prop · G10316 · 1977-12-31 00:00:00 — En sådan ordning skulle också medföraadministrativa komplikationer när del gäller redovisningen av premiema lill försäkringsanstalierna,Härlill kommer alt trafikförsäkringen ofta ingår i den samladeförsäkringslösning som molorfordonsförsäkringen utgör. All låta irafikförsäkringspremiernabelalas på annat säll än de som utgår för övriga momeni i moiorfordonsför- Prop.1977/78:16 47 säkringen(t, ex, vagnskadeförsäkring) skulle kunna innebära ökade kostnader och olägenheierlor både försäkringsbolagen och de enskilda fordons-ägarna. Allsamordna indrivningen av irafikförsäkringspremierna med uppbörden avfordonsskallen skulle alltså knappast medföra några påtagliga fördelar, om intestaten log över hela den försäkringsverksamhét på trafikskadeområdetsom f n. bedrivs av de enskilda irafikförsäkringsanslalterna. Del skulle bl.a, innebära att ett statligt organ fick svara för skaderegleringen. Ett sådantsialligl övertagande bör emellertid inle komma i fråga. Ellannat förslag, som ofta ålerkommer i diskussionen om de oförsäkrade fordonen,går ul på all trafikförsäkringens giltighelsperiod bör samordnas med den tidför vilken kontrollmärke utfärdas för fordonet. Tanken bakom della förslag äratt konlrollmärkessystemei därigenom skulle kunna ulnyltias på ett bätlre sättän nu vid kontrollen av alt fordonet är trafikförsäkral. Bortsett från att detkan bli tekniskt komplicerat alt genomföra förslagel harjag emellertid svårtall se några direkla fördelar med en sådan omläggning av del nuvarande irafikförsäkringssystemel.Alla uppgifter som behövs för att kontrollera, att den som äger ell registreratfordon fullgör sin trafikförsäkringsplikl, finns nämligen läll lillgängligaredan i del dalamaskinella bilregistret. Därvid är att märka att denna skyldighelföreligger oberoende av om fordonet används eller inte. Jagkan alltså inle finna all del skulle vara lämpligt att lösa problemet med deoförsäkrade fordonen genom att lägga om det nuvarande trafik-försäkringssystemetpå något av de sätt som har berörts. Enligl min mening bör man därför sökasig fram på andra vägar, Innanjag går närmare in på spörsmålet om vilkenlösning som bör väljas för all upprätthålla försäkringsplikten vill jag dockförst ta upp en fråga som har samband härmed, nämligen hur man kan säkerställaall den som har lagil irafikförsäkring också betalar premierna förförsäkringen, Skyldighelenall beiala trafikförsäkringspremier följer av försäkringsavtalet. Även omförsäkringsbolagen har rättsliga möjligheler all driva in de som inle belalasgodvilligt, lorde de dock endasl mera sällan ha utnyttjat dessa möjligheler. Omen del fordonsägare som i och för sig har fullgjort sin försäkringsplikt genomalt teckna trafikförsäkring undgår att beiala premierna för försäkringen,förfelas i viss mån syftel med irafikförsäkringsreglerna. För de försäkringstagaresom lojall betalar sina blir resultatet deisamma som om de försumliga premiebelalarnainle hade lagil någon försäkring. Del finns dock inle någon anledning all, som arbeisgruppensynes ha varit inne på, effektivisera indrivningen av obetalda genomatt låta slalen lill en del ombesörja denna uppgift för försäkringsbolagensräkning. Som jag förul har sagt bör inle staten i sådan ordning medverka lillalt driva in fordringar ål privata organ. Liksom bör del alltsåankomma på 1977/78:16 48 försäkringsbolagenatt svara för inkasseringen av de som har förfallil till betalning, Ävvad jag har anfört framgår emellertid att del är angelägel all dessa kravverkligen fullföljs så långt del är ekonomiskt försvarbart. Erfarenheternafrån ell försäkringsbolag, som har till-lämpat särskilda eflerkravsrulinerför all få in obetalda , visar också all redan ganska enkla åigärder kange förhållandevis goda resultat. Frågan om lämpliga åigärderför all förhindra s. k, premiesmilning i irafikförsäkringssystemel har diskuleralsvid de överläggningar som justiliedepartemeniel har hållit med bl, a,trafikförsäkringsbolagen. Dessa har