prop · G10375 · 1977-12-31 00:00:00 — Denna lag träder i kraft , då allmännaransoneringslagen (1954: 280) skall upphöra att gälla. Förekommer i lag eller författning hänvisning tillföreskrift som har ersatts genom bestämmelse i denna lag, tillämpas i ställetden nya bestämmelsen. Prop.1977/78: 75 Lag om ämidong i kommunalskattelagen (1928: 370) Härigenom föreskrives att 20 § kommunalskattelagen (1928: 370) skatt ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vidberäkningen av inkomsten från särskUd förvärvskälla skola från samtliga urförvärvskällan under beskattningsåret härfiutna intäkter i penningar eilerpenningars värde {bruttointäkt) avräknas alla omkostnader underbeskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande. Ättkojicernbidrag, som icke utgör sådan omkostnad, ändå skall avräknas i vissafall och inräknas i bruttointäkt hos mottagaren framgår av 43 § 3 mom. Avdrag må icke ske för: denskattskyldiges levandskost-nader och därtill hänförliga utgifter, därutiinbegripet vad skattskyldig utgivit såsom gåva eller såsom periodisktunderstöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i sitthushåll; värdet avarbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av denskattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ejfyllt ; ränta åden skattskyldiges eget, i hans förvärvsverksamhet nedlagda kapital; svenska aOmänna skatter; kapitalavbetalning å skuld; avgift enligt 8 kap. studiestödslagen (1973: 349); avgitt enJigi lagen (1972:435) om överiastavgift: avgiftenligt lagen (1976: 666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m.; belopp, lör vilket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953: 272); avgift enligt lagen (1976: 206) om felparkeringsavgifi; Avdrag må icke ske för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförUgautgifter, däruti inbegripet vad skattskyldig utgivit såsom gåva eller såsomperiodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till personi sitt hushåll; värdet avarbete, som i den skatlskyldiges förvärvsverksamhet utförts av denskattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ejfyllt ; ränta åden skattskyldiges eget, i hans förvärvsverksamhet nedlagda kapital; svenska allmänna skatter; kapitalavbetalning å skuld; avgift enligt 8 kap. studiestödslagen (1973: 349); avgift enligt lagen (1972: 435) om överlastavgift; avgiftenUgt lagen (1976: 666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m.; belopp, för vUket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953: 272); avgift enligt lagen (1976: 206) om felparkeringsavgifi; 1 Senaste lydelse 1976: 1094. föriust, som är att hänföra till kapitalförlust. överförbrukningsavgifl enligt ransoneringslagen (1978:000); förlust,som är att hänföra till kapitalförlust. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1973: 861) om lokalkristidsförvaltning Härigenomföreskrives ätt 1 och 11 §§ lagen (1973: 861) om lokal kristidsförvaltningskall ha nedan angivna lydelse. Kommer riket i krig, träder bestämmelserna i 2 § itillämpning. När kriget upphört, förordnar regeringen före avslutandet av denriksdagssession som börjar närmast efter krigets slut, att bestämmelsernaicke vidare skall tillämpas. Detta gäller dock ej i den mån bestämmelsernaalltjämt skatt till-lämpas på grund av förordnande enligt andra stycket. Vid krigsfara vari riket befinner sig och underförhållande som avses i 1 § tredje stycket aUmänna ransoneringslagen (1954:280) får regeringen förordna att bestämmelserna i 2 § skall tillämpas. Sådantförordnande skall inom en månad eller, om riksdagssession ej pågår, inom enmånad från början av nästkommande session underställas för prövningav frågan om förordnandet skatt bestå. Sker ej sådan underställning ellergodkänner ej förordnandet från det underställningskett, förfaller förordnandet. Upphör krigsfara som föranlett förordnandet,skall förordnandet upphävas före nästkommande riksdagssessions avslutande. Kommer riket i krig, träder bestämmelserna i 2 § itillämpning. När