prop · G10360 · 1977-12-31 00:00:00 — , och har i en gemensamframställning till budgetdepartementet hemställt alt aktiefonderna skallbefrias från skattskyldighet för vinst vid avyttring av aktier och jämföriigavärdepapper som har innehafts eller mera (äldre aktier). () har yrkat att dubbelbeskattningen avaktiefonder skall slopas. För egen del får jaganföra följande. Del råder allmän enighet om att aktiefonderna är ettvärdefullt instrument för att samla upp sparkapilal från småsparare och ge demmöjligheter till riskspridning. Del är angeläget att skattelagstiftningen intemotverkar utan tvärtom främjar denna sparform. Skattereglerna bör varautformade så att skattebelastningen vid sparande genom aktiefond inte blirstörre än vid direkl aktieägande. Nuvarandeskatteregler får anses fungera väl i fråga om fondernas löpandeutdelningsinkomster. Sådana inkornsler bör inte få fonderas utan föregående beskattning.Vanligen slussas inkomsterna vidare till andelsägarna och kommer då - på sammasätt som vid direktinnehav - alt bli beskattade endast hos dem. Skulleinkomsterna i stället fonderas, bör de, såsom också är fallet enligt nuvaranderegler, beskattas hos fonden. Beträffanderealisationsvinster är läget annoriunda. 1 förarbetena till nu gällande lagsliftninganfördes att en aktiefond på grund av sin stora aktieportfölj hade möjligheteratt på ett helt annat sätt än vanliga småsparare kvitta realisationsvinster molrealisalionsföriuster. Det antogs därför att aktiefonderna även utan särskildaundantagsregler endast i mindre utsträckning skulle komma att träffas avrealisationsvinstbeskattning. Såsom har påpekats från bankernas ochaktiespararnas sida har regler om aktievinstbeskattning medfört att kviitningsmöjligheternaminskal väsentligt. Det kan därför antas att fondernas avyttring avvärdepapper-åtminstone i tider med normal kursutveckling- leder till att de iinte obetydlig omfattning måste redovisa skattepliktiga realisationsvinster. Prop.1977/78:60 22 Fondernakan i och för sig undvika realisationsvinstbeskattning genom att dela utvinsterna. Det får dock anlas att del ofta stämmer bättre överens med fondernasändamål att reinveslera realisationsvinsterna. Det är också från samhällsekonomisksynpunkt önskvärt att sparandet inte minskar genom att vinsterna delas ut lillandelsägarna. En utdelning av dessa vinster kan dessulom leda till variationeri utdelningen som är olämpliga från fiera synpunkter. 1den mån aktiefonderna beskattas för realisationsvinster kommer viss dubbelbeskattningalt inträffa, eftersom andelsägarna dessulom beskattas för vinst som uppkommervid en försäljning eller inlösen av andelarna. Beskattningen av fonderna kan fåsärskill ogynnsamma effekter i vissa fall, t. ex. i ett marknadsläge där enfond måste realisera värdepapper i större omfattning för att kunna lösa inandelar. 1 detta sammanhang måste också beaktas alt det skattefriabottenbeloppet vid avyttring av äldre aktier praktiskt taget saknar betydelseför aktiefonderna, medan del kan ha relativt stort värde för enskildaaktieägare. Avvad jag nu har anfört framgår att fondernas försäljningar av värdepapper imånga fall kan leda till realisationsvinstbeskattning, vilket medför vissdubbelbeskattning och leder till alt skattebelastningen blir slörre än vid direktaktieinnehav. Till dessa olägenheter kommer också att en oinskränkt skallskyldighetför realisationsvinster kan medföra att en betydande latent skatteskuld åvilarfonderna. Denna skatteskuld försvårar den värdering av andelarna som mästegöras t. ex. i samband med inlösen. Flera skäl talar därför enligl min meningför att man bör lindra aktiefondernas realisationsvinstbeskattning. Enfullständig befrielse från realisationsvinstbeskattning skulle innebära attfonderna kom i ett klart gynnsammare beskaltningsläge än enskilda aktieägare.Det har också ansetts att total skattefrihet för realisationsvinster skullekunna leda lill att fonderna placerade sin förmögenhet i'lägavkastande aktiereller systematiskt avyttrade aktier just innan utdelningen blev tillgänglig förlyftning och att de på del sättet skulle kunna skaffa sig opäkalladeskattelättnader. Även om del med hänsyn till bl. a. fondernas ändamål och det uldelningskravsom andelsägarna