prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — Ensträvan bör härvid vara att ömsesidigheten skall gälla även i finansiellthänseende, Mot bakgmnd av vunna erfarenheter bör utredaren pröva om en utvidgningav verksamheten rned kulturattachéer erfordras för atl skapa bättrekontaklkanaler för kulturiivet i ullandel. Mot bakgrund av erfarenheterna av de kulturprogram som hartecknats av med institutioner i andra länder bör utredarenredovisa skälen för ett bibehållande av nuvarande system och vilka motiv someventuellt kan anföras föratt bör ingå kulluravtal påregeringsnivå. En viktig del av de kulturprogram som tecknats har gällt utbytetav forskare och stipendiater. Utredaren bör klargöra om del bland berördaparter finns önskemål att bygga ul delta utbyte. Utredaren bör vidare belysa hur informations- och kulturutbytet medu-länderna bör utformas. Därvid bör särskilt uppmärksammas hur sådant utbytekan samordnas med kultursamarbete inom ramen för del svenskautvecklingssamarbetet. Utredaren bör i dessa frågorarbeta i nära kontakt medSIDA. 8.1fråga om den allmänna uliandsinformationen bör utredaren - förutom denverksamhet som utlandsmyndigheterna generellt svarar för-studera de insatsersom görs av olika fackorgan och fackmyndigheter. Denna översikt bör syfta lillatl klariägga såväl den typ av information som förekommer som de önskemål ochbehov som förs fram från olika länder. Utredaren bör pröva vilka förändringarsom kan aktualiseras i de olika organens verksamhet föratt dessa skall kunnaarbeta på eU tillfredsställande säu inom det totala informations- ocherfarenhetsutbytet. I detta sammanhang bör således också övervägas hur en ökadsamordning av denna typ av informationsinsatser skall kunna åstadkommas.Utredaren bör vidare uppmärksamma utlandsprogram och derasbetydelse för den allmänna uliandsinformationen. Turismen har - liksomhandeln över gränserna - satt många svenskar i kontakt med främmande människor och miljöer. På motsvarande sätt har besökare från andra länder kommit i kontakt med vårt land, vilket ofta lettlill ett ökal intresse för vårt samhällsliv i dess helhet. En utveckling pågår mot turism kombinerad med studier vilket måste betraktas som värdefullt. Möjligheterna lill ett utvidgat siamråd mellan ansvariga organ för allmän, kommersiell och turistinformation bör studeras av utredaren. Utredaren bör särskilt beakta Svenska institutets ställning ikultur-och informationsutbytet. Institutet fullgör väsentliga uppgifterinom den allmänna Sverige-informationen lill utlandet. Detla sker främst genomatt institutet fungerar som ett serviceorgan för de svenska utlandsmyndigheterna,t.ex. i fråga om de växande kraven på produktion och distribution avtrycksaker, film och utställningar. har institutet uppgifter avseendesåväl kontakt- och utbytesverksamhet på utbildnings- och forskningsområdet somkultumtbytet med andra länder. Som nämnts tecknar institutet s.k. kulturprogrammed främst östländer. Utredaren bör pröva om denna uppdelning av funktioner ärlämplig och även i övrigt belysa vilken roll institutet bör ha i de framtidastatliga insatserna i fråga om kultur- och informationsutbyte. Utredaren bör pröva hur ansvarsfördelningen bör utformas mellan deolika organ som antingen direkt eller genom bidragsgivning är verksamma i 121 Kommittéer: Del II UD:2 Förslagen bör utformas med utgångspunkt bl.a. i deolika motiv som kan anföras för ett sådant utbyte med utlandet. Syftet med denansvarsfördelning som föreslås bör vara all ge de olika berörda statliga ellerstatligt finaniserade organen så klart definierade roller och uppgifter alldubbleringar i största möjliga utsträckning undviks. Utredaren bör också belysahur samspelet mellan olika insatser i kultur- och informationsutbytet kanutformas vid en sådan klar ansvars- och rollfördelning mellan de olika organen. Utredaren bör bedriva sitt arbete i nära kontakt med de statliga organoch institutioner som arbetar med kultur- och