prop · G10331 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78:31 Regeringens proposition om riktlinjer i den fysiska riksplaneringen för vissa s.k.obrutna fjällområden; Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för den åtgärd som framgår av föredragandens hemställan. Ipropositionen anges 14 områden i fjällvärlden, s. k. obrutna fjällområden, somf. n. är relativt orörda och som även framgent bör undantas från tyngreexploateringsföretag. Det föreslås i propositionen att som en riktlinje i denfysiska riksplaneringen bör gälla att anläggande av bl. a. vägar, vattenkraftstationeroch gruvor samt ett intensivt skogsbruk i princip inte bör komma i fråga inomde aktuella områdena. Förslagen utgör en direkt uppföljning av de riktlinjerför hushållning med mark och vatten som beslöt om . Detkonstateras i propositionen att befintliga rättsliga instrument torde varatillräckliga för att trygga att markanvändningen inom de obrutna fjällområdenaföljer de föreslagna riktiinjema. Någon ny eller förändrad lagstiftningföreslås således inte. Det förutsätts att de riktlinjer för markanvändningensom föreslås i propositionen följs upp av bl.a. länsstyrelser och kommunergenom fortsatta åtgärder i form av naturskydd och planläggning. Avgränsningenav de 14 föreslagna obrutna fjällområdena kommenteras översiktligt ipropositionen. Länsstyrelsema föreslås få uppdrag att efter samråd med berördaparter lämna regeringen förslag beträffande områdenas gränser i detalj.Länsstyrelserna bör vidare svara för att informera berörda myndigheter,organisationer och enskilda om de obrutna fjällområdenas avgränsning ochriktlinjerna för markanvändningen inom dessa. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Äntonsson, Mogård. ,, Åsling, Söder, , Mundebo, Krönmark. ProposiUon om riktlinjer I den fysiska riksplaneringen förvissa s. k. obrutna fjällområden Med anledning av regeringens proposition 1972:111 antogriksdagen vissa riktlinjer för hushållningen med landets samlade mark-och vattentillgångar (CU 1972: 35, rskr 1972: 348). Riktlinjerna innebär bl. a.att sju s. k. väglösa vildmarksområden undantas från sådan tyngre exploateringsom t.ex. vägdragning och vattenkraftutbyggnad. Områdena är Rås-to-Tsåktso,, Sarek-Pile, Täma-Graddis, Sylarna-Helags, Rogen och Pessinki. I detvå senare områdena skall dessutom skogsbruksdrift inte tillåtas. Vidare angesatt ytteriigare övemattningsstugor inte bör uppföras inom de inre delama avvissa av dessa områden, de s.k. vild-markskärnorna. Regeringen uppdrog den 2 febmari 1973 åt statensnaturvårdsverk och statens planverk att efter samråd och efter hörande avberörda länsstyrelser och kommuner lämna förslag till närmare avgränsning avde områden som borde omfattas av de angivna riktlinjerna. Utredningen skulleutföras inom ramen för redan pågående utredningsverksamhet. redovisade de båda verken ett preliminärtförslag till avgränsning av 14 väglösa områden benämnda obrutna fjällområden. tog regeringen slällning till de programför fullföljande av riktlinjerna för hushållning med mark och somhade utarbetats av 1 besluten för berörda länföreskrivs att plan- läggning, som innefattar utveckling av bebyggelse och anläggningar, bör undvikasinom de av verken preliminärt avgränsade 14 obrutna tjällområ- 1977/78:31 3 dena i avvaktan på statsmakternas ställningstaganden tillden närmare avgränsningen av de områden som bör undantas från tyngreexploatering och skogsbruk. I samband med behandlingen av prop. 1975/76:1 medredovisning av programskedet i den fysiska riksplanenngen hade nksdagen ingaprincipiella erinringar beträffande fjällområdenas behandling (CU 1975/76:1,rskr 1975/76:45). betonade emellertid att en intresseredovisning för fjällvärlden inte bör begränsas till en precisering avbevarandeanspråk utan också bör omfatta ännu ej preciserade exploateringsanspråkutanför fritidssektorn så all eventuella konfliktområden kan anges på ett såtidigt stadium som möjligt. överlämnade ochstatens planverk rapporten