prop · G103156 · 1977-12-31 00:00:00 — i finns två olika meningar representerade i frågan.Enligt den ena bör beslutsbefogenheten ankomma på läkaren ensam, medan denandra uppfattningen som enligt nämnden torde omfattas av flertalet går utpå att utskrivnings- resp. beslutsnämnd aUtid skaU ha avgörandet när det gäUerpassfrågor. Hovrätten över och har i denna del denuppfattningen att överläkaren bör ha möjUghet att hänskjuta ett ärende tillutskrivningsnämnd utan särskild motivering. 3.4 Passhinderav försvars- eller säkerhetspolitiska skäl Promemoriansförslag tUlstyrks av ÖB. Enligt ÖB tiUgodoser förslaget väl de krav som kanställas från försvars- och säkerhetspoUtiska synpunkter. Iövrigt kommenteras promemorieförslaget i denna del endast såvitt angår deförordade reglema om begränsning i passrättigheterna för faU där det finnsskälig anledning anta att sökanden eller passiimehavaren bedriver ellerutomlands skulle bedriva verksamhet som kan vara till men för rikets försvareller dess säkerhet i övrigt. Länsåklagaren i är tveksam i dettaavseende och framhåUer att det här är fråga om mycket svårbedömda och känsligapasshinder. Polisstyrelsen i ansluter sig tiUpromemorians ståndpunkt att denna passhmdergmnd kan få aktuaUtet bara i ytterstsäUsynta faU, eftersom möjlighet i aUmänhet föreligger till straffprocessueUtingripande. Polisstyrelsen framhåller att det för en passmyndighet torde blisvårt att utan samråd med försvars- eller säkerhetssidan bedöma närförutsättningar finns att tUlämpa bestämmelsen. Föreningen från alt bestämmelsen inte är avsedd för annat än fall där frågan haraktualiserats i särskUd ordiung. 3.5 Passhindervid misstanke om obehörig användning av passet m. m. Promemoriansförslag att pass skaU kunna återkallas, om passinnehavaren har låtit annanförfoga över passet och särskUda skäl inte föreligger mot återkaUelse,kommenteras av länsåklagaren i som ifrågasätter om det inte ärbåde enklast och mest rimligt att i dessa faU ingripa med enbartstraffrättsliga sanktioner. i län framhåller att denföreslagna aUmänna utformningen av lagtexten ger utrymme för en mycket vidtolkning och dessutom kommer att ställa tillstånds- och besvärsmyndighetemainför stora tiUämpningssvårigheter. ifrågasätter vidare omföreskriften står i överensstämmelse med 2 kap. 12 § andra stycket RF som har tUlinnebörd att en begränsning i räiten att lämna aldrig får gå utövervad som är nödvän-Il 1977/78.1 saml Nr 156 Frop.1977/78:156 162 digtmed hänsyn tUl det ändamål som har föranlett begränsnmgen. I detta hänseendepåpekar att den föreslagna regeln synes innebära att pass skallkunna återkallas även i faU då innehavaren inte kan dömas enligt 15 kap. 12 §brottsbalken (BrB) för missbrak av urkund. Dessa två lagrum bör ha sammaändamål, nämligen att motverka att passinnehavare överlåter sitt pass tillannan för att nussbrakas. Den som missbrukar sitt pass straffas för brottet ochhan förverkar därmed, om inte särskilda skäl talar mot det, rätten enUgt 2 kap.8 § RF att lämna riket. anser att bestämmelsen måste närmarepreciseras i skärpande riktning. kan inte finna att detföreligger något hinder mot att låta föratsättaingen för återkallelse av pass inu diskuterat avseende vara att passinnehavaren gjort sig skyldig tiU missbrakav urkund enligt 15 kap. 12 § BrB. I avvaktan på lagakraftvunnen dom bör passetkunna interimistiskt återkallas. 3.6 Särskildafrågor beträffande passhinder för personer som uppehåller sig utomlands Promemorieförslagetlämnas i allt väsentligt utan eriman av ambassaden i ochgeneralkonsulatet i . Ambassaden konstaterar att förslaget i huvudsakinte medför ändring av utlandsmyndigheternas nuvarande åtgärder i passärenden. 