prop · G10371 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78: 71 Regeringens proposition 1977/78: 71 om kvinnlig tronföljd; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Arvsrätttill tronen tillkommer f n. bara manliga medlemmar av kungafamiljen. 1propositionen föreslås att arvsrätten till tronen utsträcks till att omfattaockså kvinnliga avkomlingar till konung en syskonkrets skall alltidden som är äldst stå närmast till tronen. De särskilda regler som isuccessionsordningen gäller t. ex. när en prins vill ingå äktenskap skalltillämpas för tronarvingar oberoende av kön. Samtycke till tronarvinges äktenskapskall lämnas av regeringen på hemställan av konungen. Det nuvarande förbudetför prins att ingå äktenskap med enskild svensk mans dotter upphävs. 1977/78. Lag om ändring i successionsordningen Härigenomföreskrives i fråga om successionsordningen' dels att nuvarande 3 och 6 §§skall upphöra att gälla, dels att 1, 2, 4, 5 och 8 §§ skall ha nedan angivnalydelse. Då hans kungl. höghels, kronprins ingångna äklenskap med manlig bröstarvinge välsignat är, och ännu framdeleskan välsignat varda, skall efterträda hans kungl. höghet i regeringen hans kungl.höghels förstfödde son, och efter honom denne senares manliga efterkommande, iden ordning de ättens huvudman i rätt nedstigande led närmast äro. Går den förstjöddesonens led på manssidan ut, tillfälle då regeringen hans kungl. Iiögltels andreson i ordningen, med siiccessionsrätl Jör hans manliga efterkommande i sammaordning, som .för den JÖrsi-födde stadgal är, nämligen allteftersom de I rättnedstigande led ättens huvudman närmasl äro. Utgår även den andre sonens linjepå manssidan, gånge siiccessionsrätten den tredje och så vidare till deövriga lians kungl. höghels söner, i samma ordning, och rätt nedstigande ledefter förstfödslo-räit, som här ovanföre för den först-löddes ätt föreskrivetär. Successlonsrält till tron tiUkommer manliga ochkvinnliga efterkommande till kronprins , sedermera KonungKari XIV , avkomUng i rättnedstigande led, Konung . Åldre syskon och äldre syskonsefterkommande ha därvid företräde framför yngre syskon och yngre syskons efterkommande. Dör Konung i , man att lämna manliga bröstarvingar,rnen Hans efteriämnade drottning sig i välsignat tillstånd beflnner, före regenleller statsrådet regeringen med kungl. makt och myndighei, på säll och med 'Successionsordningen omtryckt 1974:307. Vad Idenna successionsordning är stadgat om Konungen skall, om Droits ning ärstatschef, gälla henne. ViUkor,41 och 93 §§ av regeringsformen föreskriva, till dess Riksens Ständer, å dentid regeringsformen utstakar, hunnit sammankomma, då dem tillhör, all om regeringensförande själva förordna. Bliver drottningens livsfrukt av mankön, förordne dåRiksens Ständer riksföreståndare, varom i 93 § regeringsformen stadgal är.Bliver drottningens livsfrukt av kvinnokön, trade den av ätten, som efter förstfödslorättden avUdne Konungen i arvsföljden, på sätt I § utstakar, närmast är, såsomKonung regeringen. Såsomregeringsformens 2 § uttryckligen stadgar, att Konung alltid skall vara av denrena evangeliska läran, sådan som den, uti den oförändrade Augsburgiskabekännelsen, samt mötes beslul av , antagen och förklarad är, aUtsåskola ock prinsar av det kungl. huset uppfödas i samma lära och inom riket. familjen, som ej sig till samma lära bekänner, vare från allsuccessionsrätt utesluten. Såsom2 § regeringsform uttryckligen stadgar, att Konung alltid skall varaav den rena evangeliska läran, sådan som den, uti den oförändrade Augsburgiskabekännelsen, samt mötes beslut av , antagen och förklarad är, sålundaskola ock prinsar och prinsessor av det kungl. huset uppfödas i samma lära ochinom riket. Den av kungl. familjen som ej sig till samma lära bekänner, varefrån all successionsrätt utesluten. Prinsav det kungl. huset må ej gifta sig, med mindre Konungen, sedan statsrådetstankar inhämtats, därtill lämnat samtycke. Sker det ändock, have han förverkatarvsrätt riket för sig, barn och efterkommande. Lag samma vare, om han, medeller utan sådant samtycke, tager till gemål enskild svensk mans dotter. Prinsoch prinsessa av det kungl. huset må ej gifta sig, med mindre regeringen påhemställan av Konungen därtill lämnat samtycke. Sker det ändock, have haneller hon förverkat arvsrätt till riket för sig, barn och efterkommande. 