prop · G10314 · 1977-12-31 00:00:00 — Den nya lokala högskoleorganisationen börfå fuUt ansvar och fulla befogenheter från början menar 75-S. Dessa bör intebegränsas till följd av speciella anordningar för musikområdet. Sammatveksamhet uttalar TCO och . I övrigt tUlstyrks förslaget av ett stort antalremissyttranden. i liksom Svenska Dalcroze-seminarietser förslaget om en UMU-grupp som en fömtsättning för ett effektivtgenomförande av reformen. föreslår att UMU-gruppen blir en permanentarbetsenhet inom UHÄ. i tillstyrker men är oroad över denstarka centraliseringen tUl som följer av OMUS' samlade förslag tillsamordning inom utbildningsområdet. Enligt är det avstor betydelse att en särskUd ledningsgrupp knyts till UHÄ med uppgift att stimuleradet pedagogiska förnyelse- och utvecklingsarbetet. UMU-gruppen bör främstutgöras av lärare inom musikutbildningen. Kyrkomusikerorganisationernas samarbetskommittéanser att UMU-gruppen bör bestå av fackmusiker. menar att rådet har ett stort ansvar förmusiklivets utveckling och därmed musikutbildningens inriktning. En närakontakt mellan och är därför nödvändig. Förslaget om regionala musikutbildningsråd diskuterasockså utförligt. H 75 menar att också detta förslag är att se som enrekommendation till högskolemyndigheterna. UHÄ anser att detta är en fråga somfår avgöras på regional oeh lokal nivå. Organisationskommittéerna för de olikahögskoleregionerna är i allmänhet av samma uppfattning. Organisationskommitténför östra högskoleregionen liksom de remissinstanser som kommittén hört inomregionen tillstyrker. /SR anser att det inte är klarlagt om regionala musikutbUd-ninasrådbehövs. 1977/78:14 88 InstUutet för rikskonserter anser att de regionalamusikutbildningsråden och Rikskonserters regionala organisation bör samarbeta. Flertalet remissinstanser tiUstyrker förslaget attförstärka det musikpedagogiska utvecklingsarbetet. SÖ, , regionmusiken,Svenska , i Siockholm, SMI,och i tillstyrker förslaget om enprofessur i tillämpad musikpedagogik. UHÄ och de remissinstanser UHÄ hört ställer sig ocksåpositiva till förslaget om en professur. I vissa remissyttranden frånuniversitetshåll ifrågasätts professurens inriktning och ansvarsområde. UHÄ tardärför inte ställning till den slutliga formuleringen av tjänstens inriktning. Även i och MusikaUska akademientillstyrker men föreslår benämningen allmän och tillämpad musikpedagogik. i menar att man kan välja olikavägar att kanalisera musikpedagogiska forskningsresurser. Ett annat alternativän det OMUS föreslår är att väsentligt öka resurserna för olika forskningsprojektpå området och kombinera detta med lektorat i musikpedagogik på olika orter. Förslaget om ett dokumentationscentrum för musikpedagogisktmaterial anser de flesta remissinstanser vara av mycket stort värde.Företrädare för universitet och högskolor i östra högskoleregionen anser attett dokumentationscentrum bör förläggas till och knytas samman medverksamheten vid . UHÄ anser dock attargumenten för att lägga dokumentationscentret i väger tyngre. framhåller att ett musikpedagogisktdokumentationscentrum är av stort intresse för organisationen. Ett centrum avden föreslagna typen bör även befatta sig med musikpedagogiska erfarenheterutanför det egentliga undervisnings- och utbildningsområdet, t. ex, uppsökandekonserter och andra verksamheter som innefattar pedagogiska moment. Vidare börett sådant centrum arbeta aktivt och utåtriktat och inte endast passivtdokumenterande. Tillräckliga resurser måste följaktligen avsättas förspridning av information. 