prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Har däremot ombudetvarit försumligt, får sökanden inte fullgöra sina åligganden efter fristensutgång under åberopande av att han själv inle har varit försumlig. Lagmmmels tillämplighetär inte begränsad titt fatt då en frisl har överskridils titt följd avoregetbundenheter etter avbrott i förbindelsema mellan sökanden etter dennesombud å ena sidan och patentmyndigheten å andra sidan (jfr avsnitt 11.15.5).Lagmmmet kan sålunda vara tillämpligt även om överskridandet beror påoregelbundenheter etter avbrott i förbindelser- 1977/78:1 Dd A 367 na mellan en sökande och hans ombud. Som förutsättning för allen för sent vidtagen ålgärd skall kunna förklaras gälla såsom vidtagen i rälllid föreskrivs också alt sökanden genom sin underiåtenhet att iakita frislenhar lidit rättsförlust. Motsvarandeviltkor finns i den europeiska patenlkonventionen. I konventionens artikel 122anges sålunda som förtitsällning för artikelns tittämptighel alt sökandensunderlåtenhet all iaktta en frisl har lillomedelbar följd att rättighet etter rätt att föra besvärslalan går förtorad.Som exempel på alt rättighet går förtorad nämns i konventionen all ett yrkandeavstås, en europeisk patentansökan avslås eller anses återkallad eller etteuropeiski patent upphävs. Dessa rättsföljder läcks av det i lagtexten användauttrycket rättsföriust. Del bör påpekas all i del fall en ansökan haravskrivits enligt 15 S andra styckei eller 20 S försia slyckel någon rättighetinte kan anses ha gått föriorad så länge ansökningen kan återupptas. I förevarande paragrafsandra stycke ges föreskrifler för del fall att en patenlhavare har förhindratsalt eriägga årsavgift i räll lid. Enligt 42 S förstaslyckel fört"atler årsavgift titt betalning försia dagen av det paleniårsom den avser. Årsavgift för paleniår som börjar innan patentet meddeladeseller därefter förfaller dock först den dag då harförfiutit från patentels meddelande. Uppfinnare som har avsevärd svårighet atterlägga årsavgift kan enligt andra styckei medges anstånd av paientmyndighetenunder högst från patentets meddelande, om han begär detta senast dendag då årsavgift förfaller första gången. Avstås sådan begäran, skall avgifisom erläggs från avslagsbeslutel anses erlagd i rätt lid.Vidare har patenthavaren enligt tredje stycket en frist frånordinarie förfallodag alt med den förhöjning som kan vara fastställd (enligt 50S andra styckei patentkungörelsen ) betala avgiften. Har sökandenmedgivits anstånd med att erlägga årsavgiften, räknas fristen från den tidpunkttill vilken anstånd har erhållits. I förevarande paragrafsandra stycke föreskrivs att första stycket äger moisvarande tillämpning såviltavser patenthavare som inle har erlagt årsavgift inom den frist som anges i 42S tredje slycket. från den ordinarie förfallodagen. Föratt patenthavaren i de fall som avses i förevarande paragraf inle skall kunnabetala årsavgift från den ordinarie förfallodagen föreskrivsemellertid, att avgiften skall vara erlagd och framställningen ingiven från utgången av den sexmånadersfrisl som anges i 42 S iredjestycket. Det bör påpekas alt en rättighet inte kan anses ha gått förlorad, omden ordinarie förfallodagen har överskridits men årsavgiften ännu, utansärskill medgivande, kan erläggas mot en extra avgift. Av skäl som haranförls (avsnitt 11.15.5) bör den möjlighet att få för sent vidtagen åtgärdgodtagen som ges i förevarande paragraf inle omfatta den tolvmånadersfristinom vilken en patentansökan måste göras för 1977/78:1 Dd A 368 att få åtnjuta prioritet från tidigare ansökan.1 paragrafens tredje stycke ges sålunda en föreskrifi av innebörd att förstaslycket inte gäller prioritetsfris-len. Kommitténs förslaginnehåller i förevarande paragrafs Iredje siycke en uttrycktig föreskrift attförsta styckei inte gäller frist som anges i 25 eller 75 S, dvs.besvärsfrisler. Av skäl som har anförls följer av förevarande paragrafsförsta stycke att beslämmelserna om möjligheten att få för sent vidtagen