prop · G103181 · 1977-12-31 00:00:00 — Kammarrättenanser alt del nu föreliggande förslaget kan vara förenligt med domstolens inställning.Förfrågningar skall visserligen besvaras av taxeringstjänsiemän menkammarrätten förutsätter atl dessa svar inte skall innefatta annat än merallmänna upplysningar och en rådgivning som antingen begränsar sig lill enklarefrågor eller sker med uttryckligt angivande av att ett annat bedömande kanframkomma vid deklaraiionsgranskningen. Lokalaskaliemyndigheien i fögderi påpekar all del i länet redan i nulägetförekommer viss form av telefonservice på kvällslid för allmänheten underdeklarationstider. Systemet har uppfatlats positivt av allmänheten. 1 denframtida planeringen bör myndigheterna åläggas all utöver telefonservice ävenha någon form av öppethållande på kvällstid för tillhandahållande av råd ochanvisningar samt olika slag av blanketter. i fögderi anser del självklart atl lokalskaltemyndighet i sin expedition bör lämna deklarationsupplysningar i denutsträckning som erfordras även genom viss kvällsservice. Däremot hysermyndigheten betänkligheter mot att lokal skattemyndighet skulle anordnamottagning lor deklarationsrådgivning m. m. på ett fiertal större orter inomfögderiet. Ett sådant system skulle bl. a. kunna ge anledning lill missförståndbeträffande lokal skattemyndighets roll i deklarationsproceduren. Ävenlokala skattemyndigheten i fögderi är tveksam lill förslaget omsärskild mottagning för deklarationsrådgivning i lokal skattemyndighets regi.Med hänsyn till riskerna för jäv och möjligheten atl rådgivningen kan uppfattassom förhandsbesked i skattefrågor eller att tjänstemäns opartiskhet Prop.1977/78:181 171 kanifrågasättas anser lokala skattemyndigheten alt särskilda mottagningar inte börordnas. Liknandesynpunkter förs fram av bl. a. lokala skattemyndigheterna i , l''/sö>'OchVästerås fögderier, som också framhåller att gränsdrag-ningsproblem mellan vadsom är deklarationsrådgivning och upprättande av deklarationer ständigt kommeratt föreligga. Fråganom förtryckningen av uppgifter på deklarationsblanketterna tas upp av någraremissinstanser. Näringslivetsskaitedelegation välkomnar förslaget att uppgifi om fastighetsinnehav,taxeringsvärde och intäktsberäkning för schabloniaxerad fastighet skallförtryckas på deklarationsblanketten. Delegationen ifrågasätter ominte ytterligare uppgifter kunde förtryckas. Delegationen påpekar att allalöneuppgifter skall registreras och förtryckas på taxeringsavierna och frågarvarför man inte skulle kunna ta steget fullt ut och förtrycka dessa uppgifterdirekt på deklarationsblanketten. En sådan åtgärd skulle självfallet välkomnasav löntagarna och pensionärerna och något bärande skäl mot att vidta den, omden [ir tekniskt möjlig, kan delegationen inte finna. Den skulle också enligtdelegationen eventuellt kunna möjliggöra alt arbetsgivarna befriades frånskyldigheten alt lämna kontrolluppgift till arbetstagarna. Särskilt förarbetsgivare som avses få redovisa löneuppgifterna till myndigheterna påmagnetband skulle detta vara en lättnad i uppgiftsbördan. Liknandesynpunkter anförs av FAR och Föreningen taxeringsrevisorer. Förslagetalt portofria adresserade svarskuvert skall bifogas när taxeringsnämndeninfordrar vissa upplysningar från skattskyldiga hälsas med tillfredsställelseav fiera remissinstanser. Några instanser ifrågasätter om inte portofria kuvertäven bör sändas ut till de skattskyldiga för att användas för insändande avdeklarationer. Del gäller bl. a. i . lokalaskallemyndigheterna i och samt FOR. Betydelsenav ett gott samarbete mellan skattemyndigheter och deklarationsmedhjälparebetonas av bl. a. SRS, En ökad service och ett ökat informationsutbyte frånskattemyndigheternas sida gentemot dessa är enligt samfundet ett givet krav. Deföreslagna årliga konferenserna mellan skatlechefen och deltagare fråndeklarationsbyråer och övriga deklarationsmedhjälpare anses,värdefulla som ettled i informationsutbytet. Förslagetatt kommunerna skall inrätta