fjällområden (statens naturvårdsverks publikationer1975:12). I rapporten redovisas verkens slutliga förslag till avgränsning avvissa områden i fjällväriden i enlighet med regeringens förut nämnda uppdrag ifebrtiari 1973. Efter remiss har yttranden över rapporten avgetts avöverbefälhavaren (), , statens vägverk,, lantbruksstyrelsen efter hörande av berörda lantbruksnämnder,efter hörande av berörda skogsvårdsstyrelser, fiskeristyrelsenefter hörande av berörda fiskeriintendénter, beredningen för samordning avstatens insatser för turism och rekreation, gemensamtmed Centrala driftledningen (CDL) och Vattenregleringsföretagens samarbetsorgan(). domänverket, geologiska undersökning (SGU), statensindustriverk efter hörande av bergmästarna, ,länsstyrelserna i . , och länefter hörande av berörda kommuner. , ,(), Skogsindustriernas samarbetsutskott,. , () efter hörandeav fältbiologiska ungdomsförening, Svenska fjällklubben, Sverigesturistråd. () och . Dessutom haryttranden lämnats av och . 2 Rapporten fjällområden 2.1 Utgångspunkter 2.1.1Riktlinjer för hushållning med mark och vatten 1972:111 framhöll föredragande departementschefenIjällväri-dens slora belydelse för såväl friluftslivet som den vetenskapliganaturvården. Bland rekreationsområden av riksintresse intar fjällväriden vidsidan av våra orörda kustområden en särställning. Där finns en fiora och enfau- Prop.1977/78:31 4 naav internationellt intresse och områden där fiera bevarandeiniressen samtidigtgör sig gällande. Enligt departementschefen är det därför en utomordentligtviktig uppgift att skydda våra sista s. k. vildmarker från exploatering. Riksdagensbeslut att undanta de s. k. väglösa vildmarksområdena från tyngre exploateringinnebär enligt verken dels en begränsning av sådana åtgärder som medförbestående ingrepp i fjällnaturen, dels en strävan till mångsidigtmarkutnyttjande i fjällen. Verken tolkar riktlinjerna så, att tyngreexploateringar som kräver vägutbyggnad fortsättningsvis bör få företas endast inomområden där ingrepp redan har företagits, medan de väglösa områdena börförbehållas dels den turism som inte kräver vägar och större anläggningar, delsrenskötseln och de vetenskapliga bevarandeintressena. Enligtverkens tolkning innebär statsmaktemas beslut ingen annan inskränkning ipågående markanvändning eller existerande rättigheter inom de aktuella områdenaän i fråga om skogsbmksdrift inom Rogen- och Pes-sinkiområdena. 2.1.2 Samrådmed länsstyrelser, kommuner och organisationer Verkenhar i sitt arbete samrått med berörda länsstyrelser och kommuner. Materialfrån länsstyrelsema har legat till grund för verkens förslag till avgränsningarav de obrutna fjällområdena. Ett utkast till förslag till avgränsningar harremitterats till berörda länsstyrelser och kommuner samt till myndigheter,organisationer och olika intressenter. Samråd har också skett medmiljövemdepartementel i i syfte att kartlägga var motsvarande slag avområden på norskt territorium ansluter till de svenska områdena. Verkenanför alt stora delar av befolkningen i fjällvärlden har sin utkomst avfjällnaturen genom renskötsel, skogsbruk, jakt och fiske m.m. Fjällnaturen ärockså uppskattad som rekreationskälla av de människor som bor i det norrländskainlandets tätorter. Fjällen är också turistområde av såväl nationell sominternationell betydelse. Desvårtillgängliga delarna av Ijällen och angränsande skogslandskap utgör entillflyktsort för flera utrotningshotade djurarter. 