prop · G103150 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78:150 Regeringens proposition medförslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /79, m. (kompletteringsproposition); Regeringenförelägger vad som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll för de åtgärder som framgår äv föredragandenashemställan. 1propositionen behandlas den ekonomiska politiken mot bakgrund av densamhällsekonomiska utvecklingen. Detförslag till statsbudget för /79 som lades fram i åretsbudgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade förändringarrörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmedredovisas en förnyad beräkning av budgetutfallet för innevarande budgetår.Denna ger vid handen att totalbudgetunderskottet skulle minska med 3 627rnilj. i förhållande till beräkningarna i årets budgetproposition. Sålundaförutses nu ett underskott om ca . För /79beräknades i budgetpropositionen ett underskott om ca . De nyaberäkningarna Visar ett underskott av ca . Isärskilda bilagor redovisas den reviderade finansplanen 1978 och detreviderade budgetförslaget 1978/79. a. en reviderad nationalbudget för och enlångtidsbudget för budgetåren 1978/791982/83. 1 1977778.1 saml. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , Äntonsson, Mogård, , , Asling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , , , Propositionmed förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /79, m.m. (kompletteringsproposition) StatsrådetMundebo anför: Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1977/78: 100) förelagt ett förslag.tUl statsbudget för /79. På de punkter där förslaget upptog endast beräk nade belopp har regeringens förslag sedermera redovisats i särskilda propositioner. Enligtbestämmelserna i 3 kap. 2 § riksdagsordningen skall regeringen förutomförslaget till statsbudget i budgetpropositionen avge ett särskilt förslagtill slutiig reglering av statsbudgeten för det kommande budgetåret i den s. k.kompletteringspropositionen. Detta förslag bör nu lämnas till . Isamband därmed bör regeringen redovisa sUi bedömning av, den ekonomiskapolitiken i en reviderad finansplan. Likaså bör en reviderad nationalbudgettillställas . Statsrådenföredrar de delar av förslaget till kompletteringsproposition som faller inomvederbörandes ansvarsområde. Anförandena redovisas i underprotokollen förresp. StatsrådetMundebo hemställer att regeringen i en gemensam proposition föreläggerriksdagen vad föredragandena har anfört för de åtgärder som de har hemställtom. 1977/78:150 3 Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärdersom föredragandena har hemställt om. Regeringen förordnaratt de anföranden och förslag som har upptagits i underprotokollen skallbifogas propositionen som bilagorna 13. TRYCKERI 1978 7801B» 1977/78:150 Bilaga 1 Anmälantill slutlig reglering av statsbudgeten för /79 såvitt avserreviderad finansplan m. m. 1 Den internationella utvecklingen DeninternationeUa ekonomiska utvecklingen präglades av fortsatt storaskillnader mellan olika länderområden. Återhämtningen gick vidare med godstyrka i med en tUlväxt på . I blevkonjunkturförloppet fortsatt svagt, och ökningen i totalproduktionen stannadehär vid något . 1 noterades en förhållandevis hög tillväxttakt.Det var emellertid främst den utländska efterfrågan som bar upp konjunkturen,medan den inhemska utvecklingen var återhållen. Expansioneni den amerikanska ekonomin möjliggjorde en avsevärd nedgång i den högaarbetslösheten. I flertalet västeuropeiska länder däremot var inte tiUväxtentillräcklig för att antalet arbetslösa skulle kunna reduceras. I stället ägdehär en ökning rum under loppet av 1977, och arbetslösheten kom att nårekordhöga nivåer i många länder. Totalt för OECD-området översteg antaletarbetslösa därigenom 16 miljoner personer vid slutet av året. Den höga andelenungdomar bland dessa är ett ytterst allvarligt problem. Detär framför allt den privata konsumtionen som bidragit tillefter-frågetillväxten . De privata investeringarna ochsärskilt