kriget upphört, förordnar regeringen före avslutandet av detriksmöte som börjar närmast efter krigets slut, att bestämmelserna ickevidare skall tillämpas. Detta gäller dock ej i den mån bestämmelsernaalltjämt skall tillämpas på grund av förordnande enligt andra stycket. Vidkrigsfara vari riket befinner sig och under förhållanden som avses i 2 försiastycket 2 ransoneringslagen (1978: 000) får regeringen förordna attbestämmelserna i 2 § skall tiUämpas. Sådant förordnande skall inom en månadeller, om ej pågår, inom en månad från början av nästkommanderiksmöte underställas för prövning av frågan om förordnandet skallbestå. Sker ej sådan underställning etter godkänner ej förordnandetinom från det underställning skett, förfaller förordnandet. Upphörkrigsfara som föranlett förordnandet, skall förordnandet upphävas förenästkommande avslutande. 1 Senaste lydelse 1977: 205. 1977/78: 75 13 Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse Talan mot kristidsnämnds beslut i ärende enligt denna lagföres hos genom besvär. Mot länsstyrelses beslut enligt Mot länsstyrelses beslut enligt denna lag föres talan genom be- denna lag föres talangenom be svär hos regeringen eUer myndig- svär hos regeringen eller myndig het som regeringen bestämmer. het som regeringen bestämmer. Regeringen får dock föreskriva ätt talan ej får föras motlänsstyrelses beslut i överklagat ärende. och länsstyrelses beslut länder tillefterrättelse utan hinder av besvär, om ej annorlunda förordnas. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i oljekrislagen (1975:197) Härigenom föreskrives att 2 och 712 §§ oljekrislagen(1975: 197) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2§ Skall fullgöra skyldighet SkaUSverige fullgöra skyldighet att begränsa oijekonsumtionen en- attbegränsa oljekonsumtionen en ligt artiklarna 13 och 14 i det av- ligtartiklarna 13 och 14 i det av tal som anges i 1 §, får regeringen ,tal som anges i 1 §, får regeringen föreskriva, att bestämmelserna i föreskriva,att bestämmelsema i 25 §§ allmänna ransoneringsla- 69 §§ransoneringslagen fl978: gen (1954: 280), helt eller delvis, 000),helt eller delvis, skall äga skall äga tUlämpning under viss tUlämpningunder , högst tid, högst varje gång. som avses i första stycket skall inom en månadeller, om ej pågår, inom en månad från början av nästkommande riks-. möte underställas för dess prövning huruvida föreskriften skall bestå. Underlåtes detta eller godkänner ej föreskriften från det underställningen har skett, är föreskriften förfallen. . . Under tid då bestämmelse i 2 : ,, 5 §§ allmänna ransoneringslagen äger tillämpning skall även mot svarande föreskrifter i 646 §§ samma lag tUlämpas. Ersättning ' ...' vid inlösen skall dock bestämmas . 2 Senaste Ijdelse 1977: 205. Prop.1977/78: 75 av den nämnd som anges i 8 § denna lag och ef avvärderings nämnd som avses i 10 och 11 §§ aUmänna ransoneringslagen. I fråga omersättning för egendom som tages i anspråk enligt denna lag äger 18, 2022 §§,24 § andra stycket och 25 § allmänna förfogandelagen (1954: 279) motsvarandetillämpning. I fråga omersättning för egendom som tages i anspråk enligt denna lag äger 1921 §§ och22 § första stycket ransoneringslagen (1978: 000) samt 17 § andra stycket, 36§ och 4144 §§ förfogandelagen (1978: 000) motsvarande tillämpning. Ersättningbestämmes av en nämnd, som består av ordförande och fyra andra ledamöter. Ordförandenoch ytterligare en ledamot skall vara lagkunniga och erfarna i domarvärv. För varjeledamot finns en eUer flera ersättare. Bestämmelserna om ledamot gäller ävenersättare. Ersättningbestämmes av en nämnd, oljekrisnämnden, som består av ordförande och fyraandra ledamöter. Ordföranden och ytterligare en ledamot skall vara lagkunnigaoch erfarna i domarvärv. För varjeledamot finns en eller flera ersättare. Bestämmelserna / övrigt om ledamotgäller även ersättare. Mot nämndens beslut enligt denna lag får talan ej föras. Regeringenutser ordförande, övriga ledamöter och ersättare i nämnden. Ledamot ochersättare