prop · G103136 · 1977-12-31 00:00:00 — Kammarrätten i erinrar om sin principiella kritikmot strävandena atl genom differentieringsregler nyansera del skatteadministrativasanktionssystemet. En liknande uppfattning uttalar i Göteborgsoch län. Utredningens uppfattning atl s. k. periodiseringsfel ochtUlämpnings-fel i transaktioner mellan skattskyldiga bör bedömas välvilligt ochofta Prop.1977/78:136 128 ledatill hel eftergift delas av flertalet remissinstanser. Några av dem yttrar sigmer utförligt i frågan. Kammarrätteni anser liksom utredningen atl de s. k. perio-diserings- ochräkenskapsfelen bör kunna bedömas mer nyanserat än vad som f. n. är fallel.Detta bör emeUertid enUgt kammarrätten kunna uppnås redan inom ramen för ettsystem som saknar annan eftergift än hel sådan. RSVdelar utredningens uppfattning all hel eftergift i betydande omfattning börkunna medges i fall av rena s. k. periodiseringsfel och när fråga är omfelaktigheter av mindre allvarlig karaktär som begås vid transaktioner mellanskattskyldiga. Någraremissinstanser, nämUgen RSV, Lantbrukarnas skattedelegalion och Näringslivetsskattedelegation, förordar att de föreslagna bestämmelserna om eftergift meddel av avgiften i fråga om mervärdebeskattningen förses med beloppsgränsvilken sanktionen inte får överskrida. RSV föreslår därvid . Utredningensförslag om att skattetillägg enligt ML för oriktig uppgift som beror påfelräkning, misskrivning eller annal uppenbart förbiseende i ej avslutadbokföring i visst fall skaU kunna efterges med tre fjärdedelar föranleder meringående synpunkter från några håll. FöreningenSveriges kommunala taxeringsrevisorer påkallar att den föreslagna regelnförtydligas så alt sådan eftergift endast skall kunna aktualiseras fram tilldess bokslut bör föreligga enligl god bokföringssed. Lagstiftaren måsteförhindra atl uppmjukningsregeln kommer att åberopas av mindre nogräknadeskattskyldiga som håller sina böcker öppna i det oändUga. Någraremissinstanser är av den uppfattningen atl del bör vara möjligt att vid nuförevarande typ av fel i stället efterge hela tillägget. Länsstyrelseni ifrågasätter om förslaget i denna del bör kvarstå. Dåskattetillägg med denna beräkning ändå sätts ned till eller lägst 200 kr.talar enkelhetsskäl närmast för hel eftergift i dessa fall. Länsstyrelseni och SRS är tveksamma om skalletillägg över huvud tagel skallpåföras beträffande sådana felaktigheter som konstaleras på löpande år därräkenskaperna ännu ej kunnat avslutas och där man med tUlämpande av sedvanligbokslutsteknik kan förvänta sig atl felaktigheterna upptäcks och rättas av denskattskyldige själv. Ett annal förhållande är givetvis om felaktigheterna äravsiktliga och beror på ren underdeklaralion eller åigärder för uppnående avstörre likvidmässiga fördelar. Istort sett samma Inställning har i ochSHIO. Prop.1977/78: 136 129 Någraremissinstanser framhåller att del skulle kunna uppstå problem atl avgörahuruvida skattetillägg skall efterges med hälfien eller med tre fjärdedelar ide fall båda typerna av eftergift skulle förekomma. RSVframhåller att en oriktig uppgift kan bestå t. ex. i ett felaktigt avdrag förförvärv som inle omfattas av avdragsrält enUgl ML men väl är förvärv för denskattskyldiges yrkesmässiga verksamhet. Ett sådant fel bör normalt kunnahänföras till kategorin "tUlämpningsfel" och därmed kvalificera förhälfteneftergift. Om felet upptäcks av innan den skaltskyldigeupprättat bokslut, kan även tillämpning av trefjärdedelsregeln aktualiseras.Det kan då vara svårt att avgöra om den oriktiga uppgiften beror på ettbokföringsfel, t. ex. en felkontering, eller en felaktig tolkning av de materiellabestämmelser som reglerar avdragsrätten. RSV anser för sin del atltrefjärdedelsregeln i dylika fall bör dels ges en generös tillämpning, dels gesföreträde såvida det inte framstår som uppenbart att fråga är om elltolkningsfel som inte skulle ha rätlats av den skallskyldige. Detla givetvisunder förutsättning att ur-säklligheten inte är så framträdande atl heleftergift