vanligen har knappast är sannolikt att fonderna i allmänhelskulle förvallas pä det nu angivna sättet, kan man dock inle bortse från riskenalt en lotal skattefrihet för realisationsvinster i särskilda fall kunde leda lillinte avsedda skattelättnader. framställning som har gjorts av m. fi. föreslås attaktiefonderna befrias från skattskyldighet för vinster som uppkommer vidavyttring av äldre aklier. Det har ansetts att en pä detta sätt begränsadskattefrihet i tillräcklig grad tillgodoser behovet av lindring i skattskyldighetenför realisationsvinster, eftersom försäljning av korllidsin-nehav i princip inleär ell normalt led i aktiefondernas verksamhel. Enligl min mening innebärförslaget en skälig avvägning mellan de intressen som bör beaklas i dettasammanhang. Även en begränsad skattefrihet medför Prop.1977/78:60 23 visseriigenatt fonderna lar en fördel framför enskilda aktieägare genom alt de kanomplacera äldre aklier utan skattekonsekvenser. Mot detta bör emellertid vägasden fördel som det skattefria bottenbeloppet - särskill efter den höjning avbeloppet som jag i del följande kommer att föreslå - innebär förde enskilda aktieägarna.Vidare kan anmärkas att, om skattskyldigheten för vinst vid avyttring avkorttidsinnehav kvarstår, den teoretiska risken för opåkallade skattelättnaderi praktiken elimineras. I enlighet med det anfördaföreslär jag att aktiefonderna befrias från skattskyldighet förrealisationsvinster pä grund av avyttring av äldre aktier. Bestämmelser omdetta bör tas in i 54 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, och 7 § lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt. En självklar följd av att nämndarealisationsvinster undantas från beskattning är alt aktiefonderna i fortsättningeninte skall ha rätt till avdrag för någon del av förlust som uppkommer vidavyttring av äldre aktier. Denna princip tillämpas i samtliga de fall då ettskattesubjekt är befriat från skattskyldighet för visst slags inkomst. Någonuttrycklig beslämmelse rörande förbudet mot avdrag anser jag därför inte erforderiig. 1övrigt behövs ingen ändring i de beskattningsregler som gäller under aktiefondensbestånd. bör gälla att löpande kapitalinkomster och vinster vidavyttring av koritidsinnehav beskattas hos fonden i den mån motsvarande beloppinte delas ut till fondandelsägarna. Fonderna bör liksom få avdrag förverkställd utdelning oberoende av vilka inkomster de utdelade medlen härrörifrån. Om en fond i nägot fall skulle välja att dela ut skattefria vinster påäldre aktier och pä grund därav få underskoll vid taxeringen, kommer delutdelade beloppet att i sin helhet beskattas hos mottagarna medan fonden äandra sidan kan räkna av underskottet mot skattepliktiga inkomster underföljande år. Däremotboren ändring göras ide reglersom blir tillämpliga vid utskiftning som sker isamband med fondens upplösning. Vid upplösningen skall värdepapperen i fondenförst realiseras, varefter koniantöverskotlet skiftas ut till andelsägarna.Enligt nuvarande regler blir vinster som uppkommer vid realisationen helt ellerdelvis beskattade hos fonden, medan utskiftat belopp är skattefritt förmottagaren. Om fonderna i fortsättningen befrias från skattskyldighet förvinster på äldre aktier, skulle skattefriheten för utskiftat belopp kunnamedföra alt vissa utskiftade medel blir hell obeskattade. Ett sädant resultatär inle godtagbart. Frågan kan lösas på två sätt. En möjlighel är attföreskriva alt utskiftat belopp, minskal med vad andelsägaren har erlagt för sinandel, skall beskattas som inkomsl av kapital. Denna lösning, som innebär attandelsägarens överskott beskattas i sin helhet oberoende av hur hanhar innehaft andelen, leder enligt min mening till för omfattande beskattning.Den andra möjligheten är att behandla utskiftningen som om andelsägaren hadeavyttrat sin andel mot ett vederlag som motsvarar det utskiftade beloppet.Detta belopp minskat med andelsägarens anskaffningskostnad beskattas då somrealisationsvinst. Lösningen innebär att endasl 1977/78:60 24 av överskottet blir skattepliktigt om andelsägaren har innehaft andelen tvåår eller mer. Den innebär också alt utskiftningen får samma skattemässiga konsekvensersom en inlösen av andelen, vilkel frän andelsägarens synpunkt måste vara ettriktigt resultat. Jagföreslår därför att i anvisningarna till 35 § KL tas in en föreskrift av innebördatt andelsägare som dellar i utskiftning skall anses ha avyttrat sin andel motett vederiag som motsvarar utskiftat belopp. Som jag redan har niimnt tillämpasdenna princip vid inlösen av andel. För fullständighelens skull börden nya bestämmelsen omfalta även inlösen. 