prop · G10372 · 1977-12-31 00:00:00 — Enligt delta gmndlagsstadgande tillades regeringen befogenhetatt låta av kommuner eller enskilda rekvirera förnödenheter och tjänstbarheter,som kan finnas på orten och som behövs för att fylla sådana försvarsmaktensbehov som inte med lillräcklig skyndsamhet kan tillgodoses på annat sätt.Rekvisitionsrätten föreligger från den dag då enligt beslut av regeringen - ochom riksdagssession inte pågår blivit inkallad -rikets försvarsmakteller någon del därav ställs på krigsfot. Prop.1977/78:72 26 oavsettom åtgärden vidtas för alt upprätthålla rikels neutralitet eller för attavvärja ett befarat eller påbörjat angrepp. Befogenheten gäller till dessförsvarsmaklen återgår till fredsfot. Enligt paragrafen skulle i särskild taganges i vilken ordning, på vilket sätt och under vilka villkorrekvisitionsrätten fick utövas, 1 lagen skulle också föreskrivas statensskyldighet att utge ersättning för den egendom sorn las i anspråk. Med stöd avdenna bestämmelse har rekvisitionslagen utfärdats. Rekvisitionslagenavser i första hand försvarsmaktens mera lillfälliga och lokala behov men iandra hand också försvarsmaktens omfattande och koncentrerademobiliseringsanskaffning enligt uppgjorda planer. Villkoren för lagenstillämpning framgår av 1 §, där innehållet i 74 § regeringsform haråtergivits. Lagens karaktär av undantagslag kommer till ullryck i paragrafengenom föreskriften att rekvisitionsrätl inte föreligger, om egendomen kananskaffas genom köp eller hyresavtal. Härvid kan dock endast beaktas sådanaavtal som innebär för staten rimliga villkor. 1 fråga om den planenligamobiliseringsanskaffningen för emellertid förutsättas att mobiliseringsbehovetav de förnödenheter som utgör föremål för uttagning i fredstid skall fyllastvångsvis och att behovei därför i regel inte kan tUlgodoses på annat sätt medtillräcklig skyndsamhet. Enligt paragrafen tillkommer rekvisitionsrätten demilitära myndigheter som regeringen bestämmer. Vidare föreskrivs i 1 § attersättning skall utgå av statsmedel vid rekvisition enligt bestämmelserna ilagen. Deslag av förnödenheter och tjänster som får tas i anspråk enligtrekvisitionslagen räknas i detalj upp i 14 punkler i 2 S, Sedermera har tillkommitåtskillig teknisk materiel som inle täcks av uppräkningen. Äv3 § framgår att redan i fred rekvisition skall förberedas genom uttagning.Föremål föruttagningärhäslar, hundar, hästfordon, motorfordon, släpfordon,molorredskap och fartyg som uiöver dem som försvarsmaklen själv disponerarbehövs för att ställa försvarsmakten på krigsfot (försvarsmaktens förstabehov). Regeringen kan bestämma att också luftfartyg skall omfattas avuttagning. Ägare eller innehavare av förnödenhet som angavs är, omregeringen bestämmer det, skyldig att lämna uppgifter om förnödenheten, attlåta den undergå besiktning och att transportera den till platsen förbesiktningen. Dessa skyldigheter fullgörs i regel utan ersättning. Rekvisitionfår enligt 4 § inte omfalla annat än vad som finns hos den som fullgörrekvisitionen. Hänsyn skall därvid tas till dennes lillgång på egendom somskall rekvireras och behovei av egendomen för den näring som han bedriver. 1paragrafen slås uttryckligen fast att vad som oundgängligen erfordras förnågons näring inte får rekvireras ulan tvingande militära skäl. Äv5 § framgår alt byggnader, markområden och anläggningar får tas i anspråk medenbart nyttjanderäti. Detsamma gäller i fråga om fartyg, om inte Prop.1977/78:72 27 annatbestäms eller får anses överenskommet vid rekvisitionen. Övriga förnödenheterövertas med äganderätt, om inte annat föreskrivs vid rekvisitionen. 