prop · G103181 · 1977-12-31 00:00:00 — Deför projektet ansvariga myndigheterna, RSV och statskontoret, tar inteställning till totalramen för den framtida bemanningen av den nyagransk-ningsorganisalionen utan föreslår atl frågan avgörs i samband medlänsstyrelsernas och de lokala skattemyndigheternas anslagsframställningar.Utredningen beräknar emellertid totalbehovet till 2 371 tjänster varav ca I560 utgör nettoökning. Remissinstansernahar i huvudsak godtagit förslagen utom på en punkt. Många remissinstansermotsätter sig sålunda förslaget att endasl skattskyldiga med"särskilt" invecklade inkomstförhållanden skall kunna hänföras tillsärskild nämnd. En sådan ordning skulle enligt många remissinstansersuppfattning utesluta möjligheten att inrätta särskild som skall granskas av lokal skattemyndighet. Riksdagenhar vid 1976/beslutat (prop. 1976/77:100 bil. 18, CU1976/77:13, rskr 1976/77:164) att de av utredningen förordade principernarörande fördelningen av granskningsarbeiet mellan länsstyrelse och lokalskaltemyndighet skall ligga till grund för fördelningen av personal mellanmyndigheterna. Särskilda förhållanden i något län skall dock kunna medföra enannorlunda fördelning av deklarationsgranskningen. har samtidigtbeslutat alt länsstyrelsernas skatteavdelningar skall omorganiseras enligtutredningens förslag. Vidarehar jag i prop 1976/77:138 redogjort för min principiella inställning tillfrågan om fördelningen av deklarationsmaterialet mellan lokal och särskildnämnd. Jag framhöll därvid alt särskilda taxeringsnämnder bör behållas för desvårare deklarationerna men att de lokala nämnderna bör kunna avgöra en del avde lönlagar-, jordbruks- och rörelsedeklarationer som handläggs i särskildnämnd. Jag uttalade mig också för att endast en typ av särskild nämnd skallfinnas och att sådana nämnder bör kunna inrättas även för deklarationer som granskashos lokal skattemyndighet. 1976/77:138berörde jag också vissa frågor angående skattemyndighetemas medverkan vidtaxeringsarbetet. Jag anförde därom bl. a. följande. De tjänstemän som skallbiträda taxeringsnämnderna avses i stor utsträckning arbeta igranskningsgrupper. Varie sådan grupp skall kunna biträda flerataxeringsnämnder och fördela sin medverkan på del sätt som visar siglämpligast. Något särskilt förordnande alt utföra granskning eller varaföredragande bör inte krävas. Dessa arbetsuppgifter följer med tjänsten hoslänsstyrelse eller lokal skattemyndighet. I vilken utsträckning och åt vilkeneller vilka taxeringsnämnder tjänstemännen i det särskilda fallet skall lämnasitt biträde är en organisationsfråga som får lösas i administrativ ordning. Mina ställningstaganden iprop. 1976/77:138 mynnade ut i förslag till ändringar i TL för att möjliggöraen bättre anpassning av taxeringsorganisationen vid taxering till denkommande ordningen. Förslagen har godtagits av (SkU 1976/77:49, SFS1977:416). Prop.1977/78:181 180 bl.a. alt regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer enligt 4 § sislastycket TL får föreskriva om indelning i taxeringsdistriki och taxeringsnämndsverksamhetsområde med avvikelse från vad som eljest gäller enligt paragrafen.Vidare skall enligt 16 § I mom. och lokal skattemyndighetmedverka i taxeringsnämnds arbete i enlighet med föreskrifter som meddelas avregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Föreskrifter i anslutningtill de nya bestämmelserna i 4 § sista stycket och 16 § 1 mom. har sedermerameddelats i 3 och 6 §§ TK (SFS 1977:737 och 1978:22). Deprinciper för den nya taxeringsorganisationen som jag har uttalat mig för iprop. 