3.7 Vissaövriga frågor om passhinder m. m. Hovrättenöver och anser det oklart hur reglema om passtiUstånd och passåterkaUelseavses bU tUlämpade i fråga om den som är omhändertagen för samhällsvård enligtbarnavårdslagen. Frågan bör enligt hovrätten belysas under det fortsattaarbetet. Samma fråga tas upp även av som påpekar attförslaget inte upptar några särskilda regler om begränsningar i räiten tillpass för personer som är intagna på ungdomsvårdsskola. Styrelsen konstateraratt när någon har avvikit från ungdomsvårdsskola och hunnit bU efterlyst passhindervisserUgen enUgt förslaget uppkommer på grand av efterlysningen. Enligt rikspoUsstyrelsensuppfattning föreligger emeUertid ett berättigat intresse av att kunna avslåpassansökan från en elev vid ungdomsvårdsskola även i andra situationer.Rikspolisstyrelsen finner det stötande att en passansökan som exempelvis utgörett led i en förberedelse för utlandsresa efter avvikande frånungdomsvårdsskola inte skall kunna avslås. Styrelsen förordar därför attpasshinder- och passtUlslåndsregler motsvarande vad som föreslås för dem somundergår kriminalvård införs även beträffande elever vid ungdomsvårdsskola. Enkonsekvent tiU-lämpning av sådana regler skulle visserligen påpekar styrelsen föraisätta att passmyndighetema hade tUlgång till register över hela detta 1977/78:156 163 klientel.I centralt poUsregister finns emeUertid redan nu upplysningar att hämtabeträffande dem som har meddelats atalsunderlåtelse enligt lagen (1964:167) medsärskilda bestämmelser om unga lagöverträdare eUer enligt 69 § bamavårdslagenunder fömtsättning att brotten enhgt åklagarens bedömning skulle ha lett tiU kriminalregisterpåföljd.Denna registrering torde täcka de faU som är mest angelägna ur passhindersyn-punkt.RikspoUsstyrelsen som inte utan starka skäl viU förorda en utvidgad registrering anser därför att det åsyftade målet huvudsakligen kan nås med anUtande avnuvarande register. Enannan särskild fråga tas upp av advokatsamfimd. Advokatsamfundethänvisar tiU att promemorieförslaget iimehåUer vissa regler om omhändertagandeav pass i faU där det föreUgger fara för att passinnehavaren reser ur riketinnan beslutet om återkaUelse meddelats resp. vunnit laga kraft. Enligtsamfundet förekommer det emellertid i praktiken att pass omhändertas i ettbetydligt större antal situationer, exempelvis genom ett i samband med beslutom reseförbud, skyddstUlsyn eller villkorlig frigivning uppställt viUkor attpasset skall omhändertas. Det torde även vara regel att den som intas för vårdpå anstalt fråntas sitt pas, om han har det med sig. Samfundet ifrågasätter ominte den föreslagna passlagen bör kompletteras med ytterligare regler om förutsättningamaför myndighets omhändertagande av pass och om vilka myndigheter som skall harätt att företa en sådan åtgärd. 4 Talan mot beslut i passärende Promemoriansförslag till reglering tiUstyrks eller lämnas utan erinran av flertaletremissinstanser. Denföreslagna besvärsordningen för faU där pass vägras på gmnd av pågåendekriminalvård eller psykiatrisk vård berörs i flera yttranden. Överåklagaren iMalmö åklagardislrikt anser det tiUfredsstäUande att lagförslaget innehålleruttryckliga besvärsregler för dessa faU. överåklagaren påpekar alt manhärigenom kommer till rätta med det nuvarande mindre lyckade förhållandet attövervakningsnämnds beslut i passärende inte får överklagas. Utskrivningsnämndeni framhåUer att nuvarande ordning innebär att en läkares beslutatt vägra medge utfärdande av pass kan bli föremål för prövning först sedanbesvär har anförts hos regeringen. Denna ordning är enUgt nämnden föråldrad,och nämnden hälsar därför med tillfredsställelse det nya system som föreslås,övervakningsnämnden i , som också tiUstyrker förslaget, fäster uppmräksamhetenpå att i fall där passtiUstånd har vägrats passmyndighet inte avses göra någonmaterieU prövning innan den meddelar beslut om avslag på passansökningen.Nämnden konstaterar att passmyndighetens beslut i ett sådant fall ändå kommeratt kunna på formella 1977/78:156 I64 är det sannolikt atträttssäkerheten inte skulle bU Udande, om just i ett sådant faU tUl gagn fören snabb ärendebehandling talan mot passmyndighetens beslut inte skulle fåföras. A andra sidan erinrar nämnden om att en sådan ordning kanske skullestrida mot vanliga