informationsutbytet. En väsentligdel av kartläggningen bör kunna genomföras på gmndval av material och uppgifterfrån dessa organ och institutioner. Frågor som uppkommer om nya uppgifter ochom ändrad ansvarsfördelning bör diskuteras ingående med berörda parter. Förslaglill nya initiativ bör i möjligaste mån ha sin utgångspunkt i de erfarenheteroch önskemål som tidigare verksamhet har gell. Utredaren börsålunda sammanfattningsvis med utgångspunkt i förslag tillriktlinjer för kulturutbytet och informationsverksamheten lägga fram förslagrörande ansvarsfördelningen på de aktuella områdena mellan skilda organ.Utredaren bör vidare överväga fördelningen av nu tillgängliga resurser samtredovisa vilka förstärkningar av de statliga insatserna som bedöms vara.angelägna. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för alttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om det svenskakultur- och informationsutbytet med utlandet, allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver atlersättning lill utredare, sakkunniga, experter och sekreterare skall utgå iform av dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annatföreskrivs, attkostnaderna skall belasta trejde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hemställan. 2.Sveriges utvecklingssamarbete på industriområdet Utvecklingeninom jordbmk och hantverk är av central betydelse för produktionsinriktning,sysselsättning och utrikesbalans i fiertalet . DelIIUD:2 Skr 1977/78:103 122 Förde ekonomiska framtidsutsiikterna får emellertid expansionen av industrisektornallt större betydelse. Därför ges hög prioritet åt insatser som är ägnade atlbygga ut kapaciteten på delta område. har denna inriktning avutvecklingsansträngningarna ytteriigare accentuerats. F.n. finns ca 7 96 avvärldens industriella kapacitet i . Vid FN:s organisations förindustriell utveckling (UNIDO) andra generalkonferens i krävdeu-länderna att denna andel skulle öka till 25 2000. Även bland dereformer som har sammanfattats i förslag till en ny internationellekonomisk ordning intar krav på åtgärder inom industriområdet en centralplats. 1 det direkta samarbetet med programländerna har de svenskabiståndsmyndigheterna mött en starkt ökad efterfrågan som intebara gäller önskemål om ökat industribistånd i allmänhet utan också ställt kravpå ett starkare engagemang som leder till behov av nya former för samarbetet. Förverkligandetav krav i fråga om industrialisering skulle på flera sätt påverkaindustrin i i-länderna. Del skulle leda till en ökad efterfrågan påkonsulttjänster och utrustning från i-länderna. skulle en ökadavsättning av u-landsprodukter på i-landsmarknaderna ställa krav på enomstrukturering av industrin i i-länderna. Detta visas bl.a. av erfarenheternafrån utvecklingen på de områden där industri har visat sigkonkurrenskraftig. För att inte industrialiseringsprocessen i skallleda till ökad protektionism i i-länderna krävs därför att man på i-landshållär beredd att acceptera och medverka till en sådan omställning av den egnaindustrin. På svensk sida har vi, inom de gränser som hänsynen till vårsamhällsutveckling och vår försörjningsberedskap uppställer, hiuills kunnatlösa dessa strukturproblem. Vi är beredda atl även i fortsättningen medverkatill en ekonomisk utjämning mellan i- och . Förrelativt rika kan önskemålen om samarbete med i-länderna ofta mötasgenom industriell och teknisk samverkan på kommersiell bas. Därvid kan vårtintresse att främja svensk export och underlätta svenska företags samarbete medutländska parter stämma överens med intresset alt främja u-ländernasindustriella utveckling. Olika statliga åtgärder som exportkreditgarantier,investeringsgarantier, invesleringsskyddsavtal, bilaterala samarbetsavtal samtbidrag till anbuds- och förprojekteringskostnader kan underlätta en sådanverksamhet. Sedanår 1974 har dessutom vissa insatser inom främst utbildningens områdefinansierats med bistånd. Från u-landshåll visas ett ökande intresse för