prop · G103129 · 1977-12-31 00:00:00 — i län är,främst från effektivitetssynpunkt, tveksam till behållandet av de s. k. enmansstationeringarna.Erforderiig service lill allmänheten kan istället upprätthållas ellerförbättras genom viss mottagningstid på orten. Länsstyrelseni finner anledning understryka utredningens uttalande attstationeringarna bidrar till sysselsättningsmöjligheter på orter därarbetstillfällena är fåtaliga. Detta har särskild betydelse för länmed dess slora problem all söka skapa arbetstillfällen på de störreorterna inom länet. Förslagetatt innehavare av deltidstiänst för exekutiv personal skall kunna beredasheltidssysselsättning genom kompletterande arbetsuppgifter inomskatteadministrationen, t, ex, granskning av deklarationer, möts med tveksamheteller avstyrks av flertalet remissinstanser. Som skäl anges huvudsakligen depraktiska svårigheter det medför att låta samma tiänstemän arbeta under tvåhuvudmän och inom två skilda arbetsområden som ställer olika krav på kompetensoch utbildning. Några remissinstanser tillstyrker emellertid förslaget. Tilldem hör i , som dock vill betona betydelsen av attfasta regler ställs upp för sådan tjänstemans medverkan hos olika myndigheter.Länsstyrelsen I anser att, om deltidstjänst inrättas medkompletterande arbetsuppgifter inom skatteadministrationen, skall den exekulivetjänstemannen därvid inte vara direkt underställd lokal skattemyndighet ellerlänsstyrelse utan arbetsuppgifterna bör ulföras i tjänsten hoskronofogdemyndigheten. De nuvarande bestämmelserna om skyldighet förkronofogdemyndigheten atl biträda lokal skattemyndighet vid källskatlekonlroll bör enligl kunna Prop.1977/78:129 20 utvidgastill att även omfatta biträde vid deklarationsgranskning, Fögderiulredningenanser förslaget realiserbart men förenat med vissa olägenheter och efterlyseren undersökning om inle lämpligare kompletterande arbetsuppgifter ändeklarationsgranskning kan uppbringas. Som ett alternativ till deklaraiionsgranskninganger fögderiutredningen medverkan vid arbeisgivarkonlroll. Förslagetom kronofogdemyndigheternas organislion har vunnit allmän anslutning bland deremissinstanser som har yttrat sig i frågan, bl. a. statskontoret, ,länsstyrelserna i . , , , ,, , och . Föreningen , /SR och TCO-S. Enligtriksskal lever kel är del viktigt alt den organisatoriska uppbyggnaden blir sålångt möjligt likartad för samtliga kronofogdemyndigheter och atl förutsättningarnaalt verka i arbetsgrupper las till vara. /SR anför atl organisationsförslagetmed hänsyn till bl. a. praktiska erfarenheter i allt väsentligt är välgrundatoch ägnat all leda till en bällre arbetsfördelning och personalutveckling. Förslagetatt de allmänadministraliva uppgifterna normall skall ankomma på en sekreterarehos chefkronofogden eller på ett sekretariat har föranlett delade meningar hosremissinstanserna. Till de remissinstanser som tillstyrker förslaget ellerlämnar det utan erinran hör länsstyrelserna i , Öslergötiands.Gotlands, Alvsborgs. , , och . anser atlde allmänadministrativa uppgifterna bör handläggas inom ett kansli som skallfinnas vid varje myndighet. i anserutredningens förslag för erhållande av administrativ enhet alllför snävt.Länsstyrelsen vill behålla befintlig administrativ befattningshavare vidkronofogdemyndigheten i distrikt även i den nya organisationen.Liknande synpunkter framförs även av i län ochkronofogdemyndigheten i distrikt. Föreningen anser atlutredningen inle har tillräckligt beaktat att planeringsfrågor ochpersonaladministrativa frågor fordrar snabba insatser på lokal nivå och i närasamarbete med personalens representanter. Föreningen finnerdet vara uppenbart atli princip varie myndighet måste tillföras en adminsirativ enhet föratt kunna nåde mål som statsmakterna har ställt upp. /SR framför liknande synpunkterliksom TCO-S som kräver all i varie myndighets normalorganisation skall finnasen administrativ enhet för handläggning av bl. a. personaladministrativa frågorsåsom utbildning och information. KronofogdemyndigheternaI