prop · G10331 · 1977-12-31 00:00:00 — Det är dock i viss mån utbyggt med lederoch överniillningsslugor. Vandringsleder finns bl. a. till Urtimjaure ochSarka-vare. Vid Mtiddusfallei och Muddusluobbal finns övemattningsstugor ochtältplatser. Området berör Sirkas och Sörkaitum fjällsamebyar samtskogssainebyn Gälli vaie. Prop.1977/78:31 56 (Se karta sid. 61) Råsto-Tsåktso obmtna fjällområde omfattar ca 6620 km- inomNorr-bollens län (kommun). ingår i området. Påden norska sidan finns ett motsvarande obrutet område i vilket nationalparkenÖvre Di vidalen ingår. En stor del av Råsto-Tsåktsoområdet upptas av Esroraketskjutfält. 5.13.1 Nuvarande och framtida utnyttjande Bebyggelse Inom området finns sammanlagt ett 40-tal byggnader ellergårdsbildningar. De flesta utgör bebyggelse för fritidsändamål, främst jakt-och fiskestugor samt övernattningsstugor längs vandringsledema. 1byggnadsbeståndet ingår sex samevisten för ca 30 hushåll. söder om området går den planerade vägsträckningenKiruna-Narvik. Vägen löper i stort parallellt med . Olika vägsträckningar har diskuterats för att sammanbindabosättningen kring med Kimnaområdet. finns väg mellanLaimoviken och Korttolahti/Tjålme utan anslutning till övrigt vägnät. Enfortsättning av vägen från Kurravaara upp till har diskuterats. Somutgångspunkt för denna vägsträcka har också nämnts. En östligsträckning av denna väg skulle inskränka det föreslagna obmtna området. Man haräven diskuterat en anslutande väg från den beslutade . Ensådan västlig sträckning skulle kunna gå utanför den nu föreslagna gränsenfördel obmtna fjällområdet. har framfört behov av enkla utfartsvägar frånQällägenheter-na längs den nybyggda vägen väster om älv samtvägförbindelser till gmstäkter längs . Råsto-Tsåktso saknar helt reglerade vattendrag. Inomområdet finns heller inga planerade vattenkraftprojekt. Hela Råsto-Tsåktso-området ligger ovanförskogsodlingsgränsen. Med undanlag för ett avsnitt i områdets sydöstra delligger det också ovan barrskogsgränsen. 1 det sydöstra avsnittet finns områdenav visst intresse för skogsbruket. I stort sett all produktiv skogsmark inomområdet tillhör staten. 1 dalgången söder om finns emellertid ettskogsområde om ca 1 000 ha i privat ägo. De senaste årens prospektering inom området har resulterati ett stort antal intressanta fyndigheter, främsl av koppar, vilka från södersträcker sig in i det obrutna fjällområdet. Utmålen Tjavelk (jämmalm) ochRaggis-vaara (koppar) ligger inom området, medan utmålen Luovinjunnanen ochTjärro (järnmalm) når delvis innanför. Förteckning över gällande gruvrättigheter den 15 1976inom Råsto-Tsåktso obrutna fjällområde Åggojaure 1 -24 Stalojaure 1 -44 Luovinjunnanen 3, 4 (2 st. utmål) Nalmuinen nr 1. Alep Pårre nr 1 Prop.1977/78:31 58 Området är utbyggt för turism endast i sin västra del.Utbyggnaderna är begränsade. Elva ledsträckor finns inom området. Det finnssammanlagt åtta övernattningsställen (ca 150 bäddar) varav tre tillhörfritidsfiskeanläggningarna Råstojaure, Sinatjaure och Kamasjaure. De treanläggningarna utgör landningsplatser för flyg. Vid Råstojaure planeras en utbyggnad avfritidsfiskeanläggningarna med 80 bäddar. Vid befintliga anläggningar medijällstugor beräknas en utbyggnad med tre ä fyra stugor. Rennäringen inom området är främst knuten till samebyarnaKönkämä, Lainiovuoma, Saarivuoma och . Tre områden för norsk renskötselingår. Kalvningsland har redovisats mellan Torneträsk och norska gränsen samtinom hela den nordvästra delen av områdei. En stor del av Råsto-Tsåktsoområdet upptas av Esroraketskjutfält, bl. a. finns ett antal skyddsbunkrar utplacerade i terrängen. föreslår att gränsen i sydvästra hörnetmellan Sevujärvi och Nummavaara justeras med hänsyn till skogsbmket i området.Skogsvårdssiyrelsen i anser att konsekvenserna för Vittangiskifteslag saml Soppero bys utskifte i samma del av området närmare börstuderas innan en slutgiltig gränsdragning sker. SGU anser att de slutgiltiga gränsdragningarna i söder medhänsyn till gruvintressena