litteratur förbättrasmöjligheterna atl i introducera författare och ge ut böcker som kommerfrån andra mindre språkområden. När det gäller översättning av svensk litteraturlill andra språk har självfallet kontakter mellan svenska och utländska förlagen avgörande betydelse liksom de svenska författarnas egna kontakter. Någraomfattande insatser som kompletterar dessa kontakter har dock inlegjorts av offentiiga organ. Jag bortser i detla sammanhang från del stöd somsedan år 1975 kan utgå från för utgivning av nordisk grannlandslitteralur. har som en av sina uppgifter atlpresentera svensk konstnärlig verksamhet i utlandet och inom ramen för dettaarbete har institutet sökt underlätta den svenska litteraturensspridning till andra språkområden. Institutet sprider information till översättareoch introduktörer utomlands genom boköversikter och anordnar konferenser ochsymposier där svensk litteratur diskuteras. Del delar dessutom ut stipendiertill översättare för besök i samt bidrag till översättare föröversättning av böcker som inte svenska förlag aktivt arbetar med för atl fåutgivna på utländska förlag. Genom detla arbete har ett kontaktnät avöversättare och introduktörer skapats. Som jag inledningsvis redovisade har i enskrivelse i anslutning till remissbehandlingen av litteraturstödsutredningensbetänkande föreslagit atl ett särskilt stöd för presentation av svensk lilte-raturi utlandet införs på försök. Stödet bör gå lill provöversättningar av ca 15böcker , i första hand skönlitteratur som har kommit ut efler . Urvaletav böcker som skall översällas bör göras av . Böckerna bör ihuvudsak översällas till engelska. Dessa översättningar är inte avsedda attanvändas vid en eventuell utgivning utan endast att göra det möjligt altpresentera svensk litteratur på ett världsspråk för bl. a. utländska förlagslektorer. Översalta manuskript bör spridas bl. a. genom normala förlags- och författarkontakteroch genom , som även bör svara för den praktiska handläggningenav stödet bl. a. genom kontakter med översättare. Jag anser liksom . ,och , vilka har berettstillfälle atl komma med synpunkter på förslaget, atl det är angelägel attfrämja utgivningen av svensk litteratur i utlandet. Bokförläggareföreningenpekar i sitt yttrande på möjligheten att införa ett system som innebär atl ettutländskt förlag här i kan söka stöd för översättning och utgivning aven svensk bok. En sådan stödform tillämpas i och har, menarföreningen, den fördelen att det stödbevil- Prop,1977/78: 99 89 jande organet vet att den aktuella boken kommer att ges ut på ett främmande språk. I de diskussioner som har förts om stöd tillutgivning av svensk litteratur i utlandet har man från förfaltarhåll bestämtavvisat ett system av det slag som skisserar medhänvisning lill riskerna för en statlig styrning av vilka böcker som gesmöjligheter atl komma ut på andra språk. Jag har förståelse för deninvändningen och vill också peka på att ett direkt stöd till utländska förlagskulle kunna medföra att omfattningen av utgivningen av svensk litteratur iutlandet till viss del blev beroende av i vilken utsträckning vi från svensksida vore villiga atl lämna stöd. Frågan om insatser för all främja kontakternaoch utbytet mellan olika länder på litteralurområdet behandlas regelbundet närdet internationella kulturutbytet diskuteras. Den svenska inställningen hardärvid varit alt resp. lands insatser bör inriktas på att främja översättningav böcker från andra språk och inte på atl genom subventioner underlättautgivning av den egna litteraturen på andra språk. Denna inställning uteslutersjälvfallet inle åtgärder från svensk sida som innebär att man inom andraspråkområden får ökad kännedom om den svenska bokutgivningen. Litteratur på ett litet språk som svenska har, som SIK-utredningenframhåller, bättre möjligheter atl bli uppmärksammad i andra länder av bl, a.utländska förlag om den presenteras på ett språk som är tillgängligt för denkrets man vänder sig tiU. I och med införandet av det statiiga ulgivningsslödelhar aUmänt accepterats, även från förfaltarhåll, alt fördelningen av slöd skerefter ett urval. Ett sådant selektivt stöd bör kunna användas också när detgäller all främja utgivningen av svensk litteratur på andra språk. Jag anslutermig således tiU SIK-utred-ningens förslag att ett stöd på försök införs tillöversättning av svensk litteratur för presentation i utlandet. Ett sådant stödser jag som ett värdefuUl komplement till del arbete som bl. a. f. n. svarar för inom litteralurområdet. Särskilt böcker som kommerut på mindre föriag med små internationella kontakter bör härigenom få störremöjligheter att nå utanför vårt eget språkområde. Översättningarna bör ienlighet med förslaget göras på ett av världsspråken och användas endast föratt presentera ett antal boktitlar för en utländsk publik. Översättningarnaförutsätts i regel inle Ugga tiU grund för själva utgivningen. Den slutligaöversättningen får den utländske utgivaren svara för. Genom denna utformningav slödel undviks att det statliga bidraget blir direkt avgörande för om bokenges ut på ett främmande språk eller ej. Det bör