prop · G103142 · 1977-12-31 00:00:00 — Kanköparen inte värja sig enligt 2 § har säljaren rätt att återta godset. Vill hangöra detta, skall avräkning ske mellan parterna enligt reglerna i 3-5 §§. Köparentillgodoräknas enligl 3 § värdel av godset, när det . Värdet skallberäknas efter vad säljaren kan anlas utvinna genom att på lämpligt sättförsälja godset. Hänsyn skatt sålunda tas till omständigheter som kan höjavärdet i säljarens hand, såsom att han på nytt kan sälja godset i egen rörelseoch reparera eventuell skada på godset. I4 § anges vad säljaren skall tillgodoräknas. Främsl gäller det obetalda poster,för vilka i avtalet bestämd förfaltodag är inne när återtagande sker. Vidaretillgodoräknas säljaren övriga obetalda poster med en viss reduktion som syftartill att köparen inte skall behöva betala fulla avbelalningspriset med hänsyntitt att uppgörelse sker . Reduktionen innebär att säljaren av dessaposter tillgodoräknas endast så stor det som godsets kontantpris utgör iförhållande litl avbetalningspriset. Har säljaren i avtalet uppgeil del prislill vilket han skulle ha varit vittig att sälja godset mol kontant betalningskall delta anses som godsets kontantpris, om det inte kan antas att godsetkunde ha köpts till lägre pris. Säljarentillgodoräknas vidare ränta och gottgörelse för försäkringspremie, som säljarenhar att fordra och som inte inräknats i avbetalningspriset, samt kostnad som hanmåste vidkännas för godsets återtagande. Ersättning för sådan kostnad utgårenligt kungörelsen (1974:812) om ersättning för kostnad i mål om handräckningenligt lagen (1915:219) om avbetalningsköp, m, m. (ändrad senast 1976:796). Omköparens rätt till godset är beroende av att han ersätter säljaren förreparation eller annan åtgärd med avseende på godset, tillgodoräknas säljarenäven fordran på sådan ersättning (fömtsätter s. k. kopplingsförlsehåtl, sehärom i det följande). 1 samband med antagandelav konsumentkreditlagen har gjorts vissa huvudsakligen formella ändringar i denu berörda reglerna. Ändringama innebär väsentligen att bestämmelserna i nämnda kungörelsen överflyttas titt 4 § avbetalningsköplagen. Omgodsets värde överstiger det belopp som har tillgodoräknats säljaren, får denneenligt 5 § första stycket inte återta godset utan att han betalar överskottettill köparen etter, om värderingen gjorts av utmätningsman, nedsätteröverskottet hos denne. Är godsets värde mindre än vad som lillgodoräknalssäljaren, får han enligt 5 § andra styckei inte utkräva mer än delöverskjutande beloppet. Denna regel innebär att säljaren definitivi gårförlustig del belopp varmed avbelalningspriset enligt de berördabestämmelserna skall reduceras. Tidigarehar berörts köparens möjlighet att enligt 2 § andra stycket avvärja åleriagandevid sådant betalningsdröjsmål som berott på att han huvudsakligen ulan egenskuld har råkat i betatningssvårigheter. Enligt 6 § försia Prop.1977/78:142 14 slycketkan köparen emellertid, oavsett orsaken till belalningsdröjsmålet, alttidavvärja att godset sedan säljaren framställt yrkande om återtagande. Dåfordras dock att köparen på en gång betalar vad säljaren har att fordra enligt4 §, dvs, efter viss reduktion av säljarens fordran enligt avtalet. Köparen harenligt 6 § tredje stycket även i annat falt rätt alt fullgöra sinbetalningsskyldighet , varvid säljarens fordran likaledes skallberäknas i huvudsak enligt de i 4 § angivna grunderna. Omsäljaren har återtagit godset, har köparen enligt 6 § andra stycket rätt attinom därefter lösa tillbaka godset. Denna rätt består under 14 dagarefter återtagandet. Vitt köparen utnyttja återlösningsrätten skall han betalasäljaren godsets värde vid återtagandet samt vad säljaren kan ha att fordraenligt 5 § andra stycket. Detförekommer alt flera föremål säljs genom samma avbetalningsköp. Vill säljaren isådant fall återta godset har köparen enligt 7 § första slycket rätt attbehålla de föremål han önskar. Han skall då betala säljaren de värden som haråsatts dessa varor samt vad säljaren kan ha att fordra