16 § har tagits in vissaregler om förfarandet vid rekvisition. Rekvisition av egendom som underfredstid har uttagits för försvarsmaktens behov sker genom skriftlig, avrekvirenlen undertecknad handling, som kallas rekvisitionsskrivelse, ellergenom kungörelse eller på annat lämpligt sätl. Annan rekvisition skall görasgenom rekvisitionsskrivelse, om det är möjligt. Har rekvisitionen skett påannat sätt än genom rekvisitionsskrivelse, skall rekvisitionen utan dröjsmålbekräftas skriftligen. Vidare innehåller paragrafen bestämmelser om altbegäran om rekvisition skall ställas till den som haratt fullgöra den, attkvitto skall lämnas och att uppgörelse under hand inle får träffas omersättning för det rekvirerade sedan rekvisitionen har skett. Enligt 7 § är ägare ellerinnehavare av förnödenhet som har rekvirerats med nyttianderält skyldig atttåla eller vidta ändring av inredning eller utmstning som hör tillförnödenheten och att också i övrigi finna sig i de åtgärder beträffandeförnödenheten som vederbörande myndigheter finner erforderliga. 18-22 §§ ges ulföriiga regler om värderingsförfarandet. Förhandläggning av ärenden rörande ersättning och ärenden som har samband medsådana ärenden skall enligt 8 § finnas dels riksvärderingsnämnden, som ärgemensam för hela rikel, dels lokala värderingsnämnder, nämligenhästvärderings-, bilvärderings- och allmäna lokala värderingsnämnder inom länensamt fartygsvärderingsnämnder inom marindistrikten, dvs, numera öriogsbasernaoch de bevakningsområdena, I 9 och 10 SS ges bestämmelser omvärderingsnämndernas sammansättning. Ersättning för förnödenhetsom övertas med äganderätt skall enligt 11 § ulgå med belopp som prövas skäligimed hänsyn till nödvändiga kostnader vid produktion eller återanskaffning avförnödenheten. Om förnödenheten övertas från återförsäljare utgår ersättningmed belopp som prövas skäligt med hänsyn till nödvändiga kostnader vidåteranskaffning och återförsälj-ning av sådan förnödenhet. När förnödenhet tasi anspråk med nyttjanderätt skall enligt 12 § lämnas skälig ersättning för denavkastning eller nytta som upplåtaren föriorar. Skadas eller försämrasförnödenheten avsevärt under nyttjandet, skall skälig ersättning lämnas förnedgången i värdel. Också i det fall då enligt 7 § ägaren har att tåla ellervidta ändringar eller andra åtgärder med avseende på förnödenheten eller vadsom hör till denna, har han rält till skälig ersättning för kostnad som han harfått vidkännas och för skada eller försämring som egendomen har undergått. 1 13 S ges föreskrift om alt ersättning för transport av rekvirerad Prop.1977/78:72 28 förnödenhettill avlämningsplats m. m, utgår enligt beslämmelser som regeringen meddelar.Andra tiänster ersätts med skäligt belopp. Därvid bör i huvudsak följas devillkor som gälter vid frivillig anställning för att utföra sådana tjänster.Enskild sakägare som inställer sig inför lokal lämnaupplysningar i ersättningsärende för ersättning för koslnader som föranleds avinställelsen, om del föreligger särskilda skäl. ersätts efter vad nämnden finner skäligi, 1 den mån det på förhandlämpligen går att besiämma pris på förnödenhet eller tiänst skall enligt 14 §taxa på priset upprättas. 1 taxa skall priset bestämmas enligt de grunder somhar angivits i det föregående. Hänsyn skall tas lill omsländighelerna vidlidpunkien för taxans upprättande. Taxa fastställs av riksvärderingsnämnden ochgätlerefter nämndens bestämmande för hela rikel eller visst län eller viss stadeller ort, kan bestämma all de allmänna lokalavärderingsnämnderna för sill verksamhetsområde skall fastställa taxa på vissaförnödenheter och tjänster. Taxa som upprättas av lokal värderingsnämnd skallunderställas . Gäller enligt lag omprisreglering visst pris, skall det priset anses vara upplaget i taxa. Av I5Sframgår all, om laxepris finns, ersättning skall utgå efter det priset. Skulleen tillämpning av taxepriset på grund av särskilda omständigheter vara obitlig,kan riksvärderingsnämnden efter framställning bestämma ersättningen till högrebelopp. Den tidpunkt som blir avgörande för ersättningens bestämmande ärenligt16 § lidpunkien för rekvisitionens utgörande, I17 § föreskrivs att ersättning, som skall utgå efter taxa, till beloppet skallfastställas av den myndighei som för slatens räkning har mottagit denrekvirerade egendomen eller har uppsikt över rekvisitionens fullgörande. beslut får besvär anföras hos den