1977/78:71 Nuvarandelydetse svenskahuset må ej, ulan Konungens och Riksens Ständers samtycke, bliva regerande fursteav utländsk stat, vare sig genom val, arv eller gifte. Sker annoriunda, varehan och hans efterkommande ej berättigade att succe-dera till svenska tronen. och prinsessa av kungl.svenska huset må ej, utan Konungens och samtycke, bliva regenl iutländsk stat, vare sig genom val, arv eller gifte. Sker annoriunda, vare haneller hon samt efterkommande ej berättigade att succedera till svenska tronen. Dennalag träder i kraft . höghet hertigen av ,prins , skall ha successionsrätt till tronen efter Konung dennes efterkommande. Lagom ändring i regeringsformen Härigenom föreskrives att1 kap. 5 § regeringsformen' skall ha nedan angivna lydelse. Konungeneller drottning, som enligl successionsordningen innehar tron, ärrikels statschef denna regeringsform är stadgat om konungen skall, om drottning är statschef,gälla henne. Dennalag träder i kraft . 'Regeringsformen omtryckt 1976:871. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , Äntonsson, Mogård, , , Åsling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , , , Reglemaom rätten till den svenska tronen finns intagna successionsordning,som är en av rikets grundlagar. Dessa regler innebär att tronen går i arv inomätten . Tronföljden är agnatisk, vilket innebär att tronen kan ärvasendast av män och genom män. Successionsordningen bör fogas till protokollet idetta ärende som bilaga 1. Riksdagenbegärde vid /76 utredning av frågan om kvinnlig tronföljd (KU1975/76:1, rskr 1975/76:1). Med anledning härav tillkallades ensakkunnig, f. d. landshövdingen , att utreda frågan om rätt tilltronen också för kvinnor. avlämnade den sakkunnige betänkandet (SOU1977:5) Kvinnlig tronföljd. Betänkandet innehåller förslag till kvinnligtronföljd och därmed sammanhängande ändringar i regeringsformen och successionsordningen.De vid betänkandet fogade lagförslagen bör fogas till protokollet som bilaga 2. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av riksmarskalksämbetet, högstadomstolen, regeringsrätten, justitiekanslern, , hovrätten över Skåneoch , kammarkollegiet, jämställdhetskommittén (Ju 1976:08), länsstyrelsemai , , , och samt ,, , Moderata samlingspartiets och . Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 3. 2Historik och gällande ordning m. m. Undermedeltiden utsågs de svenska konungarna genom val av menigheter med olikasammansättning. Först under regeringstid infördes regler omarvsrätt till tronen. I en första arvförening på riksdag 1544 fastslogsen tronföljdsordning som räknade med arvsrätt endast för män och genom män. Påriksdagen 1590 beslöts en ny arvförening, vilken innebar att arvsrätt påkvinnolinjen kunde komma i fråga om alla manslinjer dog ut. Enligt dearvföreningar som gällde under de följande hundra åren var arvsrätten tidvisbegränsad till män. Under andra delar av lillerkändes kvinnoren subsidiär arvsrätt. , då valdes till drottning,har däremot kvinnlig arvsrätt varit utesluten. gällande successionsordningav faslslåren agnatisk tronföljdsordning för efterkommande tillsedermera . 1973/74års författningsreform innebar ingen ändring i successionsordningens regler omarvsrätt till kronan. Däremot upphävdes 9 § successionsordningen som innehöllföreskrifterom utseende av nytt kungahus m. m. för bl. a. det fall att detnuvarande skulle utgå på den manliga sidan. Motionerom införande av kvinnlig tronföljd har med början behandlats avriksdagen vid fiera tillfällen . 