prop · G103142 · 1977-12-31 00:00:00 — 1 de fall säljare redan vid köpet tar på sigbetalningsansvaret för försäkringspremier bör dessa självfallet kunna hänförastill kreditkostnad. är det väl ändock ytterst sällan säljaren tar på sig atthålla godset försäkrat för köpares räkning. Del ankommer på köpare alt hållagodset försäkrat i enlighet med de särskilda kreditvillkoren. F. n. lorde detvara först i de fatt köpare försummat försäkringsplikten som säljare får trädatill och skydda sin egendom genom att erlägga oguldna förfallna . Om ensådan av säljare eriagd premie skatt läggas titt kreditkostnad kan det -förutom att delta icke överensstämmer med definitionen på kreditkostnad - vidåtertagning ge anledning titt svåriösta problem. Försäkringspremier, särskiltinom bilhandeln, kan uppgå titt belydande belopp och avse årslånga perioderframåt i tiden, SkatI sådan försäkringspremie gollskrivas säljaren i sinhelhet, skall den gollskrivas endast lill den del premien avser utnyttiadkredittid och hur skall förfaras om premien täcker tid utöver avtaladkreditlid. Storleken på premierna kan också medföra alt det belopp som ejinbetalts i rätt tid lätt påverkas på ytterst kännbart sätt. Den nuvarande avbetalningsköplagensregler om beaktande av eriagda försäkringspremier har fungerat bra, varförkronofogdemyndigheten inte är beredd lillslyrka förestagen ändring. Skutteförsäkringspremierna likväl med hänsyn till konsumentkreditlagen böra hänförastill kreditkostnad bördetta klart framgå av definitionen, varjämte av 5 Snärmare bör framgå hur stor det av premien säljare för tillgodoräkna sig. 1.3.1 RSV:Köpare skall enligt förstaget - liksom enligt konsumentkredit lagen - alttid ha rätt att betala sin skuld till kreditgivaren i förlid, (Något missvisande formulering på s, 108, andra stycket, försia meningen). Föratt få enhetlighet mellan konsumentkreditlagen och avbetalningsköplagen ochundanröja tvekan bör andra stycket ändras så att där liksom i 12 § konsumentkreditlagendirekt anges att köparen alttid har rätt att beiala sin skuld i förtid.Hänvisning till 8 § kan då utgå. FörutsättningarnaJör återtaganderätt och rätt all kräva betalning i Jöriid 1.3.2 Götahovräti: 14 § finns bestämmelser om förtidsbetalning. Säljaren för kräva sådan endast om han gjort förbehåll härom samt köparen genom att åsidosätta förpliktelse på grund av avbetalningsköpel har äventyrat säljarens säkerhet i varan eller om köparen på visst sätt är i dröjsmål med betalningen. Rätten titt förtidsbetalning då köparen äventyrar säljarens säkerhel i varan utgör, i förhållande titt nuvarande lag, en nyhet. Enligt hovrättens mening kan det i praktiken uppstå svåra tillämpningsproblem när det skatt bedömas huruvida en köpare skall anses ha äventyrat säljarens säkerhel i varan. Avsaknaden av en sådan regel har, enligt hovrättens erfarenhet, icke våtlat olägenheter . Skulle behov av en sådan bestämmelse ändå anses föreligga, bör fömlsättningen för dess tiltämplighel preciseras. Det bör enligt hovrättens mening icke finnas utrymme alt tillämpa bestämmelsen i andra falt än när beaktansvärda skäl ger anledning därtill. Detta kan exempelvis uttryckas så att köparen genom att åsidosätta förpliktelse på grund av 1977/78:142 124 avbetalningsköpetuppenbart har äventyrat säljarens säkerhet i varan. Delsamma bör gälla ifrågaom ålertaganderätlen enligt 7 S. 1.3.3 Kronojögdeniyndigheieni Göieborgs distriki: Beträffande förstagets 4 § 2 och 7 § 2 kan bestämmelsen om en tiondel respektive tjugondel av heta kreditfordringen som utgångspunkt för kvalificerat dröjsmål ifrågasättas. Kreditfordringsbeloppet torde regelmässigt vara ett lägre belopp än det belopp som motsvaras av gällande avbetalningsköplags avbetatningspris. På grund härav uppstår kvalificerat dröjsmål vid ett lägre belopp än enligt nu gällande tag, vilket innebär en skärpning som minskar köparens skydd. Ifrågasättas kan om inte avbetalningspriset bör lagas som utgångspunkt i nu berörda avseende. samma paragrafer till föreslagna lidsgränsen anserkronofogdemyndigheten böra möjliggöra fler frivilliga uppgörelser och därmedmåhända nedbringa antalet återtagningsansök-ningar och därigenom öka köpaiensskydd. Utredningsmannens förslag tillstyrks därför. 