sådanainsatser geom svenska konsulter, förelag och offentliga organ. Detla kommer iframtiden sannolikt all fä slor betydelse för de svenska företagens samarbetemed . Förslag om ett särskilt bolag för export av tjänster lillu-länder har framlagts i propositionen 1976/77:83. Defattigare kan endast i begränsad utsträckning utnyttja de rentkommersiella samarbetsformerna. Del var närmast med tanke på dessa somjag i årets budgetproposition anförde följande: "har detsvenska industribiståndel huvudsakligen avsett rådgivningsverksamhet samt stödtill småindustri och nationella utvecklingsbanker. Endast ett större projekt -skogsindustriprojektet i Bai i -har utvecklats med svenskt stöd.Såväl insatserna för småindustri - bl.a. i , , ochTanzania - som Bai Bang-projektel innefattar medverkan från del svenskanäringslivet. En del av den personal på industriområdet som SIDA har anställtför tjänstgöring inom ministerier och 123 Kommittéer: Del II UD:2 utvecklingsbankerhar rekryterats från det svenska näringslivet. År1975 uttalade att "industribiståndet kommer alltmer in i bildensom en faktor i förbindelserna mellan och den tredje väriden (UU1975:4, s, 57), har efterfrågan på svensktindustribistånd ökat kraftigt. Den har delvis ändrat karaktär. Intresset förinvesteringsresurserna och för personal, rådgivare och utredare till utvecklingsbanker,små indusiriorgan och ministerier kvarstår, men krävs i större utsträckningän tidigare även bistånd för att projektera och bygga upp industriföretag samtmedverka i driftskedet åtminstone . Deönskemål om ökal industribistånd - och om samarbete även i andra former medsvensk industri - som har förts fram är uttryck för betydande förväntningar.Från svensk sida bör man anstränga sig att tillmötesgå önskemålen omutvecklingssamarbete på industriområdet. Särskild uppmärksamhet bördärvid ägnasutvecklingen av småindustri. Kommersiell samverkan kan också i vissa fallunderiätlas genom att bistånd lämnas. 1-ländernasavancerade teknologi och industrikunnande är ingalunda alltid tillämpliga på deberörda industrialiseringsproblem. SIDA tar upp frågan omöverföring och anpassning av teknologi i årets anslagsframställning. Verketunderstryker behovet av förstärkning av SlDA;s kapacitet och sakkunskap påområdet. 1 ett yttrande över SIDA:s anslagsframställning föreslår SAREC bl.a.att det bör utredas under vilka förutsättningar svensk industri ochforskningsinstitut kan engageras för arbete med u-landsanpassad teknik. Det var mot denna bakgrundsom jag i budgetpropositionen också framhöll att "en skyndsam utredningbör företas om utvecklingssamarbete på industriområdet". När nuden bislåndspoliliska utredningen avlämnat sill huvudbetänkande "Sverigessamarbete med " (SOU 1977:13) bör den i budgetpropositionenaviserade utredningen inledas. Jag förordar atl en särskild utredare tillkallasför denna uppgift. Utredarens huvuduppgift bliratl analysera behov och lämnaförslag på åtgärder som på svensk sida inom utvecklingssamarbetets ram kanvidtas för att stödja strävanden att bygga ut sin industrisektoroch sin kapacitet all förvärva, utveckla och använda industriell teknologi. 1 stor utsträckningbehandlades dessa frågor av en tidigare utredning om bilaterala åtgärder ägnadeall främja industrialisering (Industriutveckling ochutvecklingssamarbete, SOU 1972:90). Det utredningsmaterial som således finnsbör naturligtvis användas i det arbete som skall inledas. I flera avseendenhar emellertid så många faktorer tillkommit att en ny utredningär nödvändig. Utredaren bör ha sinutgångspunkt i de riktlinjer försvensk biståndspolitik som under en följd av århar fastställts av och som senast i allt väsentligt har bekräftatsav den biståndspolitiska utredningen. Dessa principer innebär bl.a. attSveriges insatser i utvecklingssamarbetet skall syfta till atl stödja mottagarländernasegna utvecklingsansträngningar och därigenom medverka till såväl ekonomisktillväxt som social rättvisa. Vidare bygger principer