utses . utses av regeringen. Ledamot och ersättare i nämnden skall vara myndig svensk medborgare. Innan ledamot eller ersättare Ledamot skall vara svensk medborgare. Den som är omyndigeller i konkurstillstånd får ef utöva befattning som ledamot. Innanledamot börjar tjänstgö-börjar tjänstgöra i nämnden skall ra ioljekrisnämnden, skall han ha han haavlagt domared. Bestämmelsernai 4 kap. om jäv mot domare äger motsvarande tillämpning påledamot i nämnden. Bestämmelsernai 4 kap. om jäv mot domare skall tillämpas på ledamot i oljekrisnämnden. Prop.1977/78: 75 Nämnden är beslutför när ordföranden och två andra ledamöterär närvarande. Som nämndens beslut gäller den mening varom de flestaledamöter förenar sig eller, vid lika rös tetal, den mening som ordförandenbiträder. Yppas vid omröstning flera än två meningar, ägerbestämmelserna i 16 kap. om omröstning i överrätt motsvarandetillämpning. är beslutför när ordföranden och minst treandra ledamöter är närvarande. / fråga om omröstning i nämnden skall 16 kap.rättegångsbalken gälla i tillämpliga delar. Denna lag träder i kraft . 1977/78: 75 16 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , Äntonsson, Mogård,, , , , Mundebo, Krönmark, ,, , Lagrådsremiss med förslag till ransoneringslag ni. Med stöd av Kungl. Maj:ts bemyndigande den 22 mars 1974tillkallade dåvarande chefen för en sakkunnig' meduppdrag att göra en översyn av ransoneringslagstiftningen. Utredningen (H 1974:02), som antog benämningen ransoneringslagsutredningen, avgav i november 1975betänkandet (Ds H 1975: 3) Ny ransoneringslag. De i betänkandet framlagdalagförslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. Ransoneringslagsulredningens huvuduppgift var att motbakgrund av vunna erfarenheter från oljekrisen 19731974 omarbeta aUmänna ransoneringslagen(1954: 280) bl. a. så att särskilda ransoneringslagar fortsättningsvis inteskall behövas för att förbrukningen av ledningsbunden energi, dvs. elektriskkraft, stadsgas och fjärrvärme, skall kunna underkastas reglering i kristid.Vidare skulle utredningen anpassa ransoneringslagens bestämmelser så att lagenskall kunna tillämpas under såväl sådana utomordentliga förhållanden som krigoch krigsfara och därav föranledda försörjningssvårigheter som vid s. k.fredskris. Med fredskris åsyftas krissituationer då produktion, sysselsättning,export och konsumtion inte kan upprätthållas i normal omfattning på grund avimportbortfall av en eller flera försörjningsviktiga varor utan att det ärkrig eller krigsfara i vår nära omvärld. 1 utredningsuppdraget ingick också attutreda de ändringar i lagen som behövs för att den skall kunna till- Vidare förordnadesavdelningsdirektörerna , byråcheferna , kraftverksdirektören samtbyrådirektören att som experter biträda den sakkunnige. 1977/78: 75 17 lämpasdä allvarliga försörjningssvårigheter har uppstått till följd av händelser som harinträffat inom , s. k. inre kris. Föratt utreda vissa beredskapsfrågor på energiområdet tUlkallades samtidigtenergiberedskapsutredningen. Denna utredning har i betänkandet (SOU 1975:6061) Energiberedskap för kristid lagt fram åtskilliga förslag tiUregleringsåtgärder och förslag tUl en ny krisorganisation. 1ransoneringslagsutredningens uppdrag ingick att samordna översynen av lagen medenergiberedskapsulredningens arbete. Översynen innefattade även frågan om detbehövs ändringar i ransoneringslagen till följd av ändrad ransoneringsteknikinom andra områden än energiområdet. Slutligenbör nämnas att i ransoneringslagsutredninges uppgift ingick att i samarbete medberörda myndigheter utarbeta förslag till nödvändigaverkställighetsföreskrifter. Dessa förslag avses finnas i beredskap för attlämpliga tillämpningsförordningar m. m. snabbt skall kunna utfärdas när enförsörjningskris uppstår och ransoneringslagen sätts i tillämpning. Deutarbetade förslagen innebär att de ransoneringssyslem som avses användas ikrislägen har omsatts i författningstext. Meddelandet avverkställighetsföreskrifter är en uppgift som ankommer på regeringen. Medhänsyn härtill och då de utarbetade förslagen inte heller behandlas ifortsättningen kommer de inte att redovisas i denna lagrådsremiss. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av riksåklagaren, ,kammarrätten i , , datainspektionen,överbefälhavaren, , försvar,riksvärderingsnämnden, postverket, , statens vägverk, statensväg- och trafikinstitut, ,transportforskningsdelegationen, , luftfartsverket,transportnämnden, , statskontoret, ,, , lantbruksstyrelsen, statensjordbruksnämnd, kommerskollegium, , statens pris- och kartellnämnd,, överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), oljekrisnämnden,ÖEF-ulredningen (H 1975:04), , bostadsstyrdsen, statensråd för forskning, , statensplanverk, statens industriverk, , iStockholms län, i , i Malmöhuslän, i , civilbefälhavaren i Västra civilområdet,civilbefälhavaren i Övre civilområde, . Centrala driftledningen (CDL), Hyresgästernas riksförbund.Kooperativa förbundet. i , ,. , Scandinavian ÄirUnesSystem, lokaltrafik ÄB, . 2 1977/78. Prop.1977/78: 75 18 eningen (Sweboat), . , , , ,hantverks- och industriorganisation, ,, . Många remissinstanser har i sina remissvar hänvisat tillsina yttranden över energiberedskapsulredningens betänkande. Kommerskollegiumhar bifogat yttranden från handelskammaren d Göteborg-Västsvenskahandelskamaren och från handelskammare. , och , som tillsammans med ärföreträdda i , har gemensamt berett sinaremissvar inom beredskapsnämnden. Remissvaren kan därför anses utgöra densamlade svenska kraftindustrins syn på utredningens betänkande. har upplyst att de synpunkter bolaget har velat anföra påutredningens förslag har inarbetats i Svenska lokaltrafikföreningens remissyttrande.Svenska busstrafikförbundet och , som var för sig harberetts tillfälle att yttra sig, har avgivit gemensamt yttrande genom . En sammanstäUning över remissyttrandena bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga.2. 2.1 Beredskaps- och fullmaktslagstiftning En omställning från ett normalt fredssamhälle till éttkrissamhälle fordrar förberedelser, om inte kaos skall uppstå.Beredskapslagstiftningen gör det möjligt för myndigheter, företag och enskildaatt under lugna förhållanden planera för krislägen. Genom att iflertalet av dessa lagar också har bemyndigat regeringen att besluta omåtgärder som annars skulle kräva beslut (fullmaktslagstiftning) kanhandlingsberedskapen hållas på en hög nivå. I de flesta krislägen skulle detvara förenat med allvarliga olägenheter att avvakta riksdagsbeslut i varjesärskilt fall. De nu gällande fullmaktslagarna är uppbyggda efter ettförhållandevis enhetligt mönster. Flertalet av dem träder automatiskt itillämpning om landet kommer i krig. Vid krigsfara och under andra av krig ochkrigsfara föranledda utomordentliga förhåUanden krävs ett beslut av regeringenför tillämpningen. Ett sådant besliit skall vanligen underställas riksdagensprövning inorri . 1911118: 75 19 Blandde fullmaktslagar som är av betydelse för genomförandet av en ransonering kannämnas förutom allmänna ransoneringslagen aUmännaförfogandelagen. (1954:279), allmänna prisregleringslagen (1954: 236) och lagen(1973: 861) om lokal kristidsförvaltning. I detta sammanhang bör oekså nämnasoljekrislagen (1975: 197), som har tillkommit för att säkerställa Sverigesåtaganden enligt det avtal om ett internationellt energiprogram (lEP-avtalet),som har undertecknat . 2.2Allmänna ransoneringslagen (1954: 280) Föratt ta till vara de erfarenheter som hade gjorts under andra världskrigetsomfattande ransoneringar tUlsattes en utredning som avgav ettbetänkande (SOU 1952: 24) med förslag tiU aUmän förfogandelag och aUmänransoneringslag. Syftet med den föreslagna lagstiftningen angavs vara att "delstillgodose av rådande utomordentiiga förhållanden betingade behov avförnödenhet, som är behövlig för krigsbruk eller för ekonomisk'försvarsberedskap eller som i övrigt är av vikt för befolkningen ellerproduktionen, dels att möjliggöra en av sådana förhållanden påkalladhushållning med