1.3.4 Kronofogdemyndigheteni Vä.xjö disiriki: Den obetalda delen av kredit fordringen som är förfallen enligt avbetalningsplanen sätts i relation till kredilfordringen i stället för i den nuvarande lagen till avbetalningspriset.Det belopp som måste vara förfallet för rält alt kräva förlidsbetalning ellerbegära återtagande blir lägre enligt förslagel än enligt den nuvarande tagen. Häremot har myndighelen inte funnit något att erinra. Man har föreslagit samma bestämmelse i konsumentkreditlagen och del bör vara lämpligt - inte minst vid kronofogdemyndigheternas handläggning - att man har samma regler i båda lagarna. Däremotkan man ställa sig betänksam lilt den ökning av tidsfristen för betatningsförsummelsesom föreslagits. Det måste föreligga kvalificerat belatningsdröjsmål dåsäljaren inger målet för återtagande. Tid för förrättning skall utsättas ochköparen skall om inte särskilda undantagsfall föreligger tillstältasunderrättelse om förrättningen. Han skall fö behövligt rådmm att bevaka sinrätt. Det kommer således att förflyta ganska lång lid från förfallodagen innanåtertagande kommer till slånd. Detta kan vara titt nackdel för säljaren,särskilt om köparen är på obestånd eller upphört med sin näringsverksamhet ochinte längre har något intresse av varan. Han kanske t. o. m, vidtar åigärderför att sälja den, 1 många av dessa fall kan säljaren emellertid tänkas kunnaåberopa åt(irtaganderätl genom att köparen på gmnd av kontraktsbrott haräventyrat säljarens säkerhel i varan. Med hänsyn härtill och till det lämpligai att härvidlag ha samma regler i konsumentkreditlagen och avbetalningsköplagenbör förslaget -ehuru med en viss tvekan - kunna accepteras. 1.3.5 Bankinspektionen:Utredningens förslag om vad som skall kvalificera för krav på förtidsbelalning etter återtagande innebär en lindring för köpareni förhållande lilt nuvarande tag om avbelalningsköp. Förslaget innebär väsentligt minskad möjlighet för säljföretag att tiltvarata sina intressen om köparen brister i betalning på grund av obestånd. Därmed försämras också säkerheten för kreditinstitut som finansierar sätjföretagens krediter. Detta kan inverka på företagens möjligheler att med oförändrade viltkor refinan siera sig i kreditinstituten och därmed också oförmånligt påverka kreditkost- Prop.1977/78:142 125 nadernaför avbetalningsköpare i allmänhet. Inspektionen får i denna fråga ansluta sigtill det vid betänkandet fogade särskilda yttrandet. -14 § 2 och 7 § 2 uttryckssamma sak på olika sätt. Ett likartat ordval lorde vara ägnat all underlättaförståelsen av beslämmelserna och förordas. 1.3.6 Svenska företagares riksjörbund: Förbundel vilt häranföra att köpobjekten i kommersiella transaktioner ofta representerarbetydande värden och att den förestagna förlängningen av tidsfristerna kanmedföra slora olägenheter för kreditgivarna. Den vid avbetalningsköp vanligakredittiden för olika typer av maskiner som säljs till näringsidkare liggermellan . För större och dyrare maskiner är motsvarandekredittid . Därmed kan den tidsfrist som en köparekan komma i åtnjutande av uppgå till heta eller mer. Med hänvisninghärtitt instämmer förbundet i experterna förslag attbestämmelsen i nu gällande lag om avbelalningsköp kvarstår med tillägget attsäljare alltid skall ha rätt att kräva förtidsbetalning eller att återta varaså snart förfallen del av kreditfordringen har varit utestående i mer än tvåmånader. 1.3.7 Även handelskammare, handelskammaren JörÖrebro och , Industrijörbund, , , och ansluter sig i denna det lill det särskilda yttrande som avgetts avexperterna . 