prop · G10355 · 1977-12-31 00:00:00 — Det finns därför enligt arbetsmiljöulredningenanledning alt fortsätta utbyggnaden av samverkanssystemet och därmedmöjligheterna lill ökat medinflytande för de anställda i arbetsmiljöfrågor.Enligt arbetsmiljö-utredningen syns vidare en utbyggd lagreglering i ämnetkunna ge stöd åt och värdefulla garanlier för en sådan utvecklingslinjevarigenom också grunden läggs för att förverkliga arbetarskyddets ökade ambUioneröver elt vidgat verksamhetsområde. Fartygs.miijöutredningenkonstaterar för sin del alt arbetslivet till sjöss genom lagstiftning och avtalmellan parterna söker närma sig förhållanden i land och att delta är ettförhållande som eftersträvas av de cn-ibcrdanstäUda och möter gensvar frånredarnas sida. Det är angeläget för ett framgångsrikt skyddsarbete attverksamheten inom rederierna organiseras så att skyddsfrågor som uppkommer påfartygen kan tas om band på effektivt sätt. Uppenbara praktiska svårigheter,nämligen fartygens bortovaro från hemlandet, försvårar emellertid kontaktenmed rederierna och med tillsynsmyndigheten och partsorgan. Prop, 1977/78: 55 133 skyddsarbele på fartygen framstår därför som betydelsefullt för atl förebygga ohälsaoch olycksfall i fartygsarbelet. Tillsynsorganmed tiUräckliga resurser för rådgivning och upplysning och effektivt ingripandevid behov därav är i många fall en förutsättning för ökat inflytande för deanställda vid utformningen av arbels-mUjÖD. De åtgärder som sjöfartsverketvidtagit i fråga om sjöfartsinspektionens organisation och resurser har ettklart saraband med strävandena att på olika sätt stärka detta inflytande. Iinledningen har angetts några uppgifter om antalet skyddsorabud m. m. Tilldetta kan fogas att skyddsarbetets omfattning skiftar raellan olika fartyg.Särskilt på de mindre fartygen är skyddsarbetet ofta mindre väl utvecklat. Detskall dock inte förnekas att påtagliga svårigheter föreligger att organiseraett praktiskt fungerande skyddsarbete i den mindre sjöfarten. För att råda botpå detta föreslår utredningen en organisalion som lånat drag från den i landförekommande regionala skyddsombudsverksamheten. Detta utvecklas närmare under2.2.3. allmänna debatten om arbetslivets villkor har krävts att arbetstagarna skaUberedas större inflytande över sina arbetsförhållanden. Härvid har särskiltskyddsombudens position uppmärksammats. Man har ansett att skyddsombudensställning bör stärkas, och behovet av ökad utbildning för skyddsombuden harunderstrukits. Inom arbetslivet i land har enighet uppnåtts om alt man bör fåtill stånd en allmän höjning av nivån i fråga om skyddsförhållanden ocharbetsmiljö över huvud taget. De anställdas inflytande över arbetsmiljönframstår i della sammanhang som ell värde även såtillvida som att möjlighetenatt påverka miljön kan ge ökat engagemang vid fullgörandet av arbetsuppgifternai övrigt. ändringar i arbetarskyddslagen har säkrat de anställdasinflytande över arbetsmiljöfrågorna genom fördjupning av samverkansreglerna m. m. De ikorthet återgivna grunddragen hos strömningarna inom del allmänna arbetslivethar också gUtighet för sjöfarten. De ombordanställda har på olika sätl givituttryck för samma uppfattningar som de land-anstäUda och inom sjöfartsnäringenär man också enig om atl samma principer sora gäller för arbetslivet i landskall komma tiU uttryck på fartygen. Mot bakgmndav rådande förhållanden inom arbetslivet i land lägger därför fartygsmiljöutredningenfram förslag om ändringar i lagstiftningen om säkerheten på fartyg, varigenomsamverkansreglerna delvis ändras och fördjupas tUl silt innehåll. Arbetsmiljöutredningenhar framhåUit alt strävan mot bättre arbetsmiljöer främjas om så många sommöjligt av dem som är sysselsatta Prop, 1977/78: 55 I34 iarbetslivet har goda kunskaper om arbetarskyddet. Med ökade kunskaper följerengagemang i arbetsmiljöfrågoma och dessutom förutsättning för aktiva insatseroch samarbete på arbetsplatsema. Självklart har delta lika slor giltighet förde ombordanställda som för dem som har sill