industrins investeringar har däremot utvecklats mycket svagt. Tillstor del förklaras detta av den stora överkapaciteten och den låga vinstnivån.Företagens osäkerhet inför den framtida konjunkturutvecklingen har oekså verkatdämpande på investeringsviljan. Den svaga investeringsutvecklingen verkar intebara återhållande på konjunkturförloppet, utan minskar också möjUgheterna attinom en inte alltför avlägsen framtid uppnå full sysselsättning. Dessutom ökarfaran för en uppgång i prisstegringstakten, eftersom en återgång till en mernormal efterfrågeutveckling snabbt kan leda till flaskhalsar inom vissaproduktionssektorer. 1 1977/78. Prop.1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 2 Densvaga tillväxten i världshandeln är en annan källa till besvikelse.OECD-ländernas handel ökade med efter att ha stigit åretinnan. Nedgången i handelns tillväxt hänger bl. a. samman med attlagerrörelserna spelade en ringa roll jämfört med somefterfrågeutvecklingen var svagare. Det kan emellertid inte uteslutas att denlångsamma ökningen av världshandeln också till en del förklaras av entilltagande protektionism. Frihandeln har haft en avgörande betydelse för densnabba välfärdsutvecklingen i industrUänderna . Ettåterfall i protektionism hotar att leda in i en ond cirkel av lägre tillväxt,ökad arbetslöshet och ytterligare reglerande ingripanden. Den ökade användningen avhandelsbegränsande åtgärder har bl. a. föranletts av den betydande ojämvikten ifördelningen av industriländernas bytesbalanser. Den förvärrades under 1977.Japan ökade sitt bytesbalansöverskott kraftigt, som de storavästtyska och schweiziska överskotten blev i stort sett oförändrade. Flertaletövriga länder fick därför ta på sig en fortsatt oproportionerligt stor del avdet samlade underskottet gentemot OPEC-länderna. För många mindre underskottsländerutgör de stora bytesbalansunderskotten en allvarUg begränsning av denekonomisk-politiska handlingsfriheten. Omsvängningen i den amerikanskabytesbalansen från i stort sett jämvikt till ett betydande underskott 1977innebar ett väsentligt bidrag till anpassningsprocessen. Det bör dockframhållas att ett ökat beroende av importerad olja svarar för en stor del avdenna försvagning av bytesbalansen. , och harmed hjälp av en stram ekonomisk politik lyckats att väsentligt förbättra sinabytesbalanser. De båda senare länderna uppnådde jämvikt 1977, medan man iFrankrike åstadkom en halvering av underskottet. Inflationen, mätt medkonsumentprisernas ökningstakt, blev något lägre 1977 jämfört med året innan.Kraftiga prisstegringar ägde rum under den tidigare delen av året, varefterinflationen dämpades markant. Äv avgörande betydelse för utvecklingen är nedgångeni flera råvarupriser . Betydande framgång i attbegränsa inflationen nåddes i framförallt men också i Italien.Äv stor betydelse för de resultat som här noterades var den restriktivainriktningen av den ekonomiska politiken. Den nedgång i både inflationstaktoch bytesbalansunderskott som uppnåddes i dessa länder fick dock köpas tillpriset av en stagnerande produktion och en återhållen utveckling av hushållenskonsumtion. Också i de flesta övriga västeuropeiska länder utövade denekonomiska politiken under större delen av 1977 ett dämpande inflytande påkonjunkturutvecklingen. Förutom hänsynen till prisutvecklingen och den externasituationen, verkade en strävan att åstadkomma balans i den offentliga sektornsfinanser återhåUande på de offentliga utgifterna. På flera håll. 1977/78:150 BUaga 1 Reviderad finansplan 3 bl.a. i FörbundsrepubUken oeh , blev dessutomskatteintäkterna större än vad som ursprungligen beräknats. Efterhand blev det allttydligare att konjunkturtrenden var betydligt svagare än vad somallmänt förutsetts. Mot bakgrund av den försvagning som ägde rum undersommarhalvåret sattes stimulansåtgärder in i en rad länder under hösten.Skattesänkningar genomfördes bl. a. i ochStorbritannien. De stimulansåtgärder som vidtogs i var främst inriktadepå ökade offentliga utgifter. Effekten av