kan komma i fråga. annan remissinstans anser all jämkningsreglerna i 64 h § ML bör utformasnågot annorlunda än vad som föreslagils. Länsstyrelseni föreslår atl nu förevarande jämkningsreglerformuleras så att del klart framgår att avgiften utgör 10 resp. . Någonnedre gräns för skattetillägg bör inte förekomma. SRSförordar att 64 h § ML bör kompletteras med en motsvarighet till bestämmelsen i116 h § TL enligt vilken den skattskyldiges ekonomiska förhållanden ochomständigheterna i övrigt kan motivera att skattetill-lägg efterges medhälften. Förslagetatt förseningsavgift enligt FFL inte längre bör kunna sättas ned biträds inteav RSV, som utvecklar grunderna för sin ståndpunkt enligt följande. Möjlighetenatt jämka förseningsavgift har använts ganska ofta i fråga om deolika punktskatterna. Erfarenheterna härav är goda. Skulle en jämkningsregelbeträffande förseningsavgift enligt FFL inte anses lämplig bör man enligtRSV:s mening överväga att sänka den generella nivån för förseningsavgift enligtFFL. Utredningens förslag tilleflergiflsbestämmelser beträffande förseningsavgift enligt VL föranledersynpunkter från två remissinstanser. RSV anser liksomutredningen atl det kan te sig oskäligt att påföra förseningsavgift med fulltbelopp i del fall att ägaren lill ett slort antal fordon har försummat att irätt tid sända in samtliga slämpelkort. RSV framhåller all det angivnaproblemet kan lösas på annat sätt. I författningen skulle kunna anges atl desammanlagda förseningsavgiftema för en och samma fordonsägare för enskatteperiod inte får överstiga exempelvis . om det inte till någon delär fråga om upprepad förseelse. Vid upprepad förseelse skulle beloppsgränsenkunna sättas högre, exem- 9 1977/78. 1 saml Nr 136 1977/78:136 130 Med den sålunda föreslagna ordningenskulle man redan i meddelande om förseningsavgift kunna ifrågasätta påföringav rätt belopp. Uiredningens lösning synes inle på samma sätt göra del möjligtatl pröva avgiftens storlek innan meddelande om ifrågasatt förseningsavgiftskickas ul. Från administrativ synpunkt torde enligt RSV den diskuteradeordningen med fasta maximibelopp vara att föredra. Antalet ärenden somlänsstyrelserna skulle få all handlägga skuUe minska. skulle manslippa den prövning av de enskilda fallen som utredningens förslag torde leda tUloch man skulle således få en mer enhetlig rättslill-lämpning. i vill med hänsyn till kritikfrån skattskyldiga fordonsägare vidga befrielsegrunderna beträffandeförseningsavgift enligt VL. Skattetillägg för oriklig uppgift i skattemål Utredningens förslag att skattetillägg skall utgå föroriktig uppgift som avges först i skattemål föranleder inte några särskildasynpunkter som tar sikte på förhållandena inom den indirekta beskattningen. Mot utredningens förslag på denna punkt har någon sakliginvändning inte riktats. Kammarrätten i och i Kronobergslän framhåller att den nya bestämmelsen om oriktig uppgift vidsköns-beskattning när deklaration har lämnats inle fyller någon funktion eftersomskattetillägg alltid utgår och inle kan sättas ned. Enligtlänsstyrelsens uppfattning gäller delsamma vid skönsbeskattning i avsaknad avdeklaration. Nedsättning av skattetillägg påfört på grund av uteblivendeklaration Huvudlinjerna i uiredningens förslag i denna del godtasallmänt eller lämnas utan uttrycklig erinran av remissinstanserna. I vissahänseenden föreslås dock ändringar eller kompletteringar. Några remissinstanserförordar 1 fråga om skattetillägg enligl ML att tidsfristerna för nedsättningutformas på annat sätt. En och annan remissinstans anser det föreslagnaavgiftsuttaget för lågt i de nu avsedda fallen. Flera remissinstanser finneratt beloppsgränserna angivils otydligt och påkallar klarläggande. Några remissinstanserföreslår en annan utformning av undantagsbestämmelserna tillnedsättningsreglerna. Deföreslagna tidsfristerna i fråga om nedsättning av skattetillägg av nuförevarande art enligt ML behandlas mer Ingående av några remissinstanser. Vad först angår utgångspunkten för tidsberäkningen