prop · G103185 · 1977-12-31 00:00:00 — förband med strid som huvuduppgift har därvid förts tillandra etappen medan befattningar med strid som andrahandsuppgifl ochspecialistbefattningar ingår i första etappen. Inom ramen för arbetet i denförsta etappen har förslag om anställning av kvinnor vid armén och marinenförsvårats av att övervägande delen av utbildnings- och karriärvägarna innebärtjänstgöring i befattningar vars innehavare har till uppgift att leda förbandmed strid som huvuduppgift. För att beredningen skall kunna utreda frågan omkvinnor skall kunna få befålsanställning vid dessa försvarsgrenar utan begränsningari fråga om nivåer eller utbildnings- och karriärvägar anser den sig behövakompletterande direktiv. Av de remissinstanser som har yttrat sig i de här aktuellafrågoma anser överbefälhavaren att beredningens definition av stridandebefattningar är för generell och att ytterligare undersökningar bör göras,innan man tar ställning till en eventuell utveckling mot att utnyttja kvinnor ibefattningar som kan anses vara stridande. Liknande synpunkter anförs av chefenför armén och Moderata samlingspartiets kvinnoförbund. Arbetsmarknadsstyrelsenanser att de nuvarande direktiven är för snäva och att det hade varit bättreatt utgå från att alla yrken inom försvarsmakten bör öppnas för kvinnor. och vill ge kvinnortillträde till stridande befattningar. Detta gäller också som anser att BKF:s avgränsning mellan stridande och ickestridande inte är övertygande och medför risk för att kvinnorna blir ett slags B-befäl,vilket förbundet inte kan godta. Chefen för marinen anser att de ursprungligadirektivens begränsning till icke stridande befattningar är riktig och börbehålls. Samma uppfattning har som anför attprincipen att undanta kvinnor från direkt stridande befattningar måste gällaäven . För egen del vill jag framhålla att allt befäl i krigmåste kunna delta i och vid behov leda försvaret av den egna uppehållsplatsen e.d. Varie befälsbefattning blir därmed i princip att anse som stridande. Detgår följaktligen enligt min mening inte att dra någon gräns mellan stridandeoch icke stridande befattningar. BKF har därför genomtilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda fömtsättningama att låta kvinnor fåanställning som yrkesofficer utan denna begränsning. 5.3 Principförslag rörande militära yrken Utgångspunkten för beredningens arbete har varit desträvanden mot ökad jämställdhet mellan kvinnor och män som kommer till uttryckpå olika håll i samhället. Försvarsmakten bör enligt BKF bidra till dettareformarbete trots de särpräglade förhållanden som i vissa avseenden gällerför verksamheten. Rekrytering av kvinnor till militära befälsyrken kan ge vissaspridningseffekter och bidra till den eftersträvade förändringen i synen påmanligt och kvinnligt i yrkesval och rekrytering. 1977/78:185 50 Fleraremissinstanser, bl. a. , statskontoret och kommittén föratt utreda frågor om jämställdhet mellan män och kvinnor, m. m., ser positivtpå att man genom att böria rekrytera kvinnor till vissa befattningar markeraratt försvaret medvetet strävar efter att ge sina anställda anställnings- ochutvecklingsmöjligheter som motsvarar vad som erbjuds inom andrasamhällsområden. Moderata samlingspartiets kvinnoförbund anser att denuvarande konkurrensvillkoren inom försvaret behöver ändras och enligtFolkpartiets kvinnoförbund krävs det en radikal attitydförändring för att inomförsvaret nå målet att motverka uppdelningen av män och kvinnor i olikayrkeskategorier. Liknande synpunkter anförs av , statstjänstemannasektionen (TCO-S) som menar attberedningens förslag inte är tillräckliga för att bryta uppdelningen av mänoch kvinnor i olika tjänstekategorier. Chefen för flygvapnet anser att fråganom jämställdhet i fred måste underordnas de krav som ställs på befäl i krig ochatt det därför är viktigt att närmare belysa förändringar i värderingar ochattityder till olika könsroller under krigs-och krisförhållanden. Jagdelar BKF:s och remissinstansemas uppfattning