prop · G10376 · 1977-12-31 00:00:00 — Värme tillförsdessutom en lägenhet inte endast genom värmesystemet. Detär därför från teknisk synpunkt diskutabelt att enbart mäta den genomvärmesystemet tillförda energin. Vid bl, a. tekniska Jäkulleten vid Lundsuniversitet pågår utveckling av ett system där uppmätning av temperaturen ilägenheter läggs till grund för beräkning av energiförbrukningen. Systemetförefaller enkelt men har den nackdelen att fönstervädring kan snedvridaresultatet. Möjlighet finns dock att stänga värmetillförseln vid fönsteröppning,en metod som dock ännu är i forskningsstadiet. Problemet att ge varje lägenheten tillfredsställande reglermöjlighet kvarstår och måsle lösas innan mätmetodenkommer till användning. Blandövriga åtgärder anser planverket att tilläggsisolering av apparaier och rör kanvara lämpligt alt ulföra i lokaler där befintliga installationer ger upphovtill övertemperaturer. Dessutom är åtgärden nödvändig i ouppvärmda utrymmen.När det gäller utförandel kan utrymmesbrist och andra faktorer, t. ex, pannansutformning, i vissa fatt göra ålgärden lekniskt svår och myckelkosinadskrävande. Planverketanser vidare all det är möjligt att byta belysningsarmaturer mot sådana som äravsedda för lampor med slörre Ijusulbyte och att gå över från allmänbelysningtill punktbelysning i vissa lokaler. Detta är möjligt om altmänbelysningen ärmycket hög och kan minskas lill en lägre nivå. Åtgärden i sig medför att den såkallade "gratisvärmen" minskar, vilkel kan ha såväl positiva somnegativa effekter. Åtgärdersom berör energiförbrukningen för tappvarmvatten avser, förutoiTi individuellmätning, produktion, distribution och konsumtion. ,då den ordinariepannanläggningen härtåg utnyttjning,äranläggningens verkningsgrad ofta låg. Iflera fall kandet enligt planverket vara av intresse att installeraelvarmvallenberedare för sommardrift eller i störreanläggningaren sä rs k i Idoljepanna för varmvattenberedning. Denna kan då dimensioneras efter behovei förvarmvattenberedning. På så sätl anser planverket att en högreårsmedelverk-ningsgrad kan erhållas. Även solvärme är akluell för beredning avvarmvatten . I dessa sammanhang är det viktigt att observera riskenför korrosion i pannan . Åtgärdernapå distributionssidan avser främst d rifltidsstyrning avlappvarmvattencirkulation. Åtgärden är lämplig att utföra i byggnader med långavarmvattenledningar, t. ex. skolor, kontors- och industrilokaleroch andrabyggnader där verksamhet inte pågår konlinueriigt. För ålgärden krävs altsärskild ulruslning för driftiidsstyrning av cirkula- Prop.1977/78:76 241 Påkonsumtionssidan päpekar planverket alt det kan vara möjligt att erhållabesparingar genom sän k n i ng av varm vattentem peraturen . Det finns dockflera möjliga åtgärder på konsumtionssidan som verket inte närmare diskuterar.Som exempel kan nämnas installation avtryckredu-ceri ngs ven ti I etter flödesregu la tor, termostatblandare och strålsamlare för t u fti n bla nd n i ng, Planverkeibehandlar också nya lokala energikällor i sin rapport. Endast några fåremissinstanser och främst byggforskningsrådei och inslitulionenförbyggnadsieknik vid KTH behandlar frågan. De som tar upp den är emellertidöverens om att väsenttiga besparingar kan göras med hjälp av nya lokalaenergikällor. Planverketanger alt solvärmesystem kan vara av antingen passiv eller aktiv typ. Depassiva systemen bygger på att byggnaden skall vara anpassad så att solvärmenkan fångas in, I ett aktivt system används särskilda sotfångare och värmetager,t, ex. en vattentank för magasinering av värmen. Aktivalågtemperatursysiem behandlas av planverket. Här kan enligt verket detordinarie vattenburna eller luftburna distributionssystemet och dess varmareanvändas. Radiatorerna i ett sådant vattenburet system är oftast dimensioneradeför 80-gradigt vatten vid lägsta utomhustemperatur. Undersökningarfinansierade av byggforskningsrådet har dock visat att värmarnas storiek oftaär betydligt överdimensionerade, varför lägre temperaturer kan användas