allmänna lokalavärderingsnämnden. Den som vill göra anspråk på ersättning utöver vad gällandetaxa medger har att inom besvärstiden ansöka om detta hosriksvärderingsnämnden. Ersättning som inle skall utgå efter taxa liksomersättning för kostnad, skada eller försämring skall enligt 18 och 19 §§bestämmas av lokal värderingsnämnd. Över lokal värderingsnämnds beslut i ärendeom ersättning kan enligl 20 S besvär anföras hos riksvärderingsnämnden, 121 § föreskrivs hur ersättningen skall betalas och i 22 S lämnas regler om rällför den som har panträtt i avstådd förnödenhet att uifö sin fordran urersättningsbeloppet. 2.2.3Bestämmelser om siraff m. m. t 23och 24 §§ finns föreskrifter om handräckning, siraff och förverkande, Enligldessa kan polismyndighet hos den som vägrar eller försummar alt behörigenfullgöra rekvisition uttaga del rekvirerade. Prop.1977/78:72 29 medföraskada och polismyndighet inte finns att tillgå, tillkommer samma rätt militärmyndighei. Den som gör sig skyldig lill vägran eller försummelse som nyssangavs kan dömas till böler eller fängelse. Delsamma gäller den som genom attavhända sig rekvirerad förnödenhet eller på annat sätt omöjliggör rekvisitionsfullgörande. Fälls någon titt straff, kan domstolen efler vad som prövasskäligt förklara egendom som har undanhållits förverkad eller, om den inte kantillrättaskaffas, förplikta honom att utge ersättning för egendomens värde. 2.3.1 Villkor och befogenheter Beredskapsförfogandelagentäcker i stort sett samma område som rekvisitionslagen men är tillämplig i ettlidigare skede. Dess lillämpning upphör i den mån rekvisilionslagen blirtillämplig (6 §), Dess ändamål är att under ett beredskapstillstånd, innan ännumobilisering har anbefallts, möjliggöra tvångsanskaffning av vissaförnödenheter för försvarsmaktens behov. Detta uttrycks i 1 § så att regeringenfår sätta lagen i tillämpning när så prövas nödvändigt för att tillgodoseberedskapen vid sådan del av försvarsmakten som, utan att vara ställd påkrigsfot, tas i anspråk för ändamål som anges i 28 § 1 mom, värnpliktslagen(1941:967, 28 § 1 mom. ändrat senast 1975:555) eller för avveckling av tidigareanbefalld beredskap. De förnödenheter som får krävas ul är enligt I §livsmedel, transportmedel, rum för personal, hästar eller fordon samt materieloch annat som är oundgängligen nödvändigt för tjänsten och inte med tillräckligskyndsamhet kan anskaffas på annat sätt. En ytterligare fömtsättning förrekvisition enligl 1 § är att förläggningen av den militära personal som det ärfråga om inte lämpligen kan ske i de lokaler som förbandet regelmässigtanvänder eller alt militär personal beordras lill sjötiänstgöring uianförörlogsslation eller örlogsdepå. Även om angiven fömtsättning inleföreligger, kan ägare eller innehavare av hästar, fordon och fartyg som haruttagits saml av luftfartyg och hundar åläggas all ställa egendomen tillförsvarsmaktens förfogande. Motsvarande skyldighet kan åläggas ägare ellerinnehavare av markområde, byggnad eller anläggning. Rätt att göra anfordran somhär avses tillkommer de militära myndigheter som regeringen bestämmer. Av2 § framgår att egendom som kan antas bli förbmkad eller förstörd eller kommaatt väsentligt minska i värde skall tas i anspråk med äganderätt. Annan egendomupplåts med nyttjanderätt, om inte vederbörande militära myndighet finnerlämpligt eller ägaren påfordrar att egendomen övertas med äganderätt.Markområden, byggnader, anläggningar, fartyg och luftfartyg skall dock alllidtas i anspråk med nyttjanderätt. Prop.1977/78:72 30 Ifråga om ersättning för tillhandahållande av egendom enligt beredskapsförfogandelagenhänvisas i 4 § till rekvisitionslagen. 2.3.3Beslämmelser om straff in. 1likhet med vad som gäller vid rekvisition kan myndighet begära handräckning avpolismyndighet om någon vägrar eller försummar att fullgöra skyldighet enligllagen. Sådan vägran eller försummelse kan bestraffas med böler (5 S). 