enligt 5 § andrastycket, dvs. den eventuella skillnaden mellan vad säljaren med avseende påhela köpel har lillgodoräknals enligt 4 § och samttiga föremåls värde näråtertagandet sker. Har säljaren redan återtagit föremålen, har köparen rätt attinom därefier återiösa de föremål han önskar mot att han ersättersäljaren enligt de angivna reglerna. Köparens rält att behålla eller lösaåter något eller några av flera föremål gäller enligt 7 § andra stycket inte omnämnda föremål har sådant samband med de övriga att dessas värde påtagligtskutte minskas genom avskiljandet. VissaavtalsvUlkor har ansetts vara så otillböriiga vid avbetalningsköp att deförklarats ogiltiga genom bestämmelser i 8 §. Genom 8 § första stycketOgUtigförklaras s. k. kopptingsförbehåtl, dvs. förbehåll att köparens räll tittgodset skatt vara Ijeroende av att han fullgör annan förpliktelse än sådan somåligger honom på grund av avlx;tatningsköpet. Till komplettering häravogiltigförklaras i 8 § andra stycket s, k. avräkningsförbehåll, dvs, förbehållatt av köparen inbetalt belopp först skall avräknas på fordran som tillkommersäljaren av annan grund än avbetalningsköpel. Reglerna är dock inteundantagslösa. Såväl kopplings- som avräkningsförbehåll är nämligen giltiga, omde avser ersättning för reparation etter annan åtgärd med avseende på godset, 19 § ges en bestämmelse till köparens skydd vid tillämpning av förfalto-klausul,dvs, avtalsvillkor enligt vilket köparens underiåtenhet att fullgöra sinaåligganden skatt medföra alt han inle har rält till avtalad förfaltotid. Omsäljaren med åberopande av en föifattoktausut utkräver hela köpeskillingeneller del därav som annars inte skulle vara förfallen titt betalning, skattsäljarens fordran beräknas enligt reglema i 4 §, dvs. med viss reduktion. Säljarenkan återta godset genom frivillig uppgörelse med köparen. Säljaren kan ocksåvända sig titt domstot octi fö köparen förpliktad att utge godset. 1977/78:142 15 vanligasteär emellertid alt säljaren utnyttjar det handräckningsförfarande somavbetalningsköplagen ställer till hans förfogande. Detta förfarande regleras i10-14 SS samt 16 S första stycket avbetalningsköplagen. Enligt10 S för säljaren hos utmätningsman söka handräckning för godsets återtagande.En förutsättning för detta är att det om avbetalningsköpel har upprättats en avköparen underskriven handling som innehåller äganderätts-elleråtertagandeförbehåll, uppgift om godsets kontantpris saml uppgift om vadköparen har att betala och när de särskilda beloppen förfaller till betalning.Ansökan om handräckning görs skriftligen och skall innehålla uppgift om den detav avbetalningspriset som är obetald. Gör säljaren anspråk på ränta,gottgörelse för försäkringspremie eller ersäitning för reparation eller annanåtgärd med avseende på godset skatt även sådan fordran anges. Köpehandlingenskall i original och bestyrkt avskrift bifogas ansökningen. Om utmätningsmannenbegär det skall säljaren betala handräckningskostnaden i förskott. Enligt10 S tredje stycket äger 56, 59, 60 och 60 a SS utsökningslagen (1877:31 s. 1)motsvarande tillämpning vid handräckning. Detta innebär bl. a, följande.Handräckning söks där köparen har sitt hemvist eller där godset finns. Köparenskatt i regel underrättas om handräckningen i så god tid att han kan beräknasfö nödvändigt rådrum för alt bevaka sin rätt. Föreligger fara att godset gömsundan etter försiörs eller är saken annars brådskande behöver köparen dock inteunderrättas. Köparens frånvaro utgör inle hinder för handräckningensgenomförande, om det inte anses erforderiigt att han får tilirätle alt yttrasig. Om handräckning inte genast kan verkställas för utmätningsmannen vid behovsäkerställa handräckningen genom vissa säkerhetsåtgärder i avvaktan påverkställighet. Handräckningför enligt 11 § första stycket avbetalningsköplagen beviljas endast omutmätningsmannen finner uppenbart att det föreligger sådant betat ni ngsdröjsmålsom anges i 2 S första stycket eller att köparen har åsidosatt annanförpliktelse av väsentlig betydelse för säljaren. Enligt 11 S andra stycket förgång- och sängkläder som är oundgängligen behövliga för köparen, hans make ochoförsörjda barn inte i något falt . 