1976/77:138 avviker således på en punkt från utredningens förslag. Enligtmin mening bör det således finnas möjligheter att inrätta särskilda nämnder pålokal nivå. Jag återkommer till frågan om hur jag har tänkt mig regleringen idetta avseende (avsnitt 11.2.2). Närdel gäller det totala antalet taxeringsnämnder biträder jag utredningens meningatt det bör ankomma på länsstyrelserna att med beaktande av principbeslutetbestämma hur många nämnder som behövs för att genomföra taxeringen på bästasätt. Härvid måste hänsyn tas till en rad olika faktorer bl. a. kraven pålekmannainflytande, lokalkännedom och specialistkompetens. Någraremissinstanser har framhållit att antalet nämnder i vart fall inte bör sättaslägre än 3 000. Med anledning härav vill jag framhålla att principbeslutetsjälvfallet inte får fattas så att den av angivna övre gränsen förantalet nämnder, 3 000, inte får överskridas. Principbeslut i denna del innebärsåledes endast ett riktmärke för distriktsindelningen. En minskning jämfört medf. n. torde följa av bl. a. förlängningen av taxerings-perioden, den minskadearbetsbördan för ordföranden och de ökade möjlig-hetema fördenne alt ensamfatta beslut i vissa ärenden. Först sedan några års erfarenhet har vunnits avden nya organisationen kan lämpligt antal nämnder närmare anges. 11.2.2Indelning i taxeringsdistriki m. m. Bestämmelserom indelning i taxeringsdistrikt finns i 4 § TL. Däri föreskrivs bl. Ivarje län skall det finnas lokala taxeringsdistriki och särskilda taxerings-distrikt.Lokalt taxeringsdistrikt utgörs av kommun eller del av kommun. Två eller flerakommuner kan sammanföras till ett lokalt distrikt när särskilda skäl talar fördet. För varje lokalt distrikt skall del finnas en lokal taxeringsnämnd som verkställertaxering inom distriktet i den mån det inte ankommer på annan taxeringsnämnd. Ivarje fögderi skall det finnas niinst ett särskilt taxeringsdistriki, inomvilket särskild taxeringsnämnd (s. k. rörelsenämnd eller fögderinämnd)verkställer taxering av fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser, vilkas Prop.1977/78:181 181 inkomstförhållandenmed hänsyn till förvärvskällans art eller eljest är mera invecklade. Ivarje län skall det finnas ett eller fiera särskilda taxeringsdistrikt, därsärskild taxeringsnämnd (s. k. bolagsnämnd eller länsnämnd) verkställertaxering av andra skattskyldiga än fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser.Till sådant distrikt skall där så kan ske hänföras även delägare ifåmansföretag och honom närstående person. Förhela riket skall del finnas minst en gemensam taxeringsnämnd, som taxerar bl.a. skattskyldiga som saknar hemortskommun i riket. taxering gäller som jag har nämnt att regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om indelning itaxeringsdistrikt och om taxeringsnämnds verksamhetsområde med avvikelse frånvad som annars följer av 4 §. Länsstyrelsenbeslutar enligt 5 §om indelning i taxeringsdistriki och om de särskildanämndernas verksamhetsområden. Beslutet skall avse visst taxeringsår samlmeddelas i fråga om lokala taxeringsdistriki två årföre taxeringsåret och i fråga om särskilda taxeringsdistrikt senast den 30november året före taxeringsåret. Utredningenföreslår alt del skall finnas endast en lyp av särskild taxeringsnämnd. skall enligt utredningens förslag till ändring i 4 § besluta om delsandra skattskyldiga än fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser, delsfysiska personer, dödsbon och familjestiftelser vilkas inkomstförhållanden ärav "särskilt" invecklad beskaffenhet. Fåmansbolagsdelägareoch dennes familjemedlemmar avses i princip bli taxerade av samma nämnd somtaxerar förelaget. Sådana skallskyldiga skall således föras lill särskild nämndäven om deras inkomstförhållanden inte är av särskilt invecklad beskaffenhet.Motsvarande möjlighet skall vidare finnas i andra fall av intressegemenskapmellan skallskyldiga, t. ex. i fråga om företag och till dessa knutna personal-och pensionsstiftelser. Utredningen anger vissa principer för i vilkenomfattning granskningen av här berörda kategorier av skattskyldiga skallsamordnas till en och samma granskare. Tanken är därvid att dessa principerskall tillämpas också när det gäller frågan om samordning skall ske vidlaxeringen genom atl de skattskyldiga hänförs lill samma nämnd. I fråga omfåmansföretag i form av aktiebolag och ekonomisk förening föreslås somhuvudregel alt delägarnas och förelagets deklarationer