prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — Omsorgslageninnehåller inga bestämmelser om fritidsverksamhet konstaterar FUB, menlandstingen gör insatser på detta område fast i otillräcklig omfattning.Kommuner som driver eller stöder fritidsverkamhel erkänner sällanutvecklingsstördas rätt att delta i denna. Kommitténs översyn måste inriktas påhur hithörande angelägna behov skall tillgodoses. i Jönköpingslän anser det viktigt att föräldrar som gör slora vårdinsatser får fortlöpandebarnpassning så att fier barn kan bo hemma. Avlösning för vila och semester ärockså betydelsefull. läns landstingskommuns omsorgsstyrelse framhålleratt utvecklingen från slutna till öppna verksamhetsformer är långt ifrånavslutad. Omsorgskommiitén bör studera olika boendeformer och bedöma omuppdelningen av dem för vuxna är lämplig eller utgör ett hinder förnormaliseringen. FUB anser det svårt rekrytera personer med sinne för uppgifteratt vara förmyndare och gode män och alt detta förhindrar förverkligandet av1975 års förmyndarskapsreform. Dessa problem bör lösas i samverkan mellanlandsting och kommuner. Östergötlandsläns landstingskommuns omsorgsstyrelse känner tveksamhet inför tanken att ordnaspecialvårdhemmen som centra för metodutveckling och korttidsvård. Del måsteklarläggas om en sådan resurs kommer att efterfrågas, om hemmen skall få andrauppgifter eller avvecklas. Styrelsen tar även upp frågan om forskningen ochanser all den har fått slå tillbaks för de praktiska, fältmässigainsatserna. Den bör därför förstärkas både som grundforskning och sommålforskning. FUBframhålleratt samarbetet mellan FUB-rörelsen och omsorgsverksamheten börutvecklas och att bestämmelser därom införs i omsorgslagen. Vidarebetonar FUB all gruppen andra förståndshandikappade än utvecklingsstörda böruppmärksammas mera systematiskt. Det har ett stort förebyggande värde om allasmåbarn med försenad eller störd utveckling får god omsorg. länslandstingskommuns omsorgsstyrelse finner det angeläget atl utredningen prövarden nu tillämpade avgränsningen av gruppen förståndshandikappade. Värmlandsläns landstingskommuns omsorgsstyrelse finner det i departementspromemorianbegagnade uttrycket andra förståndshandikappade alltför obestämt och kunnainnebära en svåröverskådlig vidgning. Statenshandikappråd tillstyrker alt handikapputredningens uppdrag beträffandefierhandikappade förs över på den nya kommittén. Uppdraget bör få hög prioriteti utredningsarbetet. SRF finner det angeläget att kommittén redan från börjanfår tillräckliga resurser för atl kunna arbeta snabbt med frågorna omflerhandikappade. Omfattande kunskap om flerhandikappades problem och behovfinns på olika håll, bl.a. inom SRF. Kommittén börsamla sådan kunskap och ävenpröva olika administrativa lösningar för samordning av insatserna förflerhandikappade. anser att det kan vara en fördel att frågan om de psykotiska barnens vårdoch undervisning behandlas i ett större sammanhang av en utredning med ävenandra uppgifter. Det finns dock en uppenbar risk för att frågan därigenom bådefördröjs och uppmärksammas alltför lite. Föreningen betonar att de psykotiskabarnen i många avseenden skiljer sig från utvecklingsstörda barn, och att debehöver speciellt anpassade insatser. 177 Kommittéer: Del II S:13 Kronobergsläns landstingskommuns omsorgsstyrelse uttalar atl Insatserna för psykotiskabarn är otillräckliga och anser det därför värdefullt att den nya kommitténskall behandla deras problem. 