prop · G10397 · 1977-12-31 00:00:00 — 110 § i den nya lagen har leveransfristerna kortats nedväsentligt. I andra punkten i paragrafen, som gäller skrifter i aUmänhet,föreskrivs att pliktexemplar, som har utgivits under ett kalenderkvartal, skalllämnas inom efter utgången av kvartalet. Den längsta tid som enligt 10§ kan förflyta från utgivning till leverans minskas på så sätt till högst fyramånader. För dagstidningar som avses i 7 § förkortas leveransfristema ännu mer.Dessa skall enligt första punkten i 10 § lämnas inom en månad från utgången avvarje period under vUken tidningen har utgivits. Det bör ankommapå regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva vad somskall avses med varje period . Förutsättningarnaför att en skrift skall anses vara utgiven har behandlats i samband medspecialmotiveringen tiU 3 §. Förpaket och brev som innehåUer pliktexemplar bör liksom nu gälla fripostbefordran i de fall då tryckeri och bibUotek är belägna på olika orter. F.n. finns en sådan bestämmelse intagen i allmänna poststadgan. Det ankommer påregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att besluta i frågor somgäller fri postbefordran. Pliktexemplarav ljud- och bildupptagningar (1117 §§) Idetta avsnitt behandlas i tur och ordning under särskilda underrubrikerljudradio- och televisionsprogram (11 §), film (12 §) och fonogram ochvideogram (1317 §§). 1977/78: 97 118 Ljudradio-och televisionsprogram 11 § Medprogramföretag avses i 11 § f. n. SR och Lokalradio. Skyldigheten attlämna pliktexemplar har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt11,2.3). Den avser f. n. upptagnmgar av samtiiga program som dessa företag ochSveriges Utbildningsradio producerar och som förekommer i radiosändning frånsändare här i landet. Detta innebär att även upptagningarna av SR:sutiandssändningar skaU lämnas tUl . Senareunder kommer jag att föreslå regeringen att för lägga framen särskUd proposition om mndradion. Jag kommer där att föreslå vissa ändringarav radiolagen. Lydelsen av 11 § första stycket får vid behov senare anpassasdärtill. Enligt11 § andra stycket i den nya lagen skall referensupptagning utgörapliktexemplar efter utgången av den 6-månadersperiod under vilkenprogramföretaget måste bevara den. Upptagningarna återger program i sammaskick som de har sänts, dvs. med på- och avannonser och med översättningstexteri förekommande fall. Om referensupptagning av någon anledning har misslyckats,kan programföretaget lämna en annan efemär upptagning av programmet (avsnitt11.5.3.2) om sådan finns. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 11.2) skall pliktexemplar av fUmlämnas i fråga om film som är 16 eUer och som har godkänts avstatens biografbyrå för visning vid biografföre-stäUning med stöd avförordningen (1959: 348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningarm. Föratt leveransskyldighet skall föreligga förutsätts således att fUmen är avseddatt visas vid offentlig föreställning här i landet, t. ex. på biograf eller iföreningar eller klubbar vartill allmänheten har tUlträde. Det är främst fUmerpå biografrepertoaren som bör lämnas. F. n. dominerar fUmformatet i frågaom de fUmer som visas på de svenska bio-grafema. Utvecklingen pekar dock motatt 16 mm-film kan komma att bli vanlig. F. n. skall skyldigheten att lämnapliktexemplar av fUm därför endast omfatta 16 och 35 mm-film. I den månutvecklingen på filmområdet medför att andra fUmformat blir aktuella bör frågaom skyldighet att leverera sådana format tas upp. Såvälsvensk som utiändsk film som visas här i landet är leveranspUktig, VidaregäUer leveransskyldigheten både spelfilmer och andra slag av biograffUmer, t.ex. reklamfilm. Pliktexemplar skall lämnas av den som 1977/78:97 119 harpåkallat granskning av filmen hos . I regel är denneidentisk med den som sedermera distribuerar filmen här i landet. Avatt filmen skall ha godkänts av följer att filmen under enkort period skall finnas hos biografbyrån för granskning. Praktiska ochekonomiska skäl talar