deklarationsbyråer tillstyrks eller lämnas utanerinran av så gott som alla remissinstanser. Deinstanser som berör frågan är emellertid nästan genomgående kritiska tillförslaget alt tjänstemän inom skatteadministrationen skall kunna biträda viddeklarationsbyråerna. Positiv till förslaget i denna del i\r kammarrätten iStockholm. Domstolen anser att förutsättningar borde finnas alt inrätta 1977/78:181 172 kommunaladeklarationsbyråer med kompetent personal i enlighet med vad som förordas avutredningen. Sådana byråers fria ställning i förhållande till den statligaskatteadministrationen bör enligt domstolen inte inge den som rådfrågar sigeller får hjälp med sin deklaration den felaktiga uppfattningen atttaxeringsmyndigheterna medverkat och tagit ställning. Länsstyrelseni anser att förslaget att skattemyndigheternas personal skallkunna biträda kommunerna med denna service inger vissa betänkligheter frånjävs- och rättssäkerhetssynpunkt. Det torde dock enligt vararnöjligt att lösa dessa frågor. pekar på att förslaget kanmedföra svårigheter från arbelssynpunkt. med alt deklarationernaskall upprättas får skattemyndigheterna många frågor från allmänheten. Dettorde därför enligt bli svårt atl ge personalen ledigt i en ellerannan form för att biträda på kommunala deklarationsbyråer. Skäl att vägrapersonalen att på sin frilid åla sig sådana uppdrag finns dock enligtlänsstyrelsens meaiing inte. JOintar en närmast avvisande hållning. JO framhåller bl. a. alt risk finns föratl del i dagens läge utbredda systemet med länsstyrelsetjänstemän somextraknäckande taxeringsnämndsordförande kommer atl fortsätta så länge detråder brist på annan välutbildad personal. JO kan inte mot denna bakgrund finnaatt man kan rekrytera kommunala deklaralionsupprältare i någon nämnvärdutsträckning bland skattemyndigheternas personal. De kompliceradejävsförhållandena och allmänhetens svårighet att skilja mellan olika funktionerhos skattemyndigheternas tjänstemän talar enligt JO också mot alt dessa hjälpertill med upprättandet av deklarationer. Den personal som behövs härför måste enligt JOsökas på annat håll. Länsstyrelseni län anser alt man bör undvika jävssituationer och den misstro mottjänstemännens myndighetsutövning som kan uppkomma om en tjänsteman kanuppträda både som deklaralionsupprältare och granskare eller processförare.Enligt bedömning är utredningens förslag i denna del olämpligt.Personalfrågan för de kommunala deklarationsbyråerna bör kunna lösas genom attkommunanställda får delta i utbildningen av taxeringsfunktionärer, och genomatt byråerna inhämtar råd och upplysningar från tjänstemän på länsstyrelse ochlokal skattemyndighet. Liknandesynpunkter förs fram av länsstyrelserna i , och Västmanlandslän. anser att byråernas personal lämpligen kanrekryteras från nuvarande kår av fritidslaxerare. Länsstyielseni avstyrker förslaget atl skattemyndigheternas tjänstemän mot ersättningskall kunna biträda kommunerna. En sådan ordning strider enligt länsstyrelsenmot nuvarande bestämmelser i 48 § länsstyrelseinstruklionen och 26 §instruktionen för lokal skattemyndighet enligt vilka tjänstemän vid bl. a.skatteavdelning och lokal skattemyndighet inte mot ersättning får lämnaskatiskyldig inom länet resp. fögderiet biträde med upprättande av deklarationeller annat biträde i skatte- eller uppbörds- Prop.1977/78:181 173 fråga.Länsstyrelsen anser att utredningen inte anfört tillräckligt bärande skäl föratt med bibehållna krav på bl. a. rättssäkerhet avskaffa de nämndainstruktionsvis meddelade förbuden. Avsamma uppfattning är i som dock möjligen kanlänka sig en undantagsbestämmelse till dess kommunanställd personal fållerforderlig utbildning. Länsstyrelsernai , , och liksom FöreningenSveriges JÖgderitjänstemän och åtskilliga lokala skaiiemyn-digheier hör ocksåtill de som avstyrker förslaget om alt personal från skaltemyndigheterna skalltjänstgöra på kommunala deklarationsbyråer. Någraremissinstanser är tveksamma till om förslaget om kommunala deklarationsbyråeröver