och distrikt ifrågasätter om inte löneexekutionen nu är avsådan omfattning att den bör föras till en egen Prop.1977/78:129 21 sektion,sektion L, inom centralavdelningen. Även anserall en särskild sektion för löneexekution bör inrättas vid de störremyndigheterna. Förslagetatt exekutiva tiänstemän med stationering utanför distriktets centralort alllidbör ingå i en fältsektion har mottagits positivt av samtliga remissinstansersom har yttrat sig över förslaget. iGöteborgs och län gårett steg längre genom att föreslå atl varje stationering bör bilda en egenfältsektion. i anser att man inte bör binda sigalltför hårt vid den ,storiek på fältsektionerna som utredningen anger ulan varaöppen för aii ha fältseklioner av mindre format när avståndet till centralorteneller till annan stationering är stort eller speciella arbetsförhållandenföreligger på grund av gäldenärsklienlelets sammansättning, TCO-Sföreslår alt frågor som rör löneexekution samt centralregister skall ligga kvarpå sådana centralorter som blir slalioneringar. En sådan ordning skulleunderlätta kontakterna med arbetsgivare och gäldenärer. Föreningen och /SR är tveksamma lillbehovet av en särskild chef för fältavdelningen för åtminstone de mindre ochmedelstora distrikten. Förslaget om särskildaformer för stöd till enfogdemyndighel från annan kronofogdemyndighet har möttsmed tveksamhet av flertalet remissinstanser. ser de åtgärdersom utredningen föreslår närmast som nödlösningar som dock kan godtas, om deförenas med lämpliga administrativa förändringar. I länär kritisk mot utredningens förslag atl vid en kronofogdemyndighet i länetskall inrältas en regional myndighet för alt ta över vissa uppgifter.Länsstyrelsen har svårt att se någon fördel med en sådan organisation jämförtmed den nuvarande där svarar för vissa övergripande uppgifter.Länsstyrelsen i län anför att det torde för såväl enfogdemyndigheten somden stödjande myndigheten uppstå problem att på ett godtagbart sätt upprätta enorganislion som är så flexibel all den utan störningar kan lämna och ta emotdet föreslagna stödet. i motsätter sig bestämtförslaget och anser att ansvaret för slöd till enfogdemyndigheter bör åläggaslänsstyrelsen, eftersom man därigenom skulle erhålla en samlad bedömning avmyndigheternas behov av stödinsatser, /SR anser all förslaget kan medförastora störningar och även stömingar i arbetet på den större myndigheten somskall bistå med förstärkningspersonal. Det är enligt /SR även principiellttveksamt alt som chef i enfogdedistrikl kan fungera tjänsteman som inte är formelllbehörig till kronofogdetjänst och därför normalt inte har att fatta beslut ifrågor som ankommer på den ordinarie chefen. Liknande synpunkter framförs avFöreningen . TCO-S anser att chefen för centralavdelningenskall vara behörig alt tjänstgöra som chef för kronofogdemyndighet, omvikariefrågan inte kan lösas genom kronofogdepersonal vid myndigheten. Länsstyrelseni Slockliolms län anser att kravet pi. Prop.1977/78:129 22 ganisationenför kronofogdemyndigheterna i , och intefår överdrivas. En anpassning till de lokala särförhållan-dena är nödvändig föralt myndigheterna skall kunna få den mest effektiva organisationen.Länsstyrelsen anför vidare att uiredningens organisationsbenämningar, enhetoch avdelning, inte är logiska och att de måste omprövas. förordari princip en uppbyggnad av organisationen hos kronofogdemyndigheten iStockholms distrikt enligt den modell som föreslår.Länsstyrelsen förutsätter vidare atl den regislre-ringsavdelning sommyndigheten f n, har kommer att bilda en särskild enhet i den nyaorganisationen. Länsstyrelseni vill inte motsätta sig att förslag i fråga oniorganisation för kronofogdemyndigheten i distrikt genomförs. Länsstyrelsenanser dock au utredningen ändå bovde ha upprättav ett bemanningsförslag för en allernativmodell så alt det blivit möjligt atl bedöma vilken organisationsmodell som ärden mest kostnadskrävande. anser vidare att den tiänst somföreslås för speciella utrednings-, bedömnings- och