för att får ta över fUmen efterbiografbyråns granskning utan att filmen går omvägen via den som ärleveransskyldig. för granskningen har filmen dock ännu intevisats offentligt här i landet. Den kan därför inte kopieras över tillvideogram utan rättighetshavarens samtycke (avsnitt 11.5.3.2). Den antyddaordningen med leverans direkt från biografbyrån till kan därför inte görasobligatorisk. Anledning finns dock att anta att den som är leveransskyldig iregel medverkar tUl att filmen lämnas över från biografbyrån direkt till ALBoch att samtycke tiU kopiering inhämtas. Omen film inte har lämnats över direkt från biografbyrån till , skall denlämnas till inom en månad från den dag, då filmen första gången har visatsoffentligt här i landet. Föreskrifter härom finns i 12 § andra stycket. Fonogramoch videogram (1317 §§) 13 § Föreskrifterom fonogram och videogram, som har mångfaldigats här i landet och som hargjorts tillgängliga för allmänheten här, finns i 13 §. Vad som avses medfonogram och videogram enligt lagen har närmare angetts i specialmotiveringentill 2 §. Uttrycket"har gjorts tillgängligt för allmänheten" skall ha samma innebördsom motsvarande uttryck i 2 § tredje stycket URL. I 13 § andra stycket hänvisasdärför tUl detla lagrum i URL. Enligt lagrummet görs verk tUlgängligt förallmänheten då det framförs offentligt, då exemplar därav utbjudits tillförsäljning, uthyrning eller utlåning eller då exemplar på annat sätt spridstill aUmänheten eller visas offentligt. Lika med offentligt framförande ansesframförande som i förvärvsverksamhet anordnas inför en större sluten krets. Innebördenav nämnda bestämmelse i URL är i korthet följande. Med att ett framförandeär offentligt menas att vem som helst skall äga tillträde. Med offentiigtframförande jämstäUs framförande vid tUlställ-ningar tUl vUket tiUträde berorpå medlemskap eller inbjudan men där det i verkligheten är så, att vem somhelst får tillträde. Framförande av fonogram eller videogram i teatertmpp,konsertförening, diskotek eller föreläsningsförening kan således också medföraleveransskyldighet. Upptagning kan också göras tUlgänglig för allmänheten genomatt bjudas ut tUl försäljning i butiker eller varuhus eller postorderföretagskatalog eUer annat liknande sätt. Detsamma gäller uthyrning och utiåning somsker under motsvarande former. Prop.1977/78:97 12o Föratt skyldighet att länrna pliktexemplar skall uppstå krävs alt upplaganomfattar minst 50 exemplar. Skälet härtiU har redovisats i allmännamotiveringen (avsnitt 11.5.1.3). Skyldighetatt lämna pliktexemplar inträder i princip redan när ett exemplar av enupplaga görs tUlgängligt för allmänheten, fömtsatt att upplagan består avminst 50 exemplar. Upptagning kan göras tUlgänglig genom offentligt framförandetrots att inte ett enda exemplar sprids tUl allmänheten. I sådant fall kanleveransskyldigheten uppfattas som en tvångsutgivning av exemplar. Dispens frånskyldigheten att lämna pliktexemplar bör då kunna bevUjas med stöd av 26 §. Upptagningkan ha gjorts tillgänglig för allmänheten utan att rättsinnehavaren samtycktdärtUl. I sådant fall föreligger också skyldighet att lämna pliktexemplar.Verket anses emellertid inte offentliggjort i URL:s menmg och pliktexemplar avsådant verk får inte kopieras utan rättsinnehavarens samtycke. Eftersom ALBenligt vad jag har uttalat inte bör tUlhandahålla originalexemplar,kan verket därför i praktiken inte tillhandahållas av som detåtnjuter upphovsrättsligt skydd (avsnitt 11.5,3,2), om inte rättsinnehavarenmedger kopiering. Genomhänvisningen i första stycket till 15 § undantas från leverans-skyldighet bl,a. sådana fonogram eller videogram som ingår eller är avsedda att ingå ikombinerat material. Pliktexemplarskall enligt 14 § lämnas av utländska fonogram och videogram som har gjortstillgängliga för allmänheten här i landet. Detta gäller om fonogrammet ellervideogrammet har vad man kan kalla svenskt intresse. Därmed menas attupptagningen åtminstone delvis innehåller verk av svensk upphovsman,framförande