2.4.1 Villkor och befogenheier Allmännaförfogandelagen är tillämplig för hela lolalförsvaret. Dess räckvidd ärbegränsad lill åigärder som är nödvändiga för all tillgodose rentförsörjningspolitiska intressen, dvs, åtgärder för all tryggacivilbefolkningens försörjning och försvarets allmänna behov, I 2 S angessålunda som huvudregel att föreskrift om förfogande får meddelas för atttillgodose behov av förnödenhet som erfordras för krigsbmk eller för ekonomiskförsvarsberedskap eller som annars är av vikl för befolkningen ellerproduklionen, Dessulom kan föreskrift meddelas om upplåtelse av fastighet ellerbyggnad för alt bereda tiänstelokal åt offentlig myndighet eller för annatliknande ändamål. Vidare kan föreskrifi om transporter för stålens räkningmeddelas för ändamål av belydelse för del allmänna. EnligtI S är lagen avsedd att tillämpas vid krig eller krigsfara som riket befinnersig i men även vid knapphet eller betydande fara för knapphet inom riket påförnödenheter av den art som omfattasav nyssnämnda huvudregel. 1 sistnämndafall skall emellertid knappheten eller faran för knapphet ha uppkommit tillföljd av krig som riket har befunnit sig i eller krig mellan främmande maktereller annan utom riket inträffad utomordentlig händelse. Även en annanbegränsning finns emellertid för detta fall. Förordnande om tillämpning avlagen får nämligen meddelas endast för all tillgodose behovet av sådan förnödenhetbeträffande vilken knapphet eller betydande fara för knapphet har uppstått tittföljd av händelse som angavs (2 S tredje styckei). 14 S föreskrivs att i vissa fall ägare eller innehavare av egendom som las ianspråk är skyldig att låla eller vidta ändring eller förflyttning av inredningeller utrustning som hör till egendomen. Avser upplåtelse av egendom Prop.1977/78:72 31 fastigheteller byggnad, är ägaren berättigad att fö sig anvisat nödigt bostadsutrymme påfastigheten eller byggnaden, om han inle disponerar över bostad på annat håll. Enligl5-7 SS kan förfogandet omfatta också skyldighet för ägare eller innehavare avfastighet, fabrik, gruva m. m. att upplåta egendomen och att ombesörja attförnödenhet frambringas, tillverkas, bereds, iståndsälls eller lagras förstatens räkning. Av 9 S framgår att i avvaktan på beslut om förfogande ägareeller innehavare kan förbjudas att disponera över den förnödenhet som kan bliföremål för förfogande. Förfogandekan efter förordnande av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmerske också för annans räkning än statens (11 S). Ägareeller innehavare av förnödenhet som skall avstås är enligt 14 och 15SSskyldigatt upplägga, förvara och vårda förnödenheten samt att avlämna deninom tid och på ort som bestäms av regeringen eller av myndighet som regeringenförordnar. Föratt säkerställa förfogande har bestämmelser om uppgiftsskyldighet m. m. tagilsin i 26-30 SS- Enligt 26 S är varje medborgare, i den mån regeringen ettermyndighei som regeringen bestämmer föreskriver det, skyldig att lämna uppgiftom och hur mycket han innehar eller i vilken omfattning han har frambringat,tillverkat, berett eller iståndsatl förnödenhet som kan las i anspråk genomförfogande. För all de lämnade uppgifterna skall kunna kontrolleras är hanvidare skyldig alt, på anfordran av länsstyrelse eller polismyndighet ellerannan myndighet som regeringen bestämmer, tillhandahålla myndighelen ellerdess ombud handelsböcker och andra afförshand-lingar (27 S). myndigheihar rätt att för det i 27 S angivna syftet undersöka kontor, fabrik, butik,serverings- och lageriokal, ladugård och annan lägenhet, varöver denuppgiftsskyldige förfogar (28 S). De angivna skyldigheterna kan enligt 30 Sframtvingas med vite. Vitet åläggs och utdöms av . I16 S föreskrivs all äganderätten lill förnödenhet som avstås övergår tillstaien när den avlämnas eller eljesi las i besittning för statens räkning, Allmännaförfogandelagen tar i 18-25 SS upp regler om ersäitning som hänvisar ochanknyter liU reglerna i rekvisilionslagen. En del skiljaktigheter föreliggerdock. Enligt allmänna förfogandelagen finns - i motsats till vad som gäller förvissa falt enligt