förnödenhet av angivet slag". Trots att syftemålet med debåda lagarna sålunda är detsamma ansåg utredningen ändock att bestämmelsernaborde delas upp på två lagar med hänsyn till att förfogande skiljer sig i väsentligahänseenden från ransonering. Utredningsförslagetföranledde en regeringens proposition med förslag till allmänransoneringslag och allmän förfogandelag. riksdag antog lagförslagen(prop. 1954: 20, 2 LU 19, rskr 186). Båda lagarna trädde i kraft ochgäller fortfarande. Tillskillnad från de ransoneringslagar som tillämpades under andra världskrigetgaller allmänna ransoneringslagen utan tidsbegränsning. Genom att riksdagensmedverkan vid lagens tUlämpning säkerställdes på annat sätt än genomtidsbegränsning ansågs den tveksamhet som tidigare hade funnits mot enpermanent lagstiftning ha undanröjts. (1 §) Allmännaransoneringslagen träder automatiskt i tillämpning om kommer i krig.Lagen kan även sättas i tiUämpning av regeringen om landet befinner sig ikrigsfara eller om försörjningssvårigheter avseende varor som är av vikt förtotalförsvaret eller folkförsörjningen har uppstått till följd av krig, variriket har befunnit sig, eller av krig mellan främmande makter eller av annanutom riket inträffad utom-ordentiig händelse. beslutarregeringen själv om lagens tillämpning. Beslutet skall underställas riksdagensprövning inom en 1977/78: 75 20 månad,varefter skall pröva om beslutet skall bestå.Iakttas inte dessa tidsfrister förfaller regeringens förordnande om lagenstUlämpning. I de övriga fallen måste regeringen först inhämta riksdagenssamtycke. Efter den s.k. Suez-krisen 19561957 gjordes på grundval av vunna,erfarenheter ett tiUägg av innebörd att regeringen utan att först fåriksdagens samtycke kan sätta lagen i tillämpning i vissa delar om interiksdagens samtycke utan synnerlig olägenhet kan avvaktas. 1 1§ finns en erinran om att vid meddelande och tillämpning av föreskrift enligtlagen skall tillses att ingen lider större förfång än vad som är nödvändigt. Lagensätts i tillämpning genom att regeringen föreskriver att de s. k.befogenhetsbestämmelserna i 25 §§, helt eller delvis, skall tUlämpas. 1 1 §sista stycket föreskrivs att lagens övriga bestämmelser (646 §§) skalltillämpas då 25 §§ är i tUlämpning. 2.2.3Befogenhetsbestämmelserna (25 §§) Allmännaransoneringslagen är, som har framhållits, ett försörjningspoliiisktinstrument. Detta framgår redan av 1 § och kommer tUl direkt uttryck i 2 §, därdet föreskrivs att handelsregleringar m. m: kan vidtas för att möjliggörahushållning med bristförnödenheter som är nödvändiga för krigsbruk, ekonomiskförsvarsberedskap eller för folkförsörjningen. De ransoneringsåtgärder som kanvidtas med stöd av 2 § kan vara mycket ingripande. Regeringen har sålundamöjlighet att föreskriva tidsbegränsade handelsförbud, olika former avransoneringar samt användningsförbud och användningsregleringar. Vidare kanvillkor för hanteringen av varor föreskrivas. Sådana föreskrifter måste varagenerella. Föreskrifter om pris kan dock inte meddelas. Omdet är nödvändigt för att tillredfsställande kunna kontrollera en regleringenligt 2 § får reglering genomföras även beträffande andra förnödenheter änsådana som behöv.s för krigsbruk eller för folkförsörjningen. Ej heller är detnågot krav på att det föreligger brist på dessa förnödenheter. I2 § föreskrivs slutiigen att om föreskrift har meddelats rörande överlåtelseav viss förnödenhet föreskriften skall tiUämpas på motsvarande sätt beträffandenäringsidkares uttag av förnödenheten ur sin rörelse såvida inte annat harförordnats. I3 § finns bestämmelser om auktorisation vUket innebär att endast denäringsidkare som har fått särskilt tUlståiid får exempelvis handla med vissavaror. Syftet med bestämmelserna är bl. a. att uppnå en tillfredsställandekontroll av att föreskrifter som har utfärdats med stöd av 2 § följs.Auktorisationsreglerna har av praktiska skäl uppdelats på två punkter. Den enainnehåller att endast den som, efter prövning av myndighet som regeringenbestämmer, har