att även försvarsmakten måsteomfattas av det reformarbete som krävs för att nå jämställdhet mellan könen.Enligt min mening bör utvecklingen inom försvarsmakten så långt som möjligtansluta till samhällsutvecklingen i övrigt. Verksamheten inom det militäraförsvaret är dock i vissa hänseenden särpräglad, bl. a. med tanke på de kravsom ställs i krig. Utvecklingen måste därför enligt min uppfattning skestegvis. BKFhar i sitt principförslag utgått från de grundkrav pä yrkesbefäl som har angettsi riksdagsbeslut (prop. 1973: 128. FöU 1973:23, rskr 1973: 309) om enenhetlig befälsordning. Dessa krav bör enligt beredningen tillämpas även påkvinnligt befäl och innebär att kvinnor bör ingå i freds-ochkrigsorganisationen som chefer, fackmän och utbildare. Som följd härav måstede kunna placeras i befattningar där de har att föra befäl över militäraförband, öva och leda underställd personal i försvar av den egna arbets- elleruppehållsplatsen samt delta i utbildningen av värnpliktiga. Principen omrekrytering genom värnplikten bör tillämpas även på kvinnor. Detta innebär attde som söker anställning som yrkesbefäl bör undergå antagningsprövningmotsvarande vad som gäller för inskrivning av värnpliktiga och på frivilliggrund genomgå utbildning som motsvarar den grundutbildning som övrigt blivandeyrkesbefäl får inom värnpliktens ram. Särskilda utbildningsvägar ochbefälskarriärer för kvinnor bör enligt principförslaget inte skapas. Inteheller bör det övervägas att inrätta en särskild personalkår för kvinnor. Överbefälhavarenoch de flesta övriga remissinstanser ansluter sig till uppfattningen atl befälsyrketbör öppnas för kvinnor och stöder BKF:s principförslag. Överbefälhavarenbetonar att kvinnorna bör inordnas i den nya befålsordningen så att sammavillkor kommer all gälla för både män Prop.1977/78:185 51 En avvikande uppfattning redovisas som anser att BKF:s förslag har marginell betydelseoch att kvinnlig befälsutbildning vid sidan av den allmänna värnplikten intekan godtas. Kvinnor bör dock kunna anställas i icke stridande befattningar somkan anses innehålla rent civila uppgifter. Som jag har anfört bör försvarsmakten bidra tillsträvandena mol ökad jämställdhet mellan könen. För egen del har jag redan i prop.1977/78: 24 om ny befälsordning för det militära försvaret framhållit attjaganser det angeläget att kvinnor får möjlighet att bli yrkesbefäl. Jag tillstyrkernu BKF:s principförslag. Som jag har angett i det föregående har beredningen itilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda förutsättningarna att låta kvinnorfå anställning som yrkesofficer utan den begränsning som låg i de urspmngligadirektivens åtskillnad mellan stridande och icke stridande befattningar. 1tilläggsdirektiven sägs vidare att ett antal befattningar i krigsorganisationenmed hänsyn till nuvarande förutsättningar och krav kan vara sådana att de f n.inte lämpligen bör besättas med kvinnor och att öppnandet av befälsyrket förkvinnor är en sä stor och genomgripande reform att den bör genomföras stegvis. BKF:suppgift bör därför vara atl föreslå en fortsatt utveckling mot ett könsobundetbefälsyrke. För de befattningar som kommer att stå öppna för bådekvinnor och män skall den personliga lämpligheten vara det endaurvalskriteriet. BKF påpekar i detta sammanhang att del inom försvarsmaktenfinns hinder av olika slag som i särskild grad gäller kvinnor. För att gekvinnor som söker anställning som yrkesbefäl samma möjligheter som män harberedningen i samarbete med försvarels forskningsanstalt gjort vissa förberedelserför ett långsiktigt projekt som omfattar framtagning av arbetsbeskrivningar ocharbetskravsanalyser, översyn av urvals- och prövningsverksamheten m. m.Projektet bör enligt beredningen fullföljas i samband med att förslaget ombefälsanställning av kvinnor genomförs. Flera remissinstanser ansluter sig lill uppfattningen attde arbetskravsspecifikationer och arbetsbeskrivningar som finns behöverses över, bl. a. med hänsyn till att rekryteringsunderlaget för