prop · G103105 · 1977-12-31 00:00:00 — Landets övrigakommuner hade, enligt en aktuell undersökning av , sammanlagt ca140 alkohol- och narkotikamissbmkare () i familjevård under året.Antalet platser i familjehem är således jämförbart med resurserna vidbehandlingshem för narkotikamissbrukare. Behovetav familjehem för såväl barn och ungdomar som för vuxna anges av företrädareför olika vårdsektorer genomgående vara större än tillgången. Ett omfattandeutvecklings- och utredningsarbete pågår inom barn- och ungdomsvården. När detgäller vården i familjehem kan nämnas den försöksverksamhet som t. ex.bedrivits i , instilutionsulredning,, forskning inifierad av samt ett flertal andraregionala och lokala projekt. Inomomsorgsvården pågår ett kontinuerligt utvecklingsarbete. 'Antalet är en uppskattning. Den kartläggning som fosterbarnsutredningen (SOU1974:7) lät genomfora 1970-71 visade atl ca 21 000 barn och ungdomar varplacerade i fosterhem eller annat enskilt hem. En ny kartläggning genomförs fn, av i det s, k, (mål och metoder i värden avbarn och ungdom i familjehem), vilken kommer att färdigställas, Enligt lagen om omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda (1967:940) 3Ledningsgruppen för försöksverksamhet inom socialvården (S 1974:11), tillsattesvidare en särskild kommitté (S 1977:12) med uppgift all utreda frågorna omomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m, fl. Familjevårdeninom del psykiatriska vårdområdet utreds f n, av en arbetsgrupp inomsocialstyrelsen i samarbete med , Landstingsförbundetoch SPRI (). Närdet gäller familjevård av vuxna alkohol- och narkotikamissbrukare samt i vissuisträckning för kriminal- och frivårdens klienter pågår vissa försöksprojekt.Som ett exempel kan nämnas Stiftelsen och försök som drivs avRFHL:s Stockholmsavdelning. Ett annat exempel är verksamheten vid frivårdensbehandlingscentral i , som arbetat med placeringar ifamiljehem, Projektgruppjnsarbete med familjevård har inte närmare berört sådan vård som regleras avbarnavårds- eller omsorgslagen, 1 första hand har arbetet inriktats på fråganom familjevård för missbrukare . Målsättningen har varit att bedlömamöjligheterna att utveckla familjevården så att man tar till vara vårdformenspositiva sidor och vidgar familjehemmens kontakter sinsemellan och ut motsamhället. På de regioneilakonferenserna och på de särskilda familjevårdskonferenserna har det bl, a,framkommit att det finns ett stort intresse för att utveckla och stödjafamiljevården. Det har dock understrukits atl utvecklingsarbetet inte bara börgälla narkotikamissbrukare utan även bör omfatta andra personer med behov avdenna vårdform, t. ex. alkoholmissbmkare, kriminalvårdens klienter och vissapatienter från de psykiatriska klinikerna. Detövergripande målet bör vara att familjevården skall vara en form av aktiv,tidsbegränsad behandling och inte enbart boende. Vårdi enskilt hem kan ha många positiva inslag. Den ger möjlighet till en närakänslomässig anknytning till några lä personer. Missbrukaren -gästen -fär levai ett litet fungerande familjekollektiv, som redan har naturiiga kontakter medandra personer i omgivningen. Familjevård kräver dock liksom andra vårdformerkunskap, planering och uppföljning. För alt vården skall kunna bli effektiv ochändamålsenlig behöver värdfamiljerna också stöd och handledning. Familjevårdfor vuxna missbrukare har många likheter med vård i enskilt hem för ungdomarunder men det finns också väsentliga skillnader. Samspelet ifamiljehemmet mellan familjens medlemmar och gästen kan blimer komplicerat med en vuxen eller nästan vuxen gäst än med ett fosterbarn itonåren. Reaktioner från familjens grannar, vänner och bekanta kan också varasvårare att möta. Ettproblem som är gemensamt för både fosterhem och familjehem med ungdomar och mednågot äldre gäster är att de inte alllid fär det stöd och den handledning deönskar. Denfamilj som tar emot en person med sociala och/eller psykiska problem i sitt hemhar på många sätt en svår och besväriig uppgift. innebär placeringenemellertid att den placerande myndigheten (vanligen kommunens socialacentralnämnd) avlastas en hel del direkt kontaktarbete. Vid mångasocialförvaltningar kan ändock de löpande kontakterna med den placeradepersonen och familjehemmet bli lidande till förmån för andra, mer akutaärenden. Risk finns att värdfamiljen känner sig isolerad i sittarbete. Den fortlöpande kontakten