prop · G10393 · 1977-12-31 00:00:00 — Den nära samordningen mellan låne-och bidragsbeslut och beslut under förvaltningsskedet ger, förutom rentpraktiska samordningsvinster, nödvändig erfarenhet av hur lånereglernapåverkar olika rutiner i förvaltningsskedet. Samordningen ger också en bred kontaktytamed låntagarna efter det att lånen har betalats ul. Ett åtskiljande kan kommaatt medföra ett omfattande remissförfarande eftersom bostadspolitiskabedömningar, som många remissinstanser har framhållit, inte sällan blirerforderliga under förvallningsskedet. Jag vill också stryka under att ettöverförande av låneförvaltningen till förutsätter en omfattandeuppbyggnad av en för bankens huvudsakliga uppgifter artfrämmandeförvaltningsorganisation. Jag återkommer senare till möjligheterna atl ytterligareta till vara de rationaliseringsmöjligheter som finns inom nuvarandeförvaltningsorganisation. Mot bakgrund av vad jag har anfört är jag nu inte beredd atlförorda en kommunalisering i den omfattning som byggadministrationsutredningenhar föreslagit. Enligt min mening är det alltför osäkert om de merkostnader somen reform skulle medföra ger motsvarande vinster för den kommunalasjälvstyrelsen och den enskilde medborgaren. Det finns dock anledning atl i fråga om bl. a. energisparstödelöverväga en utflyttning av beslutanderätten till kommunerna. 1977/78:76(s. 39) har chefen för bostadsdepEUtementet aviserat att hon senare kommer attlägga fram förslag angående överförande av beslut i fråga om energisparstödet lillkommunema. Prop.1977/78: 93 168 Också i andra låne- och bidragsärenden kan det finnasanledning all ytterligare pröva möjligheterna till decentralisering avbeslutanderätten lill kommunerna. Jag avser all senare föreslå regeringen atluppdra åt att lämna underlag för överväganden om sådana möjligheter. 7.2.3 Kommunalt ekonomiskt ansvar för bostadsbyggandet Utredningen har, närmast som en konsekvens av sitt förslagom kommunala låne- och bidragsbeslut, föreslagit ett ökat kommunalt ansvar förförlust på bostadslån. Utredningen anser att detta ansvar bör avse ett beloppsom svarar mot av låneunderlaget. Ansvaret bör gälla för alla låntagarkategoriermed undantag för ägare av småhus, för vilka ansvaret bör vara oförändrat dvs.40 % av statslånet vid föriustlillfället. Utredningens förslag om ett ökatkommunall ekonomiskt ansvar har således samband med utredningens förslag om endecentralisering av beslutanderätten. Mot bakgmnd av vad jag tidigare anfört ärjag inte beredd att förorda ett ökat kommunalt ekonomiskt ansvar för dessa lån. Jag vill i detta sammanhang ta upp frågan om kommunernasekonomiska ansvar för bostadslån till småhus som skall bebos av låntagaren samtderas ansvar för lån till kostnader för ändrad lägenhetssammansättning. 1974:150, s. 415 anförde dåvarande chefen förbostadsdepartementet att reglema for kreditriskbedömning vid lån till småhusborde anpassas lill de ändrade planeringsfömtsättningama. Syftet borde vara atti möjlig mån lägga ansvaret för kreditriskbedömningen på kommunema. Dennabedömning borde kommunen göra redan i samband med prövningen av bebyggelsenslämplighet. borde kommunens bedömning vara avgörande även förmöjligheten all erhålla bostadslån, en ordning som emellertid då bedömdes krävaett ökat kommunalt ansvar för förlust på statslånet. 1 det föregående har jag avvisat förslaget om kommunallekonomiskt ansvar för lån till flerfamiljshus. Beträffande lån till småhus somskall bebos av låntagaren visar erfarenheterna från senare tid fall, därsökanden först beviljas byggnadslov, för att senare hindras att få statligtbostadslån genom alt kommunen vägrar åta sig ekonomiskt ansvar förbostadslånet. Mot denna bakgmnd finns det enligt min mening anledning pröva omden samordning som avsågs med riksdagsbeslut (prop. 1974:150, CU1974:36, rskr 1974:372) verkligen kommit till stånd. Detta kan bl. a.aktualisera en omprövning av kravet på kommunalt ekonomiskt ansvar för lån tillsmåhus. Kommunema utnyttjar f. n. i vissa fall del