arbete i land. Detär dessulom viktigt även för de ombordanställda alt kunskaper om arbetsmiljönkan inhämtas redan i de grundläggande skolformerna. Arbetsmiljöulredningen harnärmare uppehållit sig vid de allmänna utbildningsfrågorna och dessa förbigåsdärför här. Arbelsmiljöutredningenhar särskUt framhållit vikten av att de grupper som skall ägna sig åtprojekterings-, planläggnings- och konstmk-tionsuppgifter får fördjupadutbildning om arbetslivet och dess miljöfrågor. Arbetsmiljöutredningenkonstaterar också att den undervisning i arbelsmiljöfrågor som förekommer ianslutning till aUmän utbildning och yrkesutbildning inte tillgodoser deanspråk som måste ställas. har inte anledning altnärmare uppehålla sig vid dessa frågor men vill peka på vikten av attutbildningen av skepps-byggnadsingenjörer vid de tekniska läroanstalterna ges eltsådanl innehåll alt fartygsmiljöfrågorna får den behandling som motiveras avden ökade belydelse som dessa frågor fått. Särskildutbildning för sjöpersonal bedrivs vid sjöbefäls- och sjömansskolorna. Vidsjöbefälsskolorna meddelas undervisning om arbetsmiljöfrågor i anslutning tUltekniska ämnen, t. ex. sjömanskap och maskinlära och i anslutning till ämnetarbetsledning. Arbetsmiljöfrågoma kan sägas i stort sett omfatta visst teknisktarbetarskydd samt orientering om arbetsledningens ansvar for skyddsfrågorna. Slorvikt har därvid lagls vid innehållet i gällande anvisningar och föreskrifter.Lämplig litteratur av översiktlig art saknas tyvärr f. n. I sjömansskolornabedrivs arbetsmiljö-undervisning endast i anslutning tiU den vanligaundervisningen. Det är väsentligt atl undervisningen i arbetsmiljökunskapfyller nutida anspråk i vad avser innehåll och omfattning. UtredningenSjöpersonalens utbildning (UTSJÖ) har avgivit delbetänkandet UTSJÖ1, som behandlar utbildningen av ombordansläUda i icke arbelsledande stäUning.UTSJÖ ger i sitt betänkande förslag lUl förbättrad arbelsmiljöutbildning fördenna kategori av ombordanställda. Även i sitl fortsatta arbete kommerutredningen att beakta behovet av bättre utbildning i arbetsmiljökunskap. Prop, 1977/78: 55 135 redningenförutsätter därför att arbetsmiljöfrågorna kommer all beakias i behövligomfattning inom sjöpersonalulbildningen och avstår från att framlägga förslag idetta avseende. 2.2.3UtbUdning av skyddsombud m. fl. Fartygsmiljöutredningenföreslår i detla delbetänkande flera ålgärder som syftar till att förbättraskyddsarbetet på fartygen. En väl fungerande skyddsverksamhet på fartygen och i rederierna, inom vilka olika skyddsfrågor på fartygen skall följas upp förutsätter utbildning av olika personalgrupper i skyddsorganisalionen. Enförstärkt utbildning ger också förutsättningar för de ombordanställda attpåverka fartygens utformning i arbetsmiljöförbättrande riktning. Sjöarbetsmarknadensparter är medvetna om detla och inom har manbörjat ägna utbildningsfrågorna ingående uppmärksamhet. har haft kurser (3 kurser ) vid vilkaskyddsfrågor praktiskt och teoretiskt genomgåtts. Sjöfarisverkei har genomanslag och medverkan av ijänstem.n stolt denna kursverksamhet. På senare tidhar också och enskilda rederier anordnat konferenseroch liknande sammankomster med ombordanställda där skyddsfrågor berörts.Vidareutbildningskurser ora brandskydd och kemikalietransporter som anordnas avsjöfartens brandskyddskommitté och sjöfartens tankfartygsoperativa kommitté,vilka är samarbetsorgan mellan parternas organisationer och m. fi.,har också sin givna belydelse för alt belysa skyddsfrågor på fariyg. Utbildningsbehovetär emellertid stort. Del avser i försia hand skyddsombud men ocksåarbetsledare, tjänstemän hos rederierna och fackföreningsfunktionärer m. fl.Sjöfartens speciella förhållanden medför stora svårigheter alt nå allaskyddsombud, särskill på grund av avstånden till landbundnautbildningsresurser. Det numera nästan allmänt tillämpade systemet medavlösning (växeltjänstgöring) av fartygsbesättningarna är emellertid ägnat attunderlätta kontakten med ulbUd-ningsmöjligheterna vilket bör beaktas