rekvisitionslagen - endast två instanser för prövning aversättningsärenden, nämligen i första instans lokal värderingsnämnd ellermyndighet som regeringen bestämmer samt i andra instans riksvärderingsnämnden.När det är fråga om ersättning efter taxa har nämligendenordningsomenligtrekvisitionslagen gäller för motsvarande fall ansetts inte kunna användas vidianspråktaganden enligt allmänna förfo- Prop.1977/78:72 32 gandelagen.Anledningen härtill har varit, alt rekvisition alltid verkställs avunderordnade myndigheter, under det att beslut om förfogande - med bortseendefrån viss delegationsrätt - är förbehållna regeringen. Enligt rekvisitionslagenbestäms ersättning för taxesall nyttighet av den rekvirerande myndigheten,vars beslut sedan kan prövas av allmän lokal värderingsnämnd och riksvärderingsnämnden.Denna ordning har inte ansetts kunna tillämpas, om regeringen förfogat över entaxesall förnödenhet. Ersättningen bestäms därför av myndighet, som regeringenhar bemyndigat därtill. Närdet gäller frågan om vilken tidpunkt eller vilka lidpunkter som är avgörandevid bestämmande av ersättning innehåller allmänna förfogandelagen betydligtutförligare regler än rekvisitionslagen. Enligt 20 S skall ersäitning beslämmasmed hänsyn lill föreliggande omständigheter och gällande taxor vid följandetidpunkter. Omförnödenheten avståtts på grund av föreskrift enligt 3 S första stycket, dvs,när regeringen eller myndighet som regeringen bestämt har föreskrivit att ägareeller innehavare av viss förnödenhet skall avstå förnödenheten till staten, ärden avgörande lidpunkten när föreskriften meddelades. Det är naturligt alldenna tidpunkt valts, eftersom det här gälter en förnödenhet som redanföreligger i så berett skick som behövs för att den skall kunna användas fördet avsedda ändamålet. Omdelta inte är fallet ulan det, såsom anges i 3 S andra stycket, erfordras enkompletterande bearbetning eller beredning inträder enligl lagen en däremoisvarande förskjutning av den aktuella tidpunkten. Avgörande blir då dentidpunkt då bearbetningen eller beredningen har fullbordats. Avserförfogandet förnödenhet som försl efter föreskriftens meddelande frambringaseller tillverkas eller införs till rikel eller inom riket införs lill visslområde(3 S iredje stycket)gäller- i nära anslulning lill vad som bestämls förnästföregående fall -att den avgörande lidpunkten blirden då frambringandet,tillverkningen eller införandel skedde. Närbeslul om förfogande även inbegriper ett åläggande om produktion måste mangivetvis vid ersättningens bestämmande ta sikte på en senare lidpunkl än den dåbeslul fattades. Sålunda gäller beträflände ianspråktagande av förnödenhet,som kan utvinnas från fastighet eller gruva (5 S), all tidpunkten dåframbringandet skedde blir avgörande. Har förnödenheten enligt åläggandeldessutom undergått beredning, förskjutes tidpunkten till lid då beredningenfullbordades. Har ägare eller innehavare av fabrik, slarkströmsanläggning ellerannan anläggning ålagts ombesörja att förnödenheten skall frambringas,tillverkas, beredas eller isiåndsätlas för statens räkning (6 S), blir detavgörande när förnödenheten färdigställdes, Ivissa fall uppkommer fråga inte endasl om upplåtelse lill staten av vissegendom (exempelvis fastighet, gruva, industriell anläggning, transportmedel,slörre arbetsmaskiner) med tillhörande inredning eller utrustning (4 S) Prop.1977/78:72 33 utanockså om skyldighet för ägaren eller innehavaren att låla eller vidla nödvändigändring eller förflyttning av inredningen eller utrustningen. Ägare ellerinnehavare av transportmedel kan också - som har nämnts förut - bli ålagd attombesörja för statens räkning (8 eller 15 S)- Det kan även bli frågaom lagring (7 S) etter uppläggning, förvaring och vård av viss förnödenhet (14S). I nu nämnda fall blir den avgörande tidpunkten när tjänsten utfördes. 