1 fjällregionen finnsfjällrenens vår-, sommar- och höstbetesland. Särskilt de ostörda fjällparti-emaär enligt verken av väsentlig betydelse för renskötseln som kalvningsland omvåren och uppehållsorter under främst sommarhalvåret. Inomfjällvärlden finns också fyndigheter av ett flertal brytningsvärda , somtillsammans med utnyttjandet av vattenkrafltillgångarna ger ett viktigt bidragtill landets försörjning. I samband med att fjällregionens 1977/78:31 5 resurser har tagits i anspråk för utvinning av mineraleroch vattenkraft samt för fritidsbebyggelse, turism m. m., har vägar byggts ifjällregionen. Härigenom har enligt verken ostörda områden med stora värden förbl. a. djurlivet, renskötseln och fjällvandrarturismen minskat avsevärt i omfattning,som framgår av fig. I. Verken har vid sin bearbetning av områdenas avgränsningutgått från att de förslag till avgränsning som verken har inhämtat frånlänsstyrelsema bl. a. grundar sig på kunskaper om såväl exploaterings- sombevarandeiniressen. Någon fullständig redovisning av dessa intressen lämnasemellertid inte i verkens rapport. 1 utredningsarbete angående de svenskafjällområdenas planmässiga användning inom ramen för modem naturvård studerasde bevarandeintressen som finns i fjällregionen vad gäller vetenskaplig nalurvårdoch friluftsliv. Där ingår även en delstudie som behandlar bedöm-ningsgmnderför lokalisering av områden och anläggningar för turism och friluftsliv ifjällregionen. 1 avsnitt 3 i det följande lämnas en samlad redogörelse för deexploateringsintressen som f. n. finns redovisade inom de av verken föreslagnaobrutna fjällområdena. 2.2 Verkens förslag och bedömningar 2.2.1 Urvalskriterier, avgränsningar och föreslagnaområden 1 rapporten (SOU 1971:75) Hushållning med mark och vattenangavs som s. k. väglösa vildmarksområden sådana områden, som är belägna pålängre avstånd från väg än (en halv dagsetapp för en fjällvandrare) ochsom har en sammanhängande yta på minst I . Verken har, bl.a. på förslagav i , stannat för att minsta områdesstorlek istället bör vara . Det har inte bedömts nödvändigt att hela arealenligger på svenskt territorium. Vidare anser verken att gränsen för områdena bördras så att befintliga vägar kommer att ligga inom en halv dagsetapp ()från det obmtna området. 1 de fall, då verken inte har ansett sig kunna följaav länsstyrelserna föreslagna gränser, har gränsen dragits en bit bortom denbebyggelse som normalt finns utmed vägarna eller ibland schablonmässigt I eller3 km från vägen. 1 några fall har också befintliga vägar fått ingå i detobrutna området. Detta gäller t. ex. vissa enskilda vägar där man inte avseratt öka framkomligheten samt vissa vägar som inte korsar ett område utan slutarblint inne i fjällen. Verken konstaterar att de avgränsade områdena hardefinierats med utgångspunkt i ell tillgänglighetsmått varför de snararekaraktäriseras av svårtillgänglighet än av orördhet. I konsekvens med dettaanser verken att det är tveksamt om en reglering av ett vattendrag inom ett iövrigt väglöst område kan anses påverka områdets vildmarkskaraktär i samma gradsom om det genomkorsas av en allmän väg. Verken har beaktat den omständigheteni sina avgränsningsförslag. Med de valda storleks- och avgränsnings- 1977/78:31 7 kriterierna som grund har verken utökat antalet områdenfrån sju som anges i prop. 1972:111 till 14. De föreslagna områdena redovisasi fig. 2. I avsnitt 5 finns en detaljerad genomgång av områdena. Förslaget omfattar en total areal av ''*. Elvaområden ligger inom kalfjällsregionen medan de övriga tre är skogsområden medmindre Oällpartier eller partier ovanför trädgränsen. Fyra län och 14 kommunerberörs av förslaget till obrutna fjällområden. Förutom de föreslagna 14 obrutna fjällområdena har verkenredovisat tio väglösa områden med en minimiareal av men med i övrigtmotsvarande kvaliteter som de obrutna områdena. I rapporten (SOU 1971:75) Hushållning med mark och vattenoch i prop. 1972:111 anges inom de väglösa områdena ett antal s. k.vildmarkskärnor. beslut innebär att övemattningsstugor för turisminte bör uppföras inom dessa områden. Verken har vid överläggningar medrepresentanter för länsstyrelsema funnii att tillräckligt underlag i dagsaknas för att närmare precisera omfattningen av kärnområden, för vilka ettsådant starkare skydd skall gälla. Verken anser att en avvägning mellan den s.k. lättare turismen och de renodlade bevarandeintressena bör kunna ske inomramen för en fortsalt planering av markanvändningen inom fjällregionen bl. a.med ledning av det material som kommer fram genom pågående utredningsarbeteinom . Verken föreslår att de s. k. väglösa vildmarksområdenafortsättningsvis i författningstext och liknande kallas obrutna områden ifjällregionen eller endast obrutna fjällområden. Motivet härför är att deaktuella områdena utifrån en mer vetenskaplig synpunkt knappast kan betecknassom vildmarker och att områdena inte heller är helt väglösa. 