1fråga om utredningsarbetets organisation framhåller remissinstansernabetydelsen av medverkan från intressenterna. betonarviklen av alt kommittén samverkar med handikapprörelsen och med andraulredningskommittéer, såsom SSK-ulredningen och kommittén för sjukvårdens inreorganisation. Remissinstanserna finner det värdefullt att kommittén lägger framdiskussionspromemorior under arbetets gång. Karolinskasjukhuset uppfördes av staten omkring i samarbete med stadoch . Numeraär flertalet patienter vid sjukhuset från . togs i storutsträckning patienter emot från hela landet. Som exempel kan nämnasförhållandena under /56. Det fanns då 1.620 vårdplatser vid sjukhuset.Av dessa var 726 s.k. riksplalser, vilka disponerades av patienter från helalandet. och län hade tillsammans 702 vårdplatser. Resterande192 vårdplatser var garnisonsplatser. Ar1960 beslöt alt riksplatserna skulle avvecklas (prop. 1960:159, SU1960:189, rskr 1960:381). I den proposition som tåg till grund för beslutetuttalade departementschefen atl starka skäl kunde åberopas för att överväga omstaten inte borde avhända sig huvudmannaskapet för både sjukhuset ochakademiska sjukhuset i , bl.a. med hänsyn fill de organisatoriskafördelar, som skulle vara förknippade med ett enhetligt huvudmannaskap. Riksplatsernavid sjukhuset är f n. i allt väsentligt avvecklade. avtotala antalet vårddagarvid sjukhuset utnyttjas av.patienter från Stockholmslän. 1 övrigt utgör sjukhuset ett regionsjukhus för . Kungl.Maj:t uppdrog åt statens förhandlingsnämnd att söka klarlägga villkorenför ett eventuellt kommunalt övertagande av sjukhuset. Inomriksdagens revisorers kansli har upprättals en granskningspromemoria(nr 1/1977) om sjukhusets upprustning. 1 promemorian föreslås bl.a.atl förutsättningarna för alt överföra sjukhuset helt eller delvis tilllandstingskommunalt huvudmannaskap utreds. Företrädareför landstingskommun har inför upptagande av förhandlingar omnya drifts- och investeringsöverenskommelser förklaratatt landstingskommunen är beredd att ta upp överiäggningar om att övertasjukhuset och inordna det i landstingskommunens sjukvårdsorganisation. Föregen del anser jag alt utvecklingen medfört atl de skäl som en gång fanns föratt staten skulle äga och driva sjukhuset avsevärt försvagats. DeinS:14 Skr 1977/78:103 178 Jagförordar därför - efter hörande av företrädare för länslandstingskommun - att betingelserna för ett överförande av huvudmannaskapetför sjukhuset till landstingskommunen och därmed sammanhängandefrågor klariäggs. En särskild utredare bör tillkallas. Utredaren bör biträdasav dels sjukhusdirektören vid sjukhuset och statensförhandlingsnämnd, dels förhandlingsdelegerade för länslandstingskommun, dels företrädare för de anställdas huvudorganisationer. Utredningenbör bedrivas skyndsamt. Samrådbör ske med . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarmig atltillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda huvudmannaskapet förkarolinska sjukhuset och därmed sammanhängande frågor, altbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag, att regeringen föreskriver attersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, atlkostnaderna skall belasta femte huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hennes hemställan. 14.Samhällsstödet till ensiimstående föräldrar m.m. Departementschefen,statsrådet , anför. ISverige finns f n. drygt 40p.0OO barn som har föräldrar som inte är gifta medvarandra och som inte lever tillsammans. Dessutom finns drygt 40.000 barn varsena förälder är död. Del finns också ett fåtal barn som har adopterats av enensamstående förälder. De nämnda grupperna av barn ulgör av samfiigabarn i åldern . Flertalet av föräldrarna ingår i nya familjebildningar.Antalet reellt ensamstående föräldrar med barn utgör ca 100.000 och de harvårdnaden om ca 150.000 barn. Samhällsstödi olika former till ensamslående föräldrar och föräldrar med underhållspliktmot barn har tillkommit successivt under lång lid. Exempel på sådantsamhällsstöd är i första hand bidragsförskotten och barnpensionerna. Andraformer av särskilt ekonomiskt stöd till dessa föräldragrupper är särskildaskattelättnader och bostadsbidrag med gynnsammare inkomstprövningsregler. Viden viss inkomst utgår samma bostadsstöd oavsett om en eller två föräldrar skallleva på inkomsten. På motsvarande sätt leder en viss hushållsinkomst lill sammadaghemsavgifi oavsett om inkomsten skall delas på en eller två föräldrar.Exempel på en annan typ av stöd från samhällets sida är att ensamståendeföräldrar kan få förtur vid fördelning av daghemsplatser. 