fuUföIjdsregler. Promemorieförslageti denna del tUlstyrks även bl. a. av hovrätten över och ,Föreningen styresmän och assistenter m. fl. vid kriminalvårdsanstalterna samtFöreningen . anser attövervakningsnämnds beslut bör kunna överklagas även om reglema får deninnebörden att ett negativt beslut inte har formen av veto utan innefattarendast ett avstyrkande av passansökan. i Älvsborgslän framhåller att medgivandet från övervakningsnämnd resp. vederbörandeläkare enligt nuvarande ordning är utformat som ett yttrande överpassansökningen. har inte rätt att utfärda pass utan sådant medgivande.Ett yttrande över ansökningen kan inte överklagas. Även om en passökande intekan klaga på ett yttrande, kan han ju snabbt återkomma med en ny ansökning ochdärvid åberopa nya argument. är behovet av pass för sökanden näraförestående. påpekar att det i dessa faU skulle te sig meratidsödande alt överklaga ett vägrat passtiUstånd än att återkomma tiUövervakningsnämnden eller läkaren med ny ansökan. Med hänsyn till de kritiskasynpunkter som har framhåUits från övervakningsnämnderna om bristandesamstämmighet i yttranden dem emellan, måste det emellertid genom möjlighetenatt överklaga nämndemas ställningstagande uppstå en mera enhetligpraxis. har därför inte något att erinra mot förslaget i denna del. Fråganom besvärsmyndighet i fall där passtillstånd vägras på grund av pågåendepsykiatrisk vård berörs särskUt av psykiatriska nämnden. Nämnden anser atlbeslut i passfråga bör kunna överklagas tiU utskrivningsnämnd när överläkarenhar fattat beslutet. Däremot avstyrks förslaget att beslut avutskrivningsnämnd skall kunna överklagas tUI psykiatriska nämnden. Därviderinrar psykiatriska nämnden om att rätten att anföra besvär till nämnden överbeslut av utskrivningsnämnd i LSPV är begränsad till viktigare frågor. Sålundakan talan inte föras mot beslut alt inte medge patient rätt att vistas på egenhand utom sjukhusets område (22 §). Det kan enligt nämnden knappast anses attvägran att meddela passtillstånd skulle vara mera betydelsefull för patientenän sådant beslut som har nämnts. En jämförelse med beslut om särskUd föreskrifti samband med försöksutskrivning vilket är överklagbart till psykiatriskanämnden, anser nämnden inte vara rättvisande, eftersom vistelse utomlands iprincip är oförenligt med försöksutskrivning. Ettpar av de remissinstanser som har stäUt sig tveksamma till det föreslagnasystemet med krav på särskilt passtUlslånd anser alt den före- 1977/78:156 165 slagnabesvärsordningen för de nu aktuella faUen blir komplicerad. Enligt RA synesdet omotiverat att tUlskapa särskilda fuUföljdsinstanser för kriminalvårds- ochsjukvårdsfaUen bl. a. med hänsyn till att antalet avslagna passansökningarendast uppgår tUl ett lOO-tal . RA anser också att ett enhetligtfullföljdssystem skuUe bidra tUl en mindre skiftande praxis. Enligtlänsåklagaren i skulle möjligheten att besvära sig över bl.a. läkares och övervakningsnämnds beslut innebära en onödig omgång och tidsutdräkt.Liknande uttalanden görs av polisstyrelsen i distrikt.Länsstyrelsen i tiUstyrker i och för sig promemorians förslagmen framhåller i sammanhanget att samma ärende kan komma att vandra två skildabesvärsvägar. Promemoriansförslag att den nuvarande straffsanktionen för utresa ulan giltigt pass upphävstillstyrks eller lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser.Polisstyrelsen i har intet att erinra mot förslaget idenna del men ifrågasätter i sammanhanget om inte skyldigheten för inresande icke-nordiskmedborgare att kunna uppvisa giltigt pass eller motsvarande handling bordestraffsanktioneras i Ukhet med vad som gäller beträffande körkort för förare avmotorfordon. PoUsstyrelsen upplyser att man vid passkontrollen i sågott som påträffar icke-nordiska, men i eller bosattainresande, som vid förfrågan visar sig inte ha medfört pass. Detta föranlederett omfattande merarbete för polismyndigheten i form av registerslagning ochandra kontroUer, avvisningsbeslut e, d. överåklagareni