vidutbildningens utformning. Utbildningsinsatserna bör alltså förstärkas medhänsyn till nu angivna förhållanden. Utbildningsfrågornas vikt motiverar att,liksom skett i arbetarskyddslagen genom ändringar, en grundläggande beslämmelsesom innebär atl arbetsgivare och arbetstagare gemensamt svarar förutbildningen av skyddsombud, intas i lagen om säkerheten på fartyg. De närmare formemaför utbUdningens bedrivande bör inte regleras i lag. Inomarbetarskyddsstyrelsen har bildats en utbildningsdelegation med uppgift altange riktlinjerna för utbildningens innehåll och att verka för samordning avutbildningsverksamheten och för att erforderliga kurser kommer till stånd. 1977/78: 55 136 Arbelsmiljöutredningenhar uttalat att den grundutbildning som samtliga skyddsombud bör genomgå börvara likvärdig för alla yrkeskategorier. Ulöver grundutbildningen bör enligtarbetsmiljöutredningen också anordnas viss vidareutbildning på olika nivåermed fördjupad utbildning i bl. a. den tekniskt förebyggande verksamhelen. Densistnämnda utbildningen kan givetvis inte göras enhetlig över hela arbetslivetutan bör anpassas till de särskilda förhållanden i arbetsmUjöavseende somgäller inom olika branscher. Dessaallmänna synpunkter äger även tillämpning på sjöfarten. Det praktiskagenomförandet av utbildningen kommer dock sannolikt all ställa större krav änsom förväntas för de landanställda. Kraven kommer också atl bli speciella medhänsyn till de förhåUanden som råder inom sjöfarten med sina "rörligaarbetsplatser". Arbetsmiljöfrågornas anknytning till fartygstekniska och andrasärskilda sjöfartsförhållanden gör också att kurserna i många avseenden måsteavvika från dera som kommer att anpassas till de landanställdas behov. Övervägandepraktiska behov, omnäranda i det föregående, talar för att kurserna böranordnas som internatkurser. Vissutbildning, närmast av kompletterande nalur, kan meddelas via bild- ochljudkassetter som distribueras till fartygen. Ett system med bildkassetter (TV)håller f. n. på att byggas upp för sjöfartens del. Utredningen finner detangeläget att understryka betydelsen av denna utbildningsform. Idetta sammanhang vill utredningen också framhålla vikten av alt utbildningengenomförs skyndsamt, så att en effektiv skyddsorganisation kan träda i kraftsnarast möjligt. Fartygsmiljöutredningenanser det emellertid angeläget att de kunskaper och erfarenheter som finnsbeträffande skyddsombudsutbildning i allmänhet kommer sjöfarten till del vidutbildningen av de ombordanställda. De gemensamma utgångspunkterna för arbelarskyddslagenoch lagen om säkerheten på fartyg samt för arbetsmiljöfrågorna i övrigt talarockså härför. I den utbildningsdelegation som skapats inom arbeiarskyddssiyrelsenkommer också att ingå experter som företräder såväl pedagogiskt som allmänttekniskt kunnande. Denna expertis bör också kunna utnyttjas för sjöfartensbehov. Avdessa anledningar anser fartygsmiljöutredningen att utbildningsdelegationeninom arbetarskyddsstyrelsen bör ges en sådan sammansättning och inriktning attäven sjöfartens utbildningsbehov blir tillgodosett. Särskilt bör delegationenundersöka vilka av sjöfartens utbildningsbehov som kan och bör lösas gemensamtmed de landanställdas. Någonanledning att bilda en särskild utbildningsdelegalion för sjöfartens behovanser utredningen inte föreligga om utredningens förslag härovan genomförs. Ensärskild delegation skulle medföra en resursdubblering sora bör undvikas och de särskilda sjöfartsfrågor som 1911/lS:55 137 lämpligen inte bör behandlas i utbildningsdelegationen kanmed fördel behandlas i i vilken förutom parternaockså är representerat. Till nämndens sammanträden kan, dåärendena föranleder det, även inbjudas företrädare för arbetarskyddsstyrelsen. vill i detta sammanhang peka pådet arbete med planering av skyddsombudens utbildning som inletts inom samt på det arbete som bedrivits påutbildningssidan av . Sjöfartens brandskyddskommittéoch av Sjöfartens tankfartygsoperaliva kommitté. I del arbete som inletts inoraSjöfartens arbetarskyddsnämnd söker man tillgodogöra sig de kurserfarenheteroch det utbildningsmaterial som utarbetats inom arbetarskyddsnämnden, dvs. landarbetsraarknadenscentrala partsorgan på arbetsrailjöns oraråde. finnerdet angeläget att den erfarenhet i utbildningsfrågor på arbetarskyddets områdesom finns inom denna nämnd och fackförbunden m. fl. tas till vara ochutvecklas. Möjligheterna till samordning av dessa olika utbildningsaktiviteterbör utnyttjas. Kostnaderna for skyddsombudens utbildning bör liksom iland i princip falla på arbetsgivarna. 