kommunalaekonomiska ansvaret för att förhindra spekulation i småhus. Bostadsstyrelsenkommer att redovisa behovet av åtgärder för atl förhindra sådanspekulation. Förslag till utformning av lämpliga medel med delta syfte kommerockså att redovisas. I avvaktan på styrelsens förslag i ämnet ochställningstaganden med anledning härav, bör inga ändringar göras i nu gällandeordning för del kommunala Prop.1977/78: 93 169 Frågan får övervägas i samband med beredningenav styrelsens förslag. Efter medgivande av regeringen kan bostadslån utgå/örombyggnad som innebär ändring av lägenhetssammansättningen i hus som haruppförts eller byggts om med stöd av bostadslån, om kostnadema för outhyrdalägenheter är betydande och kan förmodas bestå , om ombyggnadenkan antas minska dessa kostnader och om kommunen går i borgen för lånet som föregen skuld. I budgetpropositionen för /79 harregeringen föreslagit vissa utvidgningar av bostadslångivningen i samband medändrad lägenhetssammansättning. Förslaget innebär atl bostadslån för ändradlägenhetssammansättning skall kunna utgå även i bostadsområden som inte harnågra uthyrningsproblem. Förslaget förutsätter alt kommunema lar ett visstekonomiskt ansvar för bostadslånet. Jag återkommer med förslag angående dennärmare omfattningen av delta ansvar. I de aktuella fallen förutsätts att kostnaderna ryms inomett beräknat nybyggnadspantvärde. Kommunen bör i dessa fall åta sig ettekonomiskt ansvar, som i princip motsvarar det som gäller för lån tillsmåhus som skall bebos av låntagaren. Förslaget innebär alt ansvaret, somgäller alla låntagarkategorier, ulgör av statslånet vid föriustlillfället.Ansvaret gäller . Till skillnad från vad som gäller vid låntill småhus som skall bebos av låntagaren bör ansvaret även omfatta fördjupadlånedel. Liksom bör för bostadslån till sådana kostnaderför lägenhetssammanläggning som inte ryms inom ett beräknat nybyggnadspantvärdegälla krav på borgen för hela lånet. Bostadslån i dessa fall utgårenbart i områden med speciella uthyrningsproblem. 7.2.4 Ökat kommunalt inflytande i låne- och bidragsärenden- minskad statlig detaljreglering I samband med att konkurrensvillkoret infördes år 1975gavs del kommunala inflytandet större tyngd i lånefrågorna . Vidprövningen av de bestämmelser som knyter an till detta villkor har länsbostadsnämndeni princip att följa det kommunala yttrandet. Om förmedlingsorganel har avstyrktansökningen utgår lån endast om särskilda skäl föreligger. Omförmedlingsorganet däremot har tillstyrkt ansökningen får den avslås endast omdel finns särskilda skäl alt frångå förmedlingsorganets bedömning. Denomständigheten alt kommunen i samband med tillämpningen av konkurrensvillkoretinte har getts ett oinskränkt inflytande torde delvis vara motiverat avrättssäkerhetsskäl. a. kan ett kommunall yttrande inle överklagas genomförvaltningsbesvär. Vidare har kommunerna vid tillämpningen av markvillkorel ipraktiken 1977/78: 93 170 gettsell avgörande inflytande vid dispensbesluten, efiersom regeringen beträffandesaneringsområden regelmässigt följer det kommunala yttrandet. Också i fråga omexploateringsområden är kommunernas möjligheter att hindra bostadslån så gottsom oinskränkt, efiersom regeringens prövning av dispens från markvillkorelförutsätter att kommunen ansöker om dispens för låntagarens räkning. Närdet gäller kommunernas bedömning i övrigt har i anvisningarnatill bosladsfinansieringsförordningen (1974:946) angett att länsbostadsnämnden,såvitt gäller låneförutsättningarna, inte är bunden av förmedlingsorganetsyttrande. Om inte särskilda skäl finns däremot bör dock nämnden enligl dessaanvisningar godta yttrandet i de delar del avser en bedömning av förlustriskvid förvaltningen enligt 15 § förordningen, dvs. om de hyror eller årsavgiftersom behövs för att täcka de årliga kostnadema för fastigheten beräknas bli såhöga att påtaglig risk föreligger för förlust. Enligtmin mening bör länsbostadsnämnden i fortsättningen, i enlighet med vad somgäller beträffande tillämpningen av konkurrensvillkoret som regel följa detkommunala yttrandet. Undantag från detta bör komma i fråga endast i sådana falldär det finns särskilda skäl atl frångå förmedlingsorganets bedömning. Enbestämmelse härom bör tas in i de författningar som reglerar låne- ochbidragsverksamheten. Lämplighetsprövningen bör således i första hand ankomma påkommunen. 