1 regel harmotionerna avvisats. Vid /76 beslöt emellertid att hosregeringen anhålla om utredning och förslag till kvinnlig tronföljd. Enligt1810 års successionsordning är endast äkta manliga bröstarvingar lill successionsberättigade till den svenska tronen. Inte bara kvinnligamedlemmar av kungahuset utan även deras manliga efterkommande saknar arvsrätt.Detta framgår bl. a. av 3 § successionsordningen. Dearvsberättigade prinsarna inbördes företrädesrätt till tronen anges i 1 §. Denavgörs efter två principer, nämligen primogenitur- och linealprincipema. Ävflera bröder är det den äldste som ärver tronen. Tronen går därefier i arv Ullhans manliga efterkommande i den ordning som de i rält nedstigande led ärnärmast ättens huvudman, dvs. Först när den äldste brodernssläktlinje har dött ut, övergår tronen till hans närmast yngre broder ochdennes avkomlingar i rätt nedstigande led osv. Isuccessionsordningen finns också regler om föriust av rätten till tronen. I4 § erinras om att konungen enligt den alltjämt gällande 2 § i 1809 årsregeringsform skall vara av den rena evangeliska läran, "sådan som den,uti den oförändrade Augsburgiska bekännelsen, samt mötes beslut av år1593, antagen och förklarad är". Vidare föreskrivs att prinsar alltidskall uppfödas i samma lära. Den som inte bekänner sig till denna lära ärutesluten från all successionsrätt. 1 4 § föreskrivs också att prins skalluppfödas inom riket dock utan att någon verkan anges för det fall att dettainte sker. Vidareföreskrivs i 5 § att prins som gifter sig ulan att konungen, sedan statsrådetstankar inhämtats, lämnat samtycke därtill har förverkat arvsrätten Prop.1977/78:71 7 försig, sina barn och efterkommande. Detsamma gäller om arvsberättigad prins medeller ulan konungens samtycke ingår äktenskap med enskild svensk mans dotter. Äveni 8 § finns en bestämmelse om förlust av successionsrätten. Där sägs att prinsinte lår bli regerande av utländsk stat vare sig genom val, arv ellergifte utan "Konungens och Riksens Ständers" samtycke. Sker annorlundaär han och hans efterkommande inte berättigade att succedera till svenskatronen. Vidsidan av de egentliga successionsreglerna innehåller successionsordningenbestämmelser om hur man skall förfara, när konungen dör utan att efteriämnamanliga bröstarvingar men drottningen är havande (2 §). Vidare finns regler omprinsessors giftermål (6 §) och tronföljares utlandsresa (7§). ÄvEuropas nu existerande åtta monarkier har fyra enbart manlig tronföljd, nämligenSverige, , och . Kvinnlig tronföljd finns i de fyra övriga,, , och . I , där kvinnligtronföljd infördes , är arvsfdljden kognatisk, vilket innebär attkvinnliga bröstarvingar till en avliden konung har arvsrätt till tronen, dockmed företräde för manliga bröstarvingar inom samma led, så att en yngre son gårföre en äldre dotter. Även i Nederiänderna, och harmanliga arvingar företräde framför kvinnliga. En ordning som helt likställerman och kvinna och tillerkänner del äldsta barnet oavsett kön rätten tilltronen kallas fullt kognatisk. 3Huvuddragen i utredningens förslag Utredningsmannensförslag innebär att kvinnlig successionsrätt till tronen införs. Underhänvisning till principen om fullständig jämställdhet mellan könen föreslås attäldre syskon, oavsett kön, skall ha företräde till tronen. Tronföljdsordningenskall alltså bli fullt kognatisk. Vadgäller frågan om hur en grundlagsändring lämpligen bör genomföras föreslårutredningsmannen att man behåller den gamla successionsordningen och där införtilläggsbestämmelser om kvinnlig tronföljd. Föratt nå en önskvärd begränsningav antalet successionsberättigade föreslås att endast kvinnliga efterkommande tillkonung skall ha samma successionsrätt till tronen som manliga. Utredningsmannensutgångspunkt är att inte föreslå andra ändringar i tronföljdsreglerna än som ärpåkallade för att anpassa dem till stadgandena i den nya regeringsformen ellerannars för att komma fram till en rimlig lösning av uppdraget. Förslagetinnehåller sålunda i stort sett endast sådana ändringar som följer av attkvinnlig tronföljd införs. Dock föreslås även vissa andra sakliga ändringar,bl. a. att ogift konung eller drottning skall ha samtycke tillgiftermål samt att samtycke skall krävas också för att konungeneller drottning som är statschef skall få bli regenl i främmande stat. Prop.1977/78:71 8 Enligtgällande successionsordning av är arvsrätten till tronen förbehållenmanliga efterkommande till konung . Såväl kvinnor som kvinnorsmanliga efterkommande saknar successionsrätt. Utredningsförslagetgår ut på att sådana ändringar skall göras i regeringsformen och isuccessionsordningen att successionsrätt öppnas också för kvinnor. 