2.2.2 Bestämmelser för vissa verksamheterVatlenkraftutbyggnad Vattenkraftutbyggnader som inte har beslutats avstatsmaktema bör enligt de riktlinjer som anges i prop. 1972:111 inte få kommalill stånd inom de väglösa vildmarksområdena. Verken anser att till vattenkraftutbyggnad bör räknasockså ny- eller tillbyggnad av säväl kraftverk som tillhörande dammar,kanaler, regleringsmagasin m. m. När det gäller företag som kan tänkas medföramiljöförändringar av mindre omfattning, t. ex. vissa tunnelbyggen, höjning ochsänkning av befintliga vattenmagasin m. m., föreslår verken att en bedömningav tillåtligheten bör göras med utgångspunkt i åtgärdernas inverkan på miljöninom de obrutna fjällområdena. 1 de fastlagda riktlinjerna uttalas att Pessinki- ochRogenområdena bör undantas frän skogsbmk. Dessa områden ligger i skogslandet.Inom de öv- Fig. 2, Av verken föreslagna vildmarksomräd -Redov is ning som rade Förslagtill minskning {j. från berörd läns-II styrelse som inte kunnat följas 9 Tärna-Graddis 10 Sarek- 1977/78:31 9 riga områdena, vilka ligger i den egentliga fjällregionenförutsätter riktlinjerna att skogsbruk inle är möjligt. Verken föreslår altsamtliga obrutna fjällområden undantas från skogsbruk. Till skogsbruk bördockinte räknas utnyttjande av rätt alt ta virke till husbehov. De restriktionerför skogsbruket som föreslås skall enligt verkens uppfattning inte behövainnebära några väsentliga uppoffringar. Verken beräknar överslagsmässigtarealen produktiv skogsmark som berörs inom de obmtna fjällområdena till ca500 km- eller av den produktiva skogsmarksarealen i landet. Verken anser att utvinning av inte bör fåförekomma i ett obrutet fjällområde även om detta inte klart framgår avriktlinjerna i prop. Enligl verken kan gruvbrytning emellertid varaett av de från samhällelig synpunkt angelägna förelag för vilka intresset attbevara de obrutna områdena kan få vika. Verken förutsätter att slatsmaklerna isådana fall efter en allsidig utredning låter justera gränsen för det obrutnafjällområdet. Enligl verken har det framkommit att mineralförekomsterna ärofullständigt kartlagda i fjällregionen och att framtida önskemål om alt påbörjagruvdrift inte för tillfället kan förutsägas. Verken anser att denna osäkerhettalar för att områden, där en framtida gruvbrytning kan tänkas, inte börundantas. De anser det rimligt att prospektering av får förekomma äveni fortsätlningen inom de obrutna fjällområdena. Prospekteringen måste enligtverken emellertid ske i sådana former att största möjliga hänsyn las lillområdenas vildmarkskaraktär. 1972:111 förutsätts att utvecklingen avIjällturism skall fortgå inom de obrutna fjällområdena men att inom de s.k.vildmarkskärnorna ytterligare övernattningsstugor för turismen inte böruppföras. Verken anser all de obrutna fjällområdena i en framtida planeringbör behandlas på olika sätt med avseende på turistutbyggnad, så attvandringsleder och övemattningsstugor för turism byggs ut i vissa delar avdessa medan de niinst påverkade och mest skyddsvärda delområdena förbliroutbyggda. Verken anser vidare, att turistutbyggnader inom de obrutnafjällområdena bör begränsas till s. k. lättare turism, vilket innebär att 1.ex. större hotellanläggningar och skidliftar föriäggs utanför dessa. Detta fåremellertid inte hindra underhåll eller komplettering av befintliga anläggningarom det kan förenas med syftet att bevara de obrutna fjällområdenasvildmarkskaraktär. Utöver de verksamheter som har behandlats förekommerinom fjällregionen anläggningar av varierande slag. Exempel på sådana ärforsk-ningsslationer, kraftledningar, telemasler, renstängsel, båtbryggor, landningsplatserför flyg samt bostadshus. 