1 vissa avseenden bör dock länsbostadsnämndemas bedömning ha företräde.Jag tänker bl, a. på tolkningsfrågor som gäller tillämpningsområdet förstatliga stödformer. Det gäller också länsbostadsnämndemas uppgift att somstatliga företrädare se lill alt statliga medel ges en så effektiv användningsom möjligt. I del senare sammanhanget kommer produktionskostnadsprövningen i blickpunkten.Vid denna prövning kan nämndens bedömningar anses vara grundade på ett bättreerfarenhetsunderlag än kommunens, något som också motiverar ett visst företrädeför nämndens bedömning. Avsteg från kommunens bedömning skall självfallet görasi de fall denna strider mot reglema för lån- och bidragsgivningen. Deändrade grunderna för lånemyndighelens prövning som jag har angett i detföregående stämmer i många avseenden överens med den ordning som f. n.tillämpas av många länsbostadsnämnder. En uttrycklig bestämmelse härom böremellertid, tillsammans med en minskad statlig detaljstyrning leda till ettökat kommunalt inflytande över låne- och bidragsbeslulen. Enväsentlig förutsättning för ett ökat kommunalt inflytande är atl utrymmet förlokala bedömningar inom regelsystemet görs så omfattande som möjligt. Frågan omdetaljeringsgraden i regelsystemet har delvis sin bakgrund i strävandena attgöra regelsystemet så rättvist som möjligt. Detaljeringsgraden härrör både frånstatsmakternas beslut och lånemyndighelens egna åigärder. Prop.1977/78: 93 171 har tillsatt enförenklingsutredning för vilken regeringen har avdelat särskilda medel. Enligtvad jag har erfarit kommer denna utredning atl vara av övergripande natur såtill vida att den avser både regelsystemets omfattning i sig och nödvändighetenav olika styrinstrument inom regelsystemet. Utredningen skall även undersökamöjligheterna att undvika dubbelarbete mellan länsbostadsnämnderna ochkommunerna. Bostadsbidragsbestämmelserna utreds av en särskild arbetsgrupp,som beräknas vara färdig . Det arbete som pågår inom syftar bl. a.till att utmönstra sådana detaljföreskrifter som styrelsen själv har utfärdat.Arbetet bör kunna leda fram till ett mera flexibelt låne- och bidragssystemsett från den kommunala självstyrelsens synpunkt. Jag förutsätter, och anserdel mycket angeläget, att bosladsstyrelsen också lämnar förslag lillförenklingar med samma syfte, i de fall de kräver statsmakternas beslut. Vissa förenklingar bör kunna genomföras . Jagbehandlar i det följande vissa regler som gäller den kommunala verksamheten ilånesammanhang. Jcig vill först ta upp vissa frågeställningar som rörkraven på representation som villkor i vissa faU för lån tillbostadsrättsföreningar. , som arbetar utan enskiltvinstintresse och under insyn och kontroll, har hafthögre övre lånegräns och större statliga lån än enskilda bostadsföretag ochövriga bostadsrättsföreningar. Som förutsättning för detta gäller dessutom atlav föreningens styrelse från föreningens bildande mer än halva antaletledamöter är fristående i förhållande till byggintressent eller reprensenterarbostadskooperativ riksorganisation eller förening som är ansluten till sådanorganisation. Enligt gällande regler utgår bostadslån till denna typ avbostadsrättsföreningar av låneunderlaget bl. a. under förutsättning atlkommunen utser minst en representant i bostadsrättsföreningens styrelse. Den kommunvaldestyrelseledamoten skall ingå i styrelsen från föreningens bildande. Kommunenmåste också utse minst en revisor i föreningen. För förening som tillhörbostadskooperativ riksorganisation har bosladsstyrelsen i sina anvisningartill bestämmelsen angivit att del är tillräckligt atl kommunen är representeradi moderföreningens styrelse. Kraven gäller lånets