åklagardislrikt medger att straffsanktionen för brott mot passkyldighetenav svensk medborgare sällan tillämpas. Enligt överåklagaren synes det dock tveksamtatt slopa den, åtminstone såvitt avser fall där omständigheterna är förvårande.Polisstyrelsen i anser visserligen förslaget att slopadenna straffsanktion väl underbyggt men framhåller att det för densom har att fullgöra passkontrolltjänst inte ter sig särskilt meningsfuUt atttill-lämpa en lagstiftning som kan överträdas utan risk för påföljd. a.delta skäl bör enUgt poUsstyrelsen straffsanktionen lämpligen kvarstå så längedet nuvarande systemet med passkontroll av nordiska medborgare finns kvar. FöreningenSveriges polischefer påpekar att ett slopande av den aktuella straffsanktionenkan få konsekvenser för polisens befogenheter i samband med passkontroUen.Enligt förenmgen är det ofrånkomligt att man i sammanhanget löser frågan om passkontroUmyndighetensrätt att inskrida mot den som saknar gUtig passhandling vid gränspassage. 1977/78:156 166 egendel föreslår föreningen att sådan myndighet medges befogenhet att hindra utresaför den som mte medför pass trots att skyldighet därtill föreUgger. Hämtöversynes det ofrånkomUgt med en klart uttalad skyldighet för varje svenskmedborgare att på anmodan av polismyndighet styrka sin identitet vidgränspassage. Endast under dessa fömtsättningar synes en meningsfull kontrollav passlagens efterföljd kunna ske. Föreningen anser att bestämmelser röranderätt att förhindra utresa resp. skyldighet att styrka identitet vidgränspassage bör inflyta i själva lagen. Tillpromemorians ståndpunkt att det med hänsyn tiU BrB:s bestämmelser inte behövsstraffbestämmelser i passlagen för faU då någon lämnar oriktiga uppgifter ipassansökan eUer låter annan förfoga över pass ansluter sig överåklagarna iStockholm och åklagardislrikt samt länsåklagarna i ochHallands län. Flertaletremissinstanser tUlstyrker förslaget att straffbelägga underlåtenhet frånpassinnehavarens sida att lämna från sig pass som har återkallats eller varsgiltighet har begränsats. Polisstyrelsen i anser bötervara en lämpUg sanktion i normalfallet. I de fall då underlåtenheten beror påuppenbar tredska borde enligt polisstyrelsen en strängare påflöjd dock varamotiverad, närmast med tanke på att en förnyad anmodan inte torde vid fortsattunderlåtenhet ge rätt alt utdöma fömyat straff, men även med hänsyn till att poUsmyndighetentorde sakna möjlighet att tvångsvis omhänderta passet. advokatsamfundanser att den aktuella straffbestämmelsen bör utgå och ersättas med en föreskriftom rätt för passmyndighet att meddela vitesföreläggande. Ett sådantföreläggande skuUe nämligen enligt samfundet innefatta en effektivare sanktionän ett straffbud. Samma uppfattning har hovrätten över och somockså påpekar att regler om handräckning bör kunna tas in i lagen. 6 av pass och förfarandet i övrigt i passärenden Samtligaremissinstanser som har gått in på frågan ansluter sig tUl promemoriansståndpunkt att en övergång tiU datamåskinell utskrift av pass inte börgenomföras i nuvarande läge. Statskontoret tmderstryker att det manueUa altemativeti förhåUande till det maskineUa medför förbättrad service och kortareväntetider för passökanden samt lägre framställningskostnader. iUppsala län framhåUer att utskrift erfarenhetsmässigt ger utrymme förpraktiska och smidiga lösningar vid toppbelastningar. Föreningen konstaterar att promemorieförslaget på denna punkt visserligenfrångår principbeslut . Mot bakgmnd av attpolisväsendet numera har en genomförd datakommunikation med de för handläggningenav passärendena berörda registren finns det enligt föreningen inte Frop.1977/78:156 167 skältill erinran mot denna ändring som också kan komma att innebära en bättreservice åt aUmänheten och därjämte någon rationaUserings-vinst. Till deinsatser som uttryckligen tillstyrker promemorieförslaget i denna del hör ocksårikspolisstyrelsen. Promemoriansförslag att pass normalt skaU kunna färdigställas redan vid ansökningstiUfäUethar