därefter enats om att införa ellcentralt system för all infordra obetalda irafikförsäkringspremier. Avsikten äratt della syslem skall administreras av irafikförsäkringsföreningen med uinyitiandeav bilregistrets datamaskinella resurser, sådant system skulle - underförutsättning av datainspektionens lillslånd - kunna genomföras inom delnärmaste årel. Medhänsyn härtill synes frågan om betalningen av irafikförsäkringspremierna kunnafå en tillfredsställande lösning. Kvar står då problemet med de fordonsägaresom helt underlåter att hålla trafikförsäkring. Någon skyldighet finns f n. inleatt beiala ersättning för del ansvar trafikförsäkrings-föreningen slår medan ellfordon är oförsäkral. Föreningen kan visserligen med siöd av irafikskadelagenla ul ett vissl självriskbelopp av den försumlige fordonsägaren i fall då trafikskadeersätlninghar betalats ut. Denna möjlighet all kräva ut självriskbelopp går emellertid inlelängre än moisvarande möjlighel för irafikförsäkringsanslalterna all vända sigmed krav mot lojala försäkringstagare. Man har alltså f n. enbari delstraffrättsliga sanktionssysiemet att lita till, om man vill hindra fordonsägarefrän all göra en obehörig vinst genom all inte ha Irafikförsäkring,Erfarenheterna visar emellertid, som jag lidigare har antytt, alt detta systeminte fungerar lillräckligi effeklivi. Ofta hinner de rältsvårdande organen inieutreda och lagfora förseelser mol trafikförsäkringsplikten innan dessa harpreskriberats. 1 andra fall läggs utredningen ned sedan ägaren sent omsider hartecknat försäkring. Och om en fordonsägare bölfälls för brotl mot reglerna om irafikförsäkringsplikten,understiger böterna ofta de som han skulle ha fåll beiala om han i slällelhade haft trafikförsäkring. Del är naturligtvismöjligt alt genom en straffskärpning markera den vikl samhället fäster vid allreglerna om trafikförsäkringspliklen efterievs. Enbari en sådan ålgärd skulleemellertid knappasl leda lill några pålagliga förbättringar jämfört med dagensläge, Äv vad jag har sagi framgår all den för all få avsedd effekt måslekombineras med belydande förstärkningar av framför alll polisens men ävenåklagarnas och domstolarnas möjligheler alt snabbi och effektivt handläggaärenden om överträdelser av Irafikförsäkringsreglerna. En inle obetydlig del avrättsväsendets resurser skulle alltså behöva avdelas för all ulreda och lagforadessa i ett större sammanhang setl mindre allvarliga gärningar. En sådan ulvecklingär inte förenlig med strävandena alt i ökad ulsträckningkoncentrera Prop.1977/78:16 49 derältsvårdande organens verksamhet lill den allvariigare brottsligheten. Som jaghar anfört i årets budgetproposition (prop, 1976/77:100 bil. 4 s, 3) framsiårdel inle minsl mol denna bakgrund som nödvändigl all fortlöpande pröva i vadmån del finns förulsällningar alt undanta vissa förseelser från delkriminaliserade områdei eller alt på annal sätt begränsa de straffrättsligaingripandena. Enannan rättspolitisk utvecklingslinje, som lill slor del löper parallellt med beskrivna, är all hell eller delvis ersälla straffrättsliga påföljder medavgifter och andra former av sankiioner som inle har slraffrältslig karaktär.Som exempel på sådana avgifter kan nämnas överlastavgifter enligl lagen(1972:435) om överlastavgift (ändrad senast 1975:1413), varselavgifter enligtlagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder (ändrad senast1975:743), fel parkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) om fel-parkeringsavgift(ändrad 1976:1124) och byggnadsavgifter enligl lagen (1976:666) om påföljderoch ingripanden vid olovligt byggande m, m. Dessa avgifter är alla av offeniligrätlsligart. Exempel finns emellertid även på all straffrättsliga sankiioner i viss ulsträckninghar fått träda tillbaka för privalrättsliga avgifter. Jag kan här peka på deavgifter som kan ulgå enligt lagen (1977:67) om tilläggsavgift i kolleklivpersontrafik. Arbetsgruppensförslag lill ell offentligrättsligt avgiftssysiem på trafikförsäkringsområdelligger i linje