1.3.8 LRF: Utredningens förstag innebär en begränsning iförhållande till gällande regler av säljarens rätt att då köparen dröjer medbetalningen kräva förtida iDetalning respektive återtagande. I regel tordeköparen, då återtagande blir aktuellt, redan ha inställt sina betalningar,försatts i konkurs etter eljest kommit på obestånd. Säljaren bör då utan störretidsutdräkt kunna återta varan, som annars riskerar att snabbt minska i värdegenom köparens minskade möjligheter och intresse av att ta hand om den. Pådenna punkt har experterna i utredningen förordat att gällande återtagarregelbibehålls kompletterad med en rätt för säljaren att återta varan om förfallendel av kreditfordringen ulestått mer än . LRF finner i och för siggoda skäl för denna ståndpunkt. Möjligen skulle dock en kanske lämpligareavvägning stå att finna i en kompromiss mellan utredningens förslag ochexpertförslaget. Återtaganderätt skulle t. ex. kunna knytas till att en störredel av kreditfordringen, t. ex, en tiondel varit obetald än tvåmånader, t. ex, en månad, Samma rätt skutte kunna gälla om förfallen del avfordringen utestått mer än , LRF hemställer att frågan övervägs ytteriigare. 1.3.9 och : Experterna Cason,Deullar och Hjärpe har föreslagit att nuvarande regel om återtaganderätt skattbibehållas dock med det tillägget att sådan rätt alltid skatt finnas omförfallen det av kreditfordringen har utestått än två månader.Bankföreningen och anser att starka skäl har anförts för en sådanregel. Skutte emellertid denna regel anses alltför sträng, skulle en rimtig mellan-lösningkunna vara en rätt för säljaren att återtaga varan om t/10 av kredilfordringenhar utestått obetald minst en månad och alltid om en Prop.1977/78:142 126 förfallendel av kreditfordringen utestått mer än . Teoretiskt skutte en sådanregel kunna grunda återtaganderätt även om belalningsför-summelsen i det särskUdafallet avsåg endast ett hett obetydligt belopp. I prakliken borde dock köparendå oftast kunna åberopa den nya generalklausulen i 36 § avtalslagen. 1.3.10 Svenska handelskammarförbundel och Skåneshandelskammare: Förstaget innebär en begränsning i förhållande till nu gällanderegler av säljarens rätt att vid köparens betalningsdröjsmål kräva förtidabetalning respektive återtagande. /handetskammaren ställersig för sin del tveksam litl den av utredningen förordade konstruktionen. Somframhålls i ett särskilt ytirande av experterna harköparen i det övervägande anttitet falt då återtagande aktualiserats instäittsina betalningar, försatts i konkurs etter på annat sätt hamnat i obestånd. sådan situation ter det sig rimligt att låta säljaren utan onödig tidsutdräktkunna återta den på kredit sålda varan. /handels-kammarenvill således förorda alt förevarande regel ges en sådan utformning attsäljarens krav på reell säkerhet i den sålda varan vid köparens belatningsdröjsmålicke åsidosätts. Detta synes mera angeläget än att tillerkänna säljaren enprincipiellt icke oantastlig och litl sin utformning något diffus rätt litlåtertagande i fatt då köparen liar "äventyrat säljarens säkerhet"genom annal kontraktsbrott. /handelskammaren viltavslutningsvis beträffande detta stadgande ifrågasätta om inte förevaranderegel borde ulformas lika i konsumentkreditlagen och avbetalningsköplagen. 1.3.11 Föreningen : Föreningen bedömerdet tveksamt om tillräckliga skäl framlagts i betänkandet för att konstrueradet kvalificerade betalningsdröjsmålel på ett sätt, som avviker frånmotsvarande bestämmelse i konsumentkreditlagen. I kronofogdepraktiken lär detknappast ha iakttagits, att säljare av t. ex. lastbitar och maskiner yrkatåtertagning i andra fatt än då större tietopp än en tiondel avavbetalningspriset utestått obetalt . Föreningenvill också peka på att det för den praktiska rättstillämpningen uppenbariigenär betydelsefullt, att likartade frågor i de båda närbesläktade lagama för engemensam lösning, om inte synneriigen starka skäl kan tas fram för en avvikandereglering, 1.3.12 Kommerskollegium:Av utredningen framgår alt avbetalningsköp spelar en icke oväsentlig roll vid särskilt mindre näringsidkares anskaffning av maskiner och annan utmstning som ofta är av grundläggande betydelse för rörelsen. Detta lalar för att näringsidkande