vissabefattningar nu kommer att bli ett annat. Även jag anser att det här aktuella projektet börfullföljas. Enligt min mening ankommer det emellertid på försvarsgrenschefema atlfortlöpande se över arbets- och befattningsbeskrivningar o. d. Jag ser det somnaturligt att de i detta arbete utnyttjar den expertis som finns vid bl. Projektet bör därför i fortsättningen genomförasi samarbete mellan berörd försvarsgrenschef och forskningsanstalten efter samrådmed BKF. Projektet har enligt min mening ett nära samband med de analyser avliknande art som genomförs inför övergången till den nya befälsordningen.Arbetet berör också värnpliktsverket som enligt sin instruktion har tilluppgift att i samråd med berörda myndigheter samordna perso- Prop.1977/78:185 52 nalprövningoch bedömning av vämpliktiga. Även värnpliktsverket bör därför medverka iarbetet i frågor som rör inskrivnings- och prövningsförfarandet. tidigare nämnda propositionen om ny befälsordning har jag understrukitbetydelsen av att yrkesbefålet rekryteras ur de vämpliktigas led, utbildasgemensamt med övriga värnpliktiga och får sina grundläggande erfarenheter frånvärnpliktsutbildningen. BKF har föreslagit att principen om rekrytering genom gmndutbildningför värnpliktiga bör tillämpas även på kvinnor. Detta innebär att kvinnor somskall antas till grundläggande yrkesofficersutbildning på frivillig väg börgenomgå utbildning som motsvarar den gmndutbildning som övrigt blivande yrkesbefålfår inom vämplik-tens ram. 1 likhet med de flesta remissinstanser delar jagdenna uppfattning. Den frivilliga grundutbildningen bör i fråga om både längdoch innehåll motsvara den gmndutbildning som befälsuttagna vämpliktiga i motsvarandekategorier genomgår. Som jag anförde i proposidonen om den nya befälsordningenär det vidare av särskild vikt att det blivande yrkesbefälet under singrundutbildning fullgör grundläggande krigsförbandsutbild-ning tillsammans medde värnpliktiga. EnligtBKF:s förslag skall rekrytering och anställning av kvinnor ske helt inomfastställda eller planerade personalramar. Detta är enligt min mening självklart,inte minst mot bakgrund av de personalminskningar som försvarets myndigheterär ålagda att genomföra. Fleraremissinstanser inom försvarsmakten, bl. a. överbefälhavaren och chefen förmarinen, tar upp den s. k. äldreproblematiken, dvs. behovet av att placera omäldre personal till fysiskt mindre krävande uppgifter. Även jag anser att detär viktigt att man i det fortsatta arbetet tar stor hänsyn till denna fråga sompå sikt kommer att beröra båda könen. Jag vill särskilt betona att förslagetatt öppna befälsyrket för kvinnor inte får leda till alt möjligheterna attplacera om äldre personal blir mindre. Risken för detta torde dock inte varastor i ett system där kvinnor i princip skall rekryteras och anställas på sammavillkor som män. Närdet gäller att genomföra förslagen konstaterar beredningen att det bör varamöjligt att böna rekrytera och anställa kvinnor enligt gällande yrkesutbildningssystem.BKF föreslår därför att man inte avvaktar övergången till den nyabefälsordningen utan böriar rekrytera och anställa kvinnor tillde markfack vid flygvapnet som beredningen har föreslagit och som jag tar uppi det följande. Flertaletav de försvarsmyndigheter som kommer att beröras av genomförandet avberedningens förslag motsätter sig bestämt att kvinnor börjar rekryteras enligtgällande utbildningssystem. Överbefälhavaren anför atl BKF:s förslag kräver ytteriigareöverväganden, bl. a. i fråga om förberedelserna. Chefen för flygvapnet påpekarockså att införandet av den nya befälsordningen kommer att medföra att berördpersonal vid flygstaben får hög arbetsbelastning. Om en samordning inte kan skemåste anställning av 1977/78:185 53 kvinnligt befäl anstå tills övergången till den nya befälsordningenhar genomförts. Vissaremissinstanser, bl.a. i (LO), anser det angelägetatt förslagen genomförs och några, däribland , ser som en lämplig tidpunkt. Öppnandet av befälsyrket för kvinnor är enligt min meningen stor och genomgripande förändring. Som jag har nämnt måste dengenomföras stegvis. Del är också angeläget att berörda myndigheter har möjlighetatt avsätta resurser för att genomföra förslagen. Överbefälhavaren och chefenför flygvapnet framför starka argument som talar för att en samordning med dennya befälsordningens införande är lämplig. Jag förordar därför att BKF-reformenoch den nya befälsordningen genomförs . Detta innebär att de förstakvinnliga befälsaspirantema vid flygvapnet kan antas och börjar sin utbildningår . 