måste föregås av detaljerade överläggningar medberörda intressenter. i anser att vissagränsjusteringar bör göras så att planerade, för renskötseln mycket angelägnavägar får byggas. Det gäller dels till Nälkeåive vid Könkämä älv, och dels lillLaimoviken på norra sidan av inom sameby. SNF och motsätter sig att den senare vägen kommer tillstånd. Den skulle, anser föreningarna, öppna området för bilburen turism. i vidhåller sitt tidigareavgränsningsförslag, vUket innebär vissa justeringar i norr längs Könkämä älvsamt öster och väster om . (Se karta sid. 61) Pessinki obrutna fjällområde omfatiar ca I 070 km- inomNorrbottens län (Kimna kommun). Det är ett utpräglat barrskogsområde(fjälltaiga) med tjällbjörkskog på högre nivåer. 5.14.1 Nuvarande och framlida utnyttjande Bebyggelse Den enda form av bebyggelse som finns inom området ärsådan som används av rennäringens utövare. Den omfattar endast ett parsamevisten. Inga vägar finns eller är planerade inom området. Vattendragen inom områdei är helt oexploaterade. Ingautbyggnadsprojekt för vattenkraft finns redovisade. I områdets nordöstra del finns två terrängavsnitt belägnanedanför skogsodlingsgränsen. Arealen uppgår till ca 600 ha och ägs av staten.Ovan skogsodlingsgränsen äger staten ca 1 900 ha skogsmark. Sammanlagt ca I 600ha skogsmark i privat ägo ingär i området. Områdets nordvästra del ligger inom Kimna-Kaunisvaaramalmpro- Förteckning över gällande gruvrättigheter den 15 1976inom Pessinki obrutna fjällområde Härkävaara 1 -6 Paljasjärvigruvan 75, 79, 82, 86, 94, 98, 102 Ansökan om inmutning: Prop.1977/78:31 60 Pessinkiområdet saknar helt utbyggnader för turism. Ingaplanerade nyanläggningar finns redovisade. Området berör fjällsamebyarna samtskogssamebyn . Området ligger ovan odlingsgränsen. Doinänverkel anser att gränsjusteringar bör vidtas så attbl. a. ca 600 ha skogsmark nedanför skogsodlingsgränsen på kronoöverioppsmarkenNu-lanki kommer utanför det obrutna fjällområdet. Skogsvårdssiyrelsen iNorrbottens län framhåller att gränsdragningarna i områdets östra del bör ägnassärskild uppmärksamhet. framhåller vidare att skogsbruketinom Pessinkiområdet trots de till synes marginella virkes-kvantiteterna, äravgörande för sysselsättningen i skogen samt för den lokalaförädlingsindustrin. i framför liknandesynpunkter. Prop.1977/78:31 62 6 Lagstiftning varigenom markanvändningen i de obrutnafjällområdena i huvudsal<: styrs eller kan styras Markanvändningen i de obmtna fjällområdena regleras ellerkan regleras med stöd av ett flertal författningar. Av störst betydelse ärbyggnadslagstiftningen, naturvårdslagstiftningen, skogsvårdslagstiftningen,rennäringslagstiftningen, koncessionslagstiftning av olika slag samtlagstiftningen angående terrängkörning med motortbrdon. Denkoncessionslagstiftning som främst är aktuell är vattenlagen (1918:523. ändradsenast 1976: 998). miljöskyddslagen (1969: 387. omtryckt 1972: 782, ändradsenast 1975: 727), gruvlagen (1974: 342, ändrad senast 1975:746). lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter (ändrad 1975:748). väglagen (1971:948. ändradsenast 1975:658) och lagen (1902:71 s. I) innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar (ändrad : 239). Byggnadslagen (1947:385. omtryckt 1972:775. ändrad senast1977:338) innehåller bestämmelser om fysisk planering och byggande. Särskildaregler gäller i vissa avseenden för tätbebyggelse resp. glesbebyggelse. Medtätbebyggelse avses enligt lagen (6 §) sådan samlad bebyggelse som nödvändiggöreller kan väntas nödvändiggöra särskilda anordningar för tillgodoseende avgemensamma behov. Annan bebyggelse kallas glesbebyggelse. Närmare föreskrifter om byggande och lov till byggandesamt rörande tillämpningen i övrigt av byggnadslagen har meddelats ibyggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776. ändrad senast 1977:339). Genom byggnadslagen har det allmänna befogenhet attbestämma var bebyggelse får uppkomma. Denna princip kommer till uttryck i 5 §andra slyckel. där det som en förutsättning för att mark skall få användas förbebyggelse föreskrivs att marken skall ha prövats från allmän synpunkt lämpadför ändamålei. Prövning skall ske vid planläggning enligt byggnadslagen. Närdel gäller glesbebyggelse och tätbebyggelse av mindre omfattning får prövningenäven ske i samband med prövning av ansökan om byggnadslov. Den översiktliga planeringen enligt byggnadslagen skergenom generalplan eller regionplan. 