dessa åtgärder blev dock mycketbegränsad vad gäller utvecklingen . Däremot kommer de sannolikt attha större betydelse för konjunkturförloppet under innevarande år. De nämndaekonomisk-politiska åtgärderna har bidragit till att konjunkturläget iVästeuropa har förbättrats något under de inledande månaderna . Kurvan förindustriproduktionen pekar uppåt, och viktiga konjunkturindikatorer visar på enfortsatt förstärkning. Sålunda tyder orderingången i den västtyska ekonomin påatt en förbättring av konjunktumtvecklingen som kunde noteras under de senastemånaderna , kommer att hålla i sig ytterligare framåt. Vidarevisar detaljhandelns försäljning en ganska gynnsam utveckling i flera länder.Den senaste konjunkturenkäten inom EG tyder på en allmän förbättring iföretagens produktionsförväntningar. I bröts fjolåretsgynnsamma utveckling av efterfrågan och produktion i är. Bådedetaljhandelns försäljning och industriproduktionen minskade. Detta var dockfrämst en effekt av den då pågående kolstrejken och den onormalt kallaväderleken. De senaste konjunkturindikatorerna tyder på en återhämtning frånnedgången . Nedgången var likväl så markerad att den inte kanundgå att negativt påverka genomsnittliga tillväxt . Underde inledande månaderna har nya stimulansåtgärder tillkommit i Förentastaterna, och . Det amerikanska budgetförslaget innehållerett skattesänkningspaket omfattande , som är avsett attträda i kraft fr. o. m. fjärde kvartalet . I den japanska budgeten förinnevarande budgetår ingår omfattande ökningar av de offentliga utgifterna. IStorbritannien bidrar det föreslagna stimulanspaketet, den expanderandeoljeproduktionen i oeh de ökande reala disponibla inkomstema hos hushållentill att avsevärt förbättra de ekonomiska utsikterna. Moten väntad förstärkning i vissa större länder står en fortsatt svag utveckling ide mindre ländernas ekonomier. Flera av dessa har under de senaste månadernatvingats vidta åtstramande åtgärder med hänsyn till utrikesbalansen. Tillväxteni denna grupp av länder, till vilken våra nordiska grannländer hör, kan nuväntas bli mer dämpad än som förutsågs i årets finansplan. Ettför de nordiska länderna gemensamt problem är att bl. Prop.1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 4 striernabrottas med stora svårigheter. Detta förhållande speglas bl. a. i de sedanflera år tillbaka avtagande industriinvesteringarna. En viktig orsak tillsvårigheterna i våra nordiska grannländer är den mycketogynnsamma kostnadsutvecklingen. Denna har bidragit till att liksom försvensk del marknadsandelar förlorats på såväl export- som hemmamarknaden.Som ett resultat härav har bytesbalanserna försämrats, vilket framtvingat ekonomisk-politiskåtstramning i olika hänseenden. För del tog denna utveckling sinbörjan . har uppnått i stort sett balans iutrikesbetalningarna. Detta har dock åstadkommits till priset av en mycket högarbetslöshet. Ett motsvarande svagt arbetsmarknadsläge råder i den danskaekonomin. I är omläggningen av politiken i restriktiv riktning av senaredatum. Här bidrar dessutom den expansiva oljeverksamheten i till attarbetsmarknaden alltjämt präglas av hög efterfrågan. I syfte att nå enkostnadsanpassning i förhållande till utlandet genomfördes i februari i årdevalveringar i såväl som . Ävenom tillväxten i de större ländernas ekonomi, och därmed i OECD-området totaltsett, kan förutses bli något starkare jämfört med , väntas dock fleraav de tidigare nämnda problemen kvarstå. Sålunda är det inte sannolikt attnågon utjämning av rådande bytesbalansojämvikt kan komma till stånd underinnevarande år. Med nuvarande utvecklingstendenser finns det i stället riskför att överskottsländerna ytterligare ökar sina överskott, medanunderskottsländernas situation förblir oförändrat besvärlig. I förening med ettfortsatt stort amerikanskt bytesbalansunderskott kan detta leda till ettbestående tryck uppåt på överskottsländernas valutor. En ytterligareappreciering får en direkt depressiv effekt på dessa länders ekonomi. Samtidigtskulle