åtgärdgodtagen inte är tillämpliga på frist som skatt iakttas i förhållande lillpalenlbesvärsrälten. Någon uttrycklig beslämmelse härom behövs därför inle iparagrafens iredje stycke. I della sammanhang bör erinras om att i fråga omförsutten besvärsfrist i vissa fall möjlighet finns att utnyttja det särskildarättsmedlet återställande av försullen lid (jfr avsnitt II.15.1). Det måste anses uppenbartatt första stycket i förevaiande paragraf inte gäller frist för att göra framställningsom avses där eller i andra slycket. Någon uttrycklig föreskrift härom har inteansetts nödvändig. Denna paragraf innehållerbestämmelser som föranleds av regel 82 i lill-lämpningsföreskrifterna tillsamarbetskonventionen rörande möjlighel för den som har gjort internationellpatentansökan att i vissa fall få för sent vidtagen åtgärd godtagen. Paragrafenöverensstämmer med 73 S i kommitténs förslag. Som nämnts i redogörelsenför huvuddragen av den förestagna lagstiftningen (avsnitt 11.15.3) har bestämmelsernai förevarande paragraf ansetts nödvändiga för att den svenska lagstiftningenskall uppfylla de krav som uppställs i samarbetskonventionen. Äv skäl som däranförts har paragrafen gjorts tillämplig enbart på de frister i fråga om vilkaSverige enligt samarbetskonventionen är skyldig att införa bestämmelser somsvarar mot regel 82. Detta är fallet endast såvitt avser frist som anges i 31S, dvs. frist för sökanden att fullfölja internationell patentansökan för atterhålla patent för genom att till den svenska patentmyndigheten ge inavskrift av den inlernationella palentansökningen och översättning avansökningen till svenska samt betala fastställd ansökningsavgift. 1 överensstämmelse medregel 82 i titlämpningsföreskrifterna till samarbetskonventionen har sålunda iförevarande paragraf tagits in bestämmelser av innebörd att i vissa falt avpostförsening eller avbrott i postgången åtgärd som avses i 31 S skall ansesvidtagen inom den frist som där anges. Någon bevisning om att sökanden faktiskthar gjort allt vad som skäligen har kunnal krävas av honom får sålunda intefordras i dessa falt. Det första fattet avseravbrott i postgången på grund av force majeure. Patenlmyndighelen skall sålundaförklara att åtgärd enligt 31 S skall anses vidtagen i rätt tid, om avbrott harägt rum i postförbindelsema på grund av krig, revolution, upplopp, strejk,naturkatastrof eller annan liknande om- 1977/78:1 Dd A 369 sländighet på den ort där avsändaren vistaseller har sin rörelse. Som förutsättning härför gäller dock alt avbrottet harförekommil någon av de närmast före fristens ulgång samt all denhandling eller avgifi som avses i 31 S har avsänts till patentmyndighelen från del att postförbindelsema har ålertipplagils. Del andra fallet gällerandra oregelbundenheler i poslgången. Patentmyndighelen skall sålunda likasåförklara att ålgärd enligl 31 S skall anses vidtagen i rätt tid. om handlingenetter avgiften har avsänts litl patenlmyndighelen i rekommenderad försändelsesenasl före frislens utgång. gälter dock endast omförsändelsen har sänts med fiygpost där så har varit möjligt eller avsändarenhar haft anledning anta all försändelsen vid ytledes befordran skulle haanlänt lill patenlmyndighelen från avsändningsdagen. 1 motsats lill vad som ärfallet i artikel 122 i den europeiska palenlkonvenlionen uppställs i regel 82inte någol krav på alt underlåtenheten att iaktta frist har medförträttsförlust. Försummelse att iakita frisl som anges i 31 S leder dock alttid till rättsföriust för sökanden,efiersom han i så falt förlorar rälten alt fullfölja ansökningen i . Delföreligger däiför inte något hinder mot alt tåla kravei på att underlåtenhetall iaktta frist skatt ha medfört rättsföriust gälla även i de fatt som avses iförevarande paragraf Det är att märka attförevarande paragraf är tillämpligendast vid fall av försening eller förlust av försändelse eller avgift som avsökanden eller hans ombud har sänts titt den svenska patentmyndigheten. Den ärsålunda i motsats litl 72 S inte tillämplig på