enligtden i 64 d § första stycket 1 ML föreslagna regeln förordar i 1977/78: 136 13i atl denna bör vara den dag då beslutet harsänts ul. DeUa skulle förhindra att en tredskande skattskyldig gynnas. Kammarrätteni har motsatt uppfattning och anser atl del måste utredas när denskallskyldige har fått del av beslutet. Delgivning bör därför ske. Allbestämma dclgivningsdagen är angeläget även mot bakgrund av att "åttamånadersregeln"inte blir tillämplig förrän tvåmånadcrsfrislen gått lill ända. Ytterligare ettskäl för detta är de föreslagna ändringarna i 35 och 36 §§ ML. Det kan ocksåframhållas atl utredningen i FFL och AVGL har föreslagit att dagen för delgivningskall vara utgångspunkt för beräkning av motsvarande lidsfrister. I fråga om längden av de föreslagna tidsfristernaförklarar inledningsvis atl verket ansluter sig tiU utredningensuppfattning all respit-månaden kan utnyttjas för spekulationer i aUtför lågaskönsbeskattningar och alt det därför finns grundad anledning att ersättadenna bestämmelse med regler som markerar en skillnad i påföljd om deklarationinkommer före resp. efter beslut om skönsbeskatlning. RSV anser vidare attytterligare en tidsfrist bör införas, under vilken nedsättning enligt en meraschablonmässig metod skall ske. Länsstyrelserna i och ,mervärde-skatteiitredningen och Lantbrukarnas skattedelegation har i stort settsamma inställning som RSV. i förespråkar avförenklingsskäl endasl en lidsfrist för nedsättning av skattetillägg av nuförevarande slag. Av sammauppfattning som i är i länsom bl. a. anför. Ett visst skattetiUäggsbelopp bör kvarstå även om deklarationkommer in inom viss tidsgräns efler del att skönsbeskatlning har sketl.Förfarandet med skönsbeskattning medför ett betydande merarbete inte bara förlänsstyrelsen utan även för Indriv-ningsmyndighetcrna. Anmaningsförfarandel medinformation lill den skattskyldige har visat sig har god effekt, när det gällerall förebygga skönsbeskattningar. Det bör dessutom uppmärksammas atl befrielsefrån eller nedsättning av skattetillägg i särskilda fall kan medges enligt deföreslagna reglerna i 64 h § ML. Någraremissinstanser anser det föreslagna avgiftsuttaget i nu avsedda fall för lågt. Kammarrätteni understryker det angelägna i atl risken för spekulation 1beskattnmgsmyndighelens åtgärder motarbetas. Därför bör visst skattetilläggulgå, även om deklarationen kommer in inom de angivna tidsfristerna. Länsstyrelseni förordar att skattetillägg av nu förevarande slag skall kunnasättas ned endasl genom att del räknas om efler en lägre procentsats och attsåledes de föreslagna fasta beloppen bör utmönstras ur lagtexten. i framhåller attskattskyldiga med Prop.1977/78:136 132 kredit- och likviditetssvårigheter kan utnyttja del lågaavgiftsbeloppet för att tillfälligt förbättra sin ekonomiska situation. Det kanenligt mening ifrågasättas om det inle vore lämpligare attutforma bestämmelsen så atl skattetillägg utgår med vissa procenttal alltefterden tid inom vilken deklaration kommer in. i föreslår att gränsbeloppenhöjs lill 500 resp. . Genom den föreslagna komplelteringsregeln kommerde mindre företagen inle att drabbas av en sådan höjning. En och annan remissinstans, däribland Lantbrukarnasskattedelegation, anser atl den föreslagna storleken av avgiftsuttaget i nuavsedda fall innebär en skärpning av gäUande regler. De föreslagna nedsättningsreglerna inom punktbeskattningentas upp av några remissinstanser. RSV avstyrker nedsättning av skattetillägg av nu förevarandeslag om deklaration kommer in inom den föreslagna åttamånadersfristen. Verketframhåller all de som registreras som skattskyldiga på punktskatteområdetskriftligen tillställs anvisningar m. m. rörande den aktuella skatten ochdessutom i regel blir besökta av revisorer i nära anslutning till sinregistrering. Vid besöket lämnas information om de gällande bestämmelserna bl.a. om beskattningsperioder och om hur deklaration skall avges och ifyllas. Deregistrerade skallskyldiga får på så sätt en information