ävenvid de lägsta utomhustemperaturerna. En ytteriigare bidragande fakior lilldella är del minskade värmebehov som erhålls genom all andra energibesparandeåtgärder utförs. Solvärmesystemför beredning av tappvarmvatten finns lillgängliga i dag.De är emellertid fortfarande relativt dyra. och inslitulionenförbyggnadsteknik vid KTH anser emellertid att uppvärmning av tappvarmvatten påsommaren bör kunna bli det första praktiska användningsområdet försolvärmesystem i större skala. Det är också rimligt att anla att priset kommeratt gå ner när produkten kommer ut i marknaden i större utsträckning. Vindenergikan på mekanisk väg omvandlas titt elektricitet och värme. Tekniken förtillgodogörande av vindens rörelseenergi har utvecklats. Manhar koncentrerat sig på elproduktion i stor skala. Enligt nämnden förenergiproduklionsforskning finns det förutsättningarföratt producera belydande mängder vindenergi i , Planverkeiframhåller alt mindre vindkraftverk för energiförsörjning av enstakafastigheter också har aktualiserats men att det härvid främst blir fråga 16Riksdagen 1977/78. Prop.1977/78:76 242 Vidare anser verket att sådana anläggningar knappast kan kommatill en mera allmän användning inom områden med tätbebyggelse med hänsyn främsltill de butterstömingarsom följer med ett vindkraftverk. Det finns dock sloraglesbygdsområden i där en framtida användning av vindenergi kan fäbetydelse. Medjordvärme som lokal energikälla avses dels geotermisk energi, dvs. värme frånjordens inre, dels ytjordvärme, dvs. sotvärme som tagras ijordens ytskikt. Föratt kunna tillvarata den geotermiska energin krävs borrhåltitt ett djup av storieksordningen i , i mellersta ochnorra troligen avseväri djupare. Utvecklingen inom området pågår ochflera projekt kommer att genomföras , Titlvaratagandetav ytiordvärme är kopplat till användningen av värmepump. Åtgärden kantillämpas där det finns relativt stora fria markområden. För värmepumpen kanäven, såsom tidigare nämnts, andra värmekällor användas utan principiellaskillnader, Avslutningsvisskall här något beröras den lekniska utveckling som man erfarenhetsmässigt vetkommer all drivas fram som en följd av att intresset för energisparandeåigärder i befintlig bebyggelse ökar. Denna utveckling torde resultera i nyaprodukter och nya arbetsmetoder, vilka är speciellt anpassade för deenergisparande åtgärderna. Nya produkter och meloder är redan i ell långtframskridet utvecklingsstadium och resullal kan förväntas redan underdenärmaste åren. Såsom exempel kan nämnas system för utvändig och invändigtilläggsisotering av ytterväggar och bjälklag, 2-glas isolerrutor med högtvärmemolstånd genom alt luft ersätts med en mera värmeisolerande gas samtidigtsom glasytan beläggs med ett genomsiktligt skikt som också minskarvärmeföriuslerna. När del gäller åigärder inom instatlationssektorn pågårulveckling bl, a, av styr- och reglerutrustning, nya värmeväxtarsystem samtförbättringar av värmepumpsystem. Inslitulionenförbyggnadsteknik vid KTH anser alt det nödvändiga utvecklingsarbetet när delgäller energisnålt byggande även kan komma alt öka försprång ochmedföra att svensk byggindustris konkurrenskraft ökar på den internationellamarknaden. Detta bör naturiigtvis beaktas när besparingsmöjligheternaskonsekvenser skatt bedömas. Omväntär del också väsentligt att utvecklingen av produkter och metoderinternationellt noga följs upp så att vi utnyttjar möjligheterna alt anpassanya idéer lilt inhemska förhållanden. Det är emellertid inteenbart energitekniken som behöver utvecklas. Genomförande av ett omfallandesparprogram innebär dels alt ombyggnads-och reparationsverksamhetenmåsteöka.dels att bebyggelsen fö.rsesmed nya och omfattande inslag av ny tekniksom måste förvaltas sakkunnigt för att ge avsedda resultat. Det behövs därförockså en omfallande forskning och 1977/78:76 243 utvecklinginom områdena ombyggnad och förvaltande om energisparprogrammet skall kunnagenomföras med gott resultat och rimlig kostnad. Vidmakthållandetav uppnådda energibesparingar