oregelbundenheter eller avbrotti poslgången mellan en huvudman och hans ombud. Del bör emellertid framhållasall 72 S är tillämplig även i fråga om överskridande av frist som anges i 31 S. 1 detta sammanhang börberöras en bestämmelse i tillämpningsföreskrif iema litl samarbetskonventionen om beräkning av tidsfrister. I regel 80.7 föreskrivs, att en tidsfrist som utlöper viss dag går ut vid tiänstetidens slut den dagen hos den nationella patentmyndighel eller inlernationella organi sation, titt vilken en handting skatt ges in eller en avgifi betalas ("atthe mo ment the national Office or intergovernmental organization------------------ closes for business on that day"). Sådan myndigheteller internalionell organisation får dock utsträcka lidsfristen till ifrågavarande dag. Enligt 7 § försia stycket förvaltningslagen (1971:290) skall en handting anses hakommii in titt myndighet den dag då handtingen eller avi om betald postförsändetse,i vilken handlingen är innesluten, har antänt litl myndigheten etter kommitbehörig tjänsteman till banda. Kan det antas att handtingen eller avi om dennaviss dag har avlämnats i myndighelens lokal etter avskilts (enligt tagensursprungliga lydelse "funnits tillgängtig") för myndigheten påpostanstalt, anses den enligt paragrafens andra stycke ha kommit in den dagen,om den kommer behörig tiänsteman titt hända närmast följande arbetsdag.Motsvarande bestämmelser gäller för förvalt-24 1977178. Nr I. Dd A Prop.1977/78:1 Dd A 370 ningsdomstol (44 S förvaltningsprocesslagen) ochallmän domstol (33 kap. 3 S ). I motiven litl nämndaparagraf i förvaltningstagen uttalade föredragande departementschefen (prop.1971:30 s. 370). att någon vidlyftig utredning om huruvida handlingen faktiskthade funnils i myndighelens lokal före kt. 24 viss dag inle skulle behövaföreläs utan att det normalt borde räcka med alt det inle framstod somosannolikt att så hade varit förhållandet. Även när det gällde alt avgörahuruvida en handling viss dag hade funnits tillgänglig för myndighei påpostanslatt ansåg han alt beviskravet borde sättas lågt. Del borde enligt hansuppfattning vara tillräckligt att det med hänsyn lill förefintliga uppgifter omt. ex. dag för försändelsens poslstämpling. försening av postgången ochrutiner vid insortering av försändelser i postfack och postboxar inte framstodsom osannolikt att handlingen viss dag hade funnits tillgänglig för myndighelen på poslanstali. 1 samband med en lagändringvarigenom uttrycket "avskilts" ersatte del i lagtexten ursprungligenanvända uttrycket "funnits lillgänglig" uttalade departementschefen(prop. 1973: 30 s. 80). all avgörande förfrågan om när handting eller avi hadekommit en myndighet till banda inlevar tidpunkten för handlingens eller avins ankomst till postanslatlen utanlidpunkien för insortering i myndighetens postbox etter postfack. Däremotborde det enligt hans mening inte tillmätas någon betydelse huruvida myndighetenvid insorteringsögonblicket faktiskt ägde tillträdeeller ej titt den lokal där postboxen eller postfacket fanns. Bestämmelsema i 7 Sförvaltningslagen kan inle anses strida mol regel 80.7 itillämpningsföreskrifterna tillsamarbetskonventionen. Delta gäller även presumtionsregeln i paragrafens andrastycke. Del rör sig nämligen här om en processuell bestämmelse, som tar sikte på det fatt all ingivaren görgällande att handlingen har avlämnats hos myndighelen etter avskilts för myndighelen på poslanstatlen före frislensutgång och som anger vilken bevisning ingivaren måsle förebringa för att hanspåslående skall godtas. Denna paragraf, som i saköverensstämmer med 74 S i kommitténs förslag, innehåller bestämmelser omutfärdande av kungörelse för det fall framslällning som avses i 72 S bifallssaml om föranvändarrätt i sådana fatt. Enligt 72 och 73 SS kanen sökande, när ordinära rättsmedel kan användas, under vissaförutsättningar få palenlansökan som har avslagits eller avskrivits på nyttupplagen till prövning. Vidare kan patenl som har förfallit titt följd av altårsavgift inte har eriagts inom föreskriven tid på nytt komma all gälla. Ävhänsyn till tredje man bör kungörelse utfärdas om beslutet rör palenlansökansom har blivit allmänt lillgänglig eller ett meddelat patent och bestuletinnebär att ansökan återupptas titt be- 1977/78:1 Dd A 371 handling eller att patentet åter gäller.Föreskrifi om alt patenlmyndighelen skall utfärda kungörelse i sådana fall hartagils in i förevarande paragrafs jörsta stycke. Kungörelser ipalentärenden införs enligt 53 S patentkungörelsen i en av patenlverket ulgivenpublikation. 