5.6 Dimensionering och lokalisering avhögskoleutbildningen Siatskontoret delar OMUS' uppfattning att man i fråga ommusikutbildning inte kan satsa snävt utifrån arbetsmarknadsprognoser utan attdet alltid är fråga om en kulturpolitisk vilja. Ett sådant synsätt medföremellertid att dimensioneringen blir beroende av vad man önskar och kanåstadkomma genom en aktiv kulturpolitik. i och SFSanser i likhet med OMUS att en satsning i underkant 1977/78:14 89 belyder en kulturpolitisk återhållsamhet som kan fååterverkningar . Enligt RRV har OMUS inte gjort någon egentlig analys avutbildningsbehovet med hänsyn till arbetsmarknadssituationen. En mer ingåendebedömning av arbetsmarknaden bör göras innan utbildningskapaciteten fastställs. SÖ, AMS och UHÄ har inget att erinra mot beräkningarna avdimensioneringsbehovet för den framtida musikutbildningen. I alla de tre yttrandenakrävs kraftiga insatser för att häva bristen på musiklärare. /SR framhåller att musiklärarutbildningensdimensionering skall göras utifrån arbetsmarknadsmässiga bedömningar. SÄCO/SRframhåller att även om åtgärder måste vidtas för att häva bristen påkvaUficerade lärare, kan en satsning i överkant, som OMUS förordar, få negativaeffekter för de utbildade. Flera remissinstanser anser att en mer långsiktigplanering av dimensioneringen behövs. för Göteborgshögskoleregion anser det nödvändigt att successivt analysera utvecklingen ochobservera effekterna av satsningarna inom regionalt och lokalt musikliv. Värmlandsläns landsting menar att dimensioneringen pä inga villkor får låsas till detmaterial som presenteras i betänkandet. Man kan förvänta sig en starkt ökadefterfrågan på utbildning inom kultursektorn bl. a. beroende på de regionalaoch lokala kulturpolitiska satsningarna. Svenska anser att OMUS' beräkningar avm u-siklärarlinjens kapacitet är väl underbyggda. KÖRSAM framhåller att återrekryteringsbehovetav körledare med högre musikutbildning är 150 . i finner den av OMUS föreslagnaökningen av musiklärarutbildningen mycket blygsam, men avstår från att föreslåandra siffror. instämmer i OMUS' beräkningar av lärarbe-hovför skola och musikskola, men framhåller att OMUS' beräkningarbeträffande utbUdning för musiker är tilltagna i underkant. Regionnuisiken hävdar att OMUS i sin beräkning för musikerlinjeni viss utsträckning förbisett yrkeslivets behov. Om utredningen tagit hjälp avt. ex. regionmusiken, de olika symfoniorkestrarna, de fasta kammarorkestrarna m.fl. för att göra sina beräkningar hade OMUS på ett mycket tyngre sätt kunnatargumentera för en utökning av antalet studerandeplatser, en utökning av antaletmusikerlinjer och ytterligare en musikhögskola i . nämner att rådet håller på med en prognosrörande behovet av olika kategorier musiker . i och framhåller också behovet av att öka antalet musiker isymfoniorkestrar, vid musikteatrar och i regionmusiken. 1977/78:14 90 i ifrågasätter den genomsnittligtkorta utbildningstid som beräknats för musiker i nya genrer och föreslår en genomsnittligstudietid av för denna utbildning. finner vidare OMUS'beräkningar om antalet studerande i påbyggnadsutbUdning alltför snäva.Musikhögskolan föreslår en omräkning till 1 650 närvaroplatser i stället som OMUS' förslag innebär. musikpedagogiska institut uppfattar OMUS' förslag tiUdimensionering av musikerutbildningen som en försvagning jämfört med nuläget. Dimensioneringen av utbildning av kulturförmedlare och kulturkommunikatörermåste enligt folkbildningsutredningen bygga på folkrörelsernas behov.Utbildning av medarbetare för sådana uppgifter bör lämpligen ske inomstudieförbunden, möjligen i samarbete med vissa folkhögskolor. TCO pekar på det stora behovet av kyrkomusiker. I vissa yttranden poängteras behovet av att sprida utbUdningengeografiskt. för högskolereglon framhålleratt utvecklingen av musiklivet utanför storstadsregionerna skulle främjas omnytillkommande högre musikutbUdning förläggs utanför de nuvarandemusikhögskoleorterna. Eleverna vid musiklinjen, tryckerstarkt på behovet av decentralisering. En viktig del av musikutbudet, konstmusiken,är kraftigt eftersatt norr om . I yttrandet från kommun och frånmusiker och musikorganisationer i betonas samma sak. i finner det nödvändigt attregeringen och OMUS mot bakgrund av de nya dimensioneringstalen ånyo diskuterardimensioneringstaken för de tre musikhögskoleorterna. Detta bör ske öppet och isamförstånd med samtliga berörda skolor. Även i anser attdimensionerings- och lokaliseringsfrågorna