omskatteredovisningen, något som väsentligt skiljer sig från vad som sker påandra skatteområden. Samma ståndpunkt intar punktskatteutredning. Flera remissinstanser framhåller att bestämningen avbeloppsgränserna i de föreslagna nedsättningsreglerna är otydlig och inteklart anger alt 250 resp. . Utredningens förslag att skattetillägg av nu förevarandeslag inte skall sättas ned när tillägget har påförts i samband medefterbeskattning och inte heller om deklaration kommer in sedan denskattskyldige har fått skriftligt meddelande om resultatet av skatterevisioneller om att fråga har väckts om höjning av skatten föranleder i stort settsamma synpunkter som motsvarande förslag enligt TL. Beräkning av undandraget belopp (kvittning) Utredningens förslag om utsträckt kvittningsrätt vidberäkning av undandraget belopp föranleder inte några synpunkter avseendeförhållandena inom den indirekta beskattningen. Förlängning i vissa fall av den tid inom vilken beslut ommervärdeskatt eller punktskatt får meddelas Utrednmgens förslag om förlängning i vissa fall av den tidinom vilken beslut om mervärde- och punktskatt får meddelas utsätts för erinringarfrån några remissinstanser. 1977/78:136 133 i uppger atl det i praktikenhar visat sig svårt att nå de skattskyldiga, som här avses. För att fåtidsfristen att börja löpa synes enligt lämpligen denkompletteringen böra göras alt skattskyldig skall anses ha fått del av beslutetnär delsamma har sänts ut till honom 1 rekommenderad försändelse eller genompost-delgivning på den för senast kända adressen. i framhåUer att denskaltskyldige enligt tiUämpade rutiner vid ett flertal tillfäUen blir påmind omsin underlåtenhet all avlämna deklaration. Det finns dessutom möjlighet atlanföra besvär hos länsskatterätten över påförda skattetillägg. anseratt någon förlängd tid för meddelande av nytt preliminärt beslut inte ärnödvändig utan endast skulle bli administrativt betungande för myndigheten. Påsamma grunder bör enligt uppfattning föreslaget tillägg lill 36§ ML angående tiden för s. k. automatiskt slutiigt beslut bortfalla. 1förslaget görs tiden för sådant beslut beroende av den tidpunkt då beslul omskattetillägg har delgetts. Av delvis samma skäl motsätter sig iGöteborgs och län utredningsförslaget i denna del. Några remissinstanser påpekar att den föreslagnautformningen av 51 § ML innebär att även s. k. automatiska slutliga beslutkommer att kunna överklagas, vilket utredningen inte torde ha avsett. Den ordinära och extraordinära besvärsrätten till förmånför skallskyldig i fråga om särskild avgift Uiredningens förslag att yrkande om undanröjande ellernedsättning av särskild avgift skall prövas så länge som beslutet om skattenför ifrågavarande redovisningsperiod inte har vunnit laga kraft kan enligllänsstyrelsen i få till följd atl underpågående process om skattetillägget måste ompröva sitt beslut härom underförutsättning att skattefrågan inle har vunnit laga kraft. I fråga omden föreslagna utformningen av den extraordinära besvärsrätten till förmån förskattskyldig upprepar några remissinstanser sitt krav beträffande motsvarandeförslag enligt TL nämligen att besvärsrätlen begränsas till sitt omfång genomett ursäktlighetsrekvisit. Kammarrätteni och i påkallar alt instansordningen vidbesvär i särskild ordning klarläggs genom hänvisning till 56 § ML och därmedtill 103 § TL. RSVavvisar förslaget att som första instans skall pröva besvär isärskild ordning. Verket anser all även om vissa praktiska skäl finns för ensådan ordning så talar avgörande principiella skäl för att besvärsprövning börske i besvärsinstans. 