1 11 § Iredje stycket föreskrivs atthandräckning inte får beviljas om köparen visar sannolika skäl att varan harsålts titt oskäligt högt pris. 1samband med konsumentkreditlagens tillkomst har 11 § andra stycketavbetalningsköplagen upphävts (beiräffande motiven härför, se prop, 1976/77:123 s. 150). Utmätningsmannenhar enligt 12 § vissa möjligheter att medge anstånd med verkställigheten. Dettaär fallet om handräckning sökts på grund av betalningsdröjsmål samt dröjsmåletberor på att köparen till följd av sjukdom eller arbetslöshet eller av annansärskild orsak huvudsakligen utan egen skuld har råkat i betatningssvårighetersom kan antas vara av tillfällig natur. Anstånd får dock inte medges omsäljarens rätt litl godset äventyras etter hans 1977/78:142 16 rätteljest otillbörligt åsidosätts. Anstånd får medges intill fråndagen för ansökningen om handrät:kning. Om synnerliga skäl löreligger kan nyttanstånd medges intill från nämnda dag. Utmätningsmannen förföreskriva villkor för anståndet och, om anledning till det förekommer,förklara att detta skall upphöra. Ävensäljaren kan medge uppskov med verkställigheten av handräckning. Har på gmndhärav verkställighet inte skett när har förfiutit från ansökningenär denna enligt 16 S första stycket förfallen. Säljaren är dock oförhindrad attpå nytt ansöka om handräckning. Vidhandräckning skall utmätningsmannen enligt 13 § uppteckna och värdera det godssom skall . Om det behövs får utmätningsmannen vid värderingen anlitabiträde av sakkunniga. Enligt14 § första stycket får beslul i fråga om handräckning överklagas hosöverexekutor men inte i högre instans. Om köparen eller säljaren är missnöjdmed värdering eller annan åtgärd som vidtagits vid handräckningen kan han dockenligt 14 § andra stycket föra saken till domstol efler stämning på den andre. Somtidigare har nämnts kan säljaren hos domstol utverka dom, varigenom köparenförpliktas all utge gods som sålts genom avbetalningsköp. Beträffandeförrättning för verkställighet av sådan dom äger i slor utsträckning reglernaom handräckning motsvarande tillämpning. Säljarens fordringar pågrund av avbelalningsköp är i princip likställda med fordringar i allmänhet.Han är alltså oförhindrad att redan före utgången av den i 2 § angivna fristeni vanlig ordning utkräva obetalda poster. Säljaren kan därvid vända sig tilldomstot för att fö en exekutionstitel i form av dom eller tagsökningsutslag ochdärefter söka utmätning hos köparen. För denna situation har dock i 16 § andraslycket uppställts en viktig regel till köparens skydd, enligt vilken det godsavbetalningsköpel avser inte för utmätas för fordran på gmnd av köpet. Skäletlill denna regel är all värderingsreglema i 3 § annars skutte sättas ur spel.Vidare skutte köparen förlora sin rätt enligt 6 och 7 §§ att behålla elleråterlösa det köpta godset eller del av det. Av17 S första styckei framgår lagens tvingande nalur. 117 S andra slyckel finnsen regel som innebär alt avtal om domstols behörighet att uppta tvist angåendeavbetalningsköp är ogiltigt, om avtalet har ingåtts innan tvisten uppkom. 2.2.2Lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på Jörmögenlieis-rällensområde Genomändringar i avtalstagen (SFS 1976:185), vilka trädde i krafl ,intogs i tagens 36 S en förmögenhetsrältstig generalklausul som ersatte bl. a.tidigare gällande generalklausuler i 8 § avbetalningsköplagen och 8 §skuldebrevslagen. 