avbetalningsköpare kan ha ett vät så starkt behov av skyddsregler som konsumentköpare. Kollegiet delar utredningens uppfattning att konsumentkreditlagen och avbetalningsköp lagen bl.a. i fråga om varans återtagande bör innehålla ungefär likartade regler och finner det mot bakgmnd härav rimligt att köparen, oavsett om han är konsument eller näringsidkare, har minsl en månads lidsfrist innan säljaren kan tillgripa återtagande. Däremot synes förslaget, alt under viss fömtsättning tillåta en dröjsmålstid överstigande , vara alltför långtgående mot bakgrund av de ökade risker för värdeföriuster för säljaren som delta kan innebära. Enligl kollegiets mening bör därför den senare delen 1977/78:142 127 av4 § 2 och 7 § 2 utformas så att säljaren alltid får rätt alt krävaförtidsbetalning etter att återta varan så snart förfallen det av kredilfordringenhar varit utestående . 1.3.13 KF: KF anser det riktigt att lagen innehållerspärrar mot krav på förlidsbetalning etter återtagande på grund av kortvarigaoch obetydliga betatningsförsummelser. Tidsfrister och beloppsgränser bör ocksåsåsom utredningen förestagit vara desamma för rätt litl förtidsbelalning ochåtertagande. KF biträder även ulredningens mening, att köpare alltid skattkunna undvika återtagande genom alt innan återtagande faktiskt sker erläggasamtliga förfallna poster, dröjsmålsränta och övriga kostnader säljaren haft pågrund av dröjsmålet, men att det vore ett alltför stort avsteg från allmännakreditprinciper om köparen på motsvarande sätt skulle kunna undgå krav påförtida betalning. Med hänsyn titt dessa överväganden beträffande rätten titt förlidsbetalninganser KF nu gällande 14-dagarsfrist alltför kort. De av uiredningen förestagnatids- och beloppsgränserna anser dock KF vara alltför generösa mot köpare ikommersiella förhållanden där det ofta är fråga om stora belopp och mångaavbetalningsposter. KF förestår att förtidsbetalning respektive återtagandeskatt kunna utkrävas om köparen är i dröjsmål . 1.3.14 i : Somutredningsmannen närmare redovisat är i kommersiella förhåltanden avbelalningsköpi stor utsträckning den enda utvägen för kapitatsvaga näringsidkare attanskaffa utmstning för rörelsen. Kreditrisken för säljaren får då bedömas varamycket betydande. Mot bakgrund härav och med beaktande av de synpunkter experternaCason, Deullar och Hjärpe anfört i sitt särskilda yttrande ifrågasätterlänsstyrelsen om de försämringar för säljaren som lagförslagets bestämmelseromkvalificerat belatningsdröjsmål som förutsättning för rätt titt återtagandeinnebär i förhållande titt nu gällande ordning är acceptabla. Den speciellakaraktären hos avbetalningsköp i kommersiella förhållanden synes motivera enlösning som närmare ansluter sig titt nu gällande lag. 1.3.15 i Väsierås distrikt:Kronofogdemyndigheten vilt för sin del starkt ifrågasätta det lämpliga i denföreslagna föriängningen av betalningsfristen. Köpeobjekten i de kommersiellatransaktioner, som del ju i detta sammanhang är fråga om representerar oftabetydande värden och en förlängning av tidsfristen torde i många fatt kunnamedföra avsevärda olägenheter för säljarna, som dessa vät kan tänkas på etteller annal sätl försöka kompensera sig för i sina köpeavtal titt nackdel förden seriösa delen av kundkretsen. Det vitt mol bakgrund härav synas som omnuvarande lagbestämmelser på området för anses mera välfunna än de föreslagna. 1.3.16 : Utredningen föreslår att fömlsätlningarnaför säljarens rätt att kräva förtidsbetalning och återtagande av den såldavaran skall skärpas titt förmån för köparen. Vad vi känner titt finns del ingenkritik mot de nuvarande reglema i avbetalningsköplagen. Det fungerar således påett tillfredsställande sätt. Vi anser därför att det inte finns någon anledningatt frångå nuvarande bestämmelser. 