med denna utveckling. Enligl min mening har ell avgiftssysiemockså klara fördelar när del gäller överträdelser av reglerna om trafikförsäkringspliklen.Del rör sig ju i detta fall om förseelser som i allmänhel kan konstateras ulannågon ingående ulredning och där ett naturligt underiag för all beräknaavgiften finns i de försäkringspremier som fordonsägarna kan komma undan genomall inle la trafikförsäkring. Genom alt utnyttja det dalamaskinellabilregistrets möjligheler vid påförande av avgifterna bör man även kunna uppnåavsevärda administrativa förenklingar, Särskill om avgifterna görs exigiblaoch införselbara, får man otvivelaktigt ell myckel effeklivi medel för attförmå fordonsägarna all fullgöra sin trafikförsäkringsplikl. har framhållit bör emellertid beaktas all försummelsenalt hålla irafikförsäkring inle alllid behöver innebära ett med-velei försökall undandra sig premierna fördenna försäkring. Tvärtom lorde försummelsen oftabero på slarv e. d. Många försummelser brukar vidare pågå endasl en kortare lid,1 dessa fall är del inle nödvändigl eller ens lämpligt med några meraingripande sankiioner. Hänsyn måsie även las lill att del i del föreslagnaavgiftssystemet kan inträffa all någon som inle är försäkringspliktig drabbasav avgift. Även om möjlighel lill rättelse införs ler del sig mol dennabakgrund väl drastiskt med avgifter som är exigibla. Under allaförhållanden blir de särskilda rältssäkerhetsgarantier som då måsle byggas in isystemet ganska kostsamma. Bl, a, är del med en sådan ordning nödvändigl attsamtliga avgiftsbeslul delges i enlighet med föreskrifterna i delgivningslagen(1970:428, ändrad 1972:725), Med hänsyn till del slora anlal ärenden omoförsäkrade fordon som irafiksäker-4 1977/78 1 saml. 1977/78:16 50 hetsverketoch länsstyrelserna f n, handlägger - ca 250 000 - lorde kostnadernaför ett sådani delgivningsförfarande komma att uppgå lill avsevärda belopp ochmedföra en belydande belastning på den redan nu hårt ansträngda delgivningsverksamheien. Desynpunkler som jag har angeit lalar mol alt man genomför arbetsgruppensförslag lill ell offentligrättsligt avgiftssysiem. Härtill kommer en annan viktigomständighet. 1 och med att försäkringsbolagen numera har enats om att irafikförsäkringsföreningencentralt skall ombesörja inkasseringen av obetalda irafikförsäkringspremierframstår det som mindre lämpligt all vid sidan härav införa ett avgiftssystemsom adminisireriis av offentlig myndighei och som avser bl, a. samma kategoriförsumliga fordonsägare. En sådan ordning kan inte anses rationell och skullemed all sannolikhet upplevas som förvirrande av dem som kom all utsättas för belalningskravfrån olika håll. Debetänkligheter mot arbeisgruppens förslag som jag nu har redovisiti leder tankamaöver lill ell system där trafikförsäkringsföreningen ges en lagreglerad, civilräitsligbefogenhet att kräva gottgörelse av de försumliga fordonsägarna för den tidderas fordon har varit oförsäkrade, alltså för den tid föreningen har ståttansvaret för skador som fordonen kan orsaka. Genom en sådan lösning, som också irafiksiikerhelsverkethar varil inne på, uppnår man en lillfredsslällande samordning medtrafikförsäkringsföreningens uppbörd av obetalda irafikförsäkringspremier.Samtidigt tillgodoses det önskemål som en del remissinstanser har fört fram omall avgiftema för överträdelser av reglerna om trafikförsäkringspliklen skalli sin helhet tillfalla irafikförsäkringsföreningen och därmed indirekl komma delojala försäkringstagarna lill godo. Enförulsällning för ett avgiftssysiem av delta slag är all irafikförsäkringsföreningenverkligen uiövar sin rält all kräva avgifter så långl del är motiverat.Föreningen har också förklarat sig villig härlill samt har utfäst sig all la inen beslämmelse i sina stadgar om all föreningen skall verka för att avgifiernalas ul, Moldenna bakgrund förordar jag all irafikförsäkringsföreningen får räll alt krävaavgifter av dem som inte fullgör sin trafikförsäkringsplikl i fråga om fordonsom är