1977/78:142 17 Generalklausuleni 36 § avtalstagen ger domstolarna möjlighet att jämka eller åsidosättaoskäliga villkor i avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättensområde. Avtalsvillkor får enligt generalklausulen jämkas etter lämnas ulanavseende, om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll,omständigheterna vid avtalels tillkomst, senare inträffade förhåltanden ochomständigheterna i övrigt. Har villkoret sådan betydelse för avtalet att detinte skäligen kan krävas att delta i övrigt skatt gälla med oförändratinnehåll, för avtalet jämkas även i annat hänseende eller i sin helhet lämnasutan avseende. Vid prövningen skatt särskild hänsyn tas till behovet av skyddför den som intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet. Delta gällerinte bara privatpersoner som konsumenter utan även andra avtalsparter. Deangivna bestämmelserna har motsvarande tillämpning i fråga om villkor vid annanrättshandling på förmögenhetsrättens område än avtal. Generalklausulenär i princip tillämplig inom hela förmögenhetsrätten och kan tillämpas bl. a.på avtal eller andra rättshandlingar som gälter krediter av olika slag. 1 denproposition som ligger till gmnd för generalklausulen (prop, 1975/76:81) harframhållits att även om det på vissa områden, såsom vid avbelalningsköp, finnssärskilda tagbestämmelser till skydd för svagare avtalspart kangeneralklausulen ändå ha en viktig funktion att fylla som en kompletterandeskyddsregel, bl, a, i speciella situationer som inte har kunnat regleras i densärskilda lagen (prop, s, 112). Generalklausulenkan tillämpas på alla slags villkor, även sådana som avser vederiaget (priset)för en prestation, Iprop, 1975/76:81 påpekas att ett område där det finnssärskild anledning att överväga jämkning av vederlaget är kreditköpen. Detharemellertid också understrukits, att hänsyn alltid måste tas till samttigaomständigheter i det enskilda fallet och att avsikten inte har varit attgeneralklausulen skatt fungera som ett medel för en atlmän priskontroll (prop.s. En annan typ av avtalsvillkor som berörts i propositionen är s. k.förfalloklausuler, dvs, viltkor som innebär att ett tån etter annan kreditunder vissa förhållanden skall förfalla titt betalning före avtalad förfaltodagsamt avtalsvillkor som ger kreditgivare rätt att säga upp krediten tittbetalning . Även sådana avtalsvUlkor kan, om de i ett enskill faltframstår som oskäliga, jämkas etter åsidosättas med stöd av generalklausulen(prop. Enligt37 S avtalslagen i dess lydelse efter gäller att sådanaförbehåll är ogiltiga, som innebär att pant eller annan säkerhet skall varaförverkad, om den förpliktelse för vars fullgörande säkerheten ställts interätteligen fullgörs. Syftetmed konsumentkreditlagen är att i olika hänseenden stärka konsumenternasställning i kreditsammanhang, främst vid kreditköp. 2 1977/78. Prop.1977/78:142 18 Lagenförbättrar konsumentens beslutsunderiag genom bestämmelser som åläggernäringsidkare att vid krediterbjudande och kreditgivning lämna konsumentenviktig information om kreditvillkoren. Genom krav på normalt 20 procentskonlantinsai.s vid kreditköp minskas bl.a. risken för sådan konkurrens omkonsumenterna som sker genom förespeglande av skenbart förmånligakreditvillkor. Möjligheterna för säljare att förbehålla sig rält att tatillbaka vara som sålts på kredit begränsas titt varor som är lämpade altutgöra säkerhet för kredit. De nu nämnda reglerna anknyts till delnäringsrättstiga systemet i marknadsföringslagen (1975:1418,ändrad 1976:55)resp. lagen (1971:112) om förbud rnot oskäliga avtalsvillkor(avtalsviltkorsta-gen, ändrad senast 1977:452), Det belyder bl.a, att närmareriktlinjer för tillämpningen av dessa regler skall ulformas av ,i första hand efter förhandting med beröida näringslivsorganisationer. Konsumentkreditlageninnehåller vidare bestämmelser som tar sikte på den situationen att avtal omkredit har träffats. Bestämmelserna är inriktade på kreditköpet. De gerkonsumenten en starkare ställning gentemot säljare eller annan kreditgivaresamt ett skydd mot betungande följder av betalningssvårigheter. Enligt1 S är konsumentkreditlagen tillämplig beträffande varje form av kredit(belatningsanstånd etter lån) som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk ochsom erbjuds, lämnas eller förmedtas till konsument av näringsidkare i dennesyrkesmässiga verksamhet. Med konsument avses enskild medborgare i egenskap avprivatperson. Näringsidkare