1977/78:142 128 1.3.17 FlnansieringsföreiagensJÖrening:Förslaget innebär att köparens dröjs mål kan vara eller längre. Om köparen är i dröjsmål i början kan bestämmelserna innebära att kreditgivaren kan agera först sedan köparen dröjt i mer än en tjugondel av kredittiden förfallen det av kredilfordringen uppgår titt mer än en tjugondel av heta kreditfordringen. mening kan bestämmelsema leda titt obitliga resultat. Dettasärskilt i fall när köparen vid upprepade fall varit i dröjsmål och vid längrekredittider än 60 månader. Underåberopande av samma skäl och omständigheter som anförts av näringslivetsexperter är det föreningens uppfattning att säljaren i kommersiella förhållandenskall ha möjligheter att genast kunna kräva förtidsbetalning elleråtertagande. Det finns enligt föreningens mening ingen orsak att ge köparen ettbättre skydd än vad gällande tag om avbetalningsköp, som även gällerkonsumenter, ger. Föreningen hemställer därför att bestämmelsen i nuvarandelag om avbetalningsköp kvarstår oförändrad med de språkliga ändringar som föranledesav lagförslaget i övrigt. 1.3.18 MRF:Nuvarande regler om fömtsättningarna för säljarens rätt att kräva förtidsbetalning och återtagande av den sålda varan har fungerat tillfredsstältande i den praktiska tillämpningen. De tidsfrister som finns föreskrivna i gällande lag utgör en skälig och rimlig avvägning mellan parternas intressen i avtalsförhållandet. Vid denna bedömning bör beaktas att de varor som säljs på avbetalning ofta representerar betydande värden, t. ex. lastbilar, lantbruks- och entreprenadmaskiner etc. Om köparens betalnings förmåga försämras i sådan grad att denne inte kan fullgöra sina amorteringar, ärdel ett berättigat intresse för säljaren alt så skyndsamt som möjligt kunnafö återta varan. Vid försäljning av lastbit på avbetalning inträffar det ofta att köparen vid obestånd inte bara underiåter att fullgöra sina amorteringar till säljaren, ulan även brister i sin belalningsskyldighel titt staten förförfallen kilometerskatt, försäkringspremier och andra utskylder. Visseriigen för köparen i en sådan siluation enligt vägtrafikskattetagen inte bruka fordonet, men della hindrar emellanåt inte denne från att fortsätta alt bruka fordonet. De årliga vägtrafikskatlerna för en tung tastbitskombination kan uppgå till . Ofta är det fråga om åkare, som är helt beroende av det köpta fordonet försin försörjning. Polisens kontrollverksamhet i angivet hänseende är begränsad. En föriängning av tidsfristen för återtagning av ett fordon kan således medföra att detta är belastat med förfallen kilometerskatt för tiden från uppkommet obestånd till återtagningsförrättningen. För att fordonet efter återtagningen skall få brukas måste den förfallna skatten betalas. Detta medför att avbetatningssäljaren - för den händelse denne önskar bmka fordonet eller sälja detta vidare - indirekt blir tvungen att betala denförfallna skatten. Förbundet har hos statsmakterna i tidigare sammanhang hemställt om att reglerna i vägtrafikskattetagen ändras så att säljaren inte drabbas av den indirekta skattskyldighet som följer av förbudet att bruka fordonet. Förbundets hemställan har hitinlitts icke villfarits av statsmakterna. Utövervad som ovan anförts är det förbundets erfarenhet att en köpare som befinnersig i en insolvenssituation icke vinnlägger sig att vårda och underhållaavbetalningsgods på ett tillfredsställande sätt. Följden härav kan bli attsäljarens möjligheter att tillgodogöra sig ett restvärde på varan kan komma attäventyras. Prop.1977/78:142 129 Ienlighet med det anförda anser förbundet att reglema i nuvarande avbetalningsköplagom rätt för säljaren att vid köparens belatningsdröjsmål kräva förtidsbetatningeller att återta varan i huvudsak bör kvarstå oförändrade. 1.3.19 Även bilindustri- och bilgrossistföreninganser att den gällande avbetalningsköplagens regler i denna del bör bibehållasi huvudsak oförändrade, 1.3.20 : Föreningen utgårifrån att i 4 § 2 och 7 § 2 skall förstås så att i förfallen det avkreditfordringen även ingår upplupen ej förfallen ränta fram titt den dagkreditgivaren får kräva betalning resp. får göra gällande förbehåll omåtertaganderätt. Om så ej är faltet får föreningen hemställa att ändring sker ienlighet med föreningens utgångspunkt. Reglerna skulle annars leda titt attkreditgivare som tillämpar låneränta (= ränta i efterskott) måste avvaktaåtgärder än kreditgivare som tillämpar förskottsränla föralt uppnå kravet på en tiondel eller en tjugondel. MRFinstämmer i dessa synpunkter. 