underskottsländerna kunna tvingas skärpa inriktningen av den ekonomiskapolitiken ytterligare. Mot denna bakgrund är det uppenbart att initiativ måstetas, vilka leder till en anpassning av rådande bytesbalansojämvikt. Endifferentierad efterfrågepolitik, där de betalningsbalansmässigt starkaländerna går före i en expansion av den inhemska efterfrågan, framstår som denbästa vägen att undvika de svårigheter industriländerna riskerar stäUas inför.I och med att de länder som har det största utrymmet för expansion ökar deninhemska efterfrågan och därigenom importen, lindras bytesbalansrestriktionenför övriga länder. Efterhand kan därigenorn allt fler länder medverka i enallmän stimulanspolitik inom OECD-området. 1överskottsländerna hävdas i allmänhet den uppfattningen att tillräckligaåtgärder redan vidtagits för att stimulera efterfrågan. Den västtyska regeringenanser sig vilja studera utvecklingen under den tidigare delen av innevarandeår, innan den tar stäUning till om ytterligare åtgärder behöver sättas in. Mananser emellertid att det intema utrymmet för nya stimulansåtgärder är mycketbegränsat. Äv konstitutionella skäl lägger storleken på det federalabudgetunderskottet hinder i vägen, och Prop.1977/78:150 BUaga 1 Reviderad finansplan 5 budgetpolitikenpå det delstatiiga planet kan inte påverkas. Vidare befaras att en ytterligareefterfrågestimulans kan leda till en uppgång i inflationen. Också i andraländer är rädslan för inflationen en återhållande faktor för den ekonomiskapolitiken. Det finns emellertid mycket som talar för att en ökning av denekonomiska aktiviteten kan låta sig förenas med en fortsatt nedgång iinflationstakten. Produktivitetsutvecklingen har genomgående varit mycket svagunder det gångna året. En av de viktigaste orsakerna härtiU är att enomfattande undersysselsättning har uppkommit genom att arbetskraften har hållitskvar inom företagen. Detär emellertid inte bara i fråga om bytesbalanssituationen som utsikterna förinnevarande år ger anledning till bekymmer. Oekså arbetslöshetsproblemet kankomma att förvärras. har beräknat att en ekonomisk tillväxti såväl hela OECD-området som i på är nödvändig föratt arbetslösheten skall kunna nedbringas. Det är sannolikt att tUlväxten iVästeuropa väsentligt kommer att understiga detta tal. Därmed är faran storför att en uppgång i antalet arbetslösa äger rum . Det är därför troligtatt ytterligare stimulansåtgärder kommer att vidtas i vissa länder. Medtanke på den tidseftersläpning man måste räkna med innan ekonomisk-politiskabeslut får någon nämnvärd effekt på konjunkturförloppet, kommer ytterligarestimulansåtgärder att i endast begränsad utsträckning påverka utvecklingenredan i år. För OECD-området totalt sett förutses mot bakgrund av rådandeutvecklingstendenser en ekonomisk tillväxt på 3,5 å 1978. Detta innebär enviss nedjustering jämfört med den prognos som lades fram i finansplanen.Huvudsakligen hänger den något försiktigare prognosen samman med att återhämtningeni väntas gå något långsammare än tidigare förutsetts. Även om enklar förbättring torde komma tUl stånd jämfört med , väntas tillväxten härstanna vid 2,5 å . För del förutses tillväxten uppgåtill . Tabell1 Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderområden19751978 -1,8 -3,2 -1,8 -1,1 -3,5 -0,2 -2,5 -1,6 -1,0 Källor:För 1975, 1976 och 1977: . 1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 6 Denuppgång i den ekonomiska aktiviteten som förutses för del äger rumfrån en låg utgångsnivå. Även om en avsevärd förbättring av tillväxten äger rumunder loppet av 1978, blir därför den genomsnittliga expansionstakten för åretbegränsad. De stimulansåtgärder som redan satts in, följda av eventuelltytterligare åtgärder, väntas dock bidra till en successiv förstärkning avkonjunkturen i . Den amerikanska administrationen har deklarerat attden ämnar upprätthålla en hög tiUväxt i ekonomin såväl som . Ensådan utveckling förutsätter att finanspolitiken bibehålls expansiv. Som redannämnts har administrationen lagt fram