är varje fysisk eller juridisk person somyrkesmässigl driver verksamhet av ekonomisk natur. Med kreditgivare avsesenligl 2 S den som lämnar krediten eller övertar den ursprungligakreditgivarens fordran. Avde olika bestämmelserna i tagen lar bestämmelserna om informationsplikt vidmarknadsföring av kredit sikte på alla krediter. Huvuddelen av tagensbestämmelser galler däremot endast krediter som lämnas för kreditköp. Härmedavses enligt 3 § köp av vara, vid vilket säljaren lämnar köparen anstånd mednågon det av belatningen eller vid vilket någon del av betalningen erläggs medtielopp som köparen får låna av säljaren eller av annan kreditgivare på gmnd avöverenskommelse mellan denne och säljaren. Under begreppet kreditköp fallersålunda bl. a. sedvanliga detbetatningsköp-såsom avbelalningsköp - samt s. k.låneköp och köp som sker med utnyttjande av kontokredit, allt i den mån köpetavser vara (prop. 1976/ 77:123 s. 158). Av 4§ framgår att lagen är tvingande till konsumentens förmån. Avtalsvillkor sominskränker konsumentens befogenheter eller förmåner enligt lagen är ogiltigt.Bestämmelsen avser villkor varigenom konsumenten i förväg godtar inskränkningari sina rättigheter enligt lagen. 5-7S§ innehåller beslämmelser om näringsidkares informationsplikt vidmarknadsföring av kredit. Enligt 5 och 6 §§ skall näringsidkare dels vid 1977/78:142 19 annonsering,skyltning och liknande marknadsföring beträffande kredit och dels innankreditavtal slutes lämna information om den effektiva räntan för krediten.Ärdel fråga om kredit för förvärv av särskild vara, tjänst eller annannyttighet, skall även kreditkoslnaden och kontantpriset anges. Skyldighet alttämna information föreligger dock inte, om krediten är av ringa omfattningeller det annars föreligger särskilda skäl (jfr prop. s. 162 f samt LU1977/78:5 s. 17 ft). Den information som skall lämnas innan kreditavtal slutesmåste vara skrifttig. Av2 S framgår närmare vad informationsplikten avser. Med kontantpris menas delpris till vilket vara, tjänst eller annan nyttighet vanligen hålles konsumenttillhanda mot kontant betalning. Kreditkostnaden är det sammanlagda beloppet avalla räntor, tillägg och andra kostnader som konsumenten har att eriägga medanledning av krediten. I kreditkostnaden skatt inräknas föriust av sådan rabattsom säljaren regelmässigt lämnar till konsumenter som betalar kontant men sominte kommer kreditförvärvare till del. Sådan rabatt måste följaktligen dras avvid angivande av kontanpriset (prop. s. 156 O- Med effektiv ränta fören kreditavses kreditkoslnaden angiven som en åriig ränta beräknad på krediibeloppet, iförekommande falt med hänsyn tagen till att delbetalningar skatt göras underden löpande kredittiden. Av7 S konsumentkreditlagen framgår ati lagens bestämmelser om informationspliktäratt betrakta som en utfyllnad av generalklausulen i 3 S marknadsföringslagen.Enligt denna kan näringsidkare åläggas att vid marknadsföring tämna informationsom har särskild belydelse från konsumentsynpunkt, 7 S konsumentkreditlageninnehåller en erinran att marknadsföringslagen gäller i fråga om underlåtelseatt tämna information som anges i 5 och 6 S§ konsumentkreditlagen etter somannars är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt. Härigenom markeras ävenatt 5 och 6 S§ konsumentkreditlagen inte uttömmande anger den information somkan krävas vid marknadsföring av kredit. Avstor betydelse är att genom anknytningen tillmarknadsföringstagen har fött en bas för att utfärda närmare riktlinjerbeträffande den information som bör lämnas titt konsumenterna i samband medmarknadsföring av kredit. Det har fömtsätts att konsumentkreditlagens särskildabestämmelser om informationsplikt skall fyllas ut och preciseras genom sådanariktlinjer. Dessa torde i allmänhet komma att utfärdas efter överiäggningarmellan och berörda näringsidkare etter branschorganisationer(jfr prop, 1975/76:34 s. 103-108 och 126 f samt prop. 1976/77:123 s. 85 f, 350f och 370 O- Konsumentkreditlagenssärskilda bestämmelser