2.2.4 Vidgade uppgifter för arbciarskyddsfonden rn. Genom beslut vid riksdag har införts en särskildarbetarskyddsavgift som skall bidra till vidgade insatser för en förbättradarbetsmiljö. Avgiften har utgjort av samma löneunderlag som gäller föravgiften till yrkesskadeförsäkringen. Av denna avgift har utgjort bidragtill statens kostnader för arbelarskyddsverkels verksamhet, medan 0,03 %tillförs en arbetarskyddsfond för att användas för bidrag till forskning,utbildning och information inom arbetsmiljöområdet. beräknasfonden ha tillförts ca 24 milj. kr. Fr.o.m. höjdesarbetarskyddsavgiften till 0,. En fjärdedel av avgiften belöper påarbetarskyddsverket och tre fjärdedelar på arbetarskyddsfonden. Avgift tillarbetarskyddsfonden eiläggs även av sjöfartens arbetsgivare enligt de nämndagrunderna. Reformsträvandena inom arbetslivet har även medförtvidgade uppgifter för arbetarskyddsfonden. Mot bakgrunden av arbetsmiljöutredningens förslag cm attutbildning av skyddsombud bör bekostas genom kollektiva avgifter har, genomändring i instruktionen (1971: 803) för styrelsen för arbetarskyddsfonden,bestämts atl fondens bidragsgivning även skall avse organisations- och företagsutbildningav skyddsombud m. fl. Bidragsgivningen kommer även att avse kostnaderna för deregionala skyddsombudens verksamhet för viss utbildning av personal inomföretagshälsovården samt för utbildning i samband med genomförandet av Prop,1977/78: 55 138 beslut om styrelserepresentation för deanställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar. Med hänsyn till den ökade satsning på arbetsmiljön påfartygen som bör bli följden av fartygsmiljöutredningens förslag villutredningen understryka vikten av att fondens bidragsgivning kommer alt lillgodosesjöfartens speciella behov. Särskilda anspråk på medel hänger samman med att enbetydande del av utbildningen av skyddsombud måste ske genom internatkurser iland och genom produklion av instruktionsfilm som skall utnyttjas vid den undervisningombord som bedrivs med hjälp av TV-kassetter. Som framgått ovan avser en viss del av arbetsgivaravgiftenbidrag lill statens kostnader för arbetarskyddsverkei. Utredningen utgår frånatt viss del av ds medel som härrör från rederibolagens arbetsgivaravgifteräven komnier verksamhet på arbetsmiljöns område tillgodo. 3 Speciixlimintivering till författningsförslagen 3.1 Furslag till lag om ändring i lagen (1965: 719) omsäkerheten pä fartyg 1 kap. 7 § Bestämrneien har raed förebild från arbetarskyddslagenkompletterats med föreskrift om biträdes- och upplysningsskyldighet för hälsovårdsnämnd / kap. 9 5 Med hänsvn till de utökade befogenheter som föreslås förskyddsombud och siyddskommitté och den vidgade insyn för skyddsorabud ochledamot i kommittén som kan följa därav bör enligt utredningens uppfattning fördem införas tystnadsplikt i vissa avseenden. Det bör sålunda åligga skyddsombudoch ledamot av skyddskommitté att inte obehörigen yppa eller nyttja vad hanunder uppdraget erfarit om yrkeshemlighet, arbetsförfarande,affärsförhållande, enskilds personliga förhållande eUer förhållande av belydelseför landels försvar. Motsvarande bestämmelser om lystnadsplikt for arbetsliveti land finns i arbetar-skyddslasren, 51 §. Att viss tystnadsplikl åvilarskyddsombud och leda- 1977/78: 55 139 moti skydds.kömmitté bör ytterligare bidra lill alt stärka skyddsombuds och skyddskommittésställning och handlingsmöjligheter. Brottmol lystnadsplikten kan medföra påföljd enligt 10 kap. 10 § i lagen ornsäkerheten på fartyg, jfr 68 § arbetarskyddslagen. Straffet är böter ellerfängelse. Påföljd förutsätter att tystnadsplikten åsidosatts med uppsåt eilerav oaktsamhet. Påföljd skall således inte drabba t. ex. skyddsombud som sprideren uppgift som orafattas av tystnadsplikten om han inte jnsett eller bort inseatt uppgiften var av denna natur. Enligt51 § andra stycket arbelarskyddslagen har tystnadsplikten utsträckts att ävengälla ledamot i styrelse för lokal facklig organisalion med avseeiide på vaddenne erfarit av skyddsorabud eller ledamol i skyddskomrniltén som utsetts avorganisationen. Denna regel som ej förekom i aibetsmiljöutredningens förslagtillkom i samband med propositionsarbeiet och hade rill bakgmnd önskemål frånfackligt håll atl få klargjort alt tystnadsplikten inte får medförainskränkningar i möjligheterna för skyddsombud eller ledamot av skyddskommittéatt rådgöra fullt ut i arbetarskyddsfrågor med styrelsen för den fackliga organisationsoin utsett honom. Fartygsmiljöutredningenifrågasätter om det nämnda syftet atl vinna klarhet rörandesamrådsmöjligheterna bör tillgodoses genom en lagregel som utvidgarsekretessplikten lill en ytterligare personalkategori. I nästan al] samverkaninom slutna gmpper av personer, t. ex. i bolagsstyrelser, nämrider av skildaslag eller offentliga kommittéer, förekommer hemligt material som inte obehörigenfår delges utomstående. Grundregeln alt hemliga uppgifter stannar inom denträngre krelsen är viktig för ait främja ell fritt informationsutbyte, enallsidig diskussion och den oreserverade öppenhet mellan de samverkande som ären förutsättning för ett gott samarbete på lika villkor. Görs undantag frånregeln av innebörd att hemliga uppgifter kan spridas vidare under vissaförutsättningar och förbehålls undantaget viss kategori av medverkande personerplaceras dessa personer i en särställning, som kan motverka den öppenhet someftersträvas. Det bör därför föreligga synnerligen starka skäl för ensärreglering av det slag som införts i 51 § andra siycket arbelarskyddslagen. Fartygsmiljöutredningenfinner inte alt sådana sliäl föreligger när det gäUer skyddsarbetet ombord påfartygen. Behcvel av samråd med utomstående är självfaUet inte någontingunikt iör skyddsombud och ledamöler av skyddskommitté. Det är elt i och för sighelt naturligt förhållande atl den som i situationer som de nu aktuella ärunderkastad tystnadsplikt utan hinder av denna har överläggningar medutomstående i frågor sora berörs av sekretess-skyddet. Erfaienhelsmässigtföreligger det inga svårigheter alt ge sådant samråd en form som inte röjerhemliga uppgifter. Det har inte funnits ijågot behov av att i lagnärmare reglera i vilken utsträckning och j vilken form material som ärhemligt får utnyttjas i förtroligt Prop,1977/78: 55 140 samråd utanför kretsen av personer sora är uttryckligenunderkastade tystnadsplikt. Bedöraningen har varit en oradömesfråga som vederbörandefått la StäUning lill på eget ansvar. Alt frångå denna ordning därför attskyddsombuden har anledning alt rådgöra i skyddsfrågor med fackligaföreträdare, framstår ej som motiverat. Det är uppenbarligen ytterst säUsyntatt samråd i en arbelarskyddsfråga rörande säkerheten ombord berörföretagshemligheter. Skulle detla någon enstaka gång bli fallet finns det ingenanledning att anta annat än alt skyddsombudet på eget ansvar skall kumia taupp saken med fackliga företrädare på ett sätt som skyddar företaget motobehörigt yppande av skyddsvärda hemligheter. De ombordanställdas förtroendemän i skyddsarbetet ombordkommer därför mte att möta några praktiska inskränkningar i möjligheterna atl iarbetarskyddsfrågor rådgöra fullt ut med fackliga representanter eller andrasom kan bistå dem i arbetet. Behovet av lagsliftning på detta område blir intestörre därför att den demokratiska utvecklingen nu ger företrädare för deanställda ett inflytande på företagsamheten, som de tidigare saknat. 