5.4 Flygvapnets militära yrken 5.4.1 Stridslednings- och luftbevakningsbefäl Stridslednings- och luftbevakningsbefäl (strilbefäl) ärmilitär personal ur alla de tre nuvarande officerskategoriema. Beredningen har studerat strilbefälets uppgifter och dåsärskilt tre typer av befattningar inom striltjänsten, nämligen gemensammabefattningar, chefsbefattningar vid friliggande objekt och enmansbefattningar. Med gemensamma befattningar avser man sådana befattningarsom är oberoende av yrkesfack. Övergång till gemensamma befattningar innebär ivissa fall att strilbefälet får ökade uppgifier inom markförsvaret. De befattningarinom striltjänsten som ställer störst krav på ledning av förband i markstrid ärchefsbefattningarna vid friliggande objekt. Enligt chefens 1969 borde dessa befattningar undantas från atl besättas medkvinnor. Enmansbefattningama utgör en stor andel av befattningarna föryrkesbefäl inom strilfacket. BKF har prövat olika lösningar för att kunna ge kvinnorsådana placeringar inom strilfacket att chefsrollen och uppgifterna inommarkförsvaret blir mindre uttalade. De skulle dock ofta medföra nackdelar frånorganisatorisk och personaladministrativ synpunkt. Beredningen föreslår att samtliga freds- ochkrigsbefattningar för strilbefäl som inte kräver flygbakgrund öppnas förkvinnor. Överbefälhavaren och chefen för flygvapnet stöderberedningens förslag att kvinnor bör få möjlighet att bli strilbefäl. Chefenför flygvapnet anser att endasl de befattningar som kräver erfarenhet frånflygtjänst behöver undantas. delar dennauppfattning och menar att kvinnligt befäl skall genomgå samma utbildning och hasamma möjligheter som övrigt befäl. Enligt institutet bör inte hellergemensamma Prop.1977/78:185 54 befattningar eller befattningar vid friliggande objektutgöra några undantag. Jag delar uppfattningen att de befattningar som krävererfarenhet från flygtjänsl på krigsflygplan t. v. måste undantas från attbesättas med kvinnor. Som beredningen har anfört måste de flygmedicinskafaktorerna klarläggas ytterligare innan ställning kan tas till eventuellanställning av kvinnor som stridsflygare. 1 övrigt anser jag att strilfacketbör öppnas för kvinnor. Jag förordar därför i likhet med beredningen att samfligafreds- och krigsbefattningar för befäl inom strilfacket som inte kräverflygbakgrund öppnas för kvinnor. Beredningen föreslår atl sambandsfackel öppnas förkvinnor. Inom detta relativt begränsade fack är allt befäl militär personal. Arbetsuppgiftemai krigsorganisationen motsvarar i stort sett uppgifierna i fred. Endastkrigs-befattningarna vid friliggande objekt och de gemensamma befattningarna ärmera utsatta på grund av uppgifterna inom markförsvaret. Överbefälhavaren delar BKF:s uppfattning att kvinnor börkunna antas och utbildas på samma sätt som manligt sambandsbefäl. Chefen förflygvapnet ställer sig positiv till all befallningarna för sambandsbefälöppnas för kvinnor. Han påpekar dock att frågan bör lösas inom allaförsvarsgrenar, efiersom sambandsbefäl i bl. a. centrala och högre regionalastaber rekryteras ur samtliga försvarsgrenar. Jag delar beredningens uppfattning att sambandsfacket böröppnas för kvinnor. Enligt min mening finns det ingen anledning att avvakta BKF:skartläggning av motsvarande befattningar inom armén och marinen. Jag förordaralltså alt kvinnor ges tillträde till flygvapnets befattningar för sambandsbefäloch därmed också pä sikt till befattningar för sambandsbefäl i integreradestaber och förvaltningar. 