om kreditköp inleds med de i 8 och 9 §§ upptagnareglerna om kontantinsats. Enligt 8 S skall säljaren vid kreditköp ta utkontantinsats i enlighet med god sed på marknaden. Kontantinsatsen skattmotsvara av varans kontantpris, om 1977/78:142 20 intesärskilda förhållanden föranleder annal. Som kontantinsats anses inte betalningmed medel som köparen får låna av säljaren eller av annan kreditgivare på grundav överenskommelse mellan denne och säljaren. Ävenreglerna om kontantinsats anknyter titt marknadsföringslagen. Om näringsidkareför egen eller annans räkning säljer vara utan att iaktta dessa regler, skalldet enligt 9 § anses; utgöra sådan handling som avses i 2 Smarknadsföringslagen, dvs. Härav följer bl. a. attkonsumentverket kan utfärda riktlinjer även för tillämpningen av kontantinsatsreglerna.Verket har härigenom möjlighet att öva inflytande på vad som skall anses utgöragod sed på marknaden när det gäller uttagande av kontantinsats. I övrigt fårhänvisas till prop. 1976/77:123 s. 100-109 och 166-169. 10 §konsumentkreditlagen innehåller vikliga civilrättstiga bestämmelser om debefogenheter som vid kreditköp tillkommer köparen gentemot annan kreditgivareän säljaren. Bakgrunden till beslämmelserna är att det har blivit alltvanligare att konsument vid kreditköp engageras i ett s. k,trepartsför-håltande. Detta kan ske så att betalningen för en vara erläggs medpengar som konsumenten får låna av annan kreditgivare än säljaren på grund avöverenskommelse mellan denne och kreditgivaren (j definitionen av kreditköp).Denna situation föreligger vid s, k, låneköp och vid köp med användande av deallmänt förekommande kontokortskrediterna. Konsumenten är här formellt settpart i två avtalsförhållanden, ett köpeavtal med säljaren och ell kreditavlalmed den särskilde krediigivaren. Ett Ireparlsför-hållande kan också uppstågenom alt säljaren vid kreditköp ger konsumenten betalningsanstånd och däreftertiveriåter eller pantsätter sin fordran mot konsumenten till annan, som därmedinträder som kreditgivare. Delta förfarande är mycket vanligt vidavbetalningsköp. Konsumenten har efter överlåtelsen eller pantsältningen e ttbeiala sin skuld på grund av köpet till den nye kreditgivaren. 1nu berörda situationer skulle konsumenten, om särskilda lagregler saknades,vara eller kunna bli avskuren från möjligheten att gentemot den särskilde (nye)kreditgivaren göra invändningar på grund av köpel, t. ex. rörande fet i varaneller dröjsmål rned leverans (jfr prop. 1973:138 s, 150 ffoch 265 ff .samtprop. 1976/77:123 s. 111 O- Konsumentköplagen förbättrade i viss månkonsumentens ställning i detta hänseende genom de särskilda reglerna omkreditköp i lagens 15 och 16 §§. Genom 10 S konsumentkreditlagen, som ersätter15 och 16 §§ konsumentköplagen, stärks konsumentens ställning ytteriigare. 1 10S första stycket föreskrivs generellt all köparen vid kreditköp får molkreditgivares krav på betalning framställa samma invändningar på gmnd av köpetsom han kan göra mot säljaren. Enligt 10 S andra stycket för köparen vidarerätt att i vissa fall kräva tillbaka betalning som har erlagls lill särskildetter ny kreditgivare. Om köparen på grund av köpet har anspråk mot säljaren pååterbetalning av köpeskilling, skadestånd eller annan penning- 1977/78:142 21 prestation,svarar nämligen kreditgivaren lika med säljaren för anspråkets fullgörande.Kreditgivaren är dock inte skyldig att betala mer än vad han har mottagit avköparen med anledning av krediten. Beträffande den närmare innebörden av 10 Sfår hänvisas till prop, 1976/77:123 s. 113-116 och 169-172, Tillreglerna i 10 § ansluter ett i 11 § upptaget förbud för kreditgivare vidkreditköp att motta vissa fordringsbevis av köparen. Förbudet avser växel ochannan skuldförbindelse som kan medföra att köparen förlorar sin rätt att motkrav på betalning göra invändning på grund av köpet, om ny borgenär i god troförvärvar förbindelsen. Förbudet är straffsanktionerat. Bestämmelserna i 11 Sersätter liknande bestämmelser i 17 S konsumentköplagen,