samordnas där företagethar sitt säte. Av praktiska skäl förordas att samordningen normall skallomfatta högst tio delägare med familjer. I fråga om handelsbolag föreslås attdelägarnas deklarationer samordnas länsvis antingen inom ramen förbranschgranskningen eller lill samma särskilda nämnd. Medhänsyn lill att föreskrifter om samordnad taxering i enlighet med vadutredningen sålunda har förordat skulle bli relativt omständliga förordarutredningen att i 4 § tas in en bestämmelse om alt regeringen får föreskrivaatl taxeringsnämnd i annat distrikt än vad som i övrigt följer av paragrafenskall Prop.1977/78:181 182 taxeravissa slag av skattskyldiga. Sådana föreskrifter skall få meddelas om det pågrund av intressegemenskap mellan skattskyldiga eller av annan jämförlig orsakär uv vikt för en tillförlitlig tuxering att taxeringar av olika skattskyldigaverkställs av samma nämnd. Ifråga om den geografiska omfattningen av taxeringsdisirikten föreslårutredningen ett par förändringar. a. föreslås atl föreskriften om att flerakommuner kan sammanslås till ett lokalt laxeringsdisirikt slopas. Vidareföreslås att särskilt taxeringsdistriki skall få omfatta högst tolv kommuner.Förslaget i denna del motiveras med att det bör finnas niinst en förtroendevaldledamot i nämnden från varje kommun. Ävenvissa redaktionella ändringar föreslås i 4 §. a. föreslås att det iförtydligande syfte tas in en föreskrift i 4 § om att lokala taxeringsdistrikiinte lär omfatta samma geografiska område. Vidare införs begreppet "delgemensamma taxeringsdistriktet" som lagteknisk term. Föreskriften om attlänsstyrelsen i utser gemensam nämnd flyttas från 4 § lill 5 §.Föreskriften om att taxering av gemensam nämnd anses ske på särskild ort och isärskilt taxeringsdistrikt ersätts av en föreskrift om all taxering förgemensamt kommunall ändamål anses ske för beskattning i särskild kommun. Ifråga om 5 § föreslår utredningen alt beslut om indelning i taxeringsdistriktoch om de särskilda nämndernas verksamhetsområden skall fallas förtreårsperioder. Möjlighet skall dock finnas att besluta omnytt taxeringsdistrikt om det är påkallat på grund av ändringar ibefolkningsunderlaget eller därmed jämföriig grund. Jaghar redogjort för mina ställningstaganden i prop. 1976/77:138 rörandevissa av utredningens förslag till ändringar i 4 §. Jag biträder sålundaförslaget alt det skall finnas endast en typ av särskild nämnd. Däremot anserjag i likhet med en stor del av remissinstanserna att utredningens förslag tillbestämning av de grupper av skattskyldiga som skall taxeras av särskildanämnder innebär alltför begränsade möjligheter att inrätta sådana nämnder förde deklarationer som skall granskas av lokal skattemyndighet. Med hänsyn tillden stora vikt som remissinstanserna har fäst vid denna fråga skall jag, innanjag närmare redovisar min inställning till utredningens författningsförslag,ta upp några principiella spörsmål som hänger samman med fördelningen avdeklaraiionsmaterialet mellan lokal och särskild nämnd. Utgångspunktenför mina överväganden är alltså alt det skall finnas endast en typ av särskildnämnd och att sådan nämnd skall kunna tillföras även deklarationer som granskaspå lokal nivå. bör enligt vad jag har sagt de lokala nämndernakunna behandla en del av de löntagar-, jordbruks- och rörelsedeklarationer somnu handläggs i särskild nämnd. Närdel först gäller sådana skattskyldiga, som taxeras av de s. k. Prop.1977/78:181 183 bolagsnämnderna,råder enighet om alt de även i fortsättningen skall taxeras av särskild nämnd.Det gäller alltså i första hand bolag och föreningar. Fåmansbolagsdelägare medfamiljer skall i princip också taxeras av särskild nämnd. Tanken är atl sådanaskattskyldiga liksom f n. skall hänföras lill samma nämnd som taxerar bolaget.Jag biträder dessa förslag. Jag ansluter mig också i övrigt i stort sett lillde av utredningen förordade principerna för samordning av granskningen ochtaxeringen i fråga om skallskyldiga med intressegemenskap på det ekonomiskaområdet. Jag