för biståndspolitiken påau en klar åtskillnad görs mellan å ena sidan de insatser som främst motiverasav svenska kommersiella eller andra intressen och å andra sidan de program somhuvudsakligen syftar till att tillgodose mottagariändernas önskemål. Endast idet senare fallet kan en finansiering med biståndsmedel motiveras. DelIIUD:2 Skr1977/78:103 124 gränsdragningbehöver dock inte innebära att det föreligger en motsättning mellan de tvåslagen av samarbete med . Det torde finnas möjligheterlill ett samarbete som är av stort intresse för både och förelag iSverige. Enannan utgångspunkt för utredningen måste naturiigen vara önskemål ifråga om industriellt samarbete. Information om dessa finns bl.a. i deomfattande deklarationer u-landsgruppen har utfärdat i anslutning till flera internationellakonferenser. Dessa gemensamma u-landsönskemål är emellertid med nödvändighet avganska allmän karaktär och därför av begränsat värde när det gäller au taställning till konkreta förslag. Utredaren bör därför genomföra en kartläggningi direkt samarbete med ett lämpligt antal . Syftet skulle vara attförsöka ange de viktigaste problemen som möter i sina strävanden attbygga ut industrisektorn och stärka sin kapacitet att utveckla egen ellertillgodogöra sig importerad teknologi. Särskilt angeläget är det att belysa demindre utvecklade läge i detta avseende. Ettproblem som utredaren särskilt bör uppmärksamma gäller den svenska teknologinstUlämplighet i . God tillgång på kapital och tekniskt kunnande men knapphetpå arbetskraft är faktorer som i hög grad styrt teknikutvecklingen iindustriländer som . I råder som regel det motsattaförhållandet. Eitl okritiskt tillämpande av svensk teknik i skapardärför risk för uppkomsten av en smal industrialiserad sektor som är fögaanpassad till u-landets situation i övrigt. Följden kan bli allvarliga socialaproblem, som brister i u-landets infrastruktur och utbildningssituationkan föranleda betydande ekonomiska bakslag. Utredaren bör därför noga studerahur ett framtida industrisamarbete med skall kunna utformas så altdet leder till överföring och utveckling av en teknik som är väl anpassad tillmottagarlandets förutsättningar och behov. Även i övrigt bör utredaren, ienlighet med vad som anges i budgetpropositionen, utarbeta "riktlinjer förett ökat svenskt engagemang för utveckling av en för u-landsförhållandenanpassad teknologi" (prop. 1976/77:100, bil. 6, s. 56). Inomramen för de sålunda angivna förutsättningarna bör utredaren känna slor frihetatt pröva olika förslag. Det finns dock anledning att understryka behovet avatt ta ställning till visisa frågor som spelat en roll i debatten under senareår. Dettorde vara klart att ell effektivt svenskt stöd till u-ländernasindustrialisering förutsätter att man lar lill vara de erfarenheter och detkunnande som finns hos det svenska näringslivet, inte minst hos de mindreföretagen. Det är därför nödvändigt alt belysa svenska förelags och organisationersmöjlighet och villighet alt medverka i olika slag av samarbete med u-länder.Bl.a. kan det visa sig nödvändigt att fördjupa kunskaperna om de resurser somfinns att tillgå i och under vilka betingelser de är tillgängliga.Dessa frågor ägnades betydande uppmärksamhet av industribiståndsutredningen.Det blir utredarens sak att pröva i vad mån det är tillfyllest att uppdateratillgängligt material eller om nya undersökningar skall företas. Enannan fråga som har uppmärksammats i debatten gäller behovet av eventuellaorganisatoriska förändringar. 1 budgetpropositionen betonades att det ärsärskilt viktigt att "finna lämpliga former för svensk medverkan när detgäller att utveckla och överföra teknologisk kunskap till ." Idebatten har diskuterats möjligheten att skapa ett s.k.utvecklingsbolag för att aktivera samarbete med i fråga omindustri- och 125 Kommittéer: Del II UD:2 teknologiutveckling.Mot denna bakgrund bör utredaren pröva dels möjligheterna att anpassa ochstärka nuvarande biståndsorganisation, dels behovet av eventuella nyaorganisatoriska former. U-ländernahar ägnat stort intresse åt frågan om formerna för att överföra teknologi.Deras syfte har främst varit att öka valfriheten i detta avseende för deförvärvande länderna och förelagen. är vissa typer av teknik tillgängligaendast i samband med direkta investeringar som alltså innebär utländskt ägandeoch inflytande. 