rådgivningsuppgifter inomdel företagsekonomiska området skall placeras på . Länsstyrelseni och godtar förslag för kronofogdemyndigheteni . anser liksom I länall en tjänst som biträdande chef bör inrältas vid de två slörsla kronofogdemyndigheterna. Denbemanningsmodell som utredningen föreslår och som innebär atl varie mål ochärende värderas i viss arbetspoäng godtas eller lämnas utan erinran avflertalet remissinstanser. Hit hör bl. a. , länsstyrelserna IÖstergötlands, , , och ,Föreningen , /SR och TCO-S. Länsstyrelsernai Siockho/ms och anser atl den kompensation som geskronofogdemyndigheterna i storstadsdistrikten för de s, k. storstadsfaktorernasaknar närmare analys och motivering från utredningens sida. Länsstyrelserna kandärför inte acceptera att personalbehovet vid länens kronologdemyndigheterberäknas på så lösa grunder. I framhåller särskiltatt del är nödvändigt atl kraftigt förslärka länets kronofogdemyndighetermed personella resurser för att om möjligt förbättra arbetsmiljön hos de sämstbemannade myndigheterna och för att uppnå ett fätlre indrivningsresultat.Länsstyrelsen i finner den persoiialminskning på totalt 50årsarbetskrafter som utredningen föreslår orealistisk. Den kan inte godtas,eftersom den kan befaras leda till en exekutionsorganistion som fungerar sämreän den nuvarande. Länsstyrelsernai , , , , och läntycker att bemanningsmodellen är alltför schablo- Prop.1977/78:129 23 nartadoch inle tar tillräcklig hänsyn lill lokala och speciella faktorer vid en enskildkronofogdemyndighet. i efterlyser en analys avbehovet av administrativ personal för myndigheterna. har kommit till den uppfattningen att prestationskraven bör modifierasi viss grad för länets vidkommande. Prestationsnormen bör, på grund av länetsstorlek och andra speciella förhållanden, för alla personalkategorier sättasen tredjedel lägre än riksgenomsnittet. /förutsätter atl i sitt detaljbemanningsarbetetillämpar en smidig tolkning av bemanningsmodellen och beaktar de speciellaförhållanden som kan föreligga vid olika myndigheter. I Västerboilenslän anser att särskild befattningshavare bör avsällas utöver förstödinsats åt övriga kronofogdemyndigheter. framhåller att ansvaretför arkivets vård och gallring måste åvila en ansvarig tiänstemän hoskronofogdemyndigheten. Till detta måste hänsyn tas vid dimensioneringen avresurserna för administrativ verksamhet. /SRanser atl förslaget har slora förtjänster genom att det åstadkommer enrättvisare resursfördelning mellan kronofogdemyndigheterna. Förslagettillstyrks därför i princip. /SR anser atl föreslagen ökning av antal tiänstersom kronofogdar och kronofogdesekreterare förefaller vara i minsta laget, omman lar hänsyn till del stora behov av vikarier som rått ,/SR framhåller att kronofogdesekreterare saknar behörighet alt vidta vissa åigärderoch därför inte kan utgöra ett fullgott stöd lill enfogdedistrikl såsom riksskatteverketföreslagit. anser det uppenbart att stödet i samtligafall skall ges av kronofogde. TCO-S anför atl denpåtagliga ökning av antal mål och ärenden som statistik visar måstebeaktas i den slutliga personaldimensioneringen för kronofogdemyndigheterna. TCO-Sanser vidare atl exekutiva tiänster för löneexekution bör tillföras i störreomfattning än enligt förslaget. Varie myndighet bör enligl TCO-S tillförasminst en tiänst för personaladministrativa uppgifter. TCO-S finner detnödvändigt all varie kronofogdemyndighet har rekryteringstiänster. Förslagetatt tiänst som kronoassistent i befordringsgång skall inrättas på tio exekutivatjänster kan TCO-S därför inte godta. LänsstyrelsenI stryker särskilt under att kronofogdemyndigheterna i länetbemannas för det syslem som myndigheterna arbetar med. Först när det s,k. "REX-systemel" är infört och fungerar tillfredsställande kan det enligllänsstyrelsen bli fråga om personalbesparingar. anser att det ärviktigt atl samtliga kronofogdemyndigheter inom länet tilldelas resurser förhandläggning av mål om felparkerings-avgifter. Länsstyrelseni län anser att den modell