ställer mig dock tveksam till utredningens uttalande att behovetav samordning är mindre i fråga om t. ex. delägare i handelsbolag än i fråga omdelägare i aktiebolag. Enligt min mening är det angeläget att även handelsbolagsdelägaresdeklarationer så långt möjligt förs samman lill en granskare och enlaxeringsnämnd. Därigenom skapar man förutsättningar för en likformig taxering.Samtidigt undviker man alt en skattefråga som är gemensam för fiera delägareblir föremål för utredning på olika håll. Jag vill dock framhålla alt det isista hand bör ankomma på skattechefen att avgöra hur samordningen lämpligenbör ske med hänsyn till kraven på en effektiv och likformig taxering. Närdet gäller den grupp på 75 000 övriga svårkontrollerade skattskyldiga, somenligt principbeslutet skall granskas av tjänstemän hos länsstyrelse, är ocksåalla överens om att den skall hänföras till särskild nämnd. Jag instämmer idenna uppfattning. Genom atl det skall finnas endast ett slags särskild nämndblir det möjligt att till skillnad från vad som gäller låta denna gruppav svårkontrollerade fysiska personer taxeras av samma nämnder som taxerarbolagen. Detanförda innebär atl i princip alla skattskyldiga, som skall granskas hoslänsstyrelse, skall taxeras av särskild nämnd. Enligt utredningen kan dessaskattskyldiga beräknas uppgå lill drygt en halv miljon. Närdet sedan gäller sådana skattskyldiga, som skall granskas hos lokalskattemyndighet, skall del stora fiertalet liksom f. n. taxeras av lokal nämnd.Hit hör i första hand löntagare. Vidare bör enligt vad jag har sagt endel av de rörelseidkare, jordbrukare och andra fysiska personer med merainvecklade inkomstförhållanden, som f. n. taxeras av rörelsenämnder (fögderinämnder)kunna föras över till lokal nämnd. Frågan om i vilken utsträckning detta börske är beroende av fiera faktorer. Enbetydelsefull faktor är hur granskningen av dessa kategorier av skattskyldigaläggs upp. Det finns som jag har antytt ett starkt organisatorisktsamband mellan granskning och laxering bl. a. genom alt den som granskardeklarationen i regel också skall föredra den inför nämnden. Deltasamband gör sig särskilt gällande vid s. k. branschgranskning, som i sinrenodlade form innebär all en taxeringsfunktionär ensam ombesörjer granskningeninom 1. ex. ett fögderi av alla skallskyldiga som hör till en viss bransch.Eftersom taxeringsfunkiionärerna enligt nuvarande ordning är förordnade attbiträda en viss taxeringsnämnd, för en sådan branschgransk- Prop.1977/78:181 184 ningautomatiskt med sig att även taxeringen av de ifrågavarande skattskyldigahålls samman inom ramen för en s. k. branschnämnd. Härigenom blir det möjligtatt la till vara och utveckla speciella kunskaper om branschen hos såvälgranskare som nämndledamöier. Vidare främjas likformigheten vid laxeringen, Utredningenförordar att man skall bedriva branschgranskning på lokal nivå även i den nyaorganisationen. Som jag har antytt ger projektets förslag däremot i principinte utrymme för särskilda nämnder på lokal nivå. Enligt utredningensuppfattning bör taxeringen av de skattskyldiga som "branschgranskats"kunna ske i lokala nämnder. Med en sådan ordning kan man som utredningen serdet kombinera fördelarna med å ena sidan branschgranskning och å andra sidanlokalkännedom. Jagdelar i och försig utredningens mening att man så långt som möjligt bör tatillvara lokalkännedomen vid taxeringen. Men det är också viktigt att manorganiserar taxeringen så att kravet på likformighet tillgodoses på bästamöjliga sätt. Utredningensförslag om branschgranskning är ett steg i denna riktning. Enligt min meningbör man emellertid gå ett steg längre och behålla den ordning som innebär attbranschgranskningen kombineras med taxering i en särskild branschnämnd. Endasldärigenom skapar man garantier för att den likformighet i behandlingen sombranschgranskningen syftar till också slår igenom vid taxeringen. Även andraskäl talar för denna ordning. Ett exempel får belysa detta. I ett fögderi avnormalstorlek (ca 40 000 