179 Kommittéer: Del II S:14 Fr.o.m.år 1978 kommer också föräldrar som inle har barnet stadigvarande hos sig altkunna fä bostadsbidrag enligt gynnsammare regler än f n. Detta skall göra delmöjligt för föräldern alt ha en bostad som är stor nog för att han eller honskall kunna ta emot barnet för någon tids vistelse. Dennu gällande bidragsförskottslagen (1964:143) kom lill , Stödformen gåremellertid tillbaka , då den första lagen om förskottering avunderhållsbidrag lill barn kom till. Ar 1937 tillkom också den lag ombarnbidrag åt barn lill änkor och vissa invalider samt åt föräldralösa barn somföregick nuvarande lagstiftning om barnpensioner. Lagreglerna om barnpensionoch änkepension ingår i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Enensamstående förälder med hemmavarande barn har också rätt lillsärskilda skallelätlnader. Dessa utgörs f n. av dels förvärvsavdrag med högst2,,, dels en skattereduktion med . Sammanboende föräldrar kanunder vissa förutsättningar få del av endera av dessa skattelättnader.Särskilda skattelättnader för föräldrar med undershållsplikt har också funnitsunder , F,n. har underhållsskyldiga föräldrar en maximerad avdragsrältför periodiskt understöd för underhåll lill icke hemmavarande barn,Avdragsrällen går tillbaka på del familjeavdrag som dessa föräldrar hade rätttill vid beskattningen innan barnbidragen infördes, Samma rätt tillfamiljeavdrag hade även familjeförsörjaren itvåföräldersfamiljer. Utformningenav de särskilda stödåtgärderna för ensamstående föräldrar och föräldrar medunderhållsplikt mot barn återspeglar de förhållanden som gällde under denlidsperiod när stödet infördes, Mannen var huvudförsör-jaren inom familjen ochkvinnan hemarbetande. Kvinnan var beroende av mannen både för sin egen och förbarnens försörjning. Delta gällde även efter en skilsmässa. Underde senasie årtiondena har situationen kraftigt förändrats i dessa hänseenden.Allt fier kvinnor förvärvsarbetar och är inte längre beroende av mannen förförsörjningen. Detta gäller inte minsl de ensamstående mödrarna. Av alla ickegifta mödrar med förskolebarn yrkesarbetar ca 70 96. Motsvarande andel för ickegifta mödrar med barn i skolåldern är högre, . Av deförvärvsarbetande icke gifta mödrarna med förskolebarn arbetar ca 80 96 mer än35 limmar . Barnantaleti varje familj har minskat. Av de ensamstående föräldrarna har ungefär tvåtredjedelar vårdnaden om ett barn och endast 8 96 har vårdnaden om fler än tvåbarn. Detbli allt vanligare atl båda föräldrarna förvärvsarbetar och därmed delar påutgifterna för barnen och omsorgen om barnen medan de sammanlever. Efter enskilsmässa/separation försöker föräldrarna också i växande utsträckning delapå omvårdnaden om de praktiska frågorna går alt lösa. Denna utveckling harinneburit att barnfamiljernas behov av samhällets stöd i andra former än rentekonomiska har kommit mera i förgrunden, l.ex. barnomsorg och goda kollektivakommunikationer. Undersenare år har vidare skilsmässorna ökal kraftigt. har i ökadutsträckning unga par bildat familj utan atl gifta sig. Den geografiskaröriigheten har ökat och medfört atl även gifta och formellt sammanboendeföräldrar kan leva åtskilda från varandra genom att en av föräldrarnaförvärvsarbetar på annan ort än där familjen är bosatt. De har då sammasvårigheter med dubbla bostadskostnader, barnomsorg etc. men färinle del av de tidigare nämnda stödformerna för ensamslående föräldrar. DelIIS:14 Skr1977/78:103 180 Dennautveckling innebär också att gränserna blir allt mindre tydliga mellan familjerdär föräldrarna formellt sammanlever och familjer med ensamslående förälder. Stödettill de ensamstående föräldrarna och deras barn har som nämnts lill