1 andra sammanhang finns tekniken att köpa endast som en del avett samlat paket som kanske också inbegriper olika slag av tjänster ochutrustning som u-landet i fråga inte anser sig ha behov av. hardärför ställt krav på att i-länderna i större utsträckning skall göra de olikakomponenterna i teknologipaketen tillgängliga var för sig. Del är önskvärt atlutredaren ägnar dessa frågor stort intresse. Särskilt angeläget är det atlfinna former atl överföra teknologi till även när detta inteförknippas med ett dominerande ägarinfiylande för del säljande företaget. Somett led i förberedelserna för att utreda utvecklingssamarbete påindustriområdet har två idékonferenser hållits, nämligen den 14februari med representanter för myndigheter, näringsliv och forskning samt den9 mars med företrädare för fackföreningsrörelsen. De synpunkter och förslag somredovisas i rapporter från dessa konferenser bör uppmärksammas i detförestående utredningsarbetet. Detär naturiigt atl utredaren i sill arbete tar del av de betydande erfarenheternaav internationellt samarbete på industriområdet som finns hos olikainternationella organisationer. Överväganden om behovet att etablera ettsvenskt utvecklingsbolag bör bl.a. bygga på de erfarenheter av liknande bolagman har i , , och . Kontakterkan även tas i och där denna fråga f n. är föremål föröverväganden. Utredningenbör bedrivas i nära samarbete med den utredning inom Exportråd sombl.a. berör frågan om atl upprätta ett bolag för export av tjänster lillu-länder (prop. 1976/77:83 s. 44-45). Utredningen bör vidare ta del averfarenheterna inom utbildningsdepartementels beredning för utbildningssamarbetemed vissa . Utredningsarbetetbör bedrivas med slor skyndsamhet. Arbetet bör därför inriktas på atl ettbetänkande skall överiämnas före . Med hänvisning till vadjag nu har anfört hemställer jag allregeringen bemyndigar mig att tillkalla en särskild utredare med uppdrag allutreda frågan om utvecklingssamarbete på industriområdet, altbesluta om experter, sekreterare och annat arbetsbiträde åt utredaren. Vidarehemställer jag alt regeringen föreskriver atlutredaren fär samråda med myndigheter saml begära uppgifter och yttranden fråndem, allersäUning fill utredaren, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligt kommittékungörelsen (1946:394 senast ändrad 1971:529), omej annat föreskrivs, attkostnaderna för utredningen skall betalas från tredje huvudtitelnskommittéanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan() DelIIUD:3 Skr 1977/78:103 126 3.Tilläggsdirektiv för biståndspolitiska utredningen 1december 1972 tillkallades sakkunniga för att utreda utvecklingssamarbetemed . De sakkunniga antog namnet bislåndspoliliska utredningen. Den21 april överiämnade utredningen betänkandet (SOU 1977:13) Sverigessamarbete med med förslag lill riktlinjer för framtidautvecklingssamarbete med . Utredningen fortsätter nu sitt arbete ochlar upp de frågor om u-landsinformationen och de administrativa formerna förbiståndsfön/altningens arbete som ingår i uppdraget men som inle behandlades ibetänkandet. Påinformationsområdet har, sedan biståndspolitiska utredningen tillkallades, enflerårig utbyggnadsplan genomförts, och anslagen har ungefär tredubblats.Erfarenheterna bör nu analyseras. Uppdraget alt göra den analysen bör lämnastill utredningen. Analysen bör avse såväl SlDA:s verksamhet som den informationsom bedrivits av folkrörelser och andra frivilliga organisationer med bidragfrån SIDA. Särskilt bör uppmärksammas de medel och metoder som prövats i syfteatl nå ut med u-landsinformationen