1977/78:136 134 Den ordinära och extraordinära talerätten för allmäntombud i fråga om särskild avgift i framhåller atl denföreslagna bestämmelsen i 64 k § ML första stycket synes ge utrymme förallmänna ombudet all i fall då den skattskyldige har anfört besvär i särskildordning yrka all skattetillägg påförs. Som utredningen konstaterar ärombudels rätl alt i särskild ordning anföra besvär till den skattskyldigesnackdel begränsad lill de fall då felräkning, misskrivning eller annatuppenbart förbiseende föreligger och beskattningen på grund därav blivitfelaktig. Det finns enligt inte skäl atl allmänna ombudet jusl isådant fall skaU få rätt atl yrka skattetillägg. Paragrafens två första styckenbör därför inte införas. I föreslagna 64 k § ML tredje stycket bör anges atltalan skall föras hos länsstyrelse och inte hos skatterätt. Skyldig/tet att i vissa fall beaktaeftergiftsbestämmelserna ex officio De föreslagna bestämmelserna i 64 1 § ML och 37 I § FFL omatt frågan om eftergift i vissa fall skall beaktas ex officio godtas allmäntav remissinstanserna. De föreslagna ikraflträdandebestämmelsernas materiellainnehåll tas upp av två remissinstanser. RSV framhåller att beskattningsåtgärder enligl ML oflasker förflutit efter det att deklaration har lämnats.Utredningens förslag atl äldre bestämmelser i princip skall tillämpas när deni ML föreskrivna senaste deklarationsdagen infaller före den 1 januari 1978innebär därför all de äldre och de nya bestämmelserna skulle få tillämpasparallellt . Särskilt när del gäller tUlämpningen av de nyalindrigare bestämmelserna i 64 h § ML kan nackdelar t. ex. i form av felaktigtillämpning bli följden. RSV anser därför att sistnämnda bestämmelser skalltillämpas beträffande särskild avgift som påförs genom beslul efterikraftträdandet även om avgiften avser redovisningsperiod som gått till ändaföre ikraftträdandet. i påpekar attskattskyldig som skall lämna deklaration men underlåter del intesynes kunna påföras skattetillägg om han efler utgången av lämnar deklarationenoch den innehåUer oriktig uppgift. 4.2.4 Detaljför.ilagen i fråga om AVGL RFV instämmer i utredningens åsikt att reformbehovet intetorde vara lika uttalat på avgiftsområdet som på skattesidan men har ändåförståelse för atl utredningen vill genomföra ett enhetligt sanktionssystem sålångt del är möjligt. Verket hälsar också med tillfredsställelse 1977/78:136 135 några av utredningens förslag, vilka redovisas närmare idet följande. uttalar också sintillfredsställelse med en lindring av avgiftstilläggen men anser de föreslagnareglerna alltför stränga. Förbundet menar alt såväl författningsbestämmelsersom myndighetsanvisningar och praxis på avgiftsområdet är svårtolkade och atldelta bör medföra att avgiftstillägg påförs bara i mycket uppenbara fall.Förbundet hänvisar i övrigt liksom några andra remissinstanser lill delyttrande från Näringslivels skattedelegation som har redovisats i bl. 1 övrigl är det bara RFV som närmare behandlarutrednnigens förslag i fråga om avgiftstiUägg. Verket anför bl. a. följande. RFV hälsar med tillfredsställelse förslaget attavgiftstillägget i vissa situationer skall kunna sättas ned tiU hälften. Med nugällande bestämmelser har avgiftstillägget i här avsedda fall antingen fåttslå kvar i sin helhet, vilket ibland får anses vara väl hårt mot arbetsgivaren,eller också helt undanröjts, vilket å andra sidan får anses ägnat att motverkasanktionsbestämmelsernas syfte. Verket påpekar dock att ett differentieratsystem medför en mera komplicerad och tidskrävande prövning än det nuvarandesystemet. Vad gäller förslaget att slopa nedsätlningsmöjligheten ifråga om förseningsavgift delar verket utredningens åsikt att behov avnedsättning inle föreligger beträffande en avgift som är begränsad till ett sårelativt lågt belopp som . I de fall där dubbel förseningsavgift påförstorde förutsättning för nedsättning praktiskt taget aldrig föreligga. RFV ifrågasätter däremot uiredningens förslag all ävenoriktig uppgift i mål om arbetsgivaravgift skall kunna föranledaavgiftstillägg. Även om verket har förståelse för att utredningen vill skapaett enhetligt sanktionssystem, anses det vara mindre lämpligt att verket tarupp ell mål som har avgjorts av försäkringsdomstolen för att pröva huruvidaavgiftstillägg skall påföras för oriktig uppgift i målet. Enligl RFV:s uppfattningkräver en sådan ordning ett ivåpartsförhållande, dvs. å ena sidan arbetsgivarenoch å andra