berörts i flera remissyttranden. påpekaratt ett genomförande av förslaget i denna del förutsätter tUlgång tiUdatatermmaler inom vissa enheter som saknar sådana. Det tiUkommandeterminalbehovets storlek är beroende av den pågående utbyggnaden avterminalbeståndet för andra ändamål. Styrelsen är beredd att under detfortsatta reformarbetet utreda vilket tiUskott av terminaler som behövs förgenomförande av di-reklexpediering av pass. Styrelsen framhåUer emellertid attde tekniska resurserna liksom de personella inte rimligen torde kunna dimensionerasför direktexpediering då ärendevolymerna är högre än normalt.Väntelider torde därför inte kunna undvikas under sådana perioder. Föreningen ställer sig ytterst tveksam till antagandet att de föreslagnaförändringarna skulle medföra att i flertalet fall pass kan skrivas ut ochlämnas ut till sökanden vid ansökningstiUfäUet. Föreningen konstaterar att detsjälvfallet blir möjligt att handlägga ett passärende i ett sammanhang underförutsättning att det inle finns något passhinder eller någon brist i ansökan.Men tar man i beaktande de handläggningstider på som f. n.råder och ställer dessa i relation tiU det rmga arbetskraftstUlskott som beräknatsbli tillfört polisväsendet vid genomförandet av reformen, är det enligtföreningen mindre realistiskt att tänka sig att polismyndigheterna annat än iringa omfattning kan uppehålla denna service ål allmänheten. Föreningen erinrari detta hänseende om att tidsåtgången för hela handläggningen av ettpassärende kan väntas bli större än som har beräknats sammanlagt förhandläggningens olika moment. Handläggningen kommer i allmänhet alt krävaflera personers samverkan. Tidsåtgången blir då beroende av dessa personers göromåli övrigl, närhet och omedelbar tillgång till dataterminal, ständig närvaro avbehörig beslutsfattare och liknande orsaker. Emellertid anser föreningen det värdefuUtom reformen kan genomföras på sådant sätt att allmänheten ges möjlighet altgenast vid ansökningstillfället få pass utskrivet och utiämnat. En på deverkliga förhållandena grandad undersökning om arbetskraftsbehovet härför börenligt föreningens mening verkstäUas före genomförandet så alt allmänheten intekommer att förespeglas handläggningstider som poUsmyndighetema inte har möjUghetatt uppehåUa. Ävenpolisstyrelsema i , , och distrikt, vilkaredan f. n. är passmyndigheter, stäUer sig starkt tveksamma tlU tanken att passskall kunna länmas ut vid ansökningstUlfäUet, 1977/78:156 168 Polisstyrelseni distrikt framhåUer sålunda att polisstyrelsen f. n. endast undantagsvisutfärdar pass omgående. Någon möjUghet att utfärda samtiiga pass omgåendeföreligger inte . Polisstyrelsen ifrågasätter om så kan ske i framtiden.Man torde nog realistiskt få räkna med en handläggninstid om minst tre dagar.Polisstyrelsen framhåUer att förfrågningar via polisdistriktets dataterminal,som inte Ugger i anslutning till passmottagningsstället, som regel sker en gångper dygn. Om passmyndigheterna erhåUer dataterminaler i anslutning tiUmottagnings- eller handläggningsställen och dessutom får erforderligpersonalökning, torde man kunna minska handläggningstiden ytterUgare varför mani bästa fall torde kunna få avhämta pass en eller efter det ansökaningivits. Även om ansökningstiden i fortsättningen kommer att uppgå till dennatid, anser polisstyrelsen ändå mycket vara vunnet med beaktande av de långa expedUionstider: som f. n. torde förekomma vid vissa länsstyrelser. Polisstyrelseni Lunds distrikt anser promemorians uttalande alltför optimistiskt. Underidealförhållanden kan enligt polisstyrelsen den totala handläggningstiden förett passärende beräknas . Sker handläggning vid arbetsgmppdär direkt registerslagning mte kan utföras, torde en avsevärt längrehandläggningstid fordras. För alt man skall nå upp tUl promemoriansmålsättning, skuHe det således i receptionen, där passansökan görs, krävas enkraftig personalförstärkning. Enligtpolisstyrelsen i förutsätter förslaget att allaarbetsmoment kan utföras