1 förevarande paragrafsandra stycke har lagils upp beslämmelser om ett slags föranvändarrätt i fall då72 eller 73 S tillämpas. Enligt 4 S får den somyrkesmässigt utnyltiade uppfinning i när ansökan om patent påuppfinningen gjordes ulan hinder av patentet fort-sälta utnyttjandet medbibehållande av dess allmänna arl, om utnyttiandet inte innefattade uppenbarlmissbruk i förhållande till sökanden etternågon från vilken denne härleder sin rätt. Sådan rätt tillkommer under moisvarande förutsättningar ävenden som har vidtagit väsenttiga åigärder för att utnyttia uppfinningenyrkesmässigt i . Rätten får övergå till annan endasl lillsammans medrörelse, i vilken den har uppkommit eller i vilken utnyttjandet avsetls skolaske. Om en patentsökandeförsitter en frist, kan detta leda till alt ansökningen avslås eller avskrivs.När beslut om avslag har vunnil laga kraft eller den frisl somenligl 15 § Iredje styckei etter 20 S första stycket sista punkten gäller föråterupptagande av avskriven ansökan har gått ut. står det envar fritt att utnyttjaden uppfinning för vilken skydd söktes. Som nämnls kan det emellertidinträffa, att ansökningen på nytt las upp titt prövning på grund avbestämmelserna i 72 eller 73 S och att den därefter leder titt patent. Äransökningen allmänt tillgänglig enligl 22 S. måste det anses obilligt om densom, efter det att avslagsbeslutel har vunnit laga kraft etter nyssnämnda frist gåttut men innan kungörelse har utfärdals om att ansökningen på nyll las upp lillprövning, har börjat att yrkesmässigt utnyttia uppfinningen inte skulle fäfortsätta utnyttiandet. Den föreslagnaregleringen i 72 S andra stycket kan vidare leda till att patent, som harförfallit pågrund av att årsavgift inte har eriagts inom föreskriven lid, pånytt kommer alt gälla. Det måste också anses obilligt om den som. efter det attpatentet har förfallit men innan kungörelse har utfärdats enligt förstaslyckel i förevarande paragraf om att patentet äter är gällande, har börjatatt yrkesmässigt utnyttja uppfinningen inte skulle få fortsätta dettautnyttjande. Det skatt i detta sammanhang erinras om att i del fall alt ettförfallet patent återupprättas med stöd av de nu gällande bestämmelserna i 51S andra styckei, samma föranvändarrätt som i 4 S medges den som. efter del attpatentet hade förfallit men innan ansökan om återupprättande hade kungjorts,hade börjat utnyttja uppfinningen yrkesmässigl i etter vidtagitväsenttiga åtgärder därför. Som förul nämnts harbestämmelserna i 72 S införts som en motsvarighet till konventionens artikel122. Om en patentsökande eller patenthavare av det europeiska patenlverketåterinsätts i sina rättigheter med stöd av 1977/78:1 Dd A 372 artikel 122, skall delta ha rättsverkan i defördragsslutande stater som ansökningen eller patentet omfattar.Fördragsslutande slal måsle emellertid ge en med föranvändarrätt jämförbar rättåt den som i den staien. efter det att rättsförlusten har inträtt men innanbeslutet om återinsättande i tidigare rättigheter kungjorts, i god tro harutnyttiat uppfinning som omfattas av ifrågavarande ansökan eller patent ellerhar vidtagit väsentliga åigärder för sådant utnyttjande. Denna lyp avföranvändarrätt regleras i 93 § andra styckei. Förutsättningarna för denföranvändarrätt som föreskrivs i konventionens artikel 122 skiljer sigemellertid i ett avseende från förutsättningarna för den egentligaföranvändarrätt som anges i 4 S. Sålunda är den föranvändarrätt som föreskrivsi