1 generalplan anges grunddragen för marksanvändning inom kommun (2 §). Regionplan upprättas för att samordna flera kommunersplanläggning (3 §). Den närmare regleringen av bebyggelsen sker genomdetaljplan, dvs. stadsplan eller byggnadsplan. Byggnadsverksamhet inom områdesom inte ingår i detaljplan regleras genom utomplansbestämmelser (2 §). Begränsningarna i byggnadslagen av rätten att använda markför bebyggelse medför i princip inte någon rätt till ersättning förmarkägaren. Prop.1977/78:31 63 Byggnadslagen innehållerockså bestämmelserom bl.a.lokalisering av vissa industrier. Enligt 136 a S första stycket gäller sålundaatt tillkomsten och lokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet,som är av väsentlig belydelse för hushållningen med energi, med träfiberråvaraeller med landets samlade mark- och vattentillgångar, skall prövas av regeringen.I paragrafen uppräknas ett antal verksamheter som skall prövas i den månregeringen inte medger undantag från prövningsskyldigheten. Regeringen ges iparagrafen också möjlighet att i varje särskill fall beslula att nyanläggningeller utvidgning av sådan verksamhet som avses i paragrafens försia styckeskall tillståndsprövas av regeringen. Tillstånd enligt 136 a S får meddelasendasl om det har tillstyrkts av berörd kommun. Tillstånd kan förenas medvillkor, bl. a. för tillgodoseende av allmänna inlressen. De regler i nalurvårdslagen (1964:822. omtryckt 1975:1025. ändrad senasl 1975:196) som är av särskild betydelse i delta sammanhangär de som rör nationalparker (4-6 SS), naturreservat (7-12 SS),naturvårdsområde (19 S) och anmälan för samråd beträffande särskilda slag avarbetsförelag (20 S), I syfte att bevara större sammanhängande område av visslandskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligen oförändrat skickkan mark som tillhör staten avsättas lill nationalpark (4 S). Utan riksdagenstillstånd får inte mark eller vatten inom en nationalpark användas på ett sätlsom slrider mot dess ändamål. Regeringen förordnar om vården och förvaltningenav nationalparker. Regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, kanför varje särskild nationalpark meddela sådana föreskrifter beträffande rättatt färdas över eller att annars vistas där samt angåendeordningen i övrigt inom områdei. som är eiforderliga för att trygga ändamåletmed (5 S). Enligt 6 S medför föreskrifter för nationalpark inteinskränkning i redan uppkommen särskild rält eller i vissa sådana rättighetersom tillkommer samerna enligl rennäringslagen (1971:437. ändrad senast1974:349). Några ersättningsbestämmelser som hänför sig till reglernaom nationalpark finns inte i naturvårdslagen. Enligt 2 kap. 9 Sexpropriationslagen (1972:719. ändrad senast 1976:46) kan expropriation ske föratt bevara område som nationalpark. Område, som bör särskill skyddas eller vårdas på grund avsin betydelse för kännedomen om landets natur, sin skönhet eller eljestmärkliga beskaffenhet eller därför att området är av väsentlig betydelse förallmänhetens friluftsliv, kan enligt 7 S naturvårdslagen förklarasom naturreservat. Detta gäller oberoende av om marken ägs av enskild ellertillhör staien. Expropriation kan ske för att bevara område som naturreservat(2 kap. 9 S expropriationslagen). 