hela löptid. Olika frågor om den kommunala representationen ibostadsrättsföreningar har aktualiserats . har i anslagsframställningen för budgetåret1978/79 föreslagit att tiden för representation ibostadsrättsförenings styrelse begränsas till från lånets utbetalning.Vidare har HSB ek. i skrivelse till regeringen föreslagit attkravet på representation slopas helt för föreningar som är anslutnatill HSB. Som ett alternativ till detta föreslår föreningen atl kravet på repre-sensalionfrån kommunen begränsas till att avse den kommun där moderför- Prop.1977/78: 93 172 eningenhar sitt säte även om föreningen omfattar anslutna föreningar i annan kommun.Fastighetsnämnderna i , och kommuner har iskrivelser hemställt att den kommunala insynen måtte få utövas genom den sedanlänge tillämpade formen av s, k. kommunala rapportörer, dvs. insynutan direkt representation i styrelsen. i föreslagit att låneandelen skall vara 29 %även när den kommunala representanten utses efter föreningens bildande. är det svårt för kommunen all vara representerad i styrelsen frånföreningens bildande, om denna bildas för att förvärva och bygga om ell hus.Föreningens planer måste nämligen ha fastare former innan kommunen går in iföreningen. Vidare kan vissa föreningar vara okunniga om villkoret om kommunalrepresentant. Somjag redogjort för har bostadsrättsföreningar med kommunvaldstyrelseledamot och revisor en högre övre lånegräns än övrigabostadsrättsföreningar och enskilda låntagare. En insyn och kontrollär således motiverad bl. a. av statens intresse som kreditgivare. Erfarenheternavisar emellertid att tiden för representation kan begränsas utan därmed eftersätter dessa intressen. I anslutning till bostadsslyrelsensförslag förordar jag därför att tiden för representation ibostadsrättsföreningar begränsas. Enligt min mening bör föreningen redan underde 10 första åren med tillsyn ha vunnit sådan kunskap och erfarenhetav förvaltning att en insyn är motiverad. Jag föreslårdärför atl den tid varunder representation i bostadsrättsföreningarskall finnas generellt begränsas till räknat från tidpunkten förutbetalning av statslånet. Ändringen bör avse även tidigare beviljade lån. Enliglmin mening är del dessutom angelägel all göra det enklare att överföra hyreshustill bostadsrältsform. Det är inte rimligt att alltid förutsätta en ingåendekännedom om reglerna i bostadsfinansieringsförordningen redan i samband medatt en bostadsrättsförening bildas. Även om den kommunala representantentillkommer efter föreningens bildande men före ansökan om lån bör enligl minmening låneandelen vara i fråga om nybildade bostadsrättsföreningar. Motdenna bakgrund avser jag att senare föreslå regeringen en ändring avbostadsfinansieringsförordningen med innebörd atl bostadslån utgår avlåneunderlaget även för bostadsrättsföreningar i vilkas styrelser denkommunala representanten inle har ingått från föreningens bildande. Ändringenbör gälla föreningar som har förvärvat fastigheter efter den 1 november 1974och som ansöker om lån från förvärvet. Som ytteriigareförutsättning bör gälla att lägenheterna vid tiden för förvärvet var upplåtnamed hyresrätt samt att medlemmarna i den bildade föreningen inte varintressenter i fastigheten före förvärvet. Låneandelen bör gälla både vidny- och ombyggnad. Prop.1977/78: 93 173 I detta sammanhang vill jag framhålla alt det är angelägetatt kommunerna på ett tillfredsställande sätt informerar om hurbostadsrättsföreningar bildas och, i linje med bosladsförsörjningslagens syfte,skyndsamt utser representanter i bostadsrättsföreningar. Enligt min mening är det angeläget att ytterligare underiättasåväl kommunernas uppgifter som bostadsrättsföreningamas verksamhet i de falldå representation är aktuell. För bostadsrättsföreningar anslutna tillmoderförening i annan kommun bör del sålunda vara tillräckligt atl den kommunvari moderföreningen har sitt säte utser styrelseledamot och revisor imoderföreningen under förutsättning atl berörda kommuner ingår i ett