av svensk konstnär eller på svenska språket eller skildring avsvenska förhållanden. Den del som har "svenskt intresse" fårsjälvfallet inte vara av obetydlig omfattning, t. ex. ett mindre avsnitt avett verk eller några enstaka ord. Leveransskyldighet föreligger mte heller t.ex. när i en stor orkester endast en eller två musiker är svenska medborgare,om dessa musiker inte har någon särskilt framträdande roll. Med verk avses i 14§ 2 detsanmia som då begreppet används i URL. Förutsättningen att det skallvara fråga om ett verk, dvs. ett innehåll med viss individuell prägel, innebärdärför i praktiken knappast någon begränsning. Beteckningarna svensk upphovsmanoch svensk konstnär betyder att den som har skapat verket eller framfört detskall vara svensk medborgare. Med framförande avses såväl sångtexter somanföranden av olika slag. Liksomi fråga om fonogram och videogram, som har mångfaldigats här i landet, gälleratt skyldighet att lämna pliktexemplar uppkommer först när fråga är om minst 50exemplar. Enligt 14 § gäller nämligen le- 1977/78:97 121 veranspliktför fonogram eller videogram först när dessa har förts in hit till landet iminst 50 exemplar av en och samma importör. Om två importörer var för sig förin ett antal exemplar av samma upptagning betraktas detta som import av tvåolika upplagor. Om ingen av dem tar in minst 50 exemplar, uppstår ingenleveransplikt även om antalet importerade exemplar tUlsammans når upp till 50exemplar. Det är emellertid naturligt att i sådana fall överväger attförvärva ett exemplar av upptagningen. Därvid bör dock först undersöka omupptagningen inte redan har tUlförts arkivet i form av upptagning avljudradioprogram eller som annat pliktexemplar. Ävenför utiändska fonogram och videogram gäller att leveransskyldighet inteföreligger i fråga om upptagning som ingår eller är avsedd att ingå ikombinationer enligt 1823 §§. Föreskrifteni 15 § punkt 1 motsvarar vad som gäller för skrifter enligt 6 §. Enfömtsättning för befrielse från leveransskyldighet enligt 15 § är att exemplari den nya upplagan, bortsett från ändrad beteckning i upplagan, är helt likamed pliktexemplar som har lämnats. Undantag från leveransskyldighetgäller därför inte t. ex. när en upptagning sprids både som grammofonskiva ochljudkassett eller om ett antal inspelningar först presenteras som skilda delarav ett fonogram och därefter förs samman som flera nummer på ett nyttfonogram. Av 24 § följer att fodral också hör till pliktexemplar. Ändrasfodralet till en grammofonskiva, föreligger därför skyldighet att lämna ettnytt pliktexemplar trots att själva grammofonskivan är densamma. Undantageti punkt 2 har berörts i samband med specialmotiveringarna tiU 13 och 14 §§, I16 § ges bestämmelser om vem som skall lämna pliktexemplar av fonogram ellervideogram. Enligt17 § skall pliktexemplar av fonogram eller videogram lämnas inom en månad frånden dag, när upptagningen först gjordes tillgänglig för allmänheten här ilandet. Frågan om när ett verk görs tUlgängligt för allmänheten har behandlatsi specialmotiveringen till 13 §. Pliktexemplarav kombinerat material (1823 §§) I 18§ definieras begreppet kombinerat material. Första stycket behandlarkombinerat material som inte är läromedel och andra stycket kombinerat materialsom utgör läromedel. För andra kombinationer än 1977/78:97 122 desom anges i paragrafen gäUer i fråga om skyldighet att lämna pliktexemplar vadsom föreskrivs enhgt de särskUda bestämmelsema i lagen om skrifter, fonogramresp. Om en kombination består av enbart fonogram och videogramgäller således bestämmelserna i 13 17§§. Föratt leveransskyldighet enligt 19 och 20 §§ skaU föreligga krävs att materialetges ut som en kombinerad produkt. Något annat samband mellan komponentemaförutsätts inte i fråga om kombinerat material som inte utgör läromedel. Detkrävs för sådant kombinerat material således t. ex. inte att de olika delarnaär avsedda att komplettera varandra vid nyttjandet. Medläromedel avses material som är avsett att