registrerade och inle är avsiällda. Av vad jag lidigare har sagl framgåratt dessa avgifter, som lämpligen kan kallas Irafikförsäk-ringsavgifier, bör molsvaraminst de försäkringspremier som den försäkringspliklige skulle ha belalal omhan hade haft trafikförsäkring. En fullständig anpassning lillförsäkringspremierna är dock inte möjlig. Sådana på premierna inverkandefaktorer som anlal körda mil, självriskavdrag saml bonus- eller nyklerhelsraballkan av naluriiga skäl inle beaklas vid bestämmandet avtrafikförsäkringsavgifterna. I slällel bör man enligl min mening i princip ulgåfrån högsla försäkringspremien för fordon av samma beskaffenhet och med samma användningssäiioch geografiska anknyining som del oförsäkrade fordonet. Prop.1977/78:16 51 Genomatt avgifierna besiäms på detta sätt blir de för de fiesta fordonsägare iverkligheten högre än de försäkringspremier som faktiskt har undandragits, Enliglmin mening bör en viss ytterligare förhöjning kunna ske, förslagsvis med tio procenl.Med denna avgiftsnivå torde trafikförsäkringsföreningen fåersältning försin adminislralionav avgiftssystemet. Systemet får en preventiv effekt genom att deförsumliga fordonsägarna får iniresse av all sä snart som möjligt la irafikförsäkring,så att de undgår de högre trafik försäkringsavgifterna. Trafikförsäkringsföreningenbör i princip kunna kräva avgift för som ell fordon är oförsäkral.Givelvis är del dock inle någon mening med all ta ul alltför låga avgifter. Åandra sidan kan det finnas anledning att låta även den som har haft sill fordonoförsäkral endasl drabbas av någol slags förseningsavgift, Enliglmin mening bör trafikförsäkringsföreningen därför ges rätt att la ul en minstaavgift på ,, även om avgiften enligl den förordade beräkningsmetodenskulle uppgå lill lägre belopp. Vadjag nu har sagt belyder inle att avgift behöver krävas ul i varje enskill fall.En särskild fördel med ett civilrättsligt avgiftssystem är all avgiftsuttagensmidigt kan anpassas lill omständigheterna. Framförallt under den första lidenefter avgiftssystemets ikraftträdande kan del finnas anledning all bortse frånolika smärre förseelser och inrikia sig på de mera allvarliga försummelserna.Avgiften böräven därefter kunna sällas ned eller hell falla bort om den med*hänsyn till omsländighelerna skulle framstå som oskäligt hård. Så kan t, ex,vara fallel om den försäkringspliklige på grund av sjukdom e. d. inle har kunnalfullgöra sin försäkringsplikt och avgiften avsevärt överstiger vad han faktisktskulle ha eriagt i försäkringspremier om fordonet hade varit trafikförsäkral.Det kan förutsättas att trafikförsäkringsföreningen kommer att utnyttja sin rältalt ta ut avgifter med den varsamhet som är motiverad. Genom en uttryckligbestämmelse bör även domstolarna få en möjlighet att jämka avgiften. Delförhållandel alt avgifierna beslulas av irafikförsäkringsföreningen, som är en privairäilsligorganisation, gör att avgiftsbeslulen inte gäma kan vara exigibla.Om avgifterna inte betalas frivilligt, får föreningen alliså vända sig lilldomstol och framställa sill krav, i regel genom en ansökan ombetalningsföreläggande, I överensslämmelse med vad jag lidigare har sagl är delangelägel att kraven fullföljs i denna ordning så långt del är ekonomisktförsvarbart. Annars är det risk för all avgiftssystemet inte får avsedd effekt. Förall avgiftssysiemet skall bli så effektivt som möjligt kunde del i och för sigfinnas skäl alt tillåta all de avgifter som har fastslällis av domstol drivs ingenom införsel. Med hänsyn bl, a, lill avgifternas privalrättsliga karaktär ärdetta emellenid knappast lämpligt. Skulle problem uppkomma med alt driva inavgifterna, får i slällel andra meloder prövas. Del finns dock inle någonanledning alt la slällning till denna fråga förrän närmare erfarenheterhar vunnits om hur avgiftssystemet fungerar i prakliken. Utsikternaall del förordade avgiftssystemet skall leda lill en avseväri förbättradefterlevnad av irafikförsäkringsreglerna är enligl min mening goda. Till