gemensamtbostadsförsörjningsområde. Härmed avses enligt 4 § bostadsförsörjningslagenkommuner som kan anses utgöra en enhet i bostadsförsörjningshänseende.Systemet med rapportör har använts i ett flertal kommuneroch torde vara väl ägnat alt tillgodose såväl statens som bostadsrättshavarnasintressen. Det bör därför godtas. Mot bakgrund av vad jag nu anfört avser jag att senareföreslå regeringen sådana förändringar i gällande bestämmelser som gerbostadsstyrelsen möjligheter att med beaktande av skäliga anspråk på enbetryggande kontroll av bostadsrättsföreningar, tillgodose kraven på enpraktisk och lämplig ordning för den kommunala kontrollen i enlighet med vadjag nu har förordat. Jag vill också i detta sammanhang ta upp tillämpningen av markvillkorelvid bostadsrättsförenings förvärv i vissa fall. Del förekommer alt en kommunupplåter eller överlåter mark till en byggintressent under förutsättning attdenne senare skall överlåta marken till en bostadsrättsförening. I dessa fallutgör f. n. markvillkoret hinder för lån till bostadsrättsföreningen även omföreningen står under betryggande tillsyn av kommunen och är berättigad att fålån av låneunderlaget. Enligt min mening bör den senare överlåtelseninte omfattas av markvillkoret. Ändringen bör endast avse lån till sådanabostadsrättsföreningar som vid förvärvet står under betryggande tillsyn avkommunen, och i övrigt är berättigade till lån av låneunderiaget. Jagvill i detta sammanhang erinra om att bostadsrättsföreningars förvärv frånriksorganisation som den tillhör, från medlem av organisationen eller frånförening inom organisationens ram enligt gällande bestämmelser är undantagnafrån markvillkoret. 1 60 § andra stycket bostadsfinansieringsförordningenföreskrivs skyldighet för kommunen att fortlöpande besiktiga belånadefastigheter . har utfärdat närmare föreskrifterför denna kontroll som ytterst är motiverad av statens intresse somkreditgivare. Denna besiktningsskyldighel är med hänsyn till det stora antaletutestående lån mycket omfattande, om den skall utföras på ett ändamålsenligtsätt. Mot denna bakgrund är det naturligt att aktualisera enbegränsning av besiktningsskyldigheten för tiden efter lånets utbetalning.Härigenom frigörs resurser för en nödvändig förbättring av den kontroll- och besikl- Prop.1977/78: 93 174 ningsverksamhet som bör ske och ianslutning till bostadslånets utbetalning. Jag har för avsikt atl senareföreslå regeringen alt ge bosladsstyrelsen i uppdrag att överväga möjligheternaatl begränsa denna kontroll för uteslående lån och alt inkomma till regeringenmed redogörelse och förslag i ämnet. Utgångspunkten bör därvid vara att denbesiktning som motiveras av långivningen skall inskränkas till vad som krävsför att konstatera atl de förutsättningar som förelåg vid utbetalningen avbeviljade lån fortfarande föreligger. Vad jag har sagt utesluter inte alt statsmakterna kanfinna det angelägel med besiktningar som har mera speciella syften. Jag tänkernärmast på sådan besiktningsverksamhet som kan bli nödvändig för att uppfyllasamhällets krav på undersökningar av bostadsbeståndet sett från energihushållningssynpunkt.Chefen för har i prop. 1977/ 78:76 (s. 36 f) närmareutvecklat denna fråga. 7.2.5 Kommunernas ansvar för planering och genomförande avbostadsförsörjningen I bostadsförsörjningslagen har samhället angivit ramar förkommunernas verksamheter på bostadsområdet. I lagen regleras kommunens rätt attställa medel till förfogande i syfte att nedbringa den enskildes kostnader för atlanskaffa eller ha en fullvärdig bostad, skyldigheterna atl förmedla statligalån och bidrag och i övrigt medverka vid lån- och bidragsgivningen, att insamlaoch förmedla uppgifter om bostadsförsörjningen i kommunen, att upprättabostadsbyggnadsprogram samt att i vissa fall ordna avgiftsfribostadsförmedling. Boendeutredningarna har föreslagit vissa ändringar i bosladsförsörjningslageni syfte att precisera det lagfästa kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen.Enligt utredningamas lagförslag skall