för beräkning av 1977/78:129 24 personalbehovetsom har använts av endast ger besked om den inbördes ordningeni storiekshänseende mellan kronofogdemyndigheterna och i realiteten endastinnebären omfördelning av resurserna. Särskilda och individuella förhållandeninom respektive kronofogdemyndigheter bör beaktas i större omfattning enligtlänsstyrelsen. i Skaraboigs län anser attpersonaldimensioneringen bör lämnas öppen till dess befattningsbeskrivningarnaför respektive tjänster klarlagts. LänsstyrelsenI anser alt endast delvis har beaktat vadlänsstyrelsen tidigare anfört om behovet av exekutiv personal om indrivningsarbetetskall bedrivas med oförändrad ambitionsnivå. I länbetecknar förslaget som en på bristfälliga grunder uppbyggd skrivbordsproduktutan någon analys av de tillämpade dimensio-neringsfaklorerna. Länsstyrelsenanser att det framlagda bemanningsförslaget inte tar tillräcklig hänsyn lillstationeringar utanför centralorten enligt kronofogdemyndighelsulredningensintentioner. Förslagetatt reformen skall genomföras tillstyrks eller lämnas utanerinran av nästan samtliga remissinstanser som accepterar en förändring enligtutredningens förslag i sak. Länsstyrelseni Kopparbeigs län anser dock att den föreslagna tidpunkten förefaller orimligfrån personalsynpunkt. i pekar på att del återstårett omfattande detaljarbete, innan förslaget kan genomföras, och förordardärför ett genomförande tidigast , anför altorganisationsförändringen bör tidigareläggas lill förkronofogdemyndigheten i på grund av alt myndigheten flyttarin i nya lokaler som förbereds för den nya organisationen , Landetsindelning i kronofogdedisiriki har utretts av tre olika utredningar.Den första - utredningen rörande centralorgan inom exekutionsväsendet -föreslog riktlinjer för en distriktsindelning, vilka innebar all antalet kronofogdedisirikiskulle minskas från 81 lill 35, Motivet för större distrikt var främstförändrade arbetsförutsättningar och att väntade reformer inomexekutionsväsendet skulle komma att ställa krav på en bättre arbetsorganisationmed bl. a. ökad specialisering och större förmåga till anpassning efter växlingari arbetsbelastningen. Distriklsindelningen fick dock inte medföra försämradservice gentemot allmänhet eller kommuner. Stalsmaklernas beslut (prop. 14, CU 1972:7, rskr 1972:70) innebar bl.a, atl modifieringar av de föreslagnariktlinjerna borde göras t.ex. av geografiska skäl. Dessutom betonades särskiltangelägenheten av att företa- Prop.1977/78:129 25 gareskulle kunna komma i kontakt med chefen för resp. kronofogdemyndighet utanalltför tidsödande resor. Den andra utredningen (DAP), som påbörjades avexekutionsväsendets organisationsnämnd och slutfördes av en särskildutredningsman, föreslog att kronofogdedistriktens antal skulle minskas från 81 till36. Dessutom lämnades förslag lill arbets- och personalorganisation inomexekutionsväsendet. Förslagen lades inle lill grund för något ställningstagandefrån statsmakternas sida (prop, 1974:19, CU 1974:19, rskr 1974:139). Dentredje utredningen, kronofogdemyndighetsuiredningen, lämnade sitt betänkande (SOU1977:42) Kronofogdemyndigheterna den II . Utredningenhar som huvudprincip för distriklsindelningen inom exekutionsväsendet valt atlett kronofogdedisiriki skall vara så stort att del ger meningsfull ochutvecklande sysselsättning för personal av alla kategorier. Verksamheten inomdistriktet får inie alltför myckel påverkas av tillfälliga störningar genomfrånvaro, belastningsloppar m, m. Detta krav kan enligt utredningen tillgodosesi distrikt med så slor arbetsmängd att del ger full sysselsättning även åtminst två kronofogdar. Från denna huvudprincip förordar utredningen vi.ssaavsteg i det allmänna stödområdet och därmed jämförbara områden. Utredningenföreslår en distriktsindelning med 65 distrikt. Av de nuvarande 81 distriktenbehålls 49 oförändrade. De 16 övriga distrikten bildas genom sammanslagning avnuvarande distrikt (10 si) eller i några fall delar av sådana (6 st). Antaletdistrikt med endast en