ställer stora krav på drift, skötsel ochunderhåll av framför allt instatlationsteknisk utrustning. Metodutveckling ochforskning inom detta område är angelägen. Viden bedömning av de totala sparmöjligheterna i det befintliga byggnadsbeståndetär det nödvändigt att känna till beståndels omfattning. fanns enligtplanverket 1,47 miljoner lägenheter i småhus och 2,06 miljoner lägenheter iflerbostadshus. Beståndet av övriga lokaler anger verket till cirka 380miljoner m byggnadsvolym medan industrins lokaler anges till cirka 250 miljonerm byggnadsvolym. Analyserna i det följande är baserade på planverkets uppgifterom tillgängligt byggnadsbestånd. En mindre korrigering har dock gjorls. Deninnebär att den del av induslrins lokaler som avser kontor, har överförts litl"övriga lokaler". Genom naturlig avgång (rivning, sanering etc)minskar det befinttiga beståndet. Planverkeihar beräknat nettoavgången av småhus till 15 000 lägenheter ochnettoavgången av flerbostadshus till 10 000 lägenheter . Enligt verketfinns inget underlag för en motsvarande bedömning av utvecklingen för övrigalokaler. fortsatta övervägandena har utgångspunkten också varit att en åtgärd medkort brukstid kan utföras i ett större bestånd än en åtgärd med lång brukstid.Del beror på att man inte gärna utför en åtgärd med mycket lång livstid i enbyggnad med begränsad återstående livstid. Till detta kommer begränsningar imöjligheterna att åtgärda det befinttiga beståndet, till följd avarkitektoniska, kulturhistoriska och andra miljömässiga faktorer. Detäremellertid endast i en diskussion om maximalt möjlig besparing som detbefintliga beståndets omfattning är av intresse, I de följande beräkningarnaanges antal åtgärdade lägenheter respektive åtgärdad lokalvolym för varjeåtgärd. Tittgrund för beräkning av värmeförbmkningen i hus används ortens värmeförbrukningstat mätt i antal graddagar eller gradlimmar. Värmeförbrukningstaletbygger på en summering över tiden av uleluftens temperaturunderskott iförhållande till inomhuslemperaturen. Denenergi en byggnad förbrukar för uppvärmning kommer emellertid inte Prop.1977/78:76 244 Värme tillförs också byggnaden från personer,elektriska apparater, belysning, varmvatten och dagsljusinstrålning, s. k.gratisvärme. Om man skall fä överensstämmelse mellan beräknad och uppmättvärmeförbrukning måste man således ta hänsyn titt gratisvärmen. Detta harsedan gammall gjorts genom att beräkna inomhuslemperaturen efter istället för samt genom alt anla att lillskottsvärme inle behövs förrändygnsmedettemperaturen ute går under ca t2°C och efter det attdygnsmedeltemperaturen går över ca . Detta är således erfa renhelssiffror och de bygger helt naturligt på kunskap om förhållandena dåbyggnader inte isolerades efter kraven i dagens lagstiftning. Dentraditionella beräkningen av gradiimmarna kan emellertid inte användas för altberäkna värmeförbrukningen i välisolerade hus. Gratisvärmen kan nämligen undertång tid av uppvärmningssäsongen täcka hela uppvärmningsbehovet, varvidvärmeförbrukningstalet påverkas. Detta gäller dock endast under förutsättningatt värmesystemet är så utformat att gratisvärmen verkligen kan tillgodogöras.När det däremoi gäller att beräkna effekten av energisparande åtgärder ibefintliga hus, bör denna beräkning ske med utgångspunkt från verktigatemperaturer, Gratisvärmen förändras nämligen inte av en energisparande åtgärd. Detprincipiellt viktiga är att en besparing innebär en minskning av de totalaförlusterna och att denna minskning inte påverkar den s. k. gratisenergin utanhell skatt tillgodoräknas den tillförda energin. Vid beräkning av dettavärmeförbmkningstal måste variablerna inomhustemperatur, utomhustemperatur ochuppvärmningssäsong bestämmas. Som medelort för väljs ellerÖrebro. Medeltemperaturen utomhus är cirka -t-2 graderför båda orterna och uppvärmningssäsongens längd . Med eninomhustemperatur i bostäder på blir värmeförbrukningstalet 120 . samt flera remissinstanser påpekar attinomhuslemperaturen är hög. I kapitel 4,6, därenergibesparingsmöjligheter genom temperatursänkning redovisas, kommer spridningenav inomhustemperatur att diskuteras. Eftersom inomhustemperaturer på sommedelvärde för uppvärmningssäsongen, inte är i överensstämmelse med godenergihushållning, måste en av de första åtgärderna tor energibesparing varaatt sänka inomhuslemperaturen och därmed antalet gradtimmar. Ensänkning av inomhuslemperaturen uppfattas av många människor som en minskningav komforten. En medeltemperatur på innebär nämligen inte att alla hardenna värmekomforl. 