5.4.3 Flygtekniker och flygverkmäsiare Flygtekniker och flygverkmästare är f n. civilmilitärpersonal men kommer i den nya befälsordningen att få militär ställning.Tekniker och mästar-personalen vid de förbandsbundna verkstäderna arbetar ifred huvudsakligen vid stationskompanier. Vissa arbetsmoment kan anses varafysiskt krävande och måste utföras under växlande yttre förhållanden. All personali teknisk tjänst måste kunna delta i försvaret av den egna uppehållsplatsen ikrig. BKF har undersökt länkbara anpassningsåtgärder för attundvika att kvinnor placeras i krigsbefattningar med uppgift att ledamarkförsvar. Beredningen anser emellertid att särlösningar för kvinnor börundvikas. BKF föreslår att rekryteringen av kvinnor till teknikerfacket bör skestegvis och till en början begränsas till elektrolinjen. Prop, 1977/78:185 55 Överbefälhavaren påpekar att flertalet av de tekniskabefattningarna kan anses vara stridande och att uppgifterna utförs i enrelativt påfrestande arbetsmiljö. För atl få erfarenheter av kvinnor på dessabefattningar och därmed underiag för ytterligare överväganden tillstyrkeröverbefälhavaren att rekryteringen till en börian begränsas till elektrolinjen. Chefen för flygvapnet och försvarets rationaliseringsinstitutanser att kvinnligt befäl skall vara användbart inom hela yrkesområdet och attsärlösningar bör undvikas. Chefen för flygvapnet ser inte heller några skälatt inledningsvis begränsa rekryteringen till elektrolinjen. Enligt min mening bör i princip samtliga befattningar inomtekniker- och mästarområdet öppnas för kvinnor. Liksom chefen för flygvapnetser jag ingen anledning att öppna teknikerfacket stegvis och inledningsvisbegränsa rekryteringen till elektrolinjen. Jag förordar att kvinnor rekryterastill samtliga befattningar för flygtekniker och flygverkmästare. Trupputbildamas uppgifter omfattar i fred bl. a.utbildning av värnpliktiga, beredskapstjänst, transporttjänst och skötsel avskjutmål. 1 krigsorganisationen är huvuduppgiftema för en stor grupp avtrupputbildarna att leda bevakning och försvar av anläggningar. BKF anserdärför att kvinnliga trupputbildare inte bör anställas inom ramen för denförsta etappen. Chefen för flygvapnet anser att trupputbildare börrekryteras bland män, bl. a. med hänsyn till deras kvalificerade allmänmilitärautbildningsuppgifter för vilka erfarenhet från genomgången vämpliktsutbildningmåste anses särskilt värdefull. Föregen del villjag erinra om atl beredningsarbetetfortsätter och att befattningskraven för bl. a. trupputbildare därvid kommeratt granskas ytterligare. Det är därför ännu för tidigt att ta ställning tillom tmpputbildarfac-ket skall öppnas för kvinnor. Beredningen har inte närmare utrett förutsättningarna föratt anställa kvinnor som flygförare på jakt-, attack- eller spaningsflygplan.Frågan har belysts från flygmedicinsk synpunkt och det bedöms vara tveksamt omdet går att placera kvinnor som flygförare i taktisk flygtjänst. BKF anser attde flygmedicinska faktorema bör klarläggas ytterligare parallellt med beredningensandra etapp. 1 flygvapnets fredsorganisation finns också flygförareplacerade i fysiskt mindre krävande flygtjänst. Dessa uppgifter måsteemellertid enligt BKF avses för personal som av åldersskäl eller annan orsakinte längre kan vara förare på stridsflygplan. Överbefälhavaren, chefen för flygvapnet och försvaretsforskningsan- Prop.1977/78:185 56 tak delar beredningens uppfattning att de flygmedicinskafaktorerna måste utredas ytterligare innan man tar ställning till om kvinnorskall kunna rekryteras till befattningar som flygförare. Överbefälhavarenanser att denna forskning inte får prioriteras före andra angelägnaforskningsbehov. och kommittén för att utredafrågor om jämställdhet mellan män och kvinnor, m. m. påpekar att deindividuella skillnaderna när det gäller kapaciteten hos män och kvinnor ärbetydande och att det därför är mindre lämpligt att generellt utesluta kvinnorfrån befattningar som flygförare. Även jag anser att det behövs ytterligare forskning föratt klarlägga de flygmedicinska faktorerna. Av beredningens tilläggsdirektivframgår att alla befattningars arbetsbeskrivningar och arbetskrav skall sesöver och kompletteras parallellt med beredningsarbetets andra etapp. 