tiänst för kronofogde minskar enligt utredningensförslag från 35 till 17, Majoritetenav remissinstanserna har godtagit principerna i utredningens förslag. Deföreslagna förändringarna har däremot inte accepterats av berörda kommuner,kronofogdemyndigheter och länsstyrelser. Dessa avstyrker utredningens förslag tillförändringar i distriklsindelningen och framhåller bl, a, att förändringarnaskulle leda lill försämrad service för allmänheten, atl de strider motregionalpolitiska mål och att de skulle påverka sysselsättningsmöjligheternapå de berörda orterna på ett oförmånligt sätt. Utredningensförslag skulle visserligen innebära förbättrade förutsättningar att möta nyaarbetsuppgifter och bemästra den allt större komplexiteten i indrivningen.Fördelarna i dessa hänseenden är emellertid inte, såvitt jag kan finna, såstora att de uppväger de negativa effekter som har påtalats i remissyttrandenafrån de landsdelar som direkt berörs av de föreslagna förändringarna. Med minsyn på värdet av decentralisering inom förvaltningen och bästa möjliga serviceåt medborgama samt vikten av att beakta regional- och sysselsättningspoliliskasynpunkter måste särskild uppmärksamhet ägnas invändningar av den art som harförts fram mot utredningens förslag. Jag fäster också vikt vid all statistikenvisar goda indri vningsresultal i de mindre kronofogdedistrikten. Jag är därförinte beredd att acceptera de föreslagna förändringarna i distriklsindelningenulan förordar alt nuvarande indelning behålls oförändrad, I samband medremissbehandlingen av utredningens betänkande har frågor kommit upp om alt inågot fall göra en Prop.1977/78:129 26 mindrejustering genom atl av regionalpolitiska skäl föra över någon kommun från ettdistrikt till ett annat. En mindre förändring av detta slag bör enligl minmening kunna genomföras, om de regionalpolitiska skälen härför är särskiltstarka och allmänhetens krav på fullgod service kan tillgodoses. Det ankommerpå regeringen alt besluta om sådan förändring. Förall en organisation som omfattar även distrikt med endast en kronofogde skallkunna fungera effektivt föreslår utredningen alt sådana distrikt skall kunna fåsärskilt slöd i sin verksamhet, när ordinarie kronofogde är alltförarbetstyngd eller inte är i tiänst. Enligt utredningsförslaget skall ansvaretför stödinsatserna ankomma på den största kronofogdemyndigheten i länet och beslulom förordnande av vikarie eller tiänstemän för handläggning av viss uppgiftfattas antingen av chefen för sådan myndighet eller av länsstyrelsen.Remissinstanserna har ställt sig tveksamma lill förslaget. Delta antas medförastora störningar även i arbelel på den större myndigheten som skall bistå med försiärkningspersonal.Några länsstyrelser anser, att ansvaret för stöd lill enfogdemyndigheter böråläggas , eftersom man därigenom erhåller en samlad bedömning av myndigheternasbehov av stödinsatser, 1 likhet med utredningenförordar jag sådana stödinsatser. Genom dessa bör varje kronofogdemyndighetkunna garanteras full kompetens i alla förekommande uppgifter vid varjetidpunkt. En distriktsorganisation med denna utformning möjliggör därför,enligt min mening, atl samtliga kronofogdemyndigheter kan anförtros ytterligarekvalificerade arbetsuppgifter t.ex, exekutiv försäljning av fast egendom m. m.,vilket har föreslagils av lagberedningen i belänkandet (SOU 1973:22) Uisökningsbalk.Det största behovet kommer att föreligga i sådana distrikt som endast har entjänst som kronofogde men även andra distrikt kan hamna i samma situation.Enligt min mening bör det ankomma på all besluta om stödåtgärderna.Det ankommer på regeringen att besluta om ordningen för dessa stödåtgärder. Utredningen föreslår atl nuvarandestationeringar av personal utanför kronofogdedistriktens centralorter tillsvidare skall behållas oförändrade. Fråga om indragning av en stationering skallenligt utredningen prövas, när del vid en stationering med en exekutivtjänsteman uppslår vakans på den där placerade tjänsten. Frågan bör även kunnaprövas, när