bör utredas ytterligare. Antaletplatser i musiklärarlinjerna vid de båda skolorna måste ökas för att det skallfinnas tillräckligt underlag för olika fördjupningsalternativ. Musikerlinjernafår heller inte enligt förslaget ett tUlräckligt studerandetal för att dentraditionella orkesterutbildningen skall fungera och för att det skall finnasplats för övriga musikerkategorier. i föreslår att en förnyad,omsorgsfull analys av fördelningsproblemen kring den föreslagna riksvolymenför musikerutbildning genomförs såviii ifråga om fördelningen mellaninstrument och instrumentgrupper som beträffande fördelningen av ansvar förmusikerutbildningen på de tre musikhögskolorna. I bör kunna erbjudasmusikerutbildning på yrkesmässig nivå på alla slags instrument, UtbUdning tillspecialiserad pedagog, musiklärare, kyrkomusiker m. m. oeh musikerutbildninginom nu eftersatta genrer utan att ett olyckligt 1977/78:14 91 angivetdimensioneringstak behöver minska kvalitetsambitionerna jämfört med såvälnuläget som utländska utbildningsresultat. vid samma skolavädjar om att antalet studerandeplatser vid skolan utökas. Elevkåren vid skolanhar samma uppfattning och anser att dimensioneringsfrågan måste tas upp förnyad och förutsättningslös prövning. Detsamma anser SFS. Elevkårenvid i protesterar mot dimensioneringstaket 275 elever iMalmö inkl. rytmiklärarutbildningen jämfört med 425 elever i exkl.rytmiklärarutbildning. Musikaliskaakademien anser att OMUS inte borde ha accepterat sänkningen av elevantaletvid i som kommer att få svårigheter att bibehållanuvarande standard i undervisningen. menar att en spridning eller utlokaliseringkan vara angelägen men att man först måste bedöma vad som är den optimalastorleken på en skolenhet. Även Folkliga och Värmlandsläns landsting talar om behovet av att fastställa en optimal storlek som också innebäratt en skola inte får bli för stor. Fördelningsproblemen i deolika utbildningslinjerna diskuteras mycket livligt. Meningsskiljaktigheternaär särskilt framträdande i fråga om dimensioneringen av orkestermusikerutbildninge n vilket i sin tur sammanhänger med en bedömning av behovet av kontinuerligövning i stororkester. i denna fråga mycket utförligt. konstaterar att denframtida musikern måste vara beredd att göra en insats både i större och mindreensembler. Detta måste beaktas i ensembleskolningen. I yrkesberedskapen för enmusiker ingår omfattande erfarenheter både av olika kammarmusikaliska formeroch av or-ksterspel. Inskolningen i orkesterarbetet måste ske successivt. Enkomplettering av den kontinuerliga ensemble- och orkesterskolningen med speciellaintensivveckor i orkesterspel enligt OMUS' förslag en eller per ärkan enligt främja utbildningen men inte ersätta en successivskolning. ärnegativ till intensivveckor med orkesterövning. menar att det ärnödvändigt att acceptera en utbyggnad av svensk orkesternumerär.Dimensioneringen av musikerlinjerna bör ökas så att mer regelbunden och omfattandeorkesterutbildning kan ges vid åtminstone de tre största musikhögskolorna.Sveriges Radio anser att åtminstone en av musikhögskolorna bör ha möjlighet attge en god utbUdning i orkesterspel. Om detta ej kan ske bör man tillskapa enpåbyggnadskurs i orkesterspel om en till två terminer, öppen för deltagarefrån hela landet. Konserthusstiftelseni uppfattar OMUS' förslag som att ingen orkesterutbildning alls skallförekomma vare sig i , eller . Ätt den direkta orkesterskolningeni stororkes- Prop.1977/78:14 92 lerformen sker enbart varje vårterminkan inte accepteras. Man bör i stället utgå från att alla de tremusikhögskolorna organiserar en permanent elevorkesterverksamhet som medvetetinriktas på orkestermusikerutbildning. i instämmer i OMUS' synpunkter atten kontinuerlig stororkester inte är en avgörande förutsättning för en tillfredsställandemusikerutbUdning. har inte något att invända mot endimensionering av musikerlinjen i som möjliggör en stororkester.Förbundet delar dock uppfattningen att stororkesterövningen rent praktiskt börförläggas