1 dettasammanhang kommer också kraven för befattningar i flygtjänst att studeras. 1avvaktan på resultatet av dessa undersökningar bör kvinnor inte rekryterastill befattningar i taktisk flygtjänst. Jag är inte heller beredd att förordaatt kvinnor direktrekryteras till fysiskt mindre krävande flygtjänsl. Medhänsyn till äldreproblematiken måste dessa tjänster reserveras för personalsom förs över från taktisk flygtjänst. Beredningen föreslår att kvinnor som har grundrekryteratstill något av flygvapnets markfack skall kunna gå över till försvaretsintendentkår på samma sätt som gäller för övrigt befäl. Kompani- och regementsofficerarei intendentkåren rekryteras inom samtliga försvarsgrenar och utbildas vidförsvarets förvaltningsskola. Officerare i intendentkåren kan tas i anspråköver myndighets- och försvarsgrensgränserna. BKF anser inte att detta skallutgöra hinder för att placera kvinnligt befäl i intendentkåren. Av remissinstanserna tillstyrker chefen för marinen försökmed en begränsad plutonsofficersutbildning för kvinnor inom intendentkåren.Vidare anser Centralorganisationen /SR att möjligheten för kvinnor att tjänstgörai befattningar inom intendentkåren bör prövas gemensamt för hela försvarsmaktenoch inte i samband med att endast flygvapnet behandlas. Jag tillstyrker beredningens förslag att kvinnligtyrkesbefäl som kan komma att rekryteras till flygvapnet skall kunna föras övertill intendentkåren på samma villkor som gäller för manligt befäl. Detta börgälla också för de kvinnliga officerare som senare kan komma att anställas vidarmén och marinen. 1977/78:185 57 5.5 Civilmilitära yrken m. m. 5.5.1 Medicinalpersonal O Tandvårdspersonal Frågan om atl föra över försvarets tandvård tillfolktandvården övervägs f n. av försvarels landvårdsutredning (Fö 1977: 03). Beredningen föreslår att tandläkarna även i fortsättningensom civilt anställda i folktandvården skall kunna krigsplaceras i depåer. Alltandvårdspersonal bör dock genomgå militär miljöutbildning och formerna fördenna utbildning bör enligt beredningens uppfattning utredas av försvarets sjukvårdsstyrelse. Ingen av remissinstanserna har framfört synpunkter somdirekt berör anställning och krigspiacering av tandvårdspersonal. Enligt min mening finns det inte någon anledning att föreomorganisationen av försvarets tandvård vidta särskilda åtgärder för attstimulera kvinnor alt söka tjänster som försvarstandläkare. Maj:tutfärdade provisoriska bestämmelser för försvarets landvård i fred. Avbestämmelserna framgår att sökande till tandläkartjänst inom försvarsmaktenskall ha fullgjort föreskriven fackutbildning för värnpliktig tandläkare ellerläkare med godkända vitsord och minst hälften av föreskriven tjänstgöring. Påframställning av försvarets sjukvårdsstyrelse medgav regeringen atttandläkare, som i övrigt är väl meriterade, t. v. får anställas som försvarslandläkareutan hinder av bestämmelser. 1 den mån medgivandet utnyttjas skall dencivilmilitära tjänsten för försvarstandläkare hållas vakant och en civiltjänst för försvarstandläkare med samma lönegradsplacering inrättas. Det finnsalltså inga formella krav på att ha genomgått värnpliktsutbildning föratt få anställning som försvarstandläkare. En kvinnlig sökande kan såledesanställas som civil tandläkare. Innan jag tar ställning till krigsplaceringsfrågorna m. m.för tandvårdspersonalen vill jag avvakta tandvärdsutredningens förslag. O Läkare, veterinär och inslruklionssköterska Inom försvarets hälso- och sjukvård finns f n. tre olikaformer för anställning av läkare. Förbandsläkaren, som är civilmilitär, svarari fred för hälso- och sjukvården vid förband och krigsplaceras vid depå, vilketinte medför chefskap för förband. Kvinnor kan förordnas som förbandsläkare.Tjänsteläkaren utövar viss hälsovård vid förband och är civil.