1977/78:31 10 Verken anser att som huvudregel bör gälla all åtgärder somkan förändra eller påverka områdets karaktär inle skall få företas inom ettobrutet fjällområde. Detta skall emellertid normall inle hindra drift ochunderhåll av befintliga anläggningar eller inskränka förekommande rättighetermed undanlag för vad som lidigare har sagts om skogsbruk. Verken anser vidareatt annal byggande än sådant som hänger samman med de areella näringarna,vetenskaplig forskning eller som behövs för fjällvandringsturism, inte börtillåtas utan särskilda skäl. 2.2.3 Ansvariga myndigheter och genomjöranddnstriiineni Verken föreslår all riktlinjer för obrutna fjällområdenläggs fast av regering och riksdag som en vidareutveckling av riksdagensbeslut med anledning av prop. 1972: III. Sedanstatsmaktema har tagit ställning till verkens förslag till avgränsning avobrutna fjällområden och till resultatet av kommunernas planeringsarbete bör.anser verken, fortsatt planering och reglering av markanvändningen inomfjällregionen i första hand genomföras av regionala och lokala organ. Verkenföreslår all arbetet sker inom ramen för den fortsalla fysiska riksplaneringenoch att det bör åligga berörda länsstyrelser och kommuner att bevaka attriktlinjerna följs och bedöma om föreslagna byggnadsföretag m.m. i och kring deobrutna Ijällområdena är förenliga med dessa riktlinjer. Inom kommunema pågår f. n. översiktlig planering som ettled i den fysiska riksplaneringen. och planverket har i sinayttranden till regeringen över de kommunala riksplaneprogrammen föreslagit attde kommunala planeringsinsatserna i fjällvärlden främst börriktas in på zonerna utanför de s. k. väglösa vildmarksomrädena. Det är enligtverkens bedömning i första hand inom dessa zoner som avvägningar beträffandemarkanvändningen erfordras pä lokal nivå. t. ex. avvägningar mellanfritidsbebyggelsens och turismens intressen, bevarandeintressen och de areellanäringama. De kommunöversikter som utarbetas av fjällkommunerna bör omfattaäven de obrutna fjällområdena. Verken bedömer att en mer ingående planering isyfte all reglera byggnadsåtgärder m. m. i första hand behöver riktas in på devägnära zonerna utanför de obrutna fjällområdena. Reglering av annan verksamhetsåväl inom som utom de obrutna Ijällområdena bör liksom - beroende påverksamhetens art ankomma på kommun eller länsstyrelse, lantbmksnämnd ellerannan regional myndighet. Sådan reglering kan avse trafik med terränggåendefordon, lågflygning, övemattningsstugor. leder, renstängsel m.m. Verkenunderstryker vikten av att kommunerna även vid den fortsatta planeringen avvägomlanden samråder med regionala och centrala organ. Verken anser att det inte behöver utfärdas några särskildaförordnanden Prop.1977/78:31 11 om förbud mot tyngre exploateringar inom obrutnafjällområden, eftersom sådana exploateringar förutsätter planprövning. Vadgäller föreslagna inskränkningar för skogsbruk och anläggande av enskildavägar bedömer verkei att särskilda förordnanden, t.ex. enligt 7 eller 19 SSnaturvårdslagen (NVL) (1964:822. omtryckt 1974:1025) kan behövas. Verken angersom alternativ att. på samma sätt som har skett med skötseln av bokskogar, dettillskapas en särskild fjällag som reglerar användningen av de obrutnafjällområdena. Vilket alternativ som skall väljas beror enligt verken bl. a.på hur man vill se på frågan om rätt till ersättning för de inskränkningar imarkanvändningen som regleringen innebär. 