kronofogdemyndigheten och personalen är överens härom. Utredningenanser att prövningen bör föratom indragning eller behållande av stationeringenäven avse en ändring av den tjänst som är placerad vid stationeringen frånheltidstjänst till deltidstjänst. Avgörande vid prövningen bör vara delsstationeringens arbetsvolym, dels allmänhetens behov av service från staiioneringen.Utredningen framhåller alt allmänhetens möjligheter atl besöka tjänsteman på enstationering normalt boräntas vara tillfredsställande, om reseavståndet till stationeringsorteninle är längre än . En stationering bör enligt utredningen inte dras in,om det medför att invånarna i en viktig del av Prop.1977/78:129 27 stalioneringensverksamhetsområde får större avstånd än till närmaste stationering ellercentralort i distriktet. Föreligger inle angivna förutsält-ningar förindragning och kan inle tillfredsställande arbelsunderlag för en heltidstjänstför exekutiv tjänsteman ordnas, bör enligt utredningen en deltidstjänst förexekutiv tjänsteman inrättas. Kompletterande arbetsuppgifter-exempelvis tax eringsarbeieinom skatteadministrationen-som krävs för heltidssysselsättning bör enligtutredningens förslag erbjudas innehavare av sådan deltidstjänst.Remissinstanserna har i allmänhet ställt sig positiva till uiredningensförslag. Några är dock skeptiska till atl behålla stationeringar med endast entjänst för exekutiv tjänsteman. Förslaget om kompletterande arbetsuppgifterinom skatteadministrationen föratt fylla ut exekutiv deltidstiänst tillheltidssysselsättning möts med tveksamhet eller avstyrks av flertaletremissinstanser. Som skäl anges huvudsakligen, atl det medför praktiskasvårigheter att låta samma tjänsteman arbeta under skilda huvudmän och inom tvåskilda arbetsområden som ställer olika krav på kompetens och utbildning. 1likhet med utredningen förordar jag att nuvarande stationeringar av exekutivpersonal utanför kronofogdedistriktens centralorter tills vidare behållsoförändrade. Staiioneringarnas antal uppgår lill ca 100. Av dessa är ett fyrtiotals. Jag har samma uppfattning som utredningen atlindragning av sådana slalioneringar skall kunna ske endast om det inle avsevärtförsämrar den service som kronofogdemyndigheterna skall kunna ge allmänhetenoch del inte är möjligt att ordna arbetsunderiag ens för deltidstjänst inomexekutionsväsendet. Förslaget att kompletterande arbetsuppgifter skall beredasinnehavare av deltidstiänst på stationering inom exekutionsväsendet finner jagangeläget. Trots att remissinstanserna är tveksamma till eller avstyrkerförslaget förordar jag atl det förverkligas. Det är enligt min mening naturligtatt i första hand söka lämpliga sådana arbetsuppgifter inomskatteadministrationen. Det ankommer på regeringen att ge föreskrifter för slalioneringarav exekutiv personal utanför kronofogdedislriktens centralorter. Kronofogdemyndighetsutredningenansluter sig till de principer för utformning av normalorganistionen av enkronofogdemyndighet som har angivits av den tidigare utredningen (DAP). Vidvarje myndighet skall finnas en centralavdelning med två sektioner, en förallmänna mål och ärenden och en för enskilda mål och löneexekution. Dessutomskall även finnas en fältavdelning som delas in i fältseklioner. Kronofogdemyndighetsutred-ningenanser att administrativa enheter i regel inte skall inrättas hos myndigheterna.De allmänadministraliva uppgifterna bör normalt ankomma på en sekreterare hoschefkronofogden eller vid behov ett sekretariat, som utöver sekreteraren bestårav ytteriigare en tjänsteman. Länsstyrelserna skall så långt som möjligt svaraför de slora arbetsrutinerna för personal- och ekonomiadministrationen förkronofogdemyndigheterna och tillhandagå den med expertis inom dessa områden. 1977/78:129 28 holm,och föreslås få följande organisation. Uppgifter av slöd- och servicekaraklärhänförs till en administrativ enhet. Mål och ärenden avseende konkurs ochlönegaranti hänförs lill en särskild enhet liksom mål och ärenden avseende införselför underhållsbidrag.