tUl vissa intensivperioder, varvid även möjligheter till samverkanmed andra utbildningsanstalter bör kunna ske. Elevkåren vid iMalmö ställer sig mycket negativa tUl en stororkester i . Remissgruppen vid i liksomNorrköpings kommun anser att proportionerna ettämnesläraretvåämneslärare på mu-siklärarlinjen bör ändras till förmån för tvåämneslärare. TCO, Musikcentrum och anser atten ökad satsning på utbildning av tvåämneslärare inte bör ske förrän den nuvarandeutbildningen utvärderats. Musikhögskolorna i Stockliolin och ochÖrebro musikpedagogiska institut förordar en ökad satsning på ettämneslärare. tar upp frågan om proportionernamellan specialiserad musikpedagog ("smal") och musiklärare("bred musikpedagog"). Förbundet instämmer i att båda lärartypernabehövs. Även om fördelningen är svår att ange kan man konstatera att det behövsflera breda pedagoger än specialiserade. Inriktningen av utbildningen på musiklärareav den nya kombinerade ettämnestypen, som kan arbeta både i den allmänna skolanoch , stöds av förbundet. Svenska menar att fördelningenspecialiserad pedagogmusiklärare kommer att bli beroende av de studerandesval av arbetsfält. Lyckas man med att förändra innehåll och pedagogik i musiklärarlinjenpå det sätt OMUS önskar kan fler studerande lockas att välja att inrikta sigmot uppgifter inom den allmänna skolundervis- 5.6.3 Utbildning vid icke-statliga skolor finner att villkoren för den av OMUSföreslagna musiklärarutbildningen på avgörande punkter strider mot utredningensgrundsyn på folkhögskolans karaktär och uppgifter. Den föreslagna utbildningenbör därför inte anordnas inom folkhögskolans ram. Det finns emellertid ingahinder för att exempelvis statliga musikhögskoleenheter i och Piteåutnyttjar lokaler som finns på Folkliga och Framnäsfolkhögskola. TCO förordar att musiklärarutbildningen vid och Ingesundskiljs från folkhögskolan. Prop.1977/78:14 93 Folkliga accepterar med tUlfredsställelseOMUS' förslag om lokalisering av lärarlinje till . föreslåren ökning med 12 studerandeplatser vid jämfört med OMUS'förslag. är angelägen om att den kvalificerademusikutbildning som erbjuds vid inordnas i denhögre musikutbildningen så att befintliga resurser (erfarna lärare, lokaler m. )kan utnyttjas på bästa sätt. räknar med att utbildningen intelängre skall vara folkhögskoleutbUdning utan att den får organiseras somlandstingskommunal högskola med full statlig kostnadstäckning. Den nuvarandeallmänna musiklinjen bör ingå i . Framnäsfolkhögskola beslutade vid en extra stämma med Stiftelsen folkhögskolaatt den väntade högre musikutbUdningen skall organiseras för sig sommusikhögskola (med SÄMUS som särskUd del) under UHÄ. Stämman beslutade vidareatt, såvida högskoleutbildningen kommer till stånd, ge styrelsen i uppdrag attplanera och arbeta för att den allmänna musiklinjen inom folkhögskolan kanhållas väl så stor som . H 75, organisationskoinmitténför högskoleregion, läns landsting och Örebro orkesterstiftelseförordar en övergång till statligt huvudmannaskap för musikpedagogiska institut.Även musikpedagogiska institut förordar statligt huvudmannaskap men ärberedd att svara för att nuvarande organisationbibehålls. Institutet anser att OMUS' förslag beträffande antagningskapacitetenvid institutet bör bli föremål för fortsatta överväganden. Enligt institutetbör den föreslagna årliga antagningskapaciteten ökas med minst 10 studerande.Viss individuell instrumental utbildning bör också anordnas. Detta anser ävenÖrebro orkeslerstiflelse. Organisationskommitténför högskoleregion anser att en kapacitetsökning kan vara motiverad avmusiklärarutbUdningen vid de ickestatliga skolorna. Svenska Dalcroze-semh.ariet förordar på vissa närmare angivna villkor att r y t m i k u t b i 1 d ri n g e n vid seminariet ställs under statligt huvudmannaskap. RytmikutbUdningbör kunna erbjudas även på andra orter än . Seminariet har inget atterinra mot OMUS' förslag till dimensionering av utbildningen. Ytterligaremedel bör ställas till förfogande för fortbildning i rytmik. 