skattskyldiga) skall det enligt gällandebemanningsplaner i regel finnas 7 deklarationsgranskare. Jag bortser här frånde assistenter som i huvudsak endast skall granska löntagardeklaralioner.Antalet lokala nämnder kan beräknas uppgå till ca 15-20. Det innebär att varjegranskare kommer att fö biträda åtminstone 2-3 lokala nämnder även omdeklarationsmaterialet fördelas på granskarna uteslutande efter geografiskgrund. Om man i stället avdelar en av dessa granskare för alt granska samtligaskattskyldiga inom vissa branscher inom fögderiet och låtertaxeringen av dessa skattskyldiga ligga kvar hos de lokala nämnderna, kangranskarens föredragningsskyldighei komma atl omfatta samtliga lokala nämnder ifögderiet. Dessutom för de övriga granskarna ett större antal nämnder på sinlott. Enligtmin mening bör man inte acceptera en ordning som innebär alt en granskare fårbiträda ett tiotal olika nämnder. De kategorier av skattskyldiga varsdeklarationer görs till föremål för branschgranskning bör därför i regel ocksåhänföras lill särskild nämnd. Deltainnebär i sin tur att man till branschgranskning bör hänföra endast sådanakategorier av skattskyldiga i fråga om vilka fördelarna med denna form avgranskning tar över de fördelar som man kan vinna genom att taxeringen sköts avde lokala nämnderna. Enligt min mening bör taxering i de lokala nämnderna lämpasig väl i fråga om en stor del av jordbruken och 1977/78:181 185 mångaav de mindre rörelserna. Deorganisationsgrundande faktorer som jag här har berört talar enligt min meningför att en rätt stor del av de skattskyldiga som skall granskas av lokalskattemyndighet och som f n. taxeras av s. k. rörelsenämnder även ifortsättningen bör taxeras av särskilda nämnder. Enannan betydelsefull faktor när det gäller att bestämma fördelningen avdeklarationsmaterialet mellan lokal och särskild nämnd är möjligheterna atlrekrytera lämpliga taxeringsnämndsordförande. Som jag framhöll i prop.1976/77:138 är det erfarenhetsmässigt svårt atl få ordförande med tillräckligakunskaper till nämnder som handlägger många olika slags kompliceradedeklarationer. Även denna omständighet talar sålunda för att man bör hamöjlighet alt låta särskilda nämnder ombesörja taxeringen av sådana skallskyldigasom skall granskas av lokal skattemyndighet. Motbakgrund av det anförda bör man inte i lagtexten skärpa de nuvarande kraven föratl skattskyldig skall få hänföras till särskild nämnd. Vid utformningen avlagtexten bör man vidare enligt vad jag har sagt lämna rätt stortutrymme för skattechefen alt bestämma om den närmare fördelningen avdeklaraiionsmaterialet mellan lokal och särskild nämnd. ITL bör endasthuvudprinciperna anges. Den ytteriigare reglering som behövs bör ske i TK. Jag föreslår atl det i 4 §TL anges att i särskilt taxeringsdistriki skall taxeras fysiska personer,dödsbon och familjestiftelser, vilkas inkomstförhållanden är mera invecklade,samt andra skattskyldiga än fysiska personer, dödsbon och familjestiftelser.Vidare föreslås en kompletterande föreskrift om att till särskilttaxeringsdistrikt får hänföras även annan skatiskyldig om det är påkallat medhänsyn till taxeringsarbelet. Förslaget innebär i stortsett alt de nuvarande reglerna om verksamhetsområdena för rörelsenämnd resp.bolagsnämnd har fogats samman till en reglering av de nya särskilda nämndernasverksamhetsområden. Komplel-teringsregeln avses i första hand ersätta dennuvarande föreskriften om alt fåmansbolagsdelägare m. fi. skall hänföras tillbolagsdistrikt. Regeln ger emellertid också uttryck för att man till särskildalaxeringsdisirikt kan hänföra t. ex. en rörelseidkare, som hör till enbranschgranskad kategori, även om hans inkomstförhållanden inte är "merainvecklade". Jag vill också framhålla att regleringen även ger utrymme föratt till en och samma särskilda nämnd hänföra såväl skattskyldiga som granskashos lokal skattemyndighet som skattskyldiga som granskas hos länsstyrelse.Enligt min mening kan en sådan ordning ibland vara lämplig för atl främja enlikformig