förslag om stimulans via skattesänkningarandra halvåret . Med hänsyn till dels den senaste tidens ogynnsamma utvecklingav priserna, dels bytesbalansunderskottet och den oroande kursutvecklingen fördollarn, torde dock utrymmet för ytterligare stimulansåtgärder vara begränsat.Samtidigt kan en tyngdpunktsförskjutning i den ekonomiska politiken mot störrestramhet i kreditpolitiken bli nödvändig. Därmed ökar risken för attproduk-tionstUlväxten i och kanundergå en försvagning. Dennedåtgående trenden i prisstegringarna väntas fortsätta under loppet avinnevarande år. Dämpningen,i lönestegringstakten i flera länder kommerefterhand att prägla konsumentpriserna. Råvarumarkna-derna kännetecknas sedannågot år av utbudsöverskott. För flertalet råvarupriser förutses därför enfortsatt långsam utveckling . Dessa prisdämpande faktorer väntas fortsättaatt göra sig gällande på den inhemska inflationstakten i olika länder. Den mestmarkanta nedgången i prisstegringarna väntas dock äga rum för varor iinternationell handel. En ökning av är här trolig. Utsikternaför världshandeln ter sig inte heller särskilt ljusa. En successivförstärkning av handelns tiUväxt, i linje med produktionsutvecklingen, väntasdock komma till stånd under loppet av året. Förbättringen förklaras delvis avvärldshandelns ländersammansättning. De utomamerikanska länderna har nämligenen betydUgt större andel av handeln än av produktionen, och en förstärkning avkonjunkturen i dessa länder leder därför tUl en snabbare tillväxt också avvärldshandeln. I genomsnitt förutses import stiga medendast . Däremot är en något högre tUlväxttakt för exporten trolig pågrund av en starkare efterfrågan från utvecklingsländerna. Jämviktsbristernai den internationeUa handeln är som tidigare framhållits alltjämt mycketstora. För att finansiera underskottsländernas bytesbalanser krävs en årlig kapitalförmedling via det internationellabetalningssystemet på . De internationellalånemarknaderna svarar för huvudparten av krediterna. Kredittillgången gör detmöjligt för underskottsländerna att förlänga den nödvändiga anpassningen tUl nybetalningsbalansjämvikt Prop.1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 7 ochdärmed undvika en alltför drastisk ekonomisk åtstramning. En på längre siktverkande ekonomisk politik blir möjlig som förstärker den utiandskonkurrerandeindustrisektorn och som tar tillvara de existerandeproduktionsmöjligheterna. En sådan utveckling är.emellertid behäftad med flera problem på det internationella planet. Enförutsättning är att efterfrågan i de valutastarka länderna ökar i tillräckliggrad. Med undantag för har detta inte varit fallet. Därför erforderliga utjämningen i bytesbalanserna i viktiga hänseenden uteblivit.Utiandsupplå-ningen och den skuldsättning som underskottsländerna ikläder sigblir i detta perspektiv alltmer bekymmersam. Ett annat problem ärförhåUandena i det internationella banksystemet. I den mån somanpassningsprocessen mellan under- och överskottsländer blir aUtmer utdragen,kommer också kreditgivningen att koncentreras på ett sätt som inteöverensstämmer med banksystemets kapitalförsörjning. Ändelen av mycket storakrediter för betalningsbalansfinansiering till ett fåtal låntagare och med ipraktiken lång löptid växer. är bankernas inlåning i aUmänhetkortfristig oeh det egna kapitalet relativt litet. En minskning avriskspridningen och en förskjutning tUl betalningsbalansfinansiering kansåledes konstateras. Problemen i detta sammanhang gäller särskilt i fråga omkrediter till utvecklingsländerna. Strävandena fortsätter attöka Internationella valutafondens (IMF) andel av finansieringen av ländernasbetalningsbalanser. Medlemsländerna kommer under innevarande år att börjainbetala den ökning av insatskapitalet (kvoterna) från ea 35 till 47 miljarderdoUar som tidigare beslutats. Överläggningar pågår också om en ny kvotökning den sjunde som sannolikt kommer att tUlföra IMF ytterligare 20 ä omkring 1980. Som en tillfäUig förstärkning kommer IMFatt uppta lån med ca 10 