huvud laget kan eller bör genomföras. Hit hör bl. a. iGöteborgs och län som finner att förslaget knappast är genomförbart.Länsstyrelsen i ifrågasätter det lämpliga i att kommunernautsträcker sin service till detta område. ÄvenLantbrukarnas skaitedelegation intar en avvisande hållning till förslaget. Delegationenfinner det olämpligt att tjänstemän vid skattemyndigheterna upprättardeklarationer åt allmänheten vare sig det sker i tjänsten eller i kommunalregi. Delegationen framhåller vidare alt en viktig sida av deklarationshjälpenar att slå till tjänst med att besvara ifrågasatta avvikelser och med att förabesvär. Seriösa deklarationsbyråer lämnar självfallet denna hjälp. För att dekommunala byråerna skall fungera tillfredsställande måste även de lämna sådanhjälp. Delegationen finner utredningens konstaterande atl de kommunaladeklarationsbyråerna inte "skall svara för eventuella skattetillägg ochförseningsavgifter" anmärkningsvärt. Självfallet skall en kommunaldeklarationsbyrå ha precis samma ansvar som alla andra deklarationsmedhjälpare.Enligt delegationen gardet knappast att undvika att en deklarationsbyrå av eneller annan orsak förorsakar fel som kan resultera i skattetillägg. Sker deltamåste det åligga byrån att utge skadestånd till den skattskyldige så att denneinte drabbas ekonomiskt av det uppkomna felet. Även anser attutredningen något lättvindigt avfärdat diskussionen om den kommunaladeklarationsbyråns ansvar för eventuella skattetillägg och förseningsavgifter.Frågan om medhjälparansvar kompliceras av att en deklarationsbyråtorde få en viss officiell prägel. Om dessutom skaltemyndigheternas tjänstemänkommer atl uppträda i rollen av medhjälpare vid upprättande avsjälvdeklarationer på de kommunala byråerna, är det enligt synnerligenangeläget att frågan om medhjälparansvar till fullo< klargörs. har ingenklar uppfattning i ansvarsfrågan men anser att den måste utredas närmare innanklartecken ges lill inrättandet av kommunala deklarationsbyråer. Någraremissinstan.ser för fram förslag lill alternativa lösningar. iKopparbeigs län för fram tanken på atl kommunala konsulenttjänster - medstatsbidrag - inrättas på orter där del finns ett ullalat behov av 1977/78:181 174 ekonomiskrådgivning m. m. till näringsidkare. USS påpekar att ett sätt atterbjuda de skattskyldiga deklarationshjälp genom det allmännas försorg är anlåta detta administrativt ske inom den statliga rättshjälpens ram. För alt ensådan verksamhet inte skall bli alltför kostnadskrävande bör man enligt USSförsöksvis till vissa allmänna advokatbyråer knyta personal med sammagrundutbildning som ges blivande ordförande i taxeringsnämnd. Den slutligalösningen bör anstå till dess erfarenheter från en sådan försöksverksamhet haranalyserats närmare. Informationsbehovet - upplysningar och råd i enklareskattefrågor - bör enligt USS i första hand kunna täckas av fögderiernaspersonal. USS ifrågasätter dock om inte taxeringsnämnderna bör få någonform av kansli med fast anställd kontorspersonal, som både betjänar nämnderna inometfvlsst område och informerar allmänheten. Regeringenuppdrog åt statskontoret och () allgemensamt utreda vissa frågor rörande taxeringen i första instans. Enarbetsgrupp inom de båda ämbetsverken - - avgav enrapport om rationalisering av skatteadministrationen. Rapporten lades tillgrund för proposition (1975:87) i ämnet. drog genombeslut med anledning av propositionen upp riktlinjerna för en ny taxeringsorganisationi första instans(SkU 1975:31, rskr 1975:229). Beslutet innebär bl. a. attsamtliga deklarationer skall granskas och föredras inför taxeringsnämnd avtjänstemän vid länsstyrelse eller lokal skattemyndighet. Tyngdpunkten igranskningsarbetet läggs på gransk ning av rörelsedeklarationer och andra merkomplicerade deklarationer. beslutsunderlag rörande dessadeklarationer skall förbättras genom en ökad revisionsverksamhet. Vidareföriängs taxeringsperioden fr. o. m. t. o. m. den 30 november.Lekmannainflytandet vid taxeringen förstärks genom