3 Befintliga och planerade verksamheter ochanläggningar Bebyggelsen inom de obrutna fjällområdena är med hänsyntill arealen av mycket ringa omfattning. Totalt finns ca 700 byggnader ellergårdsbildningar. De flesta utgör bebyggelse för fritidsändamål, främst jakt-och fiskestugor saml övemattningsstugor längs vandringslederna. Enskildfrilids-bebyggelse finns i begränsad omfallning. Inom områdena finns några störreturistanläggningar för fjällvandringsturism, de flesta inom Sarek-Pite-områdel.Bebyggelse med anknytning till rennäringen finns inom samtliga obrutna områden.Totalt finns för detta ändamål ca 150 samevis-ten och ett lOO-tal samestugor,främst renvaklarstugor. Inom de föreslagna obrutna fjällområdena finns ettbegränsat antal vägar. Dessa ulgörs av enskilda vägar och skogsbilvägar, vilkaslutar blint inne i områdena. Sammanlagt finns redovisade ett tiotalvägprojekt, vilka befinner sig på olika diskussions- eller planeringsstadier.Därtill kommer några enstaka planerade skogsbilvägar vilka kan tangera gränsenför obmtet fjällområde. Fyrastörre vägprojekt har en sådan karaktär att de skulle dela ett föreslagetobrutet område i tvä delar. Projektet i länberör och kommuner. Storjola-Änkar-vattnet i Jämtlandslän berör främst kommun. Projektet (NFjällnäs) i berör och kommuner. Denplanerade fortsättningen på vägen Vie-las-Sitasjaure till Skjomen i Norgeligger i kommun men gränsar till kommun i söder varför bådakommunerna berörs. Samtliga föreslagna obrutna fjällområden utom Rogen.Tärna-Graddis. Pessinki och Muddus är på ett eller annat sättberörda av 1977/78:31 12 Möjlighetema till nyavattenkraftutbyggnader i bl. a. har inventerats. Samtliga områdenutom Rogen, Rås-to-Tsåktso. Pessinki och Muddus berörs av inventeradeutbyggnadsmöjligheter. Inventerade utbyggnadsprojekt inom de obmtna fjällområdenafördelar sig enligt följande sammanställning. Förutom de i sammanställningenupptagna anläggningarna berörs och i sina ytterområdenav projekten resp. Klippen. Inventerade vattenkraftprojekt obrutna fjällområden ' GWh = Gigawattimme = milj. kilowattimmar 2 Gradering i klass 1-4 enligt betänkandena (SOU 1974:22)Vattenkraft och miljö, resp. (SOU 1976: 28) Vattenkraft och miljö 3. Klass 4anger högsta bevarandevärde. Avser projekt kraftverk medreglering av Lill- och Storfulvurn. Huvuddelen av de obmtna ijällområdena ligger ovanbarrskogsgränsen. De ligger också i allt väsentligt ovanför den s.k.skogsodlingsgränsen. Denna gräns drogs av domänverketoch avsåg att utskilja de områden inom vilka gängse skogsbmk då inte ansågskunna bedri- Prop.1977/78:31 13 vas av biologiska, klimatologiska och ekonomiska skäl.Samtliga områden ligger helt ovanför gränsen för svårföryngrad skog (se fig.3). Denna gräns har tillkommit efter beslut av Kungl. Maj:t med stöd avskogsvårdslagen (1948: 237). Ovanför gränsen får, på mark som inte tillhörstaten eller kyrkan, avverkning för annat ändamål än husbehov inte ske utanskogsvårdsstyrelsens tillstånd. Avsikten härmed är att förhindra sådanolämplig avverkning som skulle omöjliggöra eller avsevärt försvåra återväxten. I och utgörs de obmtnaområdena huvudsakligen av kronoöverioppsmark medan de i och Kopparbergslän i huvudsak utgörs av s. k. renbetesfjäll. Tillsammans utgör dessa områdenmer än av de obmtna fjällområdenas totala areal. De obrutna fjällområdenakaraktäriseras sålunda av kalfjäll, sjö och myrmarker samt områden medtjällbjörkskog. Barrskog förekommer framför allt i dalgångarna i områdenasöstra delar. Arealen produktiv skogsmark inom de obmtna områdenaomfattar enligt totalt ca 140000 ha. Av dessa ligger mer än 2/3inom . uppgår till ca 6 milj. skogskubikmeter(msk). Till dessa arealer kommer dessutom vissa av statens skogsmarksarealeroch virkesförråd i som inte har kunnat uppskattas. Staten är den dominerande skogsägaren i de aktuellaområdena. av den produktiva skogsmarken ägs av skogsbolag ochenskilda. Några tiotal enskilda fastigheter är i sin helhet belägna inomgränsen för de föreslagna områdena. av statens produktiva skogsmarkinom områdena ligger ovan skogsodlingsgränsen. Villkoren för skogsbruk inom de aktuella områdena ärogynnsamma bl. a. på grund av de biologiska och klimatologiska förhållandenaoch bristen på vägar. I de aktuella skogsområdena nedanför skogsodlingsgränsenuppgår den årliga skogsproduktionen till i genomsnitt ca 2 m''sk/ha. Ovanskogsodlingsgränsen är den i genomsnitt ca 1,2 m''sk/ha. Gränsen för vad sombetecknas som produktiv skogsmark bmkar sättas vid /ha.