på en och samma plats med tillgång tUl bl. a.dalaterminal samt behörig beslutsfattare och utfärdare. Att dessa föratsättningarföreligger är sannolikt undantag snarare än regel. Situationen i de flestapolisdistrikten har hitintills inte varit sådan att det har varit angeläget altsammanföra arbetsmoment, utraslning och befattningshavare för den föreslagnapasshanteringen. Polisstyrelseni distrikt bedömer promemorians uppfattning att pass i de flesta fallomedelbart skulle kunna skrivas ut och lämnas tUl sökanden som heltorealistisk, i varje fall för polisstyrelsens eget vidkommande. Del förekommervisserligen redan nu att passökanden kan få sitt pass utskrivet ochutlämnat, men detta innebär då att man bryter annars tillämpade rutiner ochägnar mera tid än vanligt ål ett enskilt passärende. Nuvarande handläggningstidbygger på att ärendena kan behandlas i serier. För att det för polisstyrelsensdel skall bli möjligt med den snabba handläggning som har antytts i förslaget,måste betydande resurser såväl tekniskt som personellt tillföras. Enligtpolisstyrelsen i kommer med nuvarande organisation oavsett den personalförslärkning som avses ske genom att överförande från länsstyrelsema promemorians målsättning inte ens tillnärmelsevis att kunna uppfyllas.Polisstyrelsen i distrikt framhåller att man, om arbetet i receptionenskall bedrivas rationellt. Frop.1977/78:156 169 intekan uppsöka dataterminalen för slagning för varje enskUt pass.Passansökningarna måste samlas på hög under t. ex. för samtidig slagningpå eftermiddagen. Vid ett sådant förfarande kan man ha svaren iskrivaren till terminalen. När slagningen är klar och passet har utskrivits, skaUdet skrivas under av behörig tjänsteman, f. n. personal urpolischefskarriären. Detta medför att passet sällan kan vara klart föravhämtning förrän tidigast någon dag i normala faU och under icke högsäsong.Polisstyrelsen i distrikt anser att en handläggning av ärendet medansökanden väntar inte bör förutsättas. Enligt polisstyrelsen sktUle en sådanservice kräva en avsevärd personal-kapacitet under rastningstid (lunchtid) Uksomsärskilt kvällsöppethåUande febmarijuni. En eUer ett pardagars handläggningstid är enUgt polisstyrelsen erforderlig. På samma ellerliknande skäl kritiseras promemorieförslaget i denna del av polisstyrelserna i ,, , och Vänamo distrikt. Polisstyrelsen i anmärker att en förutsättning för alt pass skall kunna utfärdas vid ansökningstiUfäUetär att beslut om utfärdande av pass kan delegeras till lägst polisinspektör,såvitt gäller ansökan där fråga om passhinder inte förekommer. Vadbeträffar de föreslagna rutinerna i övrigt anmärker polisstyrelsen i Sundsvallsdistrikt att poUsstyrelsen f. n. gör passhinderslagning förutom via terminali centralt polisregister även i det lokala spärr-registret, PoUsstyrelsenkonstaterar att förslaget föratsätter slagning enbart i det förra registret.Polisstyrelsen har ingen allvarlig erinran gentemot delta men vill ändå pekapå risken att förslaget innebär att passhinder då kan finnas utan att grandenhärför har hunnit registreras i centralt register. Någraremissinstanser tar i sammanhanget upp den i promemorian diskuterade möjUghetenatt ge sökanden tiUfäUe att hämta passet per post, RA anser att en sådanordning skulle kunna genomföras under förutsättning att man tar ut enansökningsavgift, som täcker hela kostnaden. Om ansökningen inte bifalls, skuUeavgiften eUer del därav kunna återbetalas. Också i Västerbottenslän och polisstyrelsen i distrikt ställer sig positiva till en sådanordning. Andraremissinstanser är mera tveksamma tiU tanken att låta även postkontor få lämnaut pass. Polisstyrelsen i distrikt anser att delta alternativ skulleleda tiU en ökad administrativ omgång som knappast motiveras av denförbättrade service som skulle uppnås. Enligt polisstyrelsen i Helsingborgsdistrikt skulle det kanske i och för sig vara möjligt alt i framliden låtasökanden få hämta det färdiga passet på ett postkontor i stäUet för på enpolisstation.