för yrket nödig erfarenhet och 1977/78: 75 21 gjortsig känd för redbarhet och ordentlighet och i övrigt är lämplig och inneharändamålsenlig utrustning skall få utöva den verksamhet för vilken auktorisationhar föreskrivits. Den andra innehåller att verksamheten endast får bedrivas avden som av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer har erhållitsärskilt tiUstånd. Som synes täcker den andra punkten även fall som avses iden första punkten. Tanken bakom konstruktionen har varit att om en såvidsträckt fullmakt som innefattas i punkt 2 ej behövs en mer begränsad fuUmaktkan ges enligt punkt 1. Bestämmelserna i 3 § kan i undantagsfall tiUämpas ävennär det inte är nödvändigt av kontrollskäl. Auktorisation skall då vara oundgängligennödvändig för att åstadkomma hushållning med förnödenhet enligt 2 §. 4oeh 5 §§ innehåller bestämmelser om särskilda avgifter. harprisnivån såväl på världsmarknaden som inom landet en tendens att stiga. Deninhemska prisstegringen kan stävjas genom prisregleringsåtgärder meddelade medstöd av allmänna prisregleringslagen (1956: 236). Är exporten fri oeh densvenska prisnivån lägre än världsmarknadens kan följden bli att varornaexporteras och att en inhemsk bristsituation uppstår. Detta kan förhindrasgenom exportförbud eller kvotering för det fall att viss export kan medges.Kvotering har emellertid ansetts medföra ogynnsamma verkningar. Med enprisutjämningsavgift på exportvaror kan kvoteringar helt eller delvisundvikas. 5 § ger regeringen fullmakt att ta ut en sådan avgift. I 4§ finns bestämmelser om clearingavgift och clearingbidrag som ger regeringenmöjlighet att utjämna prisskillnader dels mellan importerade förnödenheter avsamma eller likartat slag, dels mellan importerade förnödenheter och inomriket frambringade eller tillverkade förnödenheter av samma eller likartatslag. Bestämmelserna om clearingavgift och clearingbidrag kan däremot ejanvändas för att utjämna priser meUan förnödenheter, som har framtagits inomlandet. 2.2.4Övriga bestämmelser (646 §§) Idetta avsnitt skall endast några av de viktigaste bestämmelserna berörasnärmare. enligt 2 eller 3 § har meddelats på grund av knapphet eUer befaradknapphet på viss förnödenhet, kan ägaren hos regeringen ansöka om inlösen avförnödenheten. Ansökan härom, som skaU inges till (8 § förstastycket), skall sedan behandlas av regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer. Om inte inlösen för statens eUer annans räkning beslutaskan i stället föreskrift enUgt 2 eller 3 § för sökandens del upphävas (8 §andra stycket), bl. a. om föreskriften i betydande mån har begränsat ägarensmöjlighet 1977/78: 75 22 atttillgodogöra sig värdet av förnödenheten. Ersättning vid inlösen beslutas avlokal värderingsnämnd och i andra tUUka sista instans avriksvärderingsnämnden (10 §). 13-18§§ innehåUer bestämmelser om ransoneringsbevis, varmed förstås bevis sommyndighet för reglering enligt 2 § har utfärdat om rätt att förvärva elleranvända förnödenhet. Som ransoneringsbevis räknas ej endast inköpskort ochinköpslieenser utan även förbrukningstUIstånd och lösa kuponger till inköpskortm.m. 1 1315 §§ ges bestämmelser om bl. a. överlåtelse av ransoneringsbevis,varmed avses att innehavaren definitivt avhänder sig beviset. EnUgt 13 § är detförbjudet att utbjuda ransoneringsbevis tiU avyttring mot vederlag elleröverlåta bevis mot vederlag. Ej heller får innehavare av ett ransoneringsbevisöverlämna beviset till annan för brukande och för denna tjänst tUlgodogöra sigbetalning i pengar. Överlåtelse utan vederlag eller överlämnande mot annatvederlag än pengar får ske endast om regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer meddelar föreskrift härom (14 §). I 15 § finns en särskild regel sominnebär att näringsidkare inte heller utan vederlag får överlämna bevis förbrukande eller ur sin rörelse ta bevis, som han har mottagit i och förrörelsen, annat än i den ordning oeh på de villkor som föreskrivs av regeringeneller av myndighet som regeringen bestämmer.