väsentligadelar sill ursprung i äldre förhållanden och synsätt. De nu antyddasamhällsförändringarna har ändrat förutsättningarna för existerande stödformeroch aktualiserat behovet av samhällsinsatser i delvis andra former. En allmänöversyn behövs därför av utformningen av samhällets stöd på detta område. Motden angivna bakgrunden anser jag att en pariamentarisk kommitté bör tillsättasför alt se över utformningen av samhällets slöd till familjer där föräldrarnalever på skilda håll eller där en av föräldrarna saknas. Kommittén bör få till uppgiftalt klariägga vilka behov av särskilda stödåtgärder som finns för dessafamiljer utöver de generellt verkande insatserna för alla barnfamiljer.Utgångspunkten bör vara att stödet skall riktas lill barnen. Vidare bör syftetmed samhällsstödet vara att barn till föräldrar som lever åtskilda och barnvars ena förälder saknas skall tillförsäkras levnadsvillkor som så långtmöjligt är likvärdiga dem som tillkommer barn med sammanboende föräldrar. Kommitténbör göra en genomgång av de olika samhälleliga stödformer för ensamståendeföräldrar och deras barn som finns i form av ekonomiskt stöd, inkl. desärskilda skatteförmånerna, och service av olika slag. För barn som har endasten försörjningsskyldig förälder bör även det ekonomiska stöd som ges i form avgruppförsäkringar eller andra privata försäkringar kartläggas. Kommitténbör särskilt studera om de nuvarande särskilda stödformerna för ensamståendeföräldrar är rätt utformade i förhållande till de särskilda stödbehoven hosdenna grupp. Vidare bör kommittén pröva den nuvarande avgränsningen av stödettill ensamstående föräldrar. Kommittén bör överväga om samhällsstöd i ökadomfattning bör inriktas på atl täcka speciella behov av stöd , t.ex. i samband med förändringar i familjeförhållandena vidskilsmässa eller förälders död. Kommittén bör - i princip inom ramen föroförändrade totala kostnader - lägga fram förslag till de ändringar isamhällets stödinsatser som kommittén finner motiverade. Som underiag förkommitténs bedömningar torde krävas viss kartläggning av levnadsförhållandenaför barn till föräldrar som lever åtskilda och för barn som saknar någon avföräldrarna. Därvid bör också uppmärksammas i vilken utsträckning föräldrar somlever åtskilda delar på den faktiska vården av och omsorgen om barnen. Vidarebör göras jämförande analyser av motsvarande levandsförhållanden för familjerdär föräldrarna sammanlever och har gemensamma barn. Kommittén bör uppmärksammafrågan om avvägningen mellan vårdnads-havarens och den underhållsskyldigeförälderns försörjningsinsalser med hänsyn bl.a. till i vilken utsträckning dehar utgifter för barnen saml deltar i vården av och omsorgen om dem. Det måsteockså ske en avvägning så atl största möjliga rättvisa skapas inom gruppenföräldrar som lever åtskilda, l.ex. mellan föräldrar som fortsiilteralt levaensamma och föräldrar som ingår i nya familjebildningar. Detsamma gäller vidjämförelser mellan ensamslående och samlevande föräldrar. Familjelagssakkunniga harnyligen lagt fram förslag om föräldrars underhållsskyldighet mot barn (SOU1977:37). Kommittén bör i sitt arbete utgå från de nya regler som detta förslagkan leda till. 181 Kommittéer: Del II S:15 (S 1970:40) har i uppdrag att utreda frågan om efterievandepensionens framtidautformning. Den kommitté som jag nu föreslår skall tillsättas bör samråda medpensionskommittén i frågor rörande stödet när en av föräldrarna saknas.Kommittén bör också hålla kontakt med socialpolitiska samordningsutredningen (S1975:02) och jämställdhetskommittén (A 1976:08), Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för atltillkalla en kommitté med högst fem ledamöter för att göra en översyn av samhälletsstöd till ensamstående föräldrar m,m., attutse en av ledamöterna att vara ordförande, atlbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt kommittén. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver attersättning till ledamot, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i form avdagarvode enligt kommittékungörelsen (1946:394) om inte annat föreskrives, atlkostnaderna för utredningen skall belasta femte huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 15.Översyn av THX-frågan m. m. Sedanår 1950 har veterinärmedicine doktorn i behandlat personersom lider av cancer och vissa andra sjukdomar genom att injicera ettIhymusextrakt, THX, som han själv har framställt. verksamhet har medtiden tätt en betydande omfattning. Tiotusentals människor i vårt land harhiuills behandlats med THX. År1971 dömde högsta domstolen (HD) för olovlig tillverkning avläkemedel. Brottet bestod i atl hade tillverkat THX utan tillstånd. HDeftergav påföljd för brottet, då del inte ansågs grovt och då omständigheternai målet var säregna. HD anförde bl. a. allom idé är ett misstag ochhans lill synes goda resultat beror på tillfälligheter, självläkning ellerinverkan av psykiska faktorer, deUa bör klargöras. Skulle något vara atl vinnamed preparatet, ansåg HD, så är detta självfallet utomordentligt viktigt - ävenom det skulle vara mycket mindre än vad anser sig ha funnit (NJA 1971s. Därefteransökte hos om registrering av THX som farmacevtiskspecialitet. Trots anmaningar från läkemedelsavdelningfullföljde han inte ansökningen genom att ge in sådan dokumentation somstyrelsen ansåg nödvändig för registrering. Pågrund av vad HD hade anfört i sin dom tillsatte ensärskild expertgrupp med uppgift att söka slutgiltigt klariägga effekten av DelIIS:15 Skr1977/78:103 182 THX-preparatel.Efler samråd med valde expertgruppen ul sjukdomsgrupper för sinaundersökningar, nämligen cancer, ögonförändringar vid diabetes och förstoringav blåshalskörteln (prostatism). Expertgruppen, som avgav sitt yttrande år1974, ansåg alt det inte hade framkommit något som tyder på att THX har haftnågon botande eller objekfivi fastställbar gynnsam effekt vid dessa sjukdomar. Ijuni 1974 meddelade i cirkulär till all medicinalpersonal atldet enligl styrelsens mening inle kunde anses stå i överensstämmelse medvetenskap och beprövad erfarenhet att behandla patienter med THX. DåSandbergs verksamhet inle har upphört har THX-frågan fortsatt att vara aktuell.Bl. a. har vid ett flertal tillfällen behandlat THX-frågan, senastunder /77 (mot. 1975/76:565, mot. 1975/ 76:1223, mot.1975/76:1238, SoU 1976/77:9, Rd 1976/77:36-37 och mot.1976/77:360,mot.l976/77:469,mot. 1976/77:721,SoU 1976/77:36,Rd 1976/ 77:142).Riksdagen avslog då yrkanden om att THX-preparatel skulle få användas frittinom sjukvården utan registrering enligt läkemedelsförordningen. hadeockså alt ta ställning till yrkanden om klinisk försöksverksamhet med THX. Ävendessa yrkanden avslogs. a. följande (SoU1976/77:9). Det finns inget formellt hinder mot atl larinitiativ som syftar till att klarlägga effekten av läkemedel, även om detta iprincip ankommer på den som tillverkar läkemedlet. Det kan dock ingebetänkligheter ur principiell synpunkt att samma myndighet som utövarkontrollen över läkemedelslagstiflningen i ett visst fall också medverkar tillatt ta fram det material som kontrollen avser. - Det är viktigt altsocialstyrelsen håller sig underrättad om den grundläggande thymusforskning sombedrivs och det är en självklar skyldighet för styrelsen att stödja forskningenom det visar sig påkallat. - När det gäller frågan om man skall satsaytterligare resurser på en utvärdering av THX måste m.m även beakta att ellstort antal människor hyser tilltro till preparatet. Forskningom THX-preparatet pågår vid universitet i . a. har innehållet i THXanalyserats. Forskning om ihymus och dess funktioner bedrivs på olika håll iväriden bl. a. i avsikt att undersöka förutsättningarna förläkemedelsframställning. Enligtmin mening bör en kommitté fillkallas med uppgift att se över THX-frågan.Kommittén skall sammanställa den dokumentation som