5.6.4 UtbUdning utanför direktivens rani RRV, folkhögskoleutredningen och ABF tillstyrker attfrågan om den framtida ställningen för ochÄBF:s folkliga musikskola i hänskjuts tiU folkbUdningsutredningen förnärmare utredning. anser att studieförbunden bör hamöjligheter 1977/78:14 94 att svara för viss egen utbildning. Frågan om verksamhetenvid SMI och ABF:s folkliga musikskola kommer att prövas utifrån denna grundsyn.I ett senare skede kommer utredningen att ta ställning till OMUS' förslag omatt eventuellt anknyta vissa delar av skolornas nuvarande verksamhet tillhögskolan. delar inte OMUS'tveksamhet beträffande institutets framtid utan anser sig ha en given plats somcentrum för pedagogisk utveckling. Institutets elevkår finner det självklartatt formella lösningar och ekonomiska möjligheter skapas för att ta tillvaraskolans resurser och ge den en plats i det reformerade högskolesystemet. anser att den försöksverksamhetmed musik-handledamtbildning som påbörjats i svarar mot ett riksbehovoch att den bör erkännas som högskoleutbildning. framhåller att musikpedagogiskutbildning bör kunna bedrivas också utanför musikhögskolorna och anser att enmusikutbildning vid också är tänkbar och möjlig. 5.6.5 Lokalisering av allmänna utbildningslinjer H 75 ansluter sig allmänt till OMUS' strävan att spridaden högre musikutbildningen geografiskt. AMS är positiv till de framlagdaplanerna beträffande lokaliseringen av musiklärarlinjer men framhåller i likhetmed regioninusiken och i att i förstahand bör tillgodoses vid en utbyggnad. Även och RiksförbundetSveriges amaiörorkestrar betonar att är en eftersatt region när detgäller högre musikutbildning. , organisationskommittén förUmeå högskoleregion, kommun samt musiker och musikorganisationer i ärsamtliga av den bestämda uppfattningen att högre musikutbildning bör förläggastill före en utbyggnad av . Organisationskommitténför östra högskoleregionen, och i samtLinköpings kommun biträder OMUS' förslag om att inrätta en musiklärarlinje iLinköping. i , och Jönköpingskommun pläderar för en förläggning av utbildningen till ,medan och framhåller fördelarnamed en lokalisering till . SFS och kräver att ävenmusikerutbildning förläggs till , exempelvis . 1977/78:14 95 SÖ, regionmusiken samt musikhögskolorna i ochMalmö instämmer i OMUS' beskrivning av den nuvarande situationen för musikundervisningeni skolan. SÖ, , och lärarhögskolorna i och anser attsärskilda behörighetsvillkor i form av tidigare musikstudier bör finnas förtillträde till förskolläramtbUdningen. AUa utom i i att detta bör gälla även för fritidspedagog- och klasslärar-utbUdningen. Ätt LUT 74 bör uppmärksamma behovet av att ge klasslärarnabåde en formell och reell kompetens i musik anser både SÖ, iMalmö, och Musiklärarnas riksförening.Dessa remissinstanser stöder också förslaget att gymnasieutredningen får iuppdrag att pröva utrymmet för ämnet musik i de gymnasielinjer som leder framtill förskollärar- och klasslärarutbildning. SFS liksom SMI anser att det arbetsfält för musiklärarnasom OMUS mest försummat är låg- och meUanstadium. SÖ erim-ar om sitt förslag i petita för /78att sprida försöket med estetisk variant av tvåårig social linje, som hittillsbedrivits i och till sex nya orter. i ansluter sig till förslaget omförnyad prövning av musikundervisningens ställning i högstadium. 5.7.2 Den egentliga förberedande musikutbildningen behovet av förstärkning och samordning OMUS' uppfattning att staten har ett övergripande ansvar förden direkt högskoleförberedande musikutbildningen får ett starkt stöd vidremissbehandlingen. SÖ som ägnar en stor del av sitt yttrande åt denförberedande utbildningen framhåller att ett sådant samlat ansvar inte börgälla enbart förberedande musikutbildning utan även för andra motsvarandeutbildningar inom hela kulturområdet. En samlad syn på dessa utbUdningar är nödvändigtenligt SÖ. anser att den förberedande utbildningen måsteförstärkas snabbt om musikutbildningsreformen och den nya kulturpolitiken skallkunna realiseras. Den förberedande utbildningen är den grund som den egentligayrkesutbildningen vilar på. Denna uppfattning delas av många. i anser det ytterstotillfredsställande att privatstudier med stora ekonomiska uppoffringaralltjämt är den enda utvägen för de flesta av dem som önskar förbereda sig förhögre musikstudier. 