1977/78:31 64 I beslut om bildande av naturreservat skall enligt 8 Snaturvårdslagen bl, a. föreskrivas de inskränkningar i rätt att förfoga överfaslighet som är nödvändiga för att trygga ändamålet med reservatet. Somexempel på sådana föreskrifter anges i paragrafen förbud mot bebyggelse,uppförande av stängsel, täktverksamhet, uppodling, dikning, plantering,avverkning, jakt, fiske och användning av bekämpningsmedel. Även efter det attnaturreservat har bildats kan meddela de ytterligare föreskriftersom kan erfordras för att bevara reservatet. För att ändamålet med naturreservatet skall tillgodoseskan enligt 9 § förplikta markägare att tåla visst intrång,nämligen att vägar, parkeringsplatser, vandringsleder, raststugor, tältplatser,badplatser, sanitära inrättningar eller liknande anordningar anläggs inomområdet eller att där företas gallring, röjning, slätter, plantering,avspärrning eller dylik åtgärd eller att allmänheten bereds tillträde inom området där den annars inte skulle färdas fritt. Enligt 10 § kan regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer meddela föreskrifter om vad allmänheten har att iaktta inomnaturreservatet. Med stöd av detta bemyndigande har regeringen genom 10 §naturvårdsförordningen (1976:484. ändrad senast 1977:63) föreskrivit att länsstyrelsenefter samråd med statens naturvårdverk meddelar sådana föreskrifter. När fråga har uppkommit om bildande av naturreservat ellerom meddelande av kompletterande föreskrifter för naturreservat, kanlänsstyrelsen enligt 11 § naturvårdslagen för viss lid. meddelaförbud mot all utan tillstånd vidta sådana åtgärder beträffandedet berörda området som strider mot syftel med de ifrågasattareservatsföreskrifterna. Enligt 12 § får i särskilda fall medges undantag frånmeddelade reservatsföreskrifter. Om synnerliga skäl föreligger får beslutenligt 7-10 §§ också upphävas. Bestämmelser om ersättning av staten med anledning avföreskrifter enligt 8 eller 9 S och förbud enligt 11 S finns i 25-26 §§.Enligt 27 S föreligger för visst fall även rätt alt få fastighet inlöst medanledning av föreskrifter enligt 8 eller 9 §. Område, inom vilket särskilda åtgärder behövs för attskydda eller vårda naturmiljön men som med hänsyn till den begränsadeomfattningen av åtgärderna eller andra omständigheter inte lämpligen böravsättas till naturreservat, kan enligt 19 § av förklaras somnaturvårdsområde. Om åtgärd som bör vidtas är så ingripande att pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras, skall området dock avsättas lillnaturreservat. 1 beslut om bildande av naturvårdsområde skall bl. a.föreskrivas de inskränkningar i nyttjandet av fastighet som behövs för atttrygga ändamålet med beslutet. Sådana föreskrifter exemplifieras i paragrafenmed förbud mot eller föreskrifter i fråga om byggnad, upplag, schaktning,plantering Prop.1977/78:31 65 och avverkning saml skyldighet för ägaren att tåla attröjning, plantering eller annan liknande åtgärd utförs på hans mark. Föreskriftkan innefatta förbud att vidta viss åtgärd utan tillstånd. Bl.a,reglerna i 10- 12 SS om naturreservat äger motsvarande tillämpning i fråga omnaturvärdsområde. Bestämmelserna om naturvårdsområde skall inte avse bebyggelseinom område som ingår i fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan. Om ett arbetsförelag kan komma att väsentligt ändranaturmiljön, skall enligt 20 S samråd ske med innan företagetutförs. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan föreskriva altinom landet eller del därav anmälan för samråd alltid skall göras i fräga omsärskilda slag av arbetsföretag. 1 de fall samrådsreglerna är lillämpliga fårlänsstyrelsen förelägga företagaren all vidta de åtgärder som bedöms erforderligaför att begränsa eller moiverka skador på naturmiljön. Från reglema om samrådär undantagna bl. a. företag som omfattas av lillståndstvång enligt reglema förnaturvårdsområde, bebyggelse inom område som ingår i fastställd generalplan,stadsplan eller byggnadsplan och företag vartill tillstånd lämnas enligtvattenlagen eller miljöskyddslagen. Regeringen har i naturvårdsförordningen utfärdat vissaföreskrifler om samråd. Enligl 23 S skall sålunda den som ämnar företamarkberedning genom hyggesplöjning snarasl möjligt och senast en månad iförväg anmäla det till för samråd. Beiräffande avverkning ochhyggesplöjning kan anmälan ersättas av