användas i undervisning eller försjälvstudier. Det kan således vara fråga om t. ex. språkkurs, som består avbok eller häfte och fonogram som är avsett att läsas eller avlyssnas utanhandledning av lärare eller annan person. TUl skUlnad mot vad som gäller ifråga om kombinerade material som ej utgör läromedel måste de olikakomponenterna som ingår i läromedel fömt-sättas komplettera varandra så att detillsammans bildar ett eget läromedel. Detbildmaterial som kan ingå i kombinerat läromedel utgörs av t. ex. bildband,mikrofilm, diabilder, film och videogram. De hjälpmedel som är avsedda attanvändas för att visa sådant material kan bestå av t. ex. läsapparater förmikrofilm, epidiaskop för diabUder, projektorer för film och videobandspelareför videogram. Iflertalet fall krävs för att det skall vara fråga om kombinerat materialenligt 18 § att skrift ingår i materialet. Denna skrift måste då vara av visstslag. Skriften får, som följer av 18 § tredje stycket, inte vara undantagenfrån leveransskyldighet enUgt 8 § punkt 14. Ingår i det material som det isådant fall i övrigt är fråga om t. ex. fonogram skaU pliktexemplar av detta iförekommande fall lämnas enligt 1317 §§. Skriften får naturligtvis inte hellerutgöras av sådant tUlbehör som avses i 24 §. Detta är fallet t. ex. medfodralet till en grammofonskiva eller med en folder som innehåller utskrift avde sånger som framförs på skivan. I dessa fall gäller i stället de särskildaföreskrifterna i 1317 §§ om fonogram. Avgörandeför om kombinerat material i fall som avses i 19 § har mångfaldigats i 50exemplar är om alla komponenter som ingår i materialet har mångfaldigats idetta antal exemplar. Visst kombinerat material kan ges ut i olika etapper.Frågan om gränsen om 50 exemplar har uppnåtts måste då avgöras särskilt förvarje del. Skulle det därvid visa sig att viss senare del inte ges ut ellersprids i minst 50 exemplar är det inte längre fråga om kombinerat material somär leveranspliktigt erdigt bestämmelsema om sådant material. Det bör i sådantfall få ankomma på kungl. att avgöra hur man skall göra med detmaterial 1977/78: 97 123 somredan har lämnats. Är det fråga om fonogram eller videogram kan det varalämpligt att materialet lämnas över tUl . Några särskUda föreskrifter föratt reglera dessa fall bör emellertid enligt mm mening inte ges. Om det materialsom inte utges i 50 exemplar består av en i utgiven skrift kommerbestämmelsema om pliktexemplar av skrift i 310 §§ att gälla i stället förföreskrifterna om kombinerat material. I19 § behandlas kombinerat material som har mångfaldigats här i landet i minst50 exemplar. Med kombinerat material avses i denna paragraf liksom i deföljande paragrafema såväl läromedel som andra kombinationer enUgt 18 §. Enkombination har mångfaldigats här i landet endast om alla leveranspliktigadelar verkligen har mångfaldigats här. Ingen sådan del får ha mångfaldigatsutomlands. SkuUe detta vara fallet gäller i stäUet föreskrifterna i 20 §. Skyldighetenatt lämna pliktexemplar uppkommer först när det kombinerade materialet ges uthär i landet. De olika komponentema kan ha mångfaldigats vid olika tUlfällen påolika håll inom landet. Det betyder att den som avser att ge ut ett kombineratmaterial och som enligt 22 § är skyldig att lämna pliktexemplar bör upplysa t,ex. framstäUaren av en skrift, som skall ingå i materialet, om ändamålet medmångfaldigandet av skriften. Om det inte sker kommer framställaren normalt attanse sig vara skyldig att lämna ett separat pliktexemplar av skriften enligtföreskriftema i 310 §§. I20 § behandlas leveranspliktigt kombinerat material som helt eller delvis harmångfaldigats utomlands. Pliktexemplar av sådant material skall lämnas ommaterialet på en gång har lämnats ut för spridning här i landet i minst 50exemplar. Vidarekrävs enligt 20 § för leveransskyldighet att materialet innehållerframstäUning eller framförande på svenska språket eller, om så inte är fallet,att det huvudsakligen är avsett att spridas här i landet. Beträffande