till hela vårt folk. Verksamheten inomutbildningsväsendet är här av stort intresse. Störredelen av anslagsmedlen har fördelats lill enskilda organisationer för enverksamhet som de själva utformar och ansvarar för. Kriterierna för generellabidrag till organisationer samt för bidrag lill särskilda informationsprojektbör prövas. Utredningen bör utarbeta förslag om vilka organisationer som bör fåbidrag av olika slag. Därvid bör statens stöd till bl.a. FN-förbundetsu-landsinformation uppmärksammas. Arbetetmed informationsfrågor bör redovisas i ett betänkande före . Deadministrativa formerna för utvecklingssamarbetet har successivt förändrats.Den s.k. landprogrammeringens inverkan på arbetsformerna bör analyseras ochgraden av fältorientering i SIDA:s arbete prövas. Även den analysen bör görasav utredningen. Arbetsformerna bör bedömas mot bakgrunden av de riktlinjer förutvecklingssamarbetet som gäller och som utredningen har behandlat i sittnyligen avgivna betänkande. Möjligheterna lill fortsatt rationalisering avarbetet bör uppmärksammas som man beaktar behov av attfölja användningen av de numera betydande anslag till bisiåndsändamål,sorn kanaliserasdels genom FN-systemet, dels genom SIDA. Formerna för stödet tillu-landsforskning bör, som riksdag framhöll (UU 1975:4 s. 52), sesöver. Denna prövning bör ske i ljuset av nu vunna erfarenheter. Äveninformationsverksamhetens organisatoriska hemvist bör prövas mot erfarenheten. Hur olika former avindustriellt utvecklingssamarbete skall bedrivas prövas i särskild ordning aven tillkallad utredningsman (1977:02), Arbetsfördelningen mellanregeringens kansli och berörda förvaltningsorgan, i första hand SIDA är föremålför en fortlöpande diskussion och översyn mellan dessa myndigheter, varvid ävenen fördelning sker av nya arbetsuppgifter som uppkommer inom ramen för vårtlands samarbete med . 127 Kommittéer: De! Dessafrågor behöver därför ej upptas av utredningen. Medden avgränsning av utredningens uppgifter i fråga om de administrativaformerna, som härmed angivits, bör utredningsarbetet i denna del kunnaslutföras före . Utredningen,som har nio ledamöter, bör kompletteras med ytteriigare två ledamöter.Utredningen bör i sitt arbete med förvaltningsfrågorna på lämpligt sätt knytaföreträdare för berörda personalorganisationer och annan expertis till sig. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen utvidgarbislåndspoliliska utredningens uppdrag i enlighet med vad jag här har förordat, föreskriveratl del bemyndigande som har lämnats chefen för utrikesdepartementetatt utse ledamöter etc. i stället skall gälla mig, bemyndigarmig att tillkalla ytteriigare två ledamöter att ingå i utredningen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. DelII Fö:l Skr 1977/78:103 128 1.Tilläggsdirektiv till försvarets fredsorganisationsutredning (Fö 1968:20) Departementschefen,statsrådet , anför. År1967 tillkallades en sakkunnig med uppdrag att utreda frågan om vissa ändringari försvarsmaktens fredsorganisation. Den sakkunnige arbetade under namnetförsvarets fredsorganisationsulredning(FFU). Ar 1974 tillkallades ytterligarefem sakkunniga att ingå i FFU. meddelades FFU tilläggsdirektiv. Tilldel regeringsprotokoU i vilket tilläggsdirektiven anmäldes anfördedepartementschefen bl.a. följande. Föratt försvarets fredsorganisation snabbt skall kunna anpassas tillstatsmakternas inriktning av försvaret och krigsorganisationens behov ärdet lämpligtatl FFU successivt tar del av försvarsulredningens överväganden så alt defredsorganisaloriska konsekvenserna kan belysas i nära anslutning till nästastörre beslut om försvarets inriktning. FFU bör därför inrikta sitt arbete påalt i nära anslutning lill deua beslut lämna förslag om fredsorganisationensframtida utformning på grundval av bl.a. överbefälhavarens perspektivplaneringoch den kommande försvarsutredningens förslag. FFUhar lämnat en rad betänkanden med förslag om förändringar av försvaretsfredsorganisation.