laxering av rörelseidkare med olika verksamhetsformer. Ifråga om utredningens övriga förslag lill ändringar i 4 § ansluter jag mig tillförslaget att slopa föreskriften om att fiera kommuner kan sammanslås till Prop.1977/78:181 186 Jag biträder också i huvudsak förslagen tillredaktionella ändringar i paragrafen och föreslår även för egen del någraförtydliganden i denna. Någon föreskrift om att lokala laxeringsdistriktet intefår omfatta samma geografiska område behövs dock enligt min mening inte. I sakhar jag på en punkt en avvikande mening. Del gäller förslaget atl särskilttaxeringsdistrikt skall få omfatta högst tolv kommuner. Förslaget berör direktfyra län och har mött kritik från länsstynelserna i tre av dessa län. a. allom förslaget genomförs skulle det inte längre vara möjligtatt låta samma nämnd som taxerar ett fåmansbolag även laxera bolagets samtligadelägare inom länet. Det skulle vidare inte vara möjligt atl inrättabranschnämnder eller andra specialnämnder som omfattar hela länet. Jag delarlänsstyrelsernas uppfattning att nackdelarna med utredningens förslag lar övervad man vinner genom det i form av lokal förankring hos nämnden i samtliga berördakommuner. Förslaget bör således enligt min mening inte genomföras. Jag avseratt i ett senare avsnitt närmare redogöra för min inställning till frågan omvalet av förlroendeledamöter lill taxeringsnämnderna. Även utredningens förslagtill ändring i 5 § har anknytning till frågan om val av ledamöter. Förslagetatt distriktsindelningen i princip skall gälla för treårsperioder motiverassålunda av all valperioden för nämndledamöterna föreslås förlängd från ett . Som jag har nämnt återkommer jag till valfrågoma. Men jag kanredan nu förutskicka attjag anseratt den föreslagna föriängningen avvalperioden bör genomföras i enlighet med principbeslut. Med hänsynhärtill ansluter jag mig också till förslaget atl dislriktsindelningen i principbör gälla för treårsperioder. I likhet med någraremissinstanser anser jag emellertid att det bör finnas större möjligheter attändra indelningen än vad utredningen har föreslagit. Det ärvisserligen, som utredningen har påpekat, önskvärt att de väljande organen fåren viss garanti för att den organisation de väljer ledamöter till också bestårunder mandatperioden. Men är det angeläget atl man inte avhänder sigmöjligheterna att ändra en organisation som visar sig vara mindre ändamålsenlig.Jag kan därför inte förorda utredningens lösning, som i huvudsak innebär attorganisationen kan ändras endasl såtillvida att nyttlaxeringsdisirikt får inrättas om det är påkallat med hänsyn till ändringar ibefolkningsunderiaget eller därmed jämförlig grund. Dessa förutsättningar synesi första hand ha utformats med tanke på de lokala taxeringsdistrikten. I frågaom dessa distrikt torde också behovet av ändringar i huvudsak begränsa sig tillfall som täcks av det föreslagna undantaget. Ändringar i distriktsindelningentorde emellertid oftare komma atl aktualiseras i fråga om de särskildadistrikten. En ändring i fråga om uppläggningen eller inriktningen avgranskningen kan sålunda ibland från samordningssynpunkt förutsätta alt nyasärskilda nämnder inrättas eller att redan befintliga nämndersverksamhetsområden justeras. Kan ändringen i fråga om granskningen intelämpligen anstå till ireårsperio- Prop.1977/78:181 187 densutgång måste även ändringen i fråga om de särskilda nämnderna tillåtas ske ävenunder perioden, om man skall kunna förverkliga målsättningen atl den nyataxeringsorganisationen skall vara smidig. Jagföreslår mot denna bakgrund atl ändring i fråga om distrikt och nämnder fårföretas , om särskilda skäl talar för det. Därvid bör om möjligttillses all en särskild nämnds verksamhetsområde inte ändras så att manväsentligen mbbar de förutsättningar som har gällt för valet. Jag återkommerlill denna fråga. Jagföreslår också en lagteknisk ändring i 5 § i fråga om rätten alt besluta omdistriklsindelning. Sådana beslut är att anse som normbeslui och skall ges iförfattnings form.