2.4.3Bestämmelser om straff m. m. Allmännaförfogandelagen innehåller i 313 SS bestämmelser om straff och förverkande.Enligt dessa kan den som i strid mot föreskrift som har meddelats med stöd avtagen uppsåtligen förfogar över, undansticker, skadar etter förstör förnödenhetdömas till böter etter fängelse . Till samma straff kan dendömas som uppsåtligen underlåter att fullgöra föreskrift etter bestämmelse sommeddelas med stöd av 3-8 SS eller som uppsåtligen underlåter att fullgöraskyldighet som åvilar honom enligl 14,15 eller 26 S etter som vid fullgörandeav uppgiftsskyldighet enligt 26 S uppsåtligen lämnar osann uppgift. Om brottsom angavs inte har förövats i yrkesmässig förvärvsverksamhet eller eljesti vinningssyfte och med hänsyn till omständigheterna är att anse som ringa ärstraffet enbart böter. Är brottet däremot med hänsyn till omständighetema attanse som grovt, skall dömas titt fängelse i högst . Vid bedömande av ombrott är grovt skatt särskilt beaktas om gärningen avsett betydande myckenhetav förnödenhet etter om gämingsmannen begagnat vilseledande bokföring ettergärningen eljest varit av särskilt fariig art. Deangivna gärningarna är också straffbara om de har begåtts av oaktsamhet. Delkrävs dock att oaktsamheten inte är att anse som ringa. Straffet är böter. Vidgrovt brott kan dock dömas till fängelse i högst . Densom uppsåtligen etter av oaktsamhet underlåter att efterkomma anfordran atttillhandahålla handelsböcker och andra affärshandlingar kan dömas till bötereller fängelse . I39 S har tagits in en bestämmelse om husbondeansvar. Enligt den bestämmelsensvarar en husbonde för brott som begås av hans husfolk eller i hans arbeteantagen person som om brottet hade begåtts av honom själv under förutsättningatt brottet skett med hans vetskap och vilja. Liksomrekvisitionslagen innehåller allmänna förfogandetagen bestämmelser omförverkande och handräckning. 3 1977/78. Prop.1977/78:72 34 2.5Lagen om skyldighet att upplåta inkvarteringsbostad i krig m. m. Lagenom skyldighet att upplåta inkvarteringsbostad i krig m. m. gäller inomverksamhetsområdet för beredskap. Lagen träder automatiskt itillämpning i krig. Vid krigsfara som riket befinner sig i för regeringenförordna att lagen skall tillämpas. Sådant förordnande för också meddelas ombostäder har förstörts i större omfattning under krig som riket har befunnitsig i. Enligt 2 S är ägare ellerinnehavare av byggnad eller del därav skyldig att för inkvartering upplåtabostad som civilförsvarsmyndighet eller i lagen (1964:63) om beredskap(omtryckt 1977:417) angiven beredskaps-nämnd har anvisat för ändamålet.Upplåtelseskyldigheten gäller endast till förmån för en bestämd kategorihemlösa, nämligen dem som lill följd av utrymning eller krigsskada etter annankrigshändelse inte får eller kan återvända till sina hem, I normalfallet får antasatt inkvarteringen kan genomföras utan att några tvångsåtgärder behövertillgripas. Vägrar den tillämnade inkvarteringsvärden att motta denbostadsbehövande medan civilförsvaret alhjämi har ansvaret föratt han förbostad, ka:i civilförsvaret genomdriva inkvarteringen med förfoganderätt som medgeromedelbar polishandräckning. Kan inkvarteringen inte komma till slånd medtillämpning av civilförsvarels förfoganderätt, har enligt 3 möjlighet att förelägga ägaren eller inneha våren alt upplåtainkvarteringsbostaden, eventuellt med utsättande av vile för underiåtenhet atträtta sig efler föreläggandet. I sista hand kan länsslyrelsen förordna omhandräckning, Förupplåtelse av inkvarteringsbostad är inkvarteringsvärden berättigad till skäligersättning av den inkvarterade i den mån ej ersättning utgår av statsmedel tillföljd av att bostaden har tagits i anspråk med förfoganderätt. Om inte parternakommer överens om annat, skall ersättningen beräknas efter de grunder somfastställts vid civilförsvarets ianspråktagande av inkvarteringsbosladen medförfoganderätt, 1 de fall då förfoganderätt inte utnyttjas, t. ex. för attinkvarleringsvärden frivilligt lar emot den hemlöse, skatt ersättningenbestämmas som om ianspråktagande med förfoganderätt hade ägt rum, dvs. den medstöd av rekvisitionslagen utfärdade taxan blir tillämplig.