kravet"huvudsakligen är avsett att spridas här i landet" hänvisas tUl specialmotiveringeni 5 §. Detär inte ovanligt, t. ex. i läromedelspaket, att andra komponenter, såsommusUdnstmment, redskap, ritmaterial, modeller, laborativt material, hör tUldet kombinerade materialet. Någon skyldighet att lämna dessa tUl bibliotekenfinns inte. Att så är fallet följer av 21 § första stycket. Däremot bör detvara möjligt för den som skall lämna pliktexem- 1977/78: 97 124 plaretatt även lämna sådant annat material. Det ankommer på regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer att meddela de bestämmelser härom som kanbehövas. Ifråga om andra stycket 121 § får hänvisas till vad som anförts i specialmotiveringentill 6 §. Frågan om identitet föreligger i fråga om innehåll och utförandemåste avse alla leveranspliktiga komponenter i en kombination. Däremot saknardet helt betydelse om annan komponent, t. ex. modell eller redskap, ändras. Ifall då ändringarna i de nya exemplaren är mycket små bör dispens frånskyldigheten att lämna pliktexemplar kunna lämnas. Detta bör t. ex. gälla omupplagan är liten och en skyldighet att lämna pliktexemplar skulle bli ytterstkännbar från ekonomisk synpunkt. Liksombeträffande fonogram eller videogram skall pliktexemplar i första hand lämnasav den som har beställt mångfaldigandet. Om sådan beställare inte finns, skallpliktexemplar i stället lämnas av den som låtit lämna ut det kombineradematerialet för spridning här i landet. I fråga om kombinerat material som harmångfaldigats helt eller delvis utomlands, skaU pliktexemplar i första handlämnas av förläggaren här i landet. Finns inte någon föriäggare skallmaterialet i stället lämnas av den som har lämnat ut det för spridning här ilandet. Detfår antas att kombinerat material som ges ut i sin helhet vid ett och sammatillfälle i regel kommer att bestå av bl. a, skriftligt material. Mot denbakgrunden är det lämpligt att samma leveranstider gäller för sådant kombineratmaterial som för skrifter i allmänhet. Av 10 § punkt 2 följer att dessaskrifter skall lämnas inom efter utgången av det kalenderkvartal undervilket skriften har getts ut. Motsvarande föreskrift har tagits in i 23 §första stycket för kombinerat material av det slag som jag nu har angett. Förkombinerat material som ges ut i etapper gäller att varje del skall lämnasenligt samma regler som skulle ha gällt om delen i fråga inte hade ingått ikombinerat material. härom återfinns i 23 § andra stycket. För annatbildmaterial än videogram gäller samma leveranstid som för skrift. (2426 §§) Föreskrifternai 24 § motsvaras av 4 § andra stycket leveranslag. Enligt den sistangivna bestämmelsen skall pliktexemplar vara fullständigt och felfritt samt iövrigt i samma skick som de för spridning avsedda exemplaren. Skyldighet attlämna pliktexemplar i samma skick 1977/78: 97 125 somde för spridning avsedda exemplaren kan, som har anförts i den allmännamotiveringen (avsnitt 11.5.1,4), mte anses sträcka sig längre än till vad somutgör tillbehör till pliktexemplar. Detta bör klart komma till uttryck i 24 §.Denna paragraf har därför fått en något annorlunda utformning än 4 § andrastycket leveranslag. Medmindre tillbehör avses material som är av mycket begränsad omfattning. Somexempel på sådana tUlbehör anges omslag, fodral, folder och broschyr. Det kansåledes vara fråga om både material som omger exemplaret, dvs. ett omslag ellerett fodral, och material som har stoppats in i exemplaret när detta spridsbland allmänheten, t. ex. en broschyr. Sådant tillbehör får inte ha så storomfattning att det blir fråga om t. ex, en självständig skrift enligt 310 §§och således i kombination med t. ex, ett fonogram, en kombination som avses i1823 §§, När denna gräns överskrids kan inte sägas generellt. Normalt bör enbroschyr inte omfatta mer än 1015 sidor för att anses som ett tillbehör. Enfolder eller ett mindre häfte med utskrift av en grammofonskivas ellerljudkassetts innehåll får också anses som tUlbehör enligt 24 §. Att bilaga