finns rörande THX-preparateloch dess användning. Mot bakgrund av sammanställningen skall kommittén utredavilka åtgärder som den ur medicinsk, juridisk och humanitär synpunkt finnerlämpliga. En utgångspunkt bör vara att någon ändring av de grundläggandeprinciperna för gällande läkemedelslagsliftning inle skall ske. THX bör sålundainte särregleras i läkemedelslagstiflningen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarmig alttillkalla en kommitté med högst sju ledamöter för översyn av THX-frågan m. m., attutse en av ledamöterna alt vara ordförande, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt kommittén. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver attersättning till ledamot, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i 183 Kommittéer: Del II S:16 formav dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives,att kostnaderna skall belasta femte huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hennes hemställan. Departementschefen,statsrådet , anför. FN:sgeneralförsamling antog en resolution (31 /169) 1979proklamerades som internationellt barnår. Enligl församlingens beslut skallbarnåret ha till syfte dels att öka medvetandet hos beslutsfattare ochallmänhet om barns behov, dels uppnå allmänt erkännande av att program för barnskall utgöra en integrerad del av ekonomiska och sociala utvecklingsplaner isyfte alt därigenom åstadkomma kontinueriiga aktiviteter som gynnar barn. 1 resolutionen uppmanasFN:s medlemsregeringar vidare alt intensifiera sina ansträngningar att ökabarns välfärd, särskilt vad gäller de mest eftersatta eller missgynnadegrupperna. Efter samråd medstatsråden och förordar jag all insatserna under delinternationella för del skall inriktas på att delsbelysa olika framkomstvägar för atl förbättra barnens situation i vårt land,dels i öka förståelsen om barnens speciella situation i u-länderna.Förberedelser härför bör göras i en särskild beredningsgmpp med representanterför berörda departement och myndigheter, de politiska partierna saml förorganisationer som nationellt och internationellt arbetar med frågor om barn. Beredningsgruppen bör hahuvudansvar för barnårels genomförande för svenskt vidkommande och därvidsamordna de nationella åtgärderna med åtgärderna för all i ökaförståelsen för barnen i . Det prakriska arbetet medförberedelserna för de nationella åtgärderna bör bedrivas i ett särskiltarbetsutskott med anknytning till , medan det praktiskaarbetet med förberedelserna för att öka förståelsen i föru-landsbarnens speciella situation bör bedrivas i ett särskilt arbetsutskottmed anknytning till . Ordförandena i arbetsutskotten börvara ledamöter i beredningsgruppen. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för atttillkalla ledamöter i en beredningsgrupp med uppdrag atl förbereda delinternationella i , attutse en av ledamöterna alt vara ordförande i beredningsgruppen, alt besluta om sakkunniga,experter, sekreterare och annat arbetsbiträde åt beredningsgruppen. Vidarehemställer jag alt regeringen föreskriver atlersättning till ledamot, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i DelIIS:17 Skr 1977/78:103 184 formav dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, attkostnaderna för beredningsgruppen skall belasta femte huvudtitelnskommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 17.Utredning om sjukvårdien i krig 1974års försvarsutredning har i belänkandet (SOU 1976:5) Säkerhetspolitik ochtotalförsvar gjort bl. a. följande uttalanden om sjukvården i krig (s. 248). "Försvarsutredningenvill i detta sammanhang understryka betydelsen av att ansvar i fred för vissverksamhet bör följas av ansvar alt förbereda, genomföra och leda sammaverksamhet i krig. Därav följer att sådana åtgärder bör vidtagas attsjukvårdshuvudmännen kan åläggas sin del av ansvaret för ledning och drift avsjukvården även under krig liksom för förberedelser härför i fred."