kommunen ansvara förbostadsförsörjningen inom kommunen. Kommunen skall därvid verka for alt dessinvånare och de som avser all bosätta sig inom kommunen får tillgång tillrymliga, väl utrustade och ändamålsenliga bostadslägenheter och en i övrigtgod bostadsmiljö. Kommunen skall också verka för att skapa förutsättningar fören allsidig hushållssammansättning inom kommunens bostadsområden. Förslagen tarsåledes sikte på att uttryckligen framhålla kommunens lokala ansvar förbostadsförsörjningen, vilket i praktiken godtas av det överväldigande antaletkommuner . Remissopinionen ger stöd för uppfattningen attansvarsfördelningen mellan stat och kommun är tillräckligt klar utan attsärskild lagreglering behövs. Därtill kommer att lagstiftningen, som t. ex.Svenska kommunförbundet påpekar, skulle innehålla sådana begrepp som svårligenkan ges en objektiv tolkning även om de uttrycker viktiga allmänna bostadspolitiskamålsättningar. Jag kan ansluta mig till denna remissopinion. Prop.1977/78: 93 175 del allmänna slag som utredningarna har angett bör, ävenom de är allmänt omfattade, i allmänhet inle föranleda lagstiftning. Även om jag således inte kan biträda utredningarnasförslag om lagstiftning, anser jag att de av utredningarna formulerade målen,inte minst när det gäller betydelsen av en god boendemiljö och nödvändighetenatt skapa en allsidig hushållssammansättning i bostadsområden, är viktigautgångspunkter för bostadspolitiken. Sättet all nå dessa mål måste i hög gradbli beroende av lokala förutsättningar. En statlig styrning utifrån allmännasamhälleliga mål bör därför i stället inriktas på en allmänt rådgivande,informerande och stödjande verksamhet som ger stort utrymme för anpassningtill lokala förhållanden. Jag återkommer till dessa frågor i samband med atljag behandlar bostadsmyndigheternas framtida uppgifter. Boendeutredningarna har vidare föreslagit att kommunernasmöjligheter till ekonomiska insatser för att främja den enskildesbostadsförhållanden med stöd av bostadsförsörjningslagen klarläggs.Utredningarna anser atl klarläggandet närmast avser att ge kommunerna ettalternativ till den skyldighet som de enligt lagen (1956:2) om socialhjälp haralt i vissa fall hjälpa personer i behov av ekonomiskt stöd. Jag anseremellertid atl denna möjlighet redan föreligger med den utformning som bosladsförsörjningslagenhar. Jag vill i detta sammanhang ta upp frågan om kommunernasmöjlighet att utge förskott på medel som behövs i anslutning till förvaltningav sådan fastighet som är ställd under tvångsförvallning enligl bestämmelsernai bosladsförvaltningslagen (1977:792). För fastighet som är ställd under tvångsförvaltning kan ivissa fall uppkomma ett akut behov av medel som ställs till förvaltarensförfogande exempelvis för inköp av olja eller nödtorftig reparation avelsystem. Dessa problem har ingående behandlats i prop. 1976/77:151 (s. 67 O- Idenna proposition behandlades också frågan om kommunernas skyldighet att utgeförskott i sådana fall. Regeringen delade därvidbostadsförvaltnings-utredningens (Ju 1974:12) uppfattning atl det är enkommunal uppgift att svara för eventuell förskottsgivning. Några uttryckligabestämmelser om kommunernas skyldigheter i dessa fall föreslogs emellertid inle. Vid riksdagsbehandlingen av denna fråga anfördes bl. (CU1977/78:1, s. 2) att det är angeläget att ge regler för snabb förskottering avvissa medel för särskilt förvaltad faslighets drift. Utskottet förutsatte samtidigtatt förslag i ämnet skulle läggas fram . Enligt min mening är det angeläget att kommunerna harbefogenheter atl genom ekonomiska insatser lösa sådana akuta problem som kanuppslå i samband med att en fastighet ställs under tvångsförvaltning. Gällandelagstiftning torde emellertid inte ge utrymme för sådana insatser. Jag föreslårdärför alt bostadsförsörjningslagen kompletteras med en bestämmelse sommöjliggör för kommun all förskollera medel som ofördröjligen behövs till fastighetsskötseli sådana fall där fastigheten är ställd under Prop.1977/78: 93 176