1.3.21 i distrikt:! S 2lagförslaget reglerar frågan om i vilka falt återtaganderätt för göras gällandei händelse av kvalificerat belalningsdröjsmåt. Del är av utomordentlig vikt attfrågan om tidpunkten för belalningsdröjsmålet nu genom det klara uttalandet imotiveringen (sidan 112) äntligen lösts. Av detta uttalande framgår, att detkvalificerade belalningsdröjsmålet alltiämt skall föreligga vid återtagandetilt-fältet.Enligt den nuvarande avbetalningsköplagen har rått två olika tillämpningar avbestämmelsen. Vissa myndigheter har fullt riktigt i enlighet med kommentarentitt gällande avbetalningsköplag ansett att det avgörande för frågan omåtertagande skutte vara belalningsdröjsmålet för godsetsåtertagande. Andra har hävdat att tidpunkten för målets ingivande tittutmätningsmannen vore avgörande, även om köpare sedermera gjort avbetalningartitt säljare, som denne inte avvisat. Den senare uppfattningen har även detatsavsåväl RSV som JO(seJO:s beslut 3145/75,, 39/76). Med hänsyn tillde olika uppfattningarna vore det värdefullt att det av 7 S 2 klart skulleframgå att förbehållet endast fick göras gällande om det belopp somkonstituerar kvalificerat betalningsdröjsmål alltiämt utestår oguldet näråtertagande skatt ske. 1.3.22 i och län:Lagförslaget anger i försia paragrafen som kriterium för avbelalningsköp bl. a.förbehåll om återtaganderätt. Utredningsmannen betonar (sid. 104) att för altett avbetalningsköp i lagens mening skatt föreligga fordras att förbehålletenligt allmänna rättsregler är giltigt åtminstone mellan parterna och enligtsådana regler möjliggör för säljaren att återta varan vid kontraktsbrott frånköparens sida. Ett enligt tagen giltigt återtagandeförbehåll kan alltså sakna sakrätlsligverkan och därmed värde som kreditsäkringsmedet. Utredningsmannen anger (sid.80) som krav för att återtagandeförbehåll skall tillerkännas sakrätlslig verkanbl. a. att förbehållet gjorts av säljaren före varans utgivande. ifrågasätterominle undantag från kravet kan vara befogal i det fatt där varan utgivits tittden andra parten i anledning av hyresavtal som senare ersattes av 9 1977/78. 1977/78:142 130 avtalom avbetalningsköp beträffande varan. Anledning synes inte finnas att för sakrättsligtskydd i detta fall kräva alt säljaren återtar besittningen till varan, somdärefter ånyo lämnas ut till den andra parten, sedan avtal med återtagandeförbehållupprättats. Återtagandepå grund av preskriberad fordran 1.3.23 Bankinspektionen:1 de i 7 S föreslagna bestämmelserna om ålertagan derätlen föreskrivs inte såsom i motsvarande beslämmelser i 15 S konsu mentkreditlagen alt fordran för vilken återtaganderätt tas i anspråk inte för vara preskriberad. Enligt det nu föreliggande tagförslaget beträffande närings idkarens avbetalningsköp skutte alltså komma att tillämpas vad som gäller i fråga om panträtt och som innebiir all pant kan las i anspråk, även om den fordran för vilken panten gällei är preskriberad. Orsaken till alt avsteg härifrån skedde betr, återtaganderätt enligt konsumentkreditlagen var att det ansågs otillfredsstätlande att förbehåll om äganderätt etter återtaganderätt kunde utnyttjas, även om själva fordringen preskriberats. Starka skäl ansågs därför tala för att bestämmelser infördes om preskription av rätten att ta tillbaka avbelatningsgods. Den effekten uppnåddes genom att såsom villkor för ålertaganderätlen stipulerades att det ifrågavarande fordringsbetoppet ej var preskriberat. Återtaganderäitenkan enligt inspektionens uppfattning liksom panträtten betraktas såsom ensäkerhetsrätt. Den ger en grund för sakrätlsliga anspråk om kredit inteinfrias. Från den utgångspunkten finns ej anledning anlägga en annan syn på återtaganderäitenän på panträtten.