ettgynnsamt resullal bör kunna medverka en målmedveten information till den fordonsägandeallmänheten om systemets innebörd och konsekvenser. Trots det sagda får manräkna med att systemet inle får effekt på alla fordonsägare. Eftersom avgiftssysiemetinnebär att de fordonsägare som vägrar alt la trafikförsäkring är s. a, s,automatiskt försäkrade i trafikförsäkringsföreningen föreligger visserligeninte någon risk för all de skall tiäna på sin underiåtenhet all la irafikförsäkring.Allmänt sell är det dock inte lillfredsslällande om irafikförsäkringsföreningenbeträffande vissa fordonsägare mera stadigvarande övertar de vanligaförsäkringsbolagens uppgift att meddela trafikförsäkring. Dessutom lorde del ipraktiken ofta vara svårt att driva in irafikförsäkringsavgifterna av dessafordonsägare. För dem behövs därför även andra och kraftfullare sankiioner. Enliglmin mening är det med tanke på dessa fall lämpligt all behålla den nuvarande möjlighelenatt framtvinga Irafikförsäkringspliktens fullgörande genom vitesföreläggande, Ellsådant föreläggande innebär att den försäkringspliklige hotas med en sanktionsom kan avpassas efter graden av hans tredska. Jämförd med det nyaavgiftssystemet är viiessanklionen effektivare även på del sätiet alt ettutdömt vite, som tillfaller del allmänna, kan drivas in genom införsel. Detfinns däremoi inle någon anledning att behålla den nuvarande bö-tessanktionen vidsidan av det nya avgiftssysiemet. Jag kan inle heller se något direkt behov avatt, i enlighel med trafiksäkerhelsverkeis förslag, komplettera avgiftssystemetmed åigärder som innebär all de nuvarande möjlighelerna all säga upp gällande avialom irafikförsäkring begränsas lill vissa särskill angivna silualioner. Sammanfattningsvisförordar jag alt del nuvarande bötesstraffet för underiåtenhet att hållatrafikförsäkring för ett registrerat och inte avslälll fordon ersätts av ell privaträttsligtavgiftssystem av det slag som jag har redovisat. Som jag redan har sagtinnebär detta avgiftssystem att ingen fordonsägare kan räkna med att göranågon ekonomisk vinst genom all låta bli alt ta irafikförsäkring. lordeavgifterna ulgöra ett verksamt påtryckningsmedel på fiertalet fordonsägare attfullgöra sin trafikförsäkringsplikt . Del förordadeavgiftssystemet har vidare den fördelen att det måste anses uppfylla högtställda rättssäkerhetskrav. Föratt avgiftssystemet skall kunna bli effektivt till rimlig kostnad bör detbaseras på automatisk databehandling. avser ocksåatt använda sig av denna teknik. Dalainspektionen har förklarat sig kunnameddela tillstånd för föreningen att inrätta och föra det personregister sombehövs för ändamålet. Vidare har trafiksäkerheisverket utfäst sig att ställabilregistrets resurser till föreningens förfogande i den ulslräckning sombehövs för alt avgiftssystemet skall kunna fungera tillfredsställande. 1977/78:16 53 Dataiekniskexpertis vid trafiksäkerhetsverket och trafikförsäkringsanstalterna har ävenförklarat att någol hinder från dataieknisk synpunkl inie föreligger mol ett avgiftssysiemsom är ulformat efter de linjer jag förul har förordai. Meningenär alt själva utredningen av överträdelserna av irafikförsäkringsreglernaliksom skall ombesörjas av länsstyrelserna i egenskap av regionalaregistreringsmyndigheter för bilregistret. a. med hänsyn härlill finns detskäl att i fortsätlningen låta länsstyrelse handha uppgiften att meddela de viiesförläggandensom enligt vad jag har anfört kan behöva tillgripas mol de fordonsägaresom inle låter sig påverkas av avgiftssystemet. Om föreläggandena inle efterkomsbör dock som de förelagda viiena dömas ul av domstol på talan avallmän åklagare. Jaghar talat enbart om fordon som är registrerade och inte är avsiällda.När del gäller oregislrerade eller avsiällda fordon är situationen delvis enannan. Beträffande dessa fordon, bl.a. mopeder och s. k. områdesfordon,föreligger trafikförsäkringsplikl bara när de bmkas i irafik här i landel.Skulle fordonet brukas utan irafikförsäkring, går del inteatt