1 ett slorl anlal lägenheter är temperaturen betydligthögre medan den i andra lägenheter är lägre. För ett fierbostadshus kan det,vid en medeltemperatur av 23''C, betyda att temperaturen i den kallastelägenheten är och i den varmaste , En central sänkning avmedeltemperaturen" med t. ex. skulle i sådana fall fä lill följd atttemperaturen i den kallaste lägenheten kommer att ligga vid ca Prop.1977/78:76 245 t8°C.Temperatursänkningen innebär i detta fall en komfortminskning. I den varmastelägenheten skulle temperaturen sjunka från lill , vilket -utom iextremt dragiga och dåligt värmeisolerade hus -skulle innebära en höjning avkomforten. Detekniska åtgärderna påverkar temperatursänkningsmöjlighelema olika. Då fleraåigärder kombineras kan dessa även påverka varandra. Dessa positiva ochnegativa effekter är delvis inte klarlagda. Av den anledningen kommerbesparingsmöjligheter genom temperatursänkning inte all tillgodoräknas deenskilda åtgärderna i de fortsatta beräkningarna. Pågrund av osäkerheten när det gäller möjligheten att bedöma inomhuslemperatureni dag, medborgarnas vilja all sänka inomhuslemperaturen och olika åtgärdersinverkan på temperatursänkning har ingen besparing titt följd avtemperatursänkning utan att andra åtgärder utförs medräknats.Åtgärder sommedför energibesparingar genom temperatursänkning redovisas i avsnitt 4.6,styr- och reglersystem. Del är emellertid rimligt att anta att det finnsbesparingsmöjligheter utan investeringsutgifter. I bedömningen av de följandeberäkningarna bör detta hållas i minnet. Juhögre värmeförbmkningstal man räknar med desto större blir besparingen avvidtagna åtgärder utan att åtgärden kostar mer. När man räknar med ett högrevärmeförbrukningslal antar man således att brukarna inte har sänktinomhuslemperaturen ännu och heller inte kommer att göra det efter det attenergisparåtgärder vidtagits. Planverkethar i sin slutliga rapport räknat med värmeförbrukningstalet 110 000gradlimmar. expertgrupp C har i en preliminär rapporträknat med i bosläder, 110 000 i övriga lokaler och 100 000i industrins lokaler. Rapporterna har angivit respektive mellansvensktklimat som dimensionerande, medan däremot ingen av rapporterna anger vilkeninomhustemperatur som ingår i beräkningarna. Flera remissinstanser anger som beräkningsgrund. 1de följande beräkningarna har i likhet med planverket räknats med 110 000gradtimmar i bostäder. För offentliga lokaler och övriga lokaler används ifortsättningen . Det motsvarar en uppvärmning till ca t°Clägre temperatur än i bostäder, I industrilokaler är temperaturen vanligen ännulägre varför kommer att användas för denna lokallyp i defortsatta beräkningarna. 1den slutliga sammanställningen av besparingsmöjligheter (avsnitt 5.5) visas vadandra antaganden om anlalet gradlimmar för för konsekvenser. 3.3Investering, underhälls- och driftkostnader, brukstid Förvarje typ av åtgärd redovisas beräknad erforderlig investering för att nå olikaenergisparmål. De investeringar som skatt belasta en samhällelig kalkyl är demerkostnader som blir följden av energisparprogrammet. Dessa skatt således inteinkludera t, ex, utgiften för fasadskikt om detta ändå Prop.1977/78:76 246 skulleha bytts ut.Den utgift som skall belasta den samhälleliga kalkylen är i sådanafatt förutom del värmeisolerande materialet och av tiltäggsisoleringen direktföranlett merarbete bara de eventuella merkostnaderna för ett dyrareersättningsmaterial. Om energisparprogrammet innebär att renoveringarna