1977/78:14 96 Regionnuisiken och .Riksförbundet att OMUS borde ha föreslagit åtgärder för att ersätta den tidigareinterna utbildningen inom regionmusiken, den s. k. regionmusikskolan. Deflesta remissinstanser tillstyrker OMUS' förslag om en tvåårig musiklinje i gymnasieskolai varje län, en ettårig högre specialkurs på flera orter och nödvändigheten aven snabb utbyggnad av musiklinjen. Så gör bl. a. regioninusiken,musikhögskolorna, . , Institutet förrikskonserter. Svenska , ,, , , . ,KÖRSAM oeh SÄMUS i . SÖinstämmer i OMUS' förslag att det är angeläget att den tvååriga musiklinjen vidgymnasieskolan görs permanent men vidhåller sitt tidigare förslag att specialkursenendast bör inrättas vid skolor som har tvåårig musiklinje. och regionmusiken anser att en sammanhållen treårig linje är merändamålsenlig. /SR och anser att de trestudieåren skulle kunna få en betydligt bättre utformning, om de fick ses somen enhet, en treårig linje, i stället för den föreslagna tvååriga linjen jämtespecialkurs. Elevkåren vid i och SFS föreslårminst två tvååriga linjer i varje län. Ettflertal remissinstanser, däribland SÖ oeh , anseratt problemet med det dubbla förberedelsekravet för de ungdomar, som samtidigtskall fullgöra sina vanliga gymnasiestudier och förbereda sig för högremusikstudier, bör ägnas särskild uppmärksamhet. SÖ anser att någon form avanpassad studiegång bör prövas för dessa elever. att en möjlighet som bör övervägas för orter utan musiklinje är allmängymnasieutbildning integrerad med kostnadsfri undervisning vid kommunalmusikskola. SÖ delar OMUS'uppfattning att även folkhögskolan har många fördelar att erbjuda när detgäller att organisera förberedande musikutbildning. SÖ betonar särskUtfolkhögskolans möjligheter att ge vuxna tillfäUe till musikstudier. Flera andraremissinstanser instämmer också med OMUS i fråga om folkhögskolan, däribland regionmiisiken,i , SFS, Folkliga , Lunnevadsfolkhögskola och elevkåren vid i . Folkhögskoleutredningenkonstaterar att det råder en långtgående samstämmighet mellan de tvåkommittéerna och framhåller att folkhögskolans musiklinje kan ha flerafunktioner av vilka en är att förbereda för högre musikutbildning. Utredningen tUlstyrkerOMUS' förslag att lärare vid folkhögskolornas musiklinje ges tiUfälle att deltai informationskonferenser och fortbUdningskurser i samband med reformeringenav den högre musikutbildningen. SÖ tillstyrker också detta förslag i den månmedel finns tillgängliga. instämmer i OMUS' 1977/78:14 97 uppfattning att ett folkhögskolemässigt innehåll i denallmänna linjen vid kommer att vara fördelaktigt för utbUdningen. Elevkårenvid i och SFS framhåller att det även i framtidenkommer att finnas stort behov av yrkesförberedande utbildning vid sidan avgymnasieskolornas musiklinjer. Det är därför av största vikt att verksamhetenvid de kommunala musikskolorna, genom statsbidrag eller dylikt, kan reglerastill att även innefatta direkt yrkesförberedande utbildning. SÖ, TCO, Miisikcentrum,och ett flertal andra remissinstanser strykerunder behovet av statlig bidragsgivning till de kommunala musikskolorna.Svenska kommunförbundet hänvisar till tidigare uttalanden i statsbidragsfråganoch väntar på preciserade förslag. i Stockliolin och SMI anser attgymnasieskolan, den kommunala , folkhögskolor och studieförbund börkunna samverka i fråga om förberedande musikutbildning. anser att möjligheter måste skapas för undervisning iviolin redan i förskoleåldern med kommunalt och/eller statligt stöd. Kopparbergsläns landstings högre musikskola anser att skolan bör finnas kvar som en renmusikskola med de kompletterande ämnen som behövs för att ge full behörighetför högskolestudier.