1 fråga omarvsrätt inom samma syskonkrets föreslås att äldre syskon skall ha företrädeframför yngre oavsett kön. Fullständig jämställdhet mellan könen skall alltsåråda. Den kvinnliga tronföljden skall avse endast efterkommande till konung Vidremissbehandlingen har förslaget att kvinnlig tronföljd skall införas tillstyrktsav riksmarskalksämbetet, hovrätten över och ,jämställdhetskommittén', länsstyrelsema i samtVästerbottens län, , och Moderata samlingspartiets kvinnoförbundsamt Fredrika-Bremer-Förbundet. Det har avstyrkts av länsstyrelserna iStockholms', ICronobergslän, samt och ungdomsförbund.Några remissinstanser har avstått från att ytlra sig i huvudfrågan. Till denna gmpphör högsta domstolen, regeringsrätten, justitiekanslern, ochkammarkollegiet. Deinstanser som tillstyrker förslaget har i regel åberopat all principen omjämställdhet mellan man och kvinna bör gälla även för statschefsämbetet. De avstyrkandeinstanserna har i allmänhet anfört att förslaget saknar betydelse frånjämställdhetssynpunkt. Närnu gällande successionsordning tillkom var ett utpräglatmanssamhälle. Både gifta och ogifta kvinnor stod under förmyndare. 1 fråga omarv och giftorätt var kvinnorna missgynnade jämfört med männen. Endastundantagsvis kunde de få tillstånd att driva handel. Vidare var derasmöjligheter att delta i offentliga värv mycket begränsade. Mot denna bakgmndmåste en ordning med endast manlig tronföljd ha framstått som naturiig förupphovsmännen till successionsordning. Detär uppenbart att frågan om kvinnlig tronföljd bedöms under helt andraförutsättningar. I dagens svenska samhälle är strävandena att uppnå jämställdhetmellan man och kvinna en självklarhet inom alla politiska meningsriktningar.Ett av många uttryck för detta är den antagna föreskriften i 1 kap. 2 §regeringsformen att det allmänna skall tillförsäkra män och kvinnor likarättigheter. Det kan tilläggas att rättslig jämställdhet mellan män och kvinnorsedan länge råder när det gäller tillträde till statliga befattningar. Enligtmin mening är det därför följdriktigt och naturiigt att jämställdhet nu införsi fråga om arvsrätt till tronen. Det har visseriigen invänts att jämställdhetenpå detta område skulle vara ointressant därför att 'Yttrandet inle enhälligt. Prop.1977/78:71 9 denberör endast medlemmar av en enda familj. Jag delar inte den uppfattningen.Inte minst från psykologisk synpunkt torde det vara av betydande värde attjämställdhet mellan könen får gälla också i fråga om statens högsta ämbete. Jagförordar alltså att regler om kvinnlig tronföljd införs. Motbakgmnd av vad jag nu har anfört är det enligt min mening klart att tronföljdenbör vara fullt kognatisk. 1 en syskonkrets bör alltså den som är äldst alltidstå närmast lill tronen oavsett om det äldsta syskonet är man eller kvinna. Ensådan ordning har också förordats av utredningsmannen och det stora flertaletav de remissinstanser som har tillstyrkt kvinnlig tronföljd. I övrigt bör i frågaom turordningen till tronen gälla att äldre syskons släktlinje går före yngresyskons. Även detta överensstämmer med utredningsmannens förslag. Jagdelar också utredningsmannens uppfattning att den kvinnliga tronföljden börbegränsas lill att gälla för efterkommande lill konung Deändringar som utredningsmannen i övrigt föreslår är i huvudsak konsekvenser avatt successionsrätten blir utsträckt till kvinnor. På några punkter föreslåsdock sakliga ändringar som inte utgör nödvändiga följder av denna reform. 