ellerersättningsinvesteringarna tidigareläggs skall den samhälleliga kalkylenbelastas med en ränta på den andel som motsvarar renovering och ersättning avmaterial. Räntekostnaden blir beroende lidigare ersättningsinvesteringenkommer att äga rum. Ävende totala utgifterna kommeratt redovisas. Dessa innefattar således ocksåexempelvis heta utgiften för treglasfönster även ombyteskulte ha skett. Vidareinnefattas utgiften för samtliga ytskikt. De anspråk på resurser somenergisparprogrammet kommer att ställa är därför betydligt mindre än de lotalautgifterna. Enligtstatens industriverk {S\ND 1977:5 byggnadsindustri och byggnadsmaterialindustri)kan de totala investeringarna i reparationer och ombyggnader bedömas uppgå tillmycket stora belopp, se tabell 3.1. Tabell3.1 Investering för reparation och ombyggnad (Källa SIND 1977:5 Byggnadsindustrioch byggnadsmaterialindustri) miljarder kronor inklusive moms: 1975 1980 1985 6,3 7,7 11,3 12,4 Kostnadsläget1975 har använts i industriverkets rappon. Kostnadernahar räknats upp till kostnadsläget Avde utgifter som går till reparationer och ombyggnader dvs, ca ,torde ca 5 96 kunna avse sådana reparationer och ombyggnader som utförsi samband med vissa energibesparande åtgärder. Det innebär att under entioårsperiod ca . ändå skutte ha satsats på fasadrenoveringar,fönsterbyten och liknande åtgärder. I kapitel 4, där besparingsmöjligheter ochinvesleringsutgifler för resp. åtgärder redovisas, behandlas denna frågavidare. 1alla jämförelser med planverket eller remissinstansema ingår mervärdeskatt i deangivna beloppen. Orsaken titt detta är att verket och remissinstansernainkluderat denna i sina kostnadsuppgifter. Mervärdeskatten bör emellertid intebelasta en samhällsekonomisk kalkyl avseende lönsamhet för energisparandeåtgärder. Följande exempel belyser detta. Antagatt produktionen av mineralull inte kan ökas, och att vi inte heller kanimportera varan. Om mineralull då skall användas för energisparande Prop.1977/78:76 247 åtgärderi det befintliga byggnadsbeståndet måste den tas från annan användning, t. ex.nybyggnation. Det relevanta priset att använda i en samhällelig kalkyl är dåpriset inklusive mervärdeskatt, eftersom man inom nybyggnationen avbetalningsviltighelen att döma tillmäter mineralullen detta värde. Om vi islällel antar att produktionen av mineralull kan ökas, är det denresursuppoffring som behöver göras föratt producera mineralull, som är denkosinad som är relevant i en samhällelig kalkyl. Mervärdeskatten skall dånaturligtvis inte inkluderas. Om man inte kan öka produktionen utan måsteimportera mineralull, är del import priset på mineralull som är relevant. Inteheller i delta pris skall mervärdeskatt inkluderas. Avden redogörelse över förhållanden i byggmaterialindustrin som ges i kapitel 7framgår att produktionen kan ökas och att importmöjligheter föreligger.Mervärdeskatten bör således inle inkluderas i den samhälleliga kalkylen avutgifter och kostnader för energisparande åtgärder. Isammanfattande bedömningar i tabell- eller figurform kommer därförinvesteringsutgifter och kostnader att redovisas utan mervärdeskatt. Detredovisade kostnadsläget avser första kvartatet 1977. Mångaenergisparande åtgärder kräver underhåll för all ge avsedd effekt ifortvarighet. Vissaremissinstanser hävdar all man bör satsa på byggnadstekniska åtgärder just föratt drifts- och underhållsåtgärder normalt ej erfordras för dem. Andraremissinstanser hävdaratt de instaltationstekniska åtgärderna är alt föredraframför de byggnadstekniska därför alt lönsamheten för de senare beror påenergipris och ränteutveckling långt in . Detär mycket svårt att bedöma framtida underhållskostnader. Planverkei har interedovisat sådana. En allmänt använd "tumregel" bland VVS-tekniker äratt de årliga underhållskostnaderna beräknas uppgå titt 2 96 av investeringen.De enskilda uppgifter på underhållskostnader som anges i remissvarenöverensstämmer väl med detta, Fteraremissinsianser betraktar underhållskostnaden för många energisparåtgärder