att antalet förtroendevaldaledamöter ökas, mandatperioden föriängs och nämndens beslutsområde utvidgas atläven omfatta bl. a. ärenden om skattetillägg. Även myndigheternas informationoch service till allmänheten i skattefrågor skall utvidgas. Pågrundval av förslag i prop. 1975:87 beslutade riksdag också omriktlinjer för granskningsorganisationen hos lokal skattemyndighet ochlänsstyrelse. Under1975 års beslutade dessutom om ett nytt system för ADB inomfolkbokföring och beskattning (prop. 1975:57, SkU 1975:32, rskr 1975:230). Delnya systemet innebär bl. a. all skalleadminislrutionen effektiviseras genom ettväl utbyggt ADB-stöd som underlag för granskning och taxering. Prop.1977/78:181 175 RSVoch statskontoret har sedan 1975 års principbeslut fortsatt förberedelsearbetetförden nya organisationen. Arbetet bedrivs inom ramen fördel s. k. RS-projektetmed personal från de nämnda båda myndigheterna och från länsstyrelser ochlokala skattemyndigheter. (i fortsättningen kallat utredningen) har successivt redovisat preciseradeförslag till regeringen i de frågor som omfattades av principbeslut.Jag har tidigare lämnat en redogörelse för dessa förslag och för statsmakternasbeslut med anledning härav. Jag kommer också att i del följande redogöra förbesluten i den mån de har betydelse för de förslag som jag lägger fram. Jagskall här endasl erinra om att beslutat om principerna förarbetsfördelningen mellan länsstyrelse och lokal skattemyndighet samt omorganisationen av dessa myndigheter. Vidare har genomförandet av den nyaorganisationen anställning av personal. Del bör slutligen idetta sammanhang nämnas att vid 1976/beslutat att dennya organisationen skall träda i kraft fr. o. m. Deförslag som jag avser att lägga fram i det följande gäller i huvudsakförfattningsregleringen av den nya taxeringsorganisationen. Förslagen grundarsig i huvudsak på utredningens tre delrapporter angående taxeringsarbetet iförsta instans. Förfaltningsförslagen gäller bl. a. organisationen avgranskningsarbeiet och taxeringen i första instans. a. föreslås regler förtjänstemannamedverkan vid taxeringen samt för arbets- och ansvarsfördelningeninom skatteadministrationen. Vidare föreslås ändringar i fråga omtaxeringsnämndernas organisation och verksamhet samt i fråga om val avledamöter m. m. Somjag har påpekat tar jag i detta sammanhang däremot inte upputredningens förslag i fråga om skattetillägg, förseningsavgift och dödsbosbefrielse från skatt samt de därmed sammanhängande frågorna om bl. a.längdföring av taxeringsnämndens beslut. Jag tar inte heller nu upputredningens förslag att taxeringsnämnden i hemortskommunen skall verkställalaxering av den skaltskyldiges förvärvskällor i annan kommun. Till dessa frågoråterkommer jag i ett senare sammanhang. Jagbehandlar i det följande de olika delfrågorna var för sig. Jag skall dock förstberöra en principiell fråga rörande författningsregleringen. Denreform uv tuxeringen i förstu instans som förestår är av genomgripande nutur.Såväl skaltemyndigheternu som tuxeringsnämndernu orguniseras om. Samtidigtväntar nya arbetsuppgifter och arbetsmetoder i den nya organisationen.Omfattande ändringar sker av reglerna på i stort sett hela taxeringslagensområde. Delfinns helt naturligt många arbetsmoment och rutiner som inte har kunnat prövasi förväg. Först när reformen har varit i kraft vet man effekterna avdem. Det kan då bli nödvändigt alt göru justeringar i organisationen avtaxeringsarbetet. Modifieringar i organisationen kan också bli nödvändiga medhänsyn till t. ex. ändringar i den materiella skattelag- 1977/78:181 176 Organisationen avgranskningen och taxeringen måste därför vara flexibel så att den snabbt ochsmidigt kan anpassas till nya eller ändrade förutsättningar. Det måste ocksåfinnas utrymme för att ta hänsyn lill de speciella förhållanden som råder inomolika fögderier och län. Den fiexibilitet som sålunda bör känneteckna den nyaorganisationen måste också avspeglas i författningsregleringen av denna. Manbör alltså