1 kap. 10 § Bestämmelser med i viss mån liknande innehåll finns sedangammalt i arbelarskyddslagen (52§). Bestämmelserna som fåll en vidare syftningvid den senasie ändringen av arbetarskyddslagen avser att ge arbelarskyddsmyndigheleninformationsunderlag beträffande uppkomsten av hälsorisker i arbetslivet. En motsvarande bestämmelse saknas i lagen om säkerheten påfartyg. Den ombordanställde är emellertid utsatt för yrkesrisker av olikaslag, från vilka eventuella skador kan tänkas visa sig först . Som exempel kan nämnas yrkesrisker, som är förbundna med transport avkemikalier och användningen av kemikalier i fartygsarbete, eller på gmnd avinflytande från buller ra. Utredningen anser därför att bestämmelser om läkaresinformationsplikt bör inflyta i lagen om säkerheten på fartyg. Av naturiigaskäl bör skyldigheten atl rapportera i första hand begränsas till att omfattade läkare som mera regelbundet kommer i kontakt med ombordanställda. Det förutsätts alt , arbetarskyddsstyrelsenoch , vilka har ett gemensamt ansvar på detta område,tillsammans utarbetar närmare bestämraelser för rapporteringen. 3 kap. 2 § Med den vikl utredningen lägger vid skyddsarbetet på deenskilda fartygen har det ansetts raotiverat att underlätta detta genom att fartygen inrättas härför. Även föreningsverksamheten ombord har stor Prop, 1977/78: 55 141 betydelseför de ombordanställdas trivsel och möjligheter bl. a. atl aktivt forma farlygsmiljön.Utredningen föreslår därför ett tillägg lill förevarande paragraf innebärandeall på fartyg skall i erforderlig omfattning också finnas särskill inrättadeutrymmen för förenings- och skyddsverksamhet. Det föreslagna tillägget står igod överensstämraelse med bestämmelsen i 3 § lagen (1974:358) om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen, enligt vilken facklig förtroendemanskall ges tUlfälle all på arbetsplatsen disponera lokal eller annat utrymme, somerfordras för del fackliga uppdraget. Behovetav särskilda lokaler och kraven på deras beskaffenhet varierar givetvis medfartygens storlek och farter. Det ligger i sakens natur atl kraven på särskildalokaler för ifrågavarande ändamål måste bero på de praktiska förutsättningarnapå varje fartyg. Utredningen anser sig ha skäl att utgå ifrån atl det påsamtliga fartyg finns möjligheter atl på något sätt anordna utrymmen för den verksamheisom här avses. Pä de minsta fartygen torde fordringarna få begränsas tillpraktiska låsbara förvaringsulrymraen för handlingar ra. medan man på de siörrefartygen bör kunna kräva alt en särskild lokal finns tillgänglig. Påmedelstora fartyg kan tänkas att vissa utrymmen utrustas för alternativanvändning och således kan användas [ör förenings- ochskyddsverksamhet. Utredningenär också medveten om alt det föreslagna tillägget knappast får ett mera reelltinnehåll förrän mer detaljerade normer utfärdats rörande utformningen av de nuaktuella utrymmena. Mol bakgrunden härav finner uiredningen inte nödvändigl atlföresiå några särskilda övergångsbestämmelser till den ändrade paragrafen.Sådana bestämmelser kan däremot självfallet bli aktuella när mer detaljeradenormer utfärdas. 3 kap. 8 § Någonbestä.mmelse som direkt uttrycker atl arbetstagare och arbetsgivare skallsamverka i skyddsfrågor finns inte i gällande lydelse av lagen om säkerheten påfariyg. Denna lag förutsätter dock att sådan samverkan äger rum, något somkommit till uttryck bl. a. i nuvarande 9 kap. 3 § som anger ramen för deförpliktelser med avseende på arbetarskyddet vilka åvUar arbetsgivare och ombordanställda. Eftermönsier från 39 § arbelarskyddslagen föreslår fartygsmiljöutredningen att ensärskild beslämmelse om samverkan i dessa frågor införs. Paragrafenhar utformats med hänsyn till att samverkan bör omfatta även arbetsgivare somej är redare. Därmed åsyftas främst av redaren anlitad entreprenör. Prop, 1977/78: 55 142 3 kap. 9 § EnligtgäUande lydelse av paragrafen skall ell eller flera skyddsombud ulses påfartyg raed minst fem ombordanställda, om ej särskill förhållande berättigartill undantag. I molsvarande bestämmelse i arbetarskyddslagen, 40 §, harundantagsregeln numera slopats.