somen marginell kostnad. Bakom detta resonemang ligger antagandet att denenergisparande åtgärden kräver underhåll, men alt detta kan inom ramenför den befintliga organisationen för underhåll av installationer, I dennapromemoria betraktas därför underhållskostnaden för många åtgärder som enmarginell kostnad. Vadgäller underhåll för de byggnadstekniska åtgärderna redovisas i dennapromemoria inte någon sådan kostnad eftersom dessa åtgärder inte beräknasmedföra ökat underhåll. Såväl fasadrenoveringar som byte av fönster kan tvärtominnebära minskade underhållskostnader. Många remissinstanser framhåller t, ex,vad gäller målning och annat underhåll av fönster, att kostnaderna för dettahar ökat oroväckande. Utbyte av fönster till sådana av annan konstruktion isamband med energisparande åtgärder kan medföra minskat underhåll. Vidbedömningen av driftkostnader, som enbart avser de inställa- Prop.1977/78:76 248 tionslekniskaåtgärderna, redovisas i denna promemoria netloenergibespa-ringen med avdrag förenergiförbrukningen för de fläktar och pumpar som ingår i de energibesparandeinstallationerna. Andra typer av driftkostnader, t, ex, de som avser rengöringav batterier i värmeväxlare eller byte av luftfilter ingår i de redovisadeunderhållskostnaderna. Allmänt måste man räknamed att en energisnålare bebyggelse kräver mer personal för underhåll och d rift. Redan nu är förvaltningsorganisationen sådan alt lägre effektivitet än denteoretiskt möjliga av olika instaltationer erhålls. Detta måste förändras,vilket generellt ökar förvaltningskostnaderna. Hur mycket personat som behövsoch hur stora koslnader som uppstår är svårt att förutse. Den viktigasteåtgärden är här utbildning av personal. Denb r u k s t i d för olika åigärder som anges i denna promemoria står i överensstämmelsemed den som planverket angett. Verkets uppfattning delas av deremissinstansersom behandlat frågan. De olika brukstiderna motiveras för varoch en av åtgärderna, Enenergisparande investering kommer i vissa fatt att föra med sig avkastning iform av energibesparing, driftkostnader samt andra fördelar och kostnader underen lång följd av år. Hur dessa fördelar och koslnader fördelar sig över lidenvarierar från åtgärd litl åtgärd. Det gör även materialens tekniska livslängd.För att få jämförbarhet mellan de olika energisparande åtgärderna och mellanenergibesparing och andra investeringsprojekt, kommer i det följande kostnaderoch fördelar under olika tidsperioder vägas samman och adderas. Vidsammanvägningen kommer kostnader och fördetarsom infaller nära i tiden vägatyngre, dvs. kalkylränlan är positiv. För en sådan tidspreferens talar bl. a.det faktum att människor förväntar sig och får kompensation för att uppskjutasin konsumtion, dvs. man lår ränta på sparade medel. Anlagförst att energisparande åtgärder vidtas på bekostnad av andra investeringar,Den relevanta reella kalkylräntan är då den verkliga avkastningen på dessainvesteringar. Om åtgärderna i stället finansieras genom en nedskärning av denprivata konsumtionen, blir det den kompensation som individen får för altuppskjuta sin konsumtion som bestämmer kalkylräntans storiek. På en s. k.perfekt kapitalmarknad skulle dessa båda räntor sammanfatta. Perfektakapitalmarknader förekommer dock knappast i dagens samhälle. Förekomsten avindividuell inkomstbeskattning och vinslbeskattning gör all investeringarsavkastning generellt är högre, sett på exempelvis , än denkompensation som människor förväntar föratt uppskjuta sin konsumtion. Räntanshöjd blir således beroende av den alternativa användningen av de resurser somkommer att satsas på energibesparing. Del förutsätts att resurser kommer atttas såväl från privat konsumtion som från Prop.1977/78:76 249 Kalkylräntan kan något förenklat sägas utgöra en kompromissmellan den reella avkastning som hushållen får på de pengar de sparar och denreella avkastning som investeringar i företagen skulle ge. Under 70-ialet haravkastningen på långfristiga penningplaceringar i regel överstigit 10 96.