1 den delen innebär mitt förslagalltså inte någon ändring utan bara en kodifiering av gällande rätt. Denya reglerna om skattefrihet för aktiefonderna och beskattning vid utskiftningbör tillämpas första gängen vid 1979 ärs taxering. År1976 infördes nya regler för akiievinstbeskallning. a. attvinst vid avyttring efter minst fem ärs innehav bestämdes enligl schablon till10 % av netlolikviden. Endast om det framstod som sannolikt att avyttring hadeskett utan vinst eller med vinst som inte översteg av försäljningsprisetunderläts beskattning. Från vinst som bestämdes enligl schablonen fick ettsärskilt avdrag göras med . Förlust vid avyttring av aktier som hadeinnehafts var inte lill någon del avdragsgill. Utgångspunktenför de nya aktievinstreglerna har varit alt det verkliga resultatet av enavyttring skall ligga till grund för beskattningen även om avyllringen skerefter längre lids innehav. Vinst vid avyttring från förvärvetbeskattas i sin helhet, medan ä andra sidan förlust som uppkommer inom sammatid i princip är avdragsgill till hela beloppet. Avyttras aktier o. d. som harinnehafts två årellermer(äldre aktier) är av uppkommen vinst skattepliktigmedan avdrag medges för samma andel av eventuell föriust. Från behållen vinstpå äldre aktier får avdrag fortfarande göras med . Det är den nominellavinsten eller förlusten som beaktas. Det är inte tillåtet alt ta hänsyn tillförändringar i penningvärdet genom t. ex. indexuppräkning avanskaffningskostnaden. Iett system som grundas på beskattning av verklig vinst vållar beräkningen avanskaffningskostnaden särskilda problem. 1 förarbetena till 1976 ärs lagsliftningkonstaterades att det i mänga fall kunde väntas uppkomma svårigheter att utredaanskaffningskostnaden för aktier och andelar som har innehafts under längretid. För all lösa dessa problem ansågs det nödvändigt all införa en serie nyaregler för bestämmande av anskaffningskostnad för äldre innehav. Huvudregeln ärall anskaffningskostnaden för äldre aktier och andelar i aktiefonder skallbestämmas genom s. k. genomsnittsberäkning. En redogörelse för innebörden avdenna beräkningsmetod har lämnats i avsnitt 1977/78:60 25 2.2.2.För äldre aktier som är noterade på börs eller är föremål för liknande noteringoch för äldre andelar i aktiefonder infördes en särskild schablonregel, sominnebär att skatlskyldig i princip har rätt att bestämma anskaffningskostnadentill belopp motsvarande hälften av det nettovederlag som han erhåller vid avyttringen.Om det framstår som uppenbart alt en beräkning enligt huvudregeln leder till lägrebelopp, skall dock detta lägre belopp anses som anskaffningskostnad. Slutligeninfördes en hjälpregel som innebär att skattskyldig, som vid övergången tilldet nya systemet har innehaft aktier eller andelar , fär rält atti stället för den faktiska anskaffningskostnaden ta upp viss andel av aktienseller andelens förmögenhetsvärde vid utgången av är 1975. De nya reglerna förberäkning av anskaffningskostnad har kritiserats i olika sammanhang. a. framhållit att reglerna är komplicerade och att de i hög gradförsvårar deklarations- och laxeringsarbetet. har hos budgetdepartementelhemställt att reglerna i förenklingssyfte skall ändras i ett par avseenden.Samtidigt har förbundel föreslagit att en möjlighel skall öppnas för deskattskyldiga att i vissa fall räkna om anskaffningskostnaden för aktier medhänsyn till ändringar i konsumentprisindex. Jag delar uppfattningenalt de nya reglerna för beräkning av anskaffningskostnad för äldre aktier ärmycket svåriillämpade. Detta kan medföra praktiska problem och ett betungande merarbeteför både skattskyldiga och taxeringsmyndigheter. En annan stor nackdel är attsystemet kan leda till rättsförluster därför att den enskilde aktieägaren intekan överblicka konsekvenserna av de olika beräkningsmetoder som