sidan en part som, i likhet med taxeringsintendent påskatteområdet, bevakar det allmännas rätt. Verket stryker därför underutredningens uttalande atl det på avgiftsområdet kan finnas skäl att avvaktamed genomförandet av de processuella reglerna till dess de kan fogas in i en nybesvärsordning. RFV finner del tillfredsställande att en arbetsgivare, somtrots ett flertal påminnelser från lokala skattemyndighetens och verkels sidainte på något sätl har velat medverka lill fastställande av ett riktigt avgiftsunderlagutan fått detta bestämt genom uppskattning, inle längre skall kunna helt undgåsanktion genom alt lämna arbetsgivaruppgift eftersanktionsbeslutet. Förslagetatt arbetsgivares yrkande om nedsättning eller undanröjande av avgiftstilläggeller förseningsavgift skall kunna prövas så länge Prop.1977/78:136 136 beslutetom avgiftsunderlaget i fråga inle har vunnit laga kraft innebär enligt RFV inlenågon ändring i sak på avgiftsområdet. Enligl utbildad praxis prövas frågannämligen regelmässigt ex officio, såväl i ärenden som i mål om avgiftsunderlag. Vadslutligen angår förslaget till extraordinär besvärsräit för arbetsgivaren harRFV inte något att erinra, även om behov av en sådan besvärsräit inte anses havisat sig i fråga om sanktionerna på avgiftsområdet. Den föreslagnabesvärstiden efter utgiflsåret förefaller verket väl lång men verketerinrar å andra sidan att den motsvarar den tid inom vilken arbetsgivaravgifternormalt kan efterdebiteras. Skatte-och avgiftssystemet bygger till stor del på atl de skattskyldiga medverkargenom att lämna uppgifter 1 olika former. För att betona vikten av att riktigaoch fullständiga uppgifter lämnas har skattelagstiftningen sedan lång tidtillbaka innehålUt regler om påföljder för den som inte fullgör sinaskyldigheter i dessa avseenden. års reform avpåföljdssystemet var åtal och lagföring i princip det enda medel som stod tillbuds för att ge eftertryck åt skyldighetema. Skattestrafflagenvar den centrala lagen på området. Den innehöll bestämmelser om straff för densom i deklaration lämnade oriktig uppgift som var ägnad att leda till frihetfrån skatt eller för låg skall. Falskdeklaration förelåg när någon uppsåtligenlämnade oriktig uppgift och vårdslös deklaration när sådan uppgift lämnades avgrov oaktsamhet. Vidden översyn av påföljdssystemet som påbörjades av skattestrafflagutredningenkonstaterades att det dittills rådande systemet fungerat mindre väl.Utredningen påpekade bl. a. att de rättsvårdande myndigheterna togs i anspråkför alt utreda och avgöra bagatellartad brottslighet och förseelser avordningsmässig art. var det enligl utredningen tydligt att sådanabrott och förseelser inle blev föremål för påföljd i en utsträckning sombestämmelsema i och för sig gav möjlighet till. Genom den sovring avifrågasatta ätalsanmälningar, som förste taxeringsintendenten av praktiska skälvar tvingad alt göra, uteblev i åtskilliga fall en reaktion på gärningen. Detkunde sålunda konstateras en påtaglig bristande balans mellan antalet fall avkonstaterade oriktiga uppgifter i deklarationerna och antalet lagförda brott.Päföljdssystemet drabbade således ojämnt och slumpvis. Detpåföljdssyslem som infördes genom reform innebär i korthet följande. Skattetilläggenligt taxeringslagen (1956: 623), TL, påförs, om den skattskyldige isjälvdeklaration eller annal skriftligt meddelande tUl ledning för hanstaxering har lämnat oriktig uppgift, om taxering bestämts Prop.1977/78:136 137 skönsmässigtmed avvikelse från deklaration eller om taxering verkställts skönsmässigtdärför all deklaration uteblivit. Skattetillägg som påförts i sistnämnda fallkan undanröjas eller nedsättas, om den skattskyldige kommer in med deklarationinom viss lid. Skalletillägget beräknas normall efter på den skatt somskuUe ha undandragils om den skattskyldiges förfarande hade godtagils. Omrättelse av oriktig uppgift kunnat vidtas med ledning av visst närmare angivetkontrollmaterial, beräknas skattetillägget emellertid fr. o. m. 1977 årstaxering efter .