underrättelse enligt gällandebestämmelser lill eller stiftsnämnden om avverkning.Underrättelsen skall då i förekommande fall innehålla upplysning om atthyggesplöjning avses ske efter avverkningen. Enligt skogsvårdslagen (1948:237, ändrad senast 1977:352)får s.k. utvecklingsbar skog inte utan tillstånd av skogsvårdsstyrelsenavverkas på annat sätt än genom gallring som är ändamålsenlig för skogensutveckling (6 §). Skog som inte är utvecklingsbar får inte utan tillståndavverkas så att större rubbningar uppkommer i avkastningens jämnhet eller såatt skogens återväxt avsevärt försvåras (7 S). Ägare till skogsmark är skyldigatt enligt beslämmelser som meddelas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer underrätta om avverkning som skall ägamm på hans mark. 1 kungörelsen (1974:1029) om anmälan av skogsavverkning harförordnats att efter samråd med meddelarbestämmelser om anmälan av skogsavverkning. F. n. gäller bl. a. att anmälanskall ske till innan slutavverkning som omfattar mer än0.5 hektar får vidtas. 1 4 S kungörelsen om anmälan av skogsavverkningföreskrivs att skall sända avskrifi till avanmälan om skogsavverkning om det i anmäl- 1977/78:31 66 ningen upplysts alt hyggesplöjning avses ske efteravverkningen. skall enligt paragrafen också sända avskrifttill av avverkningsanmälan som rör avverkning inom område somlänsslyrelsen anger. Om det vid avverkning inle har lämnats kvar skog av sådantäthet och beskaffenhet all den kan anses nöjaktig, skall sådana åtgärdervidlas som behövs för att nöjaktig återväxt inom skälig tid komnier att finnaspå det avverkade området (14 S). I 25-28 SS skogsvårdslagen finns särskilda bestämmelserbl. a, om svar-föryngrade skogar. Regeringen får förordna alt de särskildareglema skall gälla inom områden där det måsle befaras alt olämplig avverkningav befintlig skog i allmänhet skulle omöjliggöra eller avseväri försvåraåterväxten (25 S). En avsevärd areal av skogen i inland omfattas avsådant förordnande. För svårföryngrad skog gäller bl, a, att avverkning förannat ändamål än husbehov inte får ske utan tillstånd av skogsvårdssiyrelsen(26 §), Tillstånd skall innehålla föreskrift om vilka åtgärder som fordras föratt tillgodose kravet enligt 14 § på nöjaktig återväxt (28 §), 1 tillstånd kanföreskrivas bl. a. hur avverkning får ske (27 S). Enligt rennäringslagen (1971: 437, ändrad senast 1977:698) har den som är av samisk härkomst rätt all begagna mark och inomvissa områden till underhåll för sig och sina renar (renskötselrätl). om hansfar eller mor eller någon av hans far- eller moiföräklrar har haft renskötselsom stadigvarande yrke (IS). Renskötsel får bedrivas hela årel i Norrbollensoch läns lappmarker dels ovanför odlingsgrånsen. dels nedanfördenna gräns på mark som tillhör staten och renbetesland där skogsrensköl-sel avålder bedrivs , sommaren eller hösten. Renskötsel får också bedrivashela året på renbetesfjällen i JämllaniJs län och inom de områden i Jämtlandsoch som särskill har upplåtits till renbete. Under liden den 1oktober - får renskötsel bedrivas i övriga delar av lappmarkernanedanför odlingsgräiisen och inom sådana trakter utanför lappmarkerna ochrenbetestjällen där renskötsel av ålder bedrivs vissa tider av årel (3 S). Den mark som får användas för renskötsel hela åretfördelas mellan samebyar i särskilda byområden. I byområde kan också ingå sådanmark som får användas för renskötsel endast under liden den 30april (6 S). En samebys betesområde omfattar byområdet och övriga områden somsamebyn begagnar för renskötsel (8 S). Närmare bestämmelserom renskötselrättens utövande finns i15-25 SS, Enligl bestämmelserna i 15 S är det samebyn som för medlemmarnas gemensammabehov får begagna byns betesområde för renbete. I 16 S regleras frågor om rättatt för renskölselns behov ulföra vissa anläggningar och 1977/78:31 67 uppföra byggnader inom byns betesområde. Blandbestämmelserna om renskölselns utövande finns också regler om bl.a, rätt allavverka skog. rätt alt flytta byns renar och rätt