ankomma på all besluta om vilkaböcker som skall översältas. Svensk skönlitteratur, företrädesvis för vuxna,som är utgiven bör utgöra del huvudsakliga underlagetför urvalet. Något absolut krav på att urvalet skall spegla den aktuellautgivningen bör alltså inte finnas. Hänsyn bör tas inte endast Prop.1977/78: 99 90 till vad som är representativt från svensk synpunkt. Detär nödvändigt atl också beakta vad som kan intressera den utländska publiken.Kulturrådet bör i sill urvalsarbete hålla nära kontakt med olika berördaparter såsom kritiker, författare, förläggare och och därigenommed introduktörer och översättare av svensk litteratur i utlandet. Vid urvaletav titlar bör beaktas i vad mån en utgivning på annat språk kan förväntas skegenom gängse kontakter mellan förlag etc. I den praktiska handläggningenavseende kontakter med översättare m. m. bör kunna ta del avSvenska institutets kunskaper om och erfarenheter av det aktuellaarbetsområdet. Stödet till presenla-tionsöversättningar bör som jag redan haranfört vara av försökskaraklär och avse en period av . Jag kommer i delföljande (7.1) att beräkna . för försöket under nästa budgetår. Delankommer på regeringen att utfärda närmare föreskrifter förförsöksverksamheten. 5.3 Kreditstöd till förlag Utöver stöd till enskilda titlar i förlagens utgivning kanförlag inom ramen för nuvarande litteraturstöd erhålla en statligkreditgaranti. Syftet är atl stödja mindre förlag och att göra del möjligt attetablera nya förlag. Den statliga garantin får i princip avse högst avlånebeloppet men kan, om synnerliga skäl föreUgger, efler beslut av regeringenutsträckas till att gälla hela lånebeloppet. Frågor om kreditgarantier handhasav statens industriverk som därvid skall samråda med . Den raminom vilken statens industriverk får bevilja garantier uppgår innevarandebudgetår till 2 milj. kr. Fram till utgången av hade 13 garantier omtotalt 3,4 milj. kr. Fem av garantierna avser nystartade förlageller förlag som vid beslutstillfället hade varit verksamma under kortare tid.Något infriande av beviljad garanti har ännu inte varit aktuellt. Utredaren framhåller att den nuvarande konstruktionen avkreditgarantin, som innebär alt det garantisökande förlaget självt måste skaffasig krediter, för med sig atl det allmänna kreditiäget kan få en styrandeeffekt på möjligheterna atl få lån och därmed också på framför aUl de små föriagensexistens. Den individuella lånemöjligheten är hett avgörande med det systemsom nu tillämpas. För atl komma bort från dessa enligt utredaren negativakonsekvenser av systemet föreslås atl en särskild statiig fond inrättas förlån lill föriag. a. bör avskrivningslån och räntesubventioner kunna lämnas.Hanteringen av kreditstödet bör föras över till . Att vi har många förlag som sysslar med bokutgivning ärenligt min mening värdefullt. En omfattande spridning av utgivningsbesluten skaparförutsättningar för en bredd i den totala utgivningen som heller att bliberoende av ett litet urval beslutsfattare. Det är därför na- Prop.1977/78: 99 91 turiigt att staten vid sidan av olika former avutgivningsstöd genom ett kredUstöd även främjar en nyetablering av förlag ochhar möjligt att medverka till att lösa kreditproblem för redan verksammaförlag. Enligt min mening är del inte rimligt att utforma kreditslödetpå ett sådant sätt all förlag befrias från sill risktagande eller atl verksamhetensfortbestånd blir beroende av statiigt stöd. En utgångspunkt för de statiigainsatserna måste även i fortsättningen vara alt förlagsverksamhet även om statiigtstöd av något slag utgår måste bedömas såsom varje annan form av privatföretagsamhet. När ställning skall tas till frågan om ett förlag bör beviljaskreditstöd bör därför den rent företagsekonomiska bedömningen tillmätas enavgörande betydelse. Behovet av direkt stöd till föriag bör såsom statensindustriverk framhåller tillgodoses genom utgivningsstödet. Bidrag i form avavskrivningslån och räntebidrag är därför enligl min mening inle motiverade.Jag vill även erinra om att regeringen om synnerliga skäl föreligger harmöjlighet atl bevilja kreditgaranti som motsvarar hela lånebeloppet för ettförlag. Mot den bakgrunden är jag i likhet med inte bereddatt föreslå en omläggning av del statliga kreditslödet av det slag somutredaren förordar. Stödet bör alltså ha kvar sin nuvarande form avkreditgaranti. Jag är inte heller beredd atl förorda att handläggningenav stödet förs över till . Beslut om kreditgaranti bör fattasav ett organ som kan svara för de rent företagsekonomiska bedömningarna. föreslår att handläggningen av kreditslödet flyttas över tillBokbranschens finansieringsinstitut. ägs av bokförlagen ocharbetar f. n. endast med rådgivning och utlåning till bokhandeln. Någonverksamhet riktad lill bokförlag förekommer inle. Med hänsyn lill institutetsuppbyggnad och verksamhetsinriktning finner jag det inte lämpligt att låtainstitutet pröva frågor om kreditgarantier till förlag. Nuvarande ordning ifråga om handläggningen av kreditgaranti bör därför gälla ävenfortsättningsvis. Något behov av all öka ramen för kreditgarantier bedömer jagf. n. inte föreUgga.