mUjarder dollar hos ett antal valutastarka länder.Sverige stöder strävandena att ge valutafonden ökade finansiella resurser ochstärka den som ett viktigt forum för det valutapolitiska samarbetet. Inom ramenför det begränsade utrymme som vår egen betalningsbalans medger stäUer ocksåSverige finansiella medel tUl förfogande. Förentastaternas bytesbalansunderskott utgör den primära källan till den snabbt stigandepenningmängden i det internationella betalningssystemet. Genom omsvängningen iden amerikanska bytesbalansen mellan 1975 oeh 1977 har dollarutbudet ökat medinfe mindre än ca 30 miljarder doUar. Utflödet har inte kunnat absorberas vidoförändrat värde för dollarn. har dollarn sjunkit mycketkraftigt gentemot valutorna i , och Schweiz.Under loppet av 1977 då det stod klart att någon snar utjämning i nämndaländers bytesbalanser inte var att vänta, förstärk- 1977/78:150 Bilagal Reviderad finansplan 8 tesutvecklingen av kortfristiga kapitalomplaceringar från dollar tiU de starkavalutorna. Trots omfattande stödoperationer från centralbankerna sjönk dollarni allt snabbare takt och ligger nu på en lägre nivå mot de västtyska, japanskaoch schweiziska än . Densenaste tidens kursförändringar har varit större än skillnaderna i Förentastaternas pris- och kostnadsutveckling jämfört med nämnda länder. Utvecklingenav dollarn påverkas emellertid också av rådande bedömningar av framtidaskillnader i den ekonomiska utvecklingen i olika länder. Tecken på en starkareuppgång i den amerikanska prisnivån börjar nu ge sig tiUkänna på grund av bl.a. den fördyring av importen som dollarns nedgång utomlands skapar. Det ärinte osannolikt att den amerikanska penningpolitiken kommer att stramas åtunder året för att hejda en sådan utveckling. I devalutastarka länderna har som nämnts omfattande stödoperationer satts in föratt dämpa kursrörelserna. Den interna ekonomin i dessa länder har tUlförtsbetydande penningtillskott. Detta kan leda till en likviditet som överstigervad som i resp. länder anses vara förenligt med den reala utvecklingen. DetinternationeUa valuta- och betalningssystemet präglas således av aUvarligobalans och osäkerhet. Underhandlingar pågår om internationellt samordnadeinsatser för att bringa den fortsatta utvecklingen under bättre kontroll.Enligt min mening är en förutsättning för en stabilisering pä det finansiellaområdet att man lyckas nå enighet om åtgärder som angriper de grundläggandeorsakerna till jämviktsbristerna i bytesbalanserna. 2 Konjunkturer och ekonomisk politik och början av 1978 Denekonomiska politiken har som gått sedan regeringen tiUträddehösten 1976 inriktats på att återstäUa balansen i den svenska ekonomin.Utgångsläget kan karakteriseras på följande sätt: Arbetskostnadenper producerad enhet hade i jämförelse med våra viktigaste konkurrentiänderförsämrats med . I jämförelse medFörbundsrepubliken , tiU vilken vår valuta var knuten genom samarbeteti den s. k. ormen, var försämringen ännu större. UtveckUngen hade lett tiUstora förluster av marknadsandelar både på export- och hemmamarknad. Under1975 och 1976 tappade svensk industri marknadsandelar på OECD-marknaden förbearbetade varor motsvarande . Bytesbalansunderskottetvar stort och stigande. uppgick det till . eller 3,av bruttonationalprodukten (BNP). Dedåliga avsättningsmöjligheterna tillsammans med strävan att bibe- Prop.1977/78:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 9 hållaarbetskraften i företagen hade lett tiU en låg produktivitet. Den snabbakostnadsutvecklingen oeh den låga produktiviteten hade laddat upp ett högtkostnadstryck som successivt mognade ut i en kraftig inflation. I strävan att överbryggaden internationella lågkonjunkturen hade lageruppbyggnadenstimulerats. De betydande överlager som därmed uppkommit kunde inte avyttras iden takt och till de priser man tidigare räknat med. Den svaga efterfrågan ochde starkt försämrade vinsterna utgjorde ett hinder för en långsiktigt nödvändigkapacitetsutbyggnad och investeringstillväxt inom industrin.