inte i lagtexten i detalj låsa organisationsformerna. Huvudprincipenbör i stället vara att lagtexten anger vissa ramar som myndigheterna har allarbeta inom. Del får sedan ankomma på den som har ansvaret för verksamheten, iförsta hand skattechefen, att ge närmare anvisningar för hur arbetet skallbedrivas. Utredningenhar i viss utsträckning beaktat dessa synpunkter vid utformningen av sillförfaltningsförslag rörande organisationen. Jag anser emellertid alt det ärlämpligt att på vissa punkter gå längre på denna väg än vad utredningen hargjort. Vadjag nu har sagt hängerockså samman med en annan sak. F. n. regleras deorganisatoriska frågorna i stor utsträckning i taxeringslagen (1956:623), TL.Det gäller även rent administrativa frågor. Föreskrifter av detta slag hörenligt regeringsform till regeringens primära normgivningsområde. Debrukar i regel tas in i myndighetsinstruklion eller annan regeringsförfattning.Det är enligt min mening lämpligt att i förevarande lagstiftningsarbete sökaflytta ut en del av dessa föreskrifter ur TL. I den mån det behövs för att gestadga åt organisationen bör de utflyttade föreskrifterna tas in i taxeringskungörelsen(1957:513), TK. I övrigt bör del enligt vad jag har sagt ankomma påmyndigheterna att efter regeringens bemyndigande ge närmare föreskrifter omarbetsformerna. Med en sådan ordning blir det lättare att tillgodose behovet avflexibilitet i organisationen. Man vinner också den fördelen att TL:sregelkomplex blir mera överskådligt. Närdet gäller regleringen i TL vill jag slutligen framhålla att jag i dettasammanhang begränsar mina förslag till inkomst- och förmögenhetstax-eringen.Jag avser alt senare återkomma med förslag till de ändringar av reglerna omfastighetstaxering, som aktualiseras av vad jag här föreslår. Dennuvarande taxeringsorganisationen i första instans bygger till stor del på lekmannamedverkan. Taxeringsbesluten fattas sålunda av en lekmanna-nämnd,taxeringsnämnden. Men även gransknings- och utredningsarbetet ombesörjs i regelav lekmän. 1 del stora flertalet nämnder ankommer del på taxeringsnämndensordförande att sköta delta arbete med biträde av ett kronoombud, också hanlekman. En annan sak är att ordförandena och kronoombuden ofta är anställdainom taxeringsorganisationen och har uppdragen som bisyssla. Prop.1977/78:181 177 Denår 1975 beslutade omorganisationen av taxeringen i första instans innebär iprincip alt lekmannamedverkan skall behållas och förslärkas såvitt gällersjälva beslutsfatlandet. Taxeringsbesluten skall sålunda även i fortsättningenfattas av en av lekmän bestående taxeringsnämnd. Däremot skall gransknings- ochutredningsarbetet generellt övertas av tjänstemän hos lokal skattemyndighet ochlänsstyrelse. Innanjag går in på de författningsändringar som enligt utredningen bör vidtas föratt genomföra den nya organisationen skall jag mot bakgrund av nuvarandeordning erinra om huvuddragen av redan fattade principbeslut på området. nuvarande organisationen skiljer man på två huvudtyper av taxeringsnämnd,nämligen lokal och särskild nämnd. taxerar alla skattskyldiga inom ett visst geografiskt område, lokalttaxeringsdistrikt, i den mån dessa inte har förts över till särskildataxeringsdistrikt. Del är i huvudsak löntagare och andra fysiska personer medokomplicerade inkomstförhållanden som taxeras av lokal nämnd. finns av två slag. I varje fögderi skall sålunda finnas minst ettsärskilt taxeringsdistrikt, inom vilket särskild nämnd (s. k. rörelsenämnd)taxerar bl. a. fysiska personer med mera invecklade inkomstförhållanden. Ivarje län skall vidare finnas minst ett särskilt taxeringsdistrikt inom vilketsärskild taxeringsnämnd (s. k. bolagsnämnd) taxerar bl. a. aktiebolag ochföreningar. Detfinns f. n. drygt 5 0(X) nämnder, varav ca 900 är särskilda nämnder. Av totaltca 6,2 milj. skattskyldiga med taxerad inkomst behandlas ca 1,1 milj. isärskild nämnd. Arbetetmed atl bereda och föredra taxeringsärendena ankommer f. n. i princip påordföranden i nämnden. Han biträds dock i detta arbete av taxeringsinspektöreller kronoombud. Taxeringsinspektör, som är tjänsteman vid ,skall alltid förordnas för rörelsenämnd och får dessutom förordnas förbolagsnämnd. Kronoombud skall förordnas för lokal nämnd samt för bolagsnämndsom inte biträds av taxeringsinspektör. F. n. brukar drygt 500 tjänstemänmedverka i taxeringsarbetet som taxeringsinspektörer. a. sortering och viss komplettering avdeklarationerna och sköter också en del expeditionella göromål. Skattefrågorhandläggs hos på skatteavdelningen eller, i ,taxeringsavdelningen. Avdelningen är normalt uppdelad på fem enheter,taxeringsenheten, revisionsenheten, mervärdeskatleenheten, uppbördsenhelen ochdalaenheten. Avdelningen leds av ett länsråd. Denne är också skattechef enligtTL. Skattechefen bevakar det allmännas rätt i laxeringsfrågor och verkar föratt laxeringama blir likformiga och rättvisa inom länet. har attvaka över att taxeringsarbelet i första instans inom länet ordnas och bedrivsändamålsenligt. Enligt1975 års principbeslut skall granskningsdelen av det artiga taxerings- Prop.1977/78:181 178 arbetetgenerellt föras över till tjänstemän hos lokal skattemyndighet ochlänsstyrelse. Granskare skall dock inte förordnas för viss nämnd utanmyndigheterna som sådana skall åläggas att biträda med granskning ochföredragning av deklarationerna. Granskningsarbetet hos myndigheterna skallbedrivas i grupper som betjänar fiera olika nämnder. Ifråga om fördelningen av deklarationsmaterialet mellan länsstyrelse och lokalskattemyndighet gäller enligt principbeslutet atl svårkontrolleradedeklarationer - bl. a. deklarationer från fåmansbolag och deras delägare -skallgranskas hos , medan övriga skall granskas hos lokalskattemyndighet. Närdet gäller taxeringsnämnderna innebär principbeslutet att särskildataxeringsnämnder skall behållas förde svårare deklarationerna. Med hänsyn tillbl. a. föriängningen av taxeringsperioden och mandatperioden förnämnd-ledamöterna skall dock de lokala nämnderna i den nya organisationenhandlägga en del av de deklarationer som f n. behandlas i särskild nämnd. Dettotala antalet nämnder bör enligt principbeslutet kunna minskas till mellan 2000 och 3 000. Vidareskall enligt principbeslutet skatlechefen vara den som leder och styrtaxeringsarbetet i länet. Utredningensförslag i de nu berörda avseendena innebär i princip följande. Fördelningen avgranskningsarbeiet mellan länsstyrelse och lokal skaltemyndighet skall ske såatt aktiebolag, föreningar m. fl. skattskyldiga i de s. k. B- och C-längderna,delägare i fåmansbolag och deras familjer samt högst 75 000 övrigasvårkontrollerade granskas hos . Övriga granskas hos lokalskattemyndighet. Det innebär enligt utredningens beräkningar alt drygt en halvmiljon deklarationer kommer att granskas regionalt. Fördelningenav taxeringsarbetet mellan lokal och särskild nämnd skall ske så altskattskyldiga i de sk. B- och C-längderna, delägare i fåmansbolag och derasfamiljer samt andra skattskyldiga, vilkas inkomstförhållanden är av"särskilt invecklad beskaffenhet", taxeras av särskild nämnd. Endaslen lyp av särskild nämnd skall finnas. Fördelningsprinciperna innebär enligtutredningen alt lokal nämnd i den nya organisationen beslutar i fråga omhuvuddelen av de rörelseidkare, handelsresande m. fl. som f. n. taxeras irörelsenämnd. Det slutliga antalet taxeringsnämnder i den nya organisationenanser sig utredningen inte ha anledning att ange utan föreslår attlänsstyrelserna får frihet att bestämma antalet nämnder med hänsyn till denminskning som har uttalat sig för. Detsamlade ansvaret för den årliga taxeringen läggs på skattechefen. Länsstyrelsenbefrias sålunda från det formella ansvaret atl vaka över alt taxeringsarbetet iförsta instans ordnas och bedrivs ändamålsenligt. Länsstyrelsernasskatteavdelningar organiseras om och de nya arbetsuppgifierna vid den åriigataxeringen läggs på en omorganiserad taxeringsenhet. Den nuvarandetaxeringsenhetens besvärsärenden fiyttas till en ny enhet som Prop.1977/78:181 179