slår lillbuds. Enligl min mening är det därför angeläget att reglerna snart omarbetas.Samtidigt är det uppenbarligen en svår uppgift att utforma ett system som ärpraktiskt hanterbari och i huvudsak tillgodoser önskemålet attbeskattningen skall grundas på det verkliga resultatet även vid avyttring somsker efter fiera ärs innehav. Del är knappast möjligt att göra någon mer genomgripandeändring utan föregående utredningsarbete och remissbehandling. Jag avserdärför att ta upp frägan om en teknisk översyn av aktievinstbeskattningen. Detbör dock vara möjligt alt redan nu göra vissa smärre ändringar utan alt resultatetav kommande utredningsarbete föregrips. har föreslagit att schablonregelnför beräkning av anskaffningskostnad för äldre noterade aktier och äldreandelar i aktiefond ändras så att de skattskyldiga får en ovillkoriig rätt atttillämpa regeln. Som jag redan har nämnt kan taxeringsmyndigheterna f. n. isärskilda fall vägra tillämpning av schablonregeln. Som exempel på situationerdär regeln inte bör fö användas nämns i förarbetena det fallet att det medhänsyn till vad den skatlskyldige har uppgivit om tiden för förvärvet och debörsnoteringar på aktien som då förekom är uppenbarl att schablonbeloppet ärför högl. Rent principiellt får det anses rikligt alt schablonregeln frångås isådana fall. Del nya systemet ger skattskyldig, som kan utreda dengenomsnittliga anskaffningskostnaden för äldre aktier och 1977/78:60 26 andelar,en ovillkoriig rätt att lägga denna anskaffningskostnad till grund för beräkningav vinst eller föriust. En ovillkorlig rätt att i stället - när del är mer förmånligt- utgå från schablonregeln kan i särskilda fall leda till resultat som ärmindre tillfredsställande från rent fiskal synpunkt. Mot detta måsle dock vägasandra synpunkter. Det är olvivelakligl så att schablonregeln i nuvarandeutformning skapar rättsosäkerhet. Det kan vara svårt för en skattskyldig, somönskar tillämpa regeln, alt förutse om detta kommer att godlas avtaxeringsmyndigheten eller inte. Om taxeringsmyndighet eller taxeringsintendenlifrågasätter den skattskyldiges rält att beräkna anskaftningskostnad enligtschablonregeln, är det också i viss män oklart i vilken mån den skatlskyldigeär skyldig att bidra med utredning. Görs rätten all tillämpa schablonregelnovillkorlig pä sätt har föreslagit undanröjs dessa osäkerhetsmoment.Samtidigt besparas skattskyldiga och taxeringsmyndigheter ett i vissa fallkomplicerat utredningsarbete. Med hänsyn till det anförda tillstyrker jag i denna del. Detskattefria bottenbeloppet pä . vid avyttring av äldre aktier har införtsför att förenkla deklarations- och laxeringsarbetet i alla de fall då en skattskyldigunder beskattningsåret bara har sålt teckningsrätter, delbevis eller smärreaktieposter. Så länge de äldre aktievinstreglerna gällde medförde bottenbeloppetatt skattskyldig under ett och kunde sälja äldre aktier o. d. försammanlagt . utan att träffas av realisationsvinstbeskattning. 1 delnya systemet har bottenbeloppel en mer begränsad effekt. Under fömtsättning attschablonregeln får tillämpas kan skattskyldig numera sälja äldre aktier o. d. förhögst2500 kr. har yrkal att bottenbeloppet höjs lill2 . Även enligt min mening bör beloppet höjas. Jag anser dock all enhöjning till I . f n. är lillräcklig. 1 förening med den föreslagnaändringen av schablonregeln innebär en sådan höjning att skattskyldig alltidkan sälja äldre aktier samt teckningsrätter och delbevis hänförliga lill sädanaaktier för sammanlagt . utan att träffas av beskattning. Därmed har detläge som rådde års lagstiftning i princip återställts. SARhar också begärt att anskaffningskostnaden för aktier i vissa fall skall fåomräknas med hänsyn lill förändringar i index. Frågan om ett infiations-skyddvid aktievinstbeskattningen är dock en del av det större problemet om infiationenseffekter vid beskattningen och bör inte prövas i detta sammanhang. Denya reglerna om schablonberäkning av anskaffningskostnad och skattefrittbottenbelopp börenligt min mening tillämpas redan vid taxering. 1977/78:60 27 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga inom budgetdepartementet upprättade förslag till 1. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram.