prop · G10365 · 1977-12-31 00:00:00 — Chefenför marinen biträder vidare utredningens överväganden i fråga om de effekt- ochutbildningsmässiga fördelarna med att öka kustartilleriets grundutbildningskontingenlmed ca 400 man. Den utbyggnad av förläggningsplatser m. m. som behövs för enutökad grundutbildning vid kustartilleriet kan dock inle komma till stånd utanatt full ekonomisk kompensation erhålls. Chefen armén anser för sin del attdel varken finns krigs- eller fredsorganisatoriska motiv för att föra över 400värnpliktiga från armén lill kustartilleriet. Liknande synpunkler framförs av värnpliklsverkel. 4.2.4Ynerligare samordning av förbandsprodukiionen Medanledning av utredningens förslag om ytteriigare samordning på lägre regionaloch lokal nivå genom att bilda garnisonsförband och försvarsområdesförbandullalar överbefälhavaren och försvarels materielverk att en ökad samordning avproduktionen mellan olika myndigheter både inom och mellan försvarsgrenarna börprövas ytterligare. Chefen för armén förklararsig beredd att vidta fortlöpandeåtgärder för att ta till vara de ytterligare samordnings- ochbesparingsmöjligheter som finns inbyggda i OLLl-organisalionen, exempelvis slödproduktionsamt viss befattningsutbildning och befälsutbildning. Försvarets rationaliseringsinsUiinanser att en samordning enligt det skisserade förslaget bör innebäraförbättringar vad gäller en effektiv samordning av arméns verksamhel. Nyssnämndaremissmyndigheterframfördock invändningarmot förslagel att överbefälhavaren -biträdd av försvarets centrala myndigheler - ges i uppdrag att pröva envidareutveckling av och komma med förslag lilldetaljorganisation för samordnade garnisons- och försvarsområdesförband.Överbefälhavaren och chefenför armén anser det tveksamt om stora besparingarkan erhållas genom organisationsförändringar av generell art, vilka ulreds ochbeslutas centralt. Regionala och lokala chefer bör enligt principerna iförsvarets planerings- och ekonomisystem få vidla åtgärder för att höjaeffektiviteten och göra besparingar. Arbete pågår för övrigt redan för attpröva ytterligare samordning inom garnisonsorter. Del fortsatta arbetet bör skeunder överbefälhavarens ledning med utredningens allmänna synpunktersom en delav underlaget härför. Chefenför armén anser inte att utredningensdetaljöverväganden är tillräckligt underbyggda för att Prop.1977/78:65 38 läggastill grund för något beslut om eller ens inriktning av den fortsatta ulvecklingenav . Försvarels rationatiseringslnstitut finner för sin delatt det i första hand bör ankomma på programmyndigheten att vidta eller föreslååtgärder avseende OLLl-organisalionen. Försvarels materielverk understrykervikten av att får tid att vinna stadga innan den blirföremål för ytterligare förändringar. SACÖtSR och TCO-S ställersig tveksamma till storförband av den lyp som utredningen har diskuterat. Ettorganisatoriskt inordnande av de s. k. utbildningsregementena-som i regel tillhörspecialtruppslag-i försvarsområdes- eller garnisonsförband är olämpligt.SACO/SR framhåller vidare alt förutsättningarna för att införa högrepensionsålder inom försvaret inte får ändras genom att lämpliga arbetsuppgifterför äldre personal rationaliseras bort. TCO-Sframhåller att erfarenheterna av OLLl ännu är relativt små och att det ärangeläget att personalen inom får arbetsro. Utredningensförslag att slå samman (P 18), Gotlandsartilleriregemente (A 7) och Gollands luftvärnsbalaljon (Lv 2) i till ettarméregemente med förbanden kvar i nuvarande eiablissement till dess altmarkfrågan har lösts avstyrks av chefen för armén, länsslyrelsen i Gollandslän, SACÖtSR och TCO-S. ÖverbeJälhavaren utgår ifrån att markanskaffningenkommer att genomföras och anser att beslut därefter skall fattas om samordningoch samlokalisering, Samtliga menar att mark-och lokalfrågorna måste lösas föreen sammanslagning. Liknande synpunkler anförs av . Länsstyrelsenoch menar alt erforderlig mark för försvaret bör skaffas genomen utvidgning av skjutfäll. FortlflkatlonsförvaUnlngen och godtar ulredningens förslag beträffande P 18, A 7 och Lv2. menar dock att en administrativ samordning börkunna anstå till dess att de närmare förutsättningarna för en fiyttning tillgemensamma lokaler föreligger. Detidsaspekter på genomförandet av förslagen som utredningen har skisserat mötsmed viss tveksamhet från remissinstansernas sida. Sålunda hävdar både chefenförarmén och fortiflkationsförvaltningen att förslagen med hänsyn till deadministrativa rutiner som tillämpas knappast kan vara genomförda före år 1985.Bl. a. mot denna bakgrund anser fortifikationsförvaltningen att beslul omtidsplan inte bör fattas nu utan först sedan erforderliga utredningar om byggåtgärderhar hunnit genomföras. Med hänsyn lill tidsplanen för tillförsel av ochutbildning med modifierad Hawkrobot anser dock chefen för armén att Lv 4:s omlokaliseringbör vara genomförd . Även övriga förändringar bör påskyndas av personellaoch ekonomiska skäl. Detta fordrar enligt arméchefen särskilda åtgärder. Prop.1977/78:65 39 Värnpliktsverketframhåller att den tidsplan som utredningen föreslår kan genomföras utan störreolägenheter för verket. Verkei avstyrker dock en tidigareläggning, framför alltom utbildningen på en plats helt skall upphöra, eftersom detta innebärsvårigheter för berörda värnpliktiga liksom för verket till följd av omplaneringoch ändrade uttagningar. Däremot anser försvarels ralionaliseringsinslltut att huvuddelenavdeåtgärdersom utredningen föreslår bör kunna genomföras snabbare för atterhålla och ta till vara vinster . Utredningensbedömning av behovet av investeringsmedel delas inte av chefenför armén, somanser alt investeringskostnaderna är ca 65 milj. kr högre än vad utredningenhar angett. Arméchefen bedömer dock att det ekonomiska utfallet av deföreslagna åtgärderna är ungefär vad utredningen har angett. Försvarets rationaliseringsinstitutmenar att om man, som utredningen har gjort, godtar kortvariga brister ibyggnadsbeståndet, detta kan minska det sammanlagda behovet av invesieringsmedel.TCO-S förutsätter all finansieringen av byggnadsinvesteringarna i fråga om föreslagnaomlokaliseringar sker på ett sådant sätl att andra investeringar inom arménsom är angelägnare för personalens arbetsmiljö inte blir eftersatta. Beträffandekonsekvenserna för den anställda personalen vid genomförande av förslagenanser flertalet av de remissinsianser som har yttrat sig i frågan attutredningens förslag sammantaget medför färre nackdelar för personalen änövriga redovisade alternativ. Chefen för armén hävdar att omplaceringsbehovettorde bli större än vad utredningen har räknat med bl. a. med hänsyn till attpensionsavgångar inte kan utnyttjas fullt ut så länge förbanden skall bedriva sinverksamhet. framhåller att peisonalen i möjligaste månbör minskas genom naturlig avgång. Liknande synpunkler framförs av 7"CO-5ochSACÖtSR. Arméchefen,statens personalnämnd, /SR och TCO-S understryker att särskilda åtgärderbör vidtas för all underlätta flyttning m. m. för berörd personal. anser att en planerad ambitionssänkning för de berörda förbandenbör vidtas i de fall genomförandet överskrider . Rekryieringsaspekterpå de föreslagna åtgärderna tas upp av kommun, överbefälhavaren, chefenför armén, TCO-S och I som samtliga fruktarattrekryteringen, särskilt till pansartrupperna men även till luftvärnet, kan gåned. Som exempel nämns , där rekryteringen inte återgicktill normal nivå förrän efter ftyttningen från till . Försvaretsfredsorganisationsutredning redovisar i första delen av sitt slutbetänkande defaktorer som utredningen betraktar som grundläggande vid överväganden omstrukturrationalisering vid försvarsmaktens lokala Prop.1977/78:65 40 myndigheler.Utredningen pekar därvid inledningsvis på möjligheterna till kostnadsminskningarom utbildningskapaciteten vid nuvarande anläggningar utnyttjas helt. Vissa eiablissementkan då läggas ned. Uiredningen behandlar därefier mark och anläggningar m. m.för utbildningsverksamheten och konstateraratt vissa fredsförband inom armén fn. har otillräcklig tillgång till övningsmark. Utredningen anser dock att behoveiav ytterligare markanskaffning för försvarets del måste begränsas och föreslårvissa åtgärder som stöd för en sådan strävan. Utredningen redovisar vidare sinautgångspunkter beträffande värnpliktskontingentens framtida storiek och fördelningpå truppslag. Den kommer därvid fram till att nuvarande kapacitetsöverskottmotiverar alt förband ur pansartrupperna och special-truppslagen inom Södra,Västra, Östra och Övre militärområden ägnas särskild uppmärksamhetvid det kommande arbelel. 1 betänkandet diskuteras avslutningsvis förhållandetmellan militära och övriga samhälleliga intressen, varvid utredningenframhåller att försvaret bör stödja regionalpolitiska strävanden och att denfysiska riksplaneringen bör följas av försvarets myndigheter. Vid konkreia förslagavseende fredsorganisationen avser fredsorganisationsutredningen att strävaefter att undvika nedläggning av förband som har stor betydelse försysselsättningen. Vidare bör förband avvecklas där konkurrensen om mark ärstarkast. Remissinstanserna bilräder i huvudsak de synpunkter som utredningenhar fört fram. Föregen del kan jag i allt väsentligt biträda de utgångspunkter för det fortsattaarbetet som försvarets fredsorganisationsutredning har redovisat. Jag vill docknågol utveckla mina synpunkter på ett av de områden som utredningen harbehandlat, nämligen markfrågorna. När del gäller behovei av mark för denmilitära utbildningen anserjag i likhet med uiredningen att det är viktigt allförsvarsmaktens inarkinnehav inte ökas mer än vad som är nödvändigl för altskapa tillfredsställande utbildningsmöjligheter. En avvägning mellanförsvarets behov och det civila samhällets intressen måste alltid göras.Riksdagen har uttalat (CU 1975/76:1, rskr 1975/76:45)att större frågor ommarkanvändning även inom totalförsvaret skall behandlas och bedömas underhänsynstagande till riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen. Inom ramen fördessa riktlinjer gör försvarets fastighetsnämnd avvägningar mellan försvaretsbehov och det övriga samhällets intressen i samband med sina utredningar om allastörre markförvärv för försvaret. Utredningen har föreslagit en utökning av denpariamentariska representationen i nämnden och att nämnden tillförs expertis iskogs- och lantbruksfrågor. Med stöd av regeringens bemyndigande har jag utökatden parlamentariska representationen från en till tre ledamöter. Jag harvidare tillfört nämnden en expert från vardera av lantbrukssiyrelsen ochskogsstyrelsen. Ulredningens förslag i denna del är därmed tillgodosett. Utredningenhar pekat på åigärder som skulle kunna begränsa behovet alt anskaffaytterligare mark för försvaret. 1 likhet med utredningen anserjag att man imöjligaste mån bör försöka förbättra utbildningsbetingelserna genom Prop.1977/78:65 41 attkomplettera de övnings- och skjutfäll som finns, i första hand genom frivilligaförvärv när välbelägen mark är till salu. Likaså bör möjligheterna las tillvara alt samulnyttja övnings- och skjutfäll oberoende av vilken försvarsgrenförbanden tillhör. Jag delar vidare utredningens uppfattning om att man börpröva att i ökad utsträckning använda s. k. delat riskområde i stället för altutvidga skjutfälten. Vidare bör del övervägas att också i fortsättningenarrendera mark förövningar i stället föratt förvärva marken. En förutsätiningför arrende måste dock vara all den enskilde ägaren eller i förekommande falldomänverket har möjlighel att utnyttja markens produktionsförmåga på ettmeningsfullt sätt och att övningarna inte åstadkommer mer omfattande ersättningsgillaskador på marken. Jaganser i likhei med utredningen att en ökad användning av övningsvapen ochsärskild övningsammunition kan vara ett sätt att begränsa övningsområdenasomfattning. På mitt förslag har regeringen därför uppdragit åt överbefälhavarenatt låta utreda denna fråga närmare. Denämnda åtgärderna för att begränsa försvarets markanskaffning torde dock iregel bara kunna medföra begränsade minskningar av markbehovet. Nyavapen med längre skottvidder och ökad fiexibilitet och rörlighet hos förbandenför med sig ökade krav på lillgång lill lämplig mark för övningar. Oavsettvilka åtgärder som vidtas för att begränsa markbehovet är det, som utredningenframhåller, nödvändigt alt genom nya markförvärv skapa godtagbaraövningsförhållanden vid vissa förband. Jaganser i likhei med utredningen alt samhället så långt det är möjligt måstemedverka lill att anskaffa ersällningsmark åt de markägare som mot sin vilja ivingasavslå från mark och som vill fortsätta sin verksamhet inom i första handjordbruksnäringen. Jag delar utredningens uppfallning att mark som tillhördomänverket bör kunna komma i fråga som ersällningsmark. Jag har i denna fråga samråttmed chefen för industridepartementet. Utredningen har vidare föreslagit attlantbruksnämndernas instruktion skall ändras så att det klart framgår att nämndemaskall biträda vid anskaffning av ersättningsmark. Sådant biträde bör dockenligt min mening kunna lämnas med tillämpning av nämndernas nuvarandeinstruktion. Jagbiträder utredningens synpunkter om önskvärdheten av att allmänheten i störstamöjliga utsträckning flr tillträde lill försvarets markområden.Överbefälhavaren har på regeringens uppdrag granskat nu gällande bestämmelser otnallmänhetens tillträde till övnings- och skjutfälten. Mot bakgrund av vad somhar kommit fram vid överbefälhavarens redovisning av detta uppdrag räknar jagmed att allmänheten skall kunna få tillträde till vissa övnings- ochskjutfält i större omfattning än vad som f n. är fallel. Jag anser vidare attallvarliga ansträngningar måsle göras för att ytterligare minskabullerstörningarna från den militära verksamheten. Jag anser också att det är vikliglatt man tar till vara markens och skogens produktionsförmåga på övnings- och skjutfalten.Det bör bl. a. prövas om inle den ranchdrift Prop.1977/78:65 42 somnu bedrivs på några av också kan bedrivas på andrafält. 1 likhet med utredningen anserjag vidare alt sådana rådgivande organ som fn. finns inrättade vid vissa övnings- och skjutfält för behandling av frågor omvård och skötsel av fälten samt allmänhetens tillträde till dessa bör finnas vidett större antal fäll. Erfarenheterna av dessa organs verksamhet är goda.Regeringen har därför på mitt förslag uppdragit åt fortifikationsförvaltningenatt efter samråd med vederbörande försvarsgrenschef länsstyrelse och kommunkomma in med förslag om de ytteriigare övnings- och skjutfält för vilka det börfastställas särskilda bestämmelser och finnas rådgivande organ. Jaggår nu över till att behandla de förslag som har lagts fram i den andra delenav försvarels fredsorganisationsutrednings slutbetänkande. Vid min anmälan av proposilionenom inriktningen av säkerhetspolitiken och totalförsvarets fortsatta inriktning (prop.1976/77:74, FöU 1976/77:13, rskr 1976/77:311) uttalade jag bl. a. att jaganslöt mig till försvars-utrednings bedömning att försvarsmaktensfredsorganisation utöver minskningar enligl redan fattade beslul bordereduceras med tre till fyra regements-administrationer. Dessutom borde vissaförvaltningsenheter inom armén och marinen reduceras saml ytterligare förband inomflygvapnet avvecklas. hade inle något att erinra mot detta.Fredsorganisationsutredningen fick genom kompletterande direktiv iuppdrag att bl. a. redovisa förslag till denna minskning. Vid sina övervägandenhar utredningen tillämpat de principiella utgångsvärden som har redovisats iden första delen av slulbeiänkandel och konstaterar därvid för del första attgällande planer för krigsorganisationens utveckling ger vid handen alt antalet värnpliktigaunder ulbildning kommer att minskas för främst förband ur pansartmpperna,luftvärnet och trängtrupperna. För det andra konstaterar utredningen att arménsutbildningsorganisation får ett överskott av utbildningskapacitetsom är mest markant inom Södra militärområdet men även framträder inom övrigamilitärområden utom Bergslagens militärområde. Utredningen har därför vid sittfortsatta arbete koncentrerat intresset på förband som tillhör dessa truppslagoch militärområden och därvid bl. a. granskat marktillgångar ochbyggnadsbestånd saml tagit hänsyn till regional-och personalpolitiska.operativasamt värnpliktssociala faktorer. Utredningen har dessutom prövat olikaalternativs ekonomiska lönsamhet. Som resultat av dessa överväganden föreslårfredsorganisationsutredningen att luftvärnsregemenle (Lv 5) skallläggas ned. att trängregemenle (T 1) inom garnison skalllokaliseras tillsammans med Livgrenadjärregementet (I 4/Fo 41) och Sveaartilleriregemente (A 1) samt att Skånska luftvärnsregemeniel (Lv 4)iMalmöskall flyttas lill och där ingå i Södra skånska regementet (P 7/Fo11). Den stridsfordonsulbildning som f n. bedrivs i föreslås därvid bli flyttadtill Revingehed och av chefen för dragonregementet (P 2)samordnasmedmotsvarande utbildning vid P 2.Nuvarande stabs- och trossutbildning vid P 7/Fo11 föreslås bli samlad Prop.1977/78:65 43 tillP 2 i och stridsfordonsutbildningen där på lång sikt överförd till Revingehed. Utredningenredovisar vidare vissa överväganden om marinens och kustartillerielsutbildningsorganisation samt föreslår alt den s. k. OLLl-organisalionen skallses över för att skapa rationellare förbandsproducerande enheter, som inomgarnison eller försvarsområde hålls samman av en administration. Därvid skulleenligt utredningen uppnås dels en rationellare produktionsledning, dels vissapersonalbesparingar. Som ett led i detta föreslår utredningen att arméförbandeninom garnison med t. v. oförändrad lokalisering slås samman lill ettarméregemente i enlighel med vad utredningen har föreslagit i ett lidigarebetänkande. Slutligen anger utredningen vissa markanskaffningar som behövs föratt förbälira utbildningsbetingelserna vid ett antal förband. Remissinsianserna,bl. a. överbefälhavaren och chefen för armén, bilräder med några undantag istort sett utredningens förslag. i (LO) anser dockatt den föreslagna nedläggningen av 5 och de åtgärder som avser Lv 4 och P 7/Fo11 ger alltför litet ekonomiskt utbyte för att uppväga de negativakonsekvenserna för den personal som berörs av förslaget. Liknande synpunkterframför Centralorganisationen /SR. Länsstyrelserna i och Västernorriandslän finneratt uiredningen har tagit alltför liten hänsyn lill de regional- och sysselsältningspoliliskasynpunkterna och avstyrker därför förslagen till den del de avser åtgärder inomresp. i , som har gjort en egen ekonomisk kalkylöver lönsamheten av de föreslagna åtgärderna i , anser dessulom alt fråganbör prövas först i samband med nästa försvarsbeslut. 1likhet med huvuddelen av remissinstanserna biträder jag i huvudsak fredsorganisationsutredningensförslag till strukturrationalisering av arméns fredsorganisation. LOhar anfört att de föreslagna åtgärderna skulle ge ett alltför litet ekonomisktutbyte för att uppväga de nackdelar som berörd personal utsätts för. Jag ärnaturligtvis väl medveten om de problem som kan uppslå, men vill gärnaunderstryka att dessa enligt min mening blir mindre om nu aktuella åigärdergenomförs än vid varje annat möjligt alternativ. Med hänsyn till försvarsutredningensförslag, beslut med anledning av dessa och vad jag haranfört om värnpliktskoniingentens ulveckling och tillgången påutbildningskapacitet bedömerjag del inte möjligt att avstå från åtgärder avdenna art. Jag vill i delta sammanhang peka på att personal- och andradriftkostnader inom försvaret har lagil i anspråk en allt slörredel av utgiftsramarna. Delta har inneburit att utrymmet för materielanskaffningoch andra angelägna investeringar har begränsats. De föreslagna åtgärderna ger visseriigenett begränsat ekonomiskt utbyte men bidrar dock lill att minska ökningen avarméns driftkostnader, vilket mot den angivna bakgrunden är nödvändigl. Prop.1977/78:65 44 Vissaremissinstanser, t.ex. i , har kritiserat utredningensekonomiska kalkyler för enskilda organisationsförändringar och redovisat egnaberäkningar som i vissa fall skulle motivera andra lösningar än vad utredningenhar föreslagit. 1 detta sammanhang vill jag påpeka att ekonomiska kalkyler avdetta slag enligt min mening bara är en av många faktorer vid överväganden avorganisatorisk natur. Kalkylerna måste, vilket både utredningen och ett fiertalremissinstanser har understrukit, kompletteras med bedömningar av regionalpolitisk,personalpolitisk, operativ och vämpliktssocial nalur. En annan sak är att maninför nödvändigheten a v att lägga ned eller flytta förband måste göra en tolalbedömninga v olika alternativs relativa lönsamhet och därvid så långt som det är möjligtutnyttja jämförbara grundvärden för altemativen. Jag vill dessutomframhålla att man vid överväganden av den övergripande natur utredningen harhaft alt göra måste ta hänsyn till nödvändigheten av att så långt som möjligtutnyttja de anläggningar som kan erbjuda de bästa utbildningsbetingelserna, bl.a. i fråga om lokaler och tillgång till övningsmark. De förslag somutredningen har lagt fram innebär en balanserad lösning på arméns långsiktigastrukturella problem eftersom dels dessa krav har tillgodosetts, delsnackdelarna från regionalpolitiska och värnpliktssociala m. fl. synpunklerenligt min mening blir mindre än vid varje annat möjligt alternativ. Jagförordar alltså att utredningens samlade förslag härvidlag genomförs, dvs. att Lv5 läggs ned, att T 1 inom garnison samlokaliseras med I 4/Fo 41 ochA 1 samt att Lv 4 flyttas till . Jag vill något utveckla vissa ytteriigaresynpunkter på de föreslagna åtgärderna. Uiredningen har vid singranskning av luftvärnsförbanden vall mellan all föreslå nedläggning avantingen Lv 5 i eller Lv 6 i . 1958:110 angåendevissa organisations- och anslagsfrågor rörande försvaret (SU I958:B 98, rskr 1958:B125) uttalade dåvarande chefen för försvarsdepartementet vid sin behandling avförslag från chefen för armén rörande arméns utformning på , att denoperativa motiveringen för att behålla ett luftvärnsförband (Lv 6) påvästkusten föreföll övertygande. Den utbildning som bedrevs vid Lv 5 borde däremoiav ekonomiska och utbildningsmässiga skäl uppdelas på andra luftvärnsförband.Vid sin behandlingav propositionen hänvisade staisutskotiei chefens förarméns uppfattning att en nedläggning av 5 skulle medföra ölägenheter urberedskaps- och rekryleringssyn-punkter och föreslog att förbandet skullebehållas av främst krigsorganisatoriska skäl. beslutade i enlighetmed utskottets förslag. Ettgenomförande av förslaget beträffande Lv 5 innebär även nu vissa olägenheter urberedskaps- och rekryteringssynpunkt. Inför nödvändigheten att minskaluftvärnets fredsorganisation med ett förband delar jag dock överbefälhavarensoch chefens för armén uppfattning att ölägenheterna blir än större om i ställetLv 6 skulle läggas ned. har i ett tidigarebetänkande föreslagit indragning av Lv 6, bl. a. med hänsyn till den då rådandeosäkerheten oin möjlighelerna all tillgodose Prop.1977/78:65 45 behovetav mark i . Efiersom detta behov enligl utredningens uppfattning numerakan tillgodoses, har utredningen med lillämpning av sina grundläggandeprinciper föreslagit att Lv 6 skall behållas och Lv 5 i stället dras in. Denackdelar som en nedläggning av 6 skulle föra med sig från såväl utbildningssynpunklför luftvärnet som helhet som från operaliv och vämpliktssocial synpunkt ger, somjag lidigare har framfört, även enligt min mening till resultat att Lv 5 bördras in. Mitt ställningslagande härvidlag innebär att tillgången tillövningsmark för Lv 6 måste säkerställas för överskådlig framtid. Göteborgskommun har på förfrågan från fredsorganisationsutredningen förbundit sig attinte resa några anspråk som berör övningsmöjligheterna på . Lv 6 disponerar också ett skjulfält vid somdelvis är beläget inom . Båda kommunema har anfört att dettaområde är av intresse för bl. a. frilufts- och bostadsändamål. kommunhar dock förutsatt all frågan om ersättande av skjutfält med annatområde tas upp lill prövning i särskild ordning, om lämplig mark för ändamåletkan anskaffas.