lill jakt och fiske. Som en allmän regel för utövande av renskötsel gäller attskälig hänsyn skall tas till andra intressen (65 S). Regeringen kan förordna om upphävande av renskölselrällenför vissl markområde när områdei behövs för sådant ändamål som utgörexpropria-lionsgrund enligl 2 kap, expropriationslagen (1972:719. ändrad senasl1976:46) eller för annat ändamål av väsenilig belydelse från allmän synpunkl(26 S). Inom område där renskötsel enligt 3 S får bedrivas helaåret får den som äger eller brukar mark där renskötsel bedrivs inte ändra användningenav marken på sådant sätt som medför avsevärd olägenhet för renskötseln. Regelnulgör dock inle hinder mot alt mark används i enlighet med fastställd stadsplaneller byggnadsplan eller för företag vars tillåtlighet skall prövas i särskildordning. Vattenlagen innehåller i 2 kap. bestämmelser om byggande ivatten och om gmndvatlentäkt och i 3 kap. bestämmelser om vattenreglering.Byggande av vallenkraftstation är hänförligt lill byggande i vatten. Deviktigaste tillåtlighetsreglerna för byggande i vatten finns i 2 kap. 2. 11och 12 SS. För byggande i erfordras alltid förhandslillstånd avvattendomstol innan arbete för uppförande eller förändrande av damm påbörjas iälv, ström, å eller slörre bäck. Tillstånd av vattendomstol fordras också förannat byggande i älv. ström, å eller större bäck. om därigenom märkbar inverkankan ske på vattenståndet eller vattnets lopp och det inte är uppenbart attvarken allmän eller enskild rätt förnärmas genom byggnaden. Även i andra fallkrävs förhandslillstånd av vattendomstol för byggande i vatten om detföreligger sannolika skäl att allmän eller enskild rätt förnärmas. Ävenvattenreglering kräver på motsvarande sätl förprövning enligl vattenlagen. 1 4 kap.finns bestämmelserom särskilda villkor beträffande större företag enligt 2 och3 kap. Bestämmelser om prövningsrätt för regeringen finns i 4 kap. 17-20 §S.Enligl 17 S har regeringen befogenhet att pröva företag enligl 2 eller 3 kap.som är av betydande omfattning eller ingripande beskaffenhet. Regeringen förordna om obligatorisk underställning beträffande vissa slag av företag,dels genom särskilt beslut förbehålla sig prövningen av visst förelag. 1 I Svattenrättskungörelsen (1971:789) har meddelats bestämmelser om obligatoriskunderställning av bl.a. vattenkraftanläggning, vallenreglering ochvattenbortledning av viss angiven omfattning. Enligt 4 kap. 18 S kan regeringen vägra tillstånd omhinder mot företaget Prop.1977/78:31 68 möter från allmänna planeringssynpunkter eller på grund avtillåtlighets-beslämmelserna i 2 kap. Någon ersättning av allmänna medel utgårinle till den som vägras lillslånd till byggande i vatten eller annal företagenligl vattenlagen. Miljöskyddslagen innehåller bestämmelser till skydd motvattenföroreningar, luftföroreningar, buller och andra störningar, somuppkommer genom användning av mark. byggnad eller anläggning. Åtgärd ellerverksamhet som faller inom lagens tillämpningsområde kallas miljöfarligverksamhet. Utöver bestämmelserna i miljöskyddslagen om miljöfarlig verksamhetgäller vad som föreskrivs i hälsovårds-, byggnads- och naturvårdslagstiftningeneller i annan lagsliftning (2 S). För miljöfarlig verksamhet skall väljas sådan plats attändamålet kan vinnas med minsta intrång och olägenhet ulan oskälig kostnad (4S). Det åligger den som uiövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhel attvidta de skyddsåtgärder, tåla den begränsning av verksamheten och iaktta deförsiktighetsmått i övrigi som skäligen kan fordras för all förebygga elleravhjälpa olägenhet (5 S första stycket). Om miljöfarlig verksamhet kan befarasföranleda olägenhet av väsenilig betydelse även om skäliga försiktighetsmåttiakttas, får verksamheten utövas endasl om särskilda skäl föreligger (6 Sförsta slycket). Om befarad olägenhet innebär att ett stort antal människorfår sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller att liknande allmäntintresse skadas avsevärt, får verksamheten inte utövas.