1 enny paragraf föreslås sålunda att ogift konung och följaktligen också kvinnligstatschef skall ha samtycke till att ingå äktenskap och till attvara regenl i utländsk stat. Enligt en annan föreskrift i förslaget skallgemålen till drottning som är statschef bära titeln prins. Några remissinstanserförordar också vissa andra sakliga ändringar eller tillägg. Enligtmin mening saknas anledning att i delta lagstiftningsärende företa engenomgripande saklig översyn av successionsordningen. Den allmänna meningen vidremissbehandlingen har varit att en sådan översyn inte behövs. De förslag tilländringar som har väckts och som går utanför ramen av rena följdändringar tillreformen rör i regel frågor som inte kan väntas få aktualitet inom överskådliglid eller som över huvud tagel inle bör regleras. Jag förordar alltså att iprincip bara sådana ändringar görs som uppenbariigen är nödvändiga medanledning av att kvinnlig tronföljd införs. Endast på en punkt vill jag föreslåen ändring som inte kan ses enbart som en följdändring. F.n. föreskrivs i 5 § successionsordningen att prins förverkar sin arvsrätt till riketom han gifter sig med enskild svensk mans dotter. Utredningsmannen har ibetänkandet inte föreslagit någon ändring härvidlag. I flera remissyttrandenhar däremot förordats att denna regel skall upphävas. Enligt min mening är detuppenbart att del saknas skäl att upprätthålla förbudet för prins attgifta sig med en viss kvinna enbart av det skälet att hennes far är svenskmedborgare. Som har framhållits under remissbehandlingen finns en tillräckliggaranti mot olämpliga äktenskap i kravet på regeringens samtycke. Jag föreslåralltså att den ifrågavarande bestämmelsen i 5 § upphävs. 1977/78:71 10 1enlighet med det anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i successionsordningen, 2. lag om ändring i regeringsformen. 6.1Förslaget till lag om ändring i successionsordningen Utredningsmannenhar föreslagit den lagtekniska lösningen för genomförandel av kvinnligtronföljd alt erforderiiga ändringar görs i successionsordningen. Vidremissbehandlingen har denna lösning visserligen kritiserats från flera håll.Bl. a. framhålls den brisiande överensstämmelsen mellan successionsordningensingress, där det anges att reglerna avser manliga bröstarvingar lill dåvarandekronprinsen, och å andra sidan de särskilda bestämmelserna som föreslås regleraäven kvinnliga avkomlingars rätt. Flertalet av de remissinstanser som behandlardenna lagtekniska fråga har dock godtagit den föreslagna lösningen. Enligtmin mening talar övervägande skäl för utredningsmannens förslag. En annanlösning, dvs. en helt ny successionsordning, skulle bl. a. aktualisera övervägandenoch ställningstaganden i ett flertal mer eller mindre hypotetiska spörsmål.Det kan tilläggas att den nuvarande successionsordningen inte vållatnågra praktiska tolkningsproblem. Mot denna bakgmnd har jag valt att förordasamma tekniska lösning som utredningsmannen. Närdet gäller ingressen finns skäl att framhålla att dess rättsliga betydelse givetvis är begränsad. Redan nu innehåller den till största delen uppgiftersom saknar aktualitet. Enligt min mening innebär detta dock inte att tillräckligaskäl föreligger för att nu göra något ingrepp i ingressen. Utredningsförslagetinnebäratt den nuvarande 1 § där enbart den manliga tronföljden regleras, iprincip har behållits oförändrad men att paragrafen försetts med två nyastycken. I det nya andra stycket föreskrivs att konung efterkommande skall ha samma rätt till krona som de manliga.I det föreslagna tredje stycket anges att vad i denna successionsordning ellerannan författning är stadgat om arvprins skall äga motsvarande tillämpning påarvprinsessa. Vid remissbehandlingen har förslaget i regel godtagits. Det hardock kritiserats från lagteknisk synpunkl i flera yttranden. 