konveniionen betingad av att den som utnyttjade uppfinningen eller vidtogåtgärder för all utnyttja den vari god tro. Som förutsättning förföranvändarrätt enligt 4 S gäller däremot som nämnts endast attutnyttjandet eller åtgärderna inte innefattade uppenbart missbruk i förhållandetill sökanden eller någon från vilken denne härleder sin rätt. Eftersomavsaknad av god tro inte alltid innebär att sådant missbruk föreligger, råderen skillnad mellan förulsällningarna för föranvändarrätt i dessa två fall. Det har ansetts altförutsällningarna för föranvändarrätt i de fall som kan uppkomma till följd avbeslut enligt 72 etter 73 S bör vara desamma som de förutsättningar som enliglden europeiska palenlkonventionen måsle föreligga för föranvändarrätt i fall dådet europeiska patentverket med stöd av artikel 122 återinsätter patentsökandenetter patenthavaren i dennes tidigare rättigheter. Förutsättningarna för denföranvändarrätt som anges i förevarande paragrafs andra stycke har utformats ienlighet härmed. Denna föranvändarrätt är således betingad av god tro.Innehållel i rätten är detsamma som i föranvändairält enligt 4 S. Överlåtelse avföianvändaiTällen i de fall som avses regleras i förevarande paragrafstredje siycke. Denna bestämmelse överensstämmer med 4 S andra slyckel. Till denna paragraf haröverförts de bestämmelser som f. n. finns i 72 §. nämligen bestämmelser omtalan mot beslut i ärende rörande meddelat patent. Iförsta stycket förstapunkten föreskrivs att talan mot annat slutligt beslut av patentmyndighetenenligt förevarande lag än som avses i 24 S förs genom beslut hospatentbesvärsrätten från beslutets dag. Denna punkt harändrats så att den även är tillämplig på beslut i anledning av framställningenligt nya 72 §. beslut i anledning av framställning om att en för sent företagenåtgärd skall anses vidtagen i rätt tid. Sådant beslut kan meddelas både iärende rörande patentansökan och i ärende rörande meddelat patent. 1 andrapunkten, som inte har ändrats, ges föreskrift om besvärsavgift. 1977/78:1 Dd A 373 Beslut avpatenlmyndighelen enligt nya 72 eller nya 73 S all för sent vidtagen åtgärdskall anses vidtagen i rätt tid kangivetvis beröra annans rätt. 1 proposition berördes ett liknande fall,nämligen beslul i anledning av ansökan om återupprättande av patent. Enligtföredragande departementschefen (prop. 1966: 40 s. 249) kunde det väl tänkasatt annan än sökanden i vissa fall ägde överklaga beslut om åtempprätiande avpatenl. Det borde emellertid enligt hans mening lämnas åt praxis all avgöra fråganom talerätt med hänsyn till beslutets natur och omständigheterna i det enskildafallet. Detsamma synes böra gälla i fråga om beslul över framställning avpatentsökande etter patenthavare enligt 72 eller 73 S. Förevarande paragrafs andra stycke har förtsöver från nuvarande 72 S. Denna paragraf moisvarar nuvarande 73 S. Denna paragraf moisvarari huvudsak nuvarande 74 S. Den överensstämmer med 77 S i kommitténs förslag. Försia och andra styckenai förevarande paragraf är likalydande med försia och andra styckena i nuvarande74 §. Enligt tredje stycket inuvarande 74 S får regeringen förordna att granskning av patenlansökan efterframställning av paientmyndigheten får äga rum hos myndighei i annan stat etterhos internalionett institution. Något sådant förordnande har inte meddelats.Vidare får regeringen förordna att den som i söker patenl på uppfinningsom han har sökt patenl på i annan stat är skyldig att redovisa vadpatentmyndigheten i den staten har delgivit honom rörande prövningen avuppfinningens patenterbarhet. Genom den senare bestämmelsen öppnas möjlighelatt även ulan ett i organiserad form bedrivet samarbete mellan olika tänder iSverige utnyttia den granskning som har verkställts i utländska patenlverk.Förordnande i enlighet med denna bestämmelse har meddelats i palentkungörelsen(32 S). Under remissbehandlingenhar patenlombudsföreningen hävdat alt någon generell skyldighet att redovisagranskningsresuttat från utlandet inle bör föreligga. Föreningen har föreslagitatt sådan skyldighet skall föreligga bara efter föreläggande frånpatentmyndighelen i varje särskilt fall. Fin sådan ordning har dock inteansetts lämplig. Den av föreningen föreslagna ändringen skulle nämligen ledatill alt handläggningen vid patentmyndigheten blir mera omständlig, vilket isin tur skulle medföra högre handläggningskostnader. Bestämmelsen omskyldighet för sökanden att redovisa granskningsresultat från utlandet kommergivelvis alt vara tillämplig även i det fall att patent har sökts i utlandetgenom internationell patentansökan. 