tilldagstidning ingår i pliktexemplar följer av definitionen i 2 §. Attpliktexemplaret jämte tiUbehör skall vara i samma skick som de exemplar som äravsedda att spridas innebär att exemplaret skall vara representativt för denupplaga som har framställts eller som har förts in hit i landet. Föreligger etttryckfel, inspelningsfel e. d, genomgående i upplagan, skall pUktexemplaret meddess tillbehör också innehålla detta fel. Omutländsk film lämnas tUl biografbyrån med svenskt tal eller svensk text skall,om filmen sedan visas med sådant tal eller sådan text, pliktexemplaret ocksåvara försett därmed. Avljudradio- och TV-program skall enligt 11 § lämnas referensupp-lagning,Föreskriftema i 24 § medför inte att programföretaget är skyldigt atttiUsammans med referensupptagningen lämna exemplar av programhäften och annatmaterial, som är avsett att användas av den publik tUl vilken programmetriktar sig. Däremot kan sådant annat material falla under bestämmelsema i t,ex. 310 §§ om skrifter. I sådant fall skall pliktexemplar av skriften lämnas.Ett programföretag eller annan kan emellertid även distribuera ettradioprogram i form av ett fonogram. I sådant fall är företaget ellerdistributören skyldig att lämna pliktexemplar enligt föreskrifterna i 1317 §§eUer, om skrift ingår, 18 23§§, LiksomenUgt leveranslag får den som är skyldig att lämna pliktexemplar självavgöra i vUket av flera utföranden ett pliktexemplar av en skrift skall lämnas.Så är fallet t. ex. när en skrift ges ut häftad, bunden i enkelt band ochbunden i kalvskiimsband. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att pliktexemplar skallföljas av en förteckning, I denna förteckning 1977/78:97 126 skalldå anges vilka pliktexemplar som lämnas vid samma tUlfäUe. F. n. gäller enligtkungl. bibUotekets anvisningar för pliktieveranser att varje sändning lämpUgenbör följas av ett reversal (trycklista) med en förteckning över innehåUet isändningen. Detta reversal kan efter det att materialet har packats upp sändastillbaka i kvitterad form tiU den leveransskyldige. En sådan ordning har visatsig vara i hög grad arbetsbespa-rande för . Enuppmaning eUer påmmnelse bör i allmänhet vara tUlräcklig för att den som harförsummat sin leveransskyldighet skaU fuUgöra den. För de undantagsfall dårättelse inte sker har i 25 §, liksom leveranslag, tagits in enmöjlighet tUl vitesföreläggande. För att tiUgodose ett befogat krav påsnabbhet bör sådant föreläggande kunna utfärdas av kungl. Vitesföreläggandet kan överklagas genom besvär till kammarrätten ochdärifrån till regeringsrätten. Fråga om utdömande av vite prövas av allmändomstol. Undantagmed stöd av 26 § får endast avse material i visst faU. Regeringen eUer annanmyndighet har däremot inte rätt att medge genereUa undantag. Av regeringsformenoch 4 kap. 4 § TF följer nämligen att sådana genereUa undantag skall meddelas ilagens form. Äldrebestänmielser gäller för tryckta skrifter som har getts ut före utgången avdecember 1978. De första pUktleveranserna av skrifter enligt den nya lagenskaU ske i aprU 1979. Detsamma gäUer för kombme-rat material enligt 1823 §§.Dagstidningar enligt 7 § skaU däremot lämnas redan tidigare (jfrspecialmotiveringen tUl 10 § punkt 1). Ifråga om upptagningar av ljudradio- och TV-program skulle det, om föreskrifteni 11 § andra stycket tUlämpas först fr. o. m. , dröja ändatill juU 1979 urnan pliktleveranserna kan börja. Detta vore otUlfredsstäUande.För att upptagningar skall kurma länmas tUl redan när arkivet startar sinverksamhet, föreskrivs i punkt 1 b i övergångsbestämmelserna att den nya lagenskall tillämpas på upptagning av sådant radio- eller TV-program som har säntsefter utgången av . En sådan ordning innebär inte några praktiskaproblem för programföretagen, eftersom dessa upptagningar ändå fmns bevaradehos företagen /79. 1977/78: 97 127 PUktexempIarav fonogram skall , som omfattar ,lämnas till nationalfonoteket i stället för till (se avsnitt 11.8).Fonogram som ingår i kombinerat material berörs inte av detta.