1 departementsförslagelhar valts en lösning som innebär att den nuvarande mångordiga och lämligensvårtillgängliga paragrafen har ersatts av en Prop.1977/78:71 11 kortfattadbestämmelse som endast reglerar tronföljden efter konung sålunda att successionsrätt till tronen skall tillkomma manliga ochkvinnliga efterkommande till konung samt att äldre syskon ochäldre syskons efterkommande därvid har företräde framför yngre syskon och yngresyskons efterkommande. I sak överensstämmer departementsförslaget medutredningsförslaget. Som framgår av ingressen till successionsordningen är successionsrätlenförbehållen barn i äktenskap. Förslagetleder till alt en övergångsbestämmelse måste införas angående prins . Jag ålerkommer lill denna bestämmelse i det följande. Medden valda avfattningen av 1 § behövs ingen motsvarighet till andra stycket iutredningsförslaget. Någon motsvarighet till tredje stycket har inte hellertagits upp. I stället har valls att i de paragrafer som gäller beträffande prins,4, 5 och 8 §§, införa även ordet prinsessa. Angåendeinnebörden av 1 § i departementsförslaget får jag i övrigt hänvisa till vad jaghar anfört i den allmänna motiveringen. Iparagrafen ges f n. regler om hur det skall förfaras om konungen dör utan att efteriämnamanliga bröstarvingar och drottningen är havande. För tiden till dess riksdagenhinner samlas skall regeringen föras av regenl eller statsrådet i enlighet medde numera upphävda föreskrifterna i 41 och 93 §§ äldre regeringsformen. Såsnart hunnit samlas skall den bestämma om regeringen tills vidare.Föder drottningen en son, skall förordna en riksföreståndare enligt93 § äldre regeringsformen. Om drottningen föder en dotter tillträder närmast arvsberättigadeprins som konung. Utredningsmannenhar föreslagit att paragrafen även i fortsättningen skall innehålla vissa reglerangående utseende av riksföreståndare för del fall att konungen avlider ochdrottningen är havande. Dessa regler skall enligt förslaget gälla också närkonungen dör och änka efter arvprins väntar barn som kan komma att ärva tronen. Enligtdepartementsförslaget skall de nuvarande bestämmelserna i 2 § upphävas. Eflertillkomsten av 5 kap. 4 § nya regeringsformen torde särskilda bestämmelser iämnet inte längre behövas. Äv nämnda paragrafs andra stycke framgår nämligenatt riksföreståndare skall utses om konungen dör eller avgår och tronföljarenännu ej har fyllt . Denna reglering måste utan vidare varatillämplig även före en blivande tronföljares födelse. Idepartementsförslaget har som 2 § i stället tagits upp en bestämmelse som byggerpå utredningsmannens förslag lill ändring i 1 kap. 5 § regeringsformen. Enligtden nya 2 § skall vad som är stadgat om konungen gälla drottning 1977/78:71 12 somär statschef Det har ansetts lämpligt att införa en bestämmelse av detta slagbåde i successionsordningen och regeringsformen. Föreskriften i successionsordningenfår betydelse vid tillämpningen av 4, 5, 7 och 8 §§ i förordningen. Enligtdenna paragraf har kvinnliga medlemmar av kungahuset och deras efterkommandeingen rätt till krona och regering. Med den avfattning av 1 § som harförordats i det föregående har 3 § kunnat upphävas. Enligt2 § regeringsform, som enligt övergångsbestämmelserna till 1974 årsregeringsform fortfarande gäller i den delen, skall konungen alltid vara av denrena evangeliska läran enligt de närmare preciseringar som anges i paragrafen.Enligt 4 § successionsordningen skall prinsar av det kungliga huset uppfödasinom samma lära och inom riket. Vidare föreskrivs i 4 § att den av kungligafamiljen som inte bekänner sig till samma lära skall vara utesluten från allsuccessionsrätt. Någon verkan av att prins inte uppföds inom riket anges inte. Utredningsmannen föreslårendast mindre formella jämkningar i paragrafen. Remissinstanserna godtar iregel förslaget men från flera håll ifrågasätts om inte paragrafen börkompletteras i olika hänseenden. Några remissinstanser tarupp frågan vilken krets av efterkommande till tronarvinge som bör uteslutasfrån successionsrätt om tronarvingen överger den rena evangeliska läran.