utnyttja den i bilregislrelinbyggda datatekniken för alt ålägga fordonsägaren ira-fikförsäkringsavgift.Vidare bör beaktas att det i allmänhet inte finns någon annan ulredning om hurlänge eller hur fordonet har använts än fordonsägarens egnauppgifter därom. Om avgifterna grundas på dessa uppgifter föreligger stor riskför alt avgifterna kommer all understiga de försäkringspremier somfordonsägaren i verkligheten skulle ha betalat. Med hänsyn härtill anser jagalt del nya privalrättsliga avgiftssystemet inte bör omfalta dessa fordon. Detkan inle heller komma i fråga att införa ett särskill offentligrättsligt avgiftssystemenbart för dessa fall. Man bör därför i stället behålla det nuvarandebötesstraffet som sanktion mot den som underlåter att fullgöra sin trafikförsäkringspliklbeträffande ett oregistreral eller avslälll fordon. Även den som åsidosäitersin försäkringsplikt enligl lagen (1976:357) om molortävlingsförsäkring börliksom drabbas av denna sanktion. Ensärskild fråga är om även annan än den försäkringspliktige bör träffas av någonsanktion när han använder ett fordon som han vel saknar trafikförsäkring. Delnuvarande sanktionssystemet på trafikförsäkringsområdel innebär all han kan slraffasi ell sådani fall, Syftel med denna påföljd är all hindra all fordon används itrafiken utan att vara trafikförsäkrade. Vill man nå ett sådani syfte är delemellertid enligl min mening naturligt all i försia hand vidta åigärder mol denförsäkringspliklige, dvs, i allmänhel fordonets ägare. Det system som jag harförordat i det föregående när del gäller fordon som är registrerade och inte äravställda innebär all man lar bort straffsanktionen mot de försäkringspliktigaoch i stället inför privalrättsliga avgifter. Som jag har anfört torde ettsådant system vara ägnat all leda till förbätirad efterievnad avtrafikförsäkringsreglerna. Härtill kommer att Irafikförsäkringsföreningengenom de nya avgifterna får täckning för det ansvar som föreningen står när delgäller skador som orsakas genom 1977/78 1 saml. 1977/78:16 54 fordonav den berörda kategorin. Det sagda innebär all skälen för all ha en sanktionmot utomstående som använder fordonet lill stor del faller bort. En straffrätlsligsanktion i dessa fall skulle f ö, inle rimma särskill väl med del privalrättsligaavgiftssysiem som samiidigi gäller för fordonsägarna. Jag anser alltså alt manåtminstone när det gäller registrerade och ej avställda fordon bör ta bort dennuvarande sanktionen beiräffande användare av fordon. Gör man det, finns del inteheller anledning att behålla del nuvarande bötesstraffet mot den som använderannans oregistrerade eller avställda fordon utan att trafikförsäkring finns. En övergång till ett privaträttsligtavgiftssystem av det slag som jag har förordat kommer att medförakostnadsbesparingar för del allmänna genom alt polisen, åklagaren ochdomstolarna avlastas uppgiften att utreda och lagfora ärenden om överträdelserav reglerna om trafikförsäkringspliklen. Möjligt är dock att dennakostnadsbesparing kommer all åtminstone till viss del uppvägas av kostnadernaför ett ökal anlal mål om utdömande av förelagda viten. Även i övrigi kan vissakostnader uppkomma för del allmänna. Från trafiksäkerheisverket har jaginhämtat att kostnaderna för det syslem-och programmeringsarbete som måsteulföras för det kommande samarbetel mellan bilregistret och trafikförsäkringsföreningensdataregister kan beräknas uppgå lill . Del nya avgiftssystemetkan även väntas medföra ell inle oväsentligt anlal ansökningar om belalningsfördägganden.F. n, lorde expeditionsavgiften försådana ansökningar inte täcka hela denkostnad som dessa ärenden medför för slalen, Sannolikl skulle inte hellernuvarande exekulionsavgifter läcka statens kostnader för indrivning av de trafikförsäkringsavgifiersom inte betalas godvilligt. Principen är emellertid all expeditions- och exeku-lionsavgifternaskall ge full kostnadstäckning. Översyn pågår i syfte alt bringa avgifterna upplill en sådan nivå alt delta resullal uppnås.