1 samarbetskonventionens artikel 42föreskrivs emellertid, att utvald patentmyn- 1977/78:1 Dd A 374 dighei som lar emot rapport över internationellförberedande palenterbarhetsprövning inle får kräva alt sökanden skatttillhandahålla avskrift av eller lämna uppgift rörande innehållet i handtingsom har samband med prövningen av samma inlernationella ansökan vidpatentmyndigheten i annan utvald stat. Med anledning härav har i paragrafenstredje stycke som andra punkt tillfogats en beslämmelse av innebörd attregeringen i fråga om internationell patentansökan, som har varit föremål förintemationell förberedande patenlerbarhetsprövning och i fråga om vilkenrapport rörande denna prövning har ingivits till patentmyndigheten, inle fårmeddela förordnande om skyldighet för sökanden att lämna sådan redovisning somavses i iredje stycket första punkten. Det finns inte anledningatt behålla den nuvarande begränsningen av möjlighelen att utnyttja resultatetav utländsk granskning till del fall all den utländska ansökningen har ingivilstidigare än den svenska. Utbyte av granskningsresultat bör kunna ske även omden utländska ansökningen har gjorts med eller senare än den svenskaansökningen. 1 tredje styc kel/ö«7« punkten har därför ordet"tidigare" fåll utgå ur lagtexten. Denna paragraf motsvarar nuvarande 75 S. Denna paragraf motsvarar nuvarande 76 S. Förevarande paragraf, sominleder det särskilda kapitlet om europeiskt patent, innehåller definitioner avbegreppen i "europeiskt patenl" och "europeiskpalenlansökan" samt vissa bestämmelser rörande ingivande av europeiskpatentansökan. Vidare innehåller paragrafen formföreskrift för överlåtelse aveuropeisk palenlansökan. Slutligen görs viss begränsning i tillämpligheten avföljande paragrafer. Bortsett från formföreskriften överensstämmer paragrafenmed 80 § i kommitténs förslag. Definitionerna avbegreppen "europeiskt patent" och "europeisk patentansökan"finns i paragrafens/ö«/« stycke. De överensstämmer titt innebörd medmotsvarande begrepp i den europeiska patenlkonventionen. I andra slycket jörstapunkten ges anvisning om att ansökan om europeiskt patenl skall göras hos deleuropeiska patentverket. 1 andra punkten medges att sådan ansökan ges in till den svenska patentmyndigheten för attav denna vidarebefordras till det europeiska patentverket. Detta medgivandegrundas på artikel 75.1.b i den europeiska patentkonventionen. Ansökan som hargivils in till den svenska patentmyndigheten har enligt nämndakonventionsbestämmelse samma rättsverkan som om den hade givits in hos det europeiska patenlverket.Möjligheten att ge in en europeisk patentansökan till den svenskapaientmyndigheten slår öppen Prop.1977/78:1 Dd A 375 för alla och gäller oavsett om ansökningenomfattar etter ej. Europeisk patenlansökansom har mottagits av nalionell patentmyndighel skatt enligt konveniionenvidarebefordras till del europeiska patenlverket möjligt. Om ansökningeninte skall underkastas granskning för att utröna om den skatt hållas hemlig medhänsyn titt slatens intresse, skatt den sändas vidare . Ansökansom underkastas sådan granskning skall, om den inte skall hemlighällas,vidarebefordras så tidigt att den kommer del europeiska patenlverket titt händainom från ingivandet eller, om prioritet yrkas, inom 14 månaderfrån prioritetsdagen. Kommer ansökningen inte del europeiska patenlverket tillhända från ingivandet resp. priorilelsdagen, skatt den ansesålerkallad (art. 77).