mellan familjehemmet och den handläggandesocialassistenten blir ofta begränsad. Del kan också vara svårt att snabbt fästöd vid akuta krissituationer i familjehemmet. Ävenoklarheter om ersättnings- och skattefrågor kan bidra till att mångavärdfamiljer känner att deras uppgift inte stöds och uppmuntras i denutsträckning de skulle önska. En familj som upplever attden har misslyckats i sin uppgift som familjehem återkommer någon mergång. Å andra sidan fär de familjer, där placering lyckats vät, ofta en djupoch stark tillfredsstäilelse av arbetet och åtar sig gärna nya vårduppgifter. Enkomplicerande faktor när del gäller familjevård för vuxna och ungdomar som inlevårdas enligt barnavårds- eller omsorgslagen är alt flera olika huvudmän kanvara intressenten Vid placering av ungdomar upp till i enskilt hem iannan kommun är hemkommunen skyldig att meddela vistelsekommunen. Denna skallgodkänna familjehemmet (för gäller dock speciella regler).För ungdomar och för vuxna finns ingen sådan skyldighet. Under de regionalakonferenserna behandlades bl. a. frågor om ansvaret för placering för vård ifamiljehem. Därvid framkom bl. a. följande. - 1 många kommuner finnsmissbrukare huvudsakligen från storstadsområden placerade i familjehem.Placeringen sker tämligen ofta ulan att vistelsekommunen informeras. Vanligt äratt missbrukaren och/eller värdfamiljen fär behov av socialservice från vislelsekommu-nen. - Inom såväl den psykiatriskakorttidsvården som inom kriminalvården finns behov av alternativa vårdformerför bl. a. personer med alkohol- och narkotikaproblem. Erfarenheter av vård ienskilt hem är goda, men det finns också problem. ex. inle gått att lösa frågan om det är den placerande institutionen ellermissbmkarens hemkommun som skall stå för ersättningen till familjehemmen. -Många kommuner har ett behov av att fä placera främst unga alkohol- ochnarkotikamissbrukare i familjehem. Svårigheterna att fä kontakt med goda sådanaär dock stora. Enplacering i enskilt hem via en psykiatrisk klinik eller via kriminalvården(t.ex. enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt) bekostasvanligen av den placerande institutionen. Omden placerade vill stanna i familjehemmet ställer sig inle alllidgästens hemkommun positiv till atl överta kostnads- och tillsynsansvaret. Varjeenskild kommun eller myndighet/institution som ansvarar förfamiljevårdsplaceringar för vuxna har i regel så fä hem engagerade atl det intefinns möjlighet att avsälla särskilda resurser för nyrekrytering, utbildningoch handledning inom familjevården. Projektgmppen har därför särskilt studeratsamt med regionala och lokala myndigheter och organisationer diskuteratformerna för regional samverkan när det gäller dessa frågor. 1de flesta län finns ett barnavårdsombud (eller motsv.) méd uppgiftatt bistå länets kommuner och när det gäller vård av barn ochungdomar i barnhem och fosterhem/enskilda hem. Barnavårdsombuden äranställda avlandstingen eller kommunförbundets länsavdelningar. Ombudens arbetsuppgiftervarierar från län till län, men vanligen bistår de kommunerna vid rekryteringav nya fosterhem och vid utbildning av fosterföräldrar. De kan även vara enkontaktlänk mellan familjehemmen och kommunala förvaltningar samt PBU. De harockså ofta andra arbetsuppgifter. På gmnd av det stora antalet fosterhem finnsi allmänhet små möjligheter för barnavårdsombuden att stödja och handledaenskilda hem. Projektgmppenanser atl det allmänt sett finns ett behov av nya och förbättrade formerför rekrytering, utbildning, handledning och slöd till blivande och nuvarandefamiljehem. Gruppenhar dock funnit att många problem av principiell och praktisk natur återstår omfamiljevård för vuxna skall kunna utvecklas och förstärkas. En del problem ärav sådan art att de bör utredas ytteriigare. Förslag till lösningar bör prövasgenom försöksverksamhet. Förett par problemområden redovisas några av projektgruppens överväganden. 5.3.4 Behovav samarbete och samverkan Enligtprojektgruppen bör del kommunala huvudansvaret för kommuninvånarnas behov avsocialvård och social service omfatla också familjevården. Det innebär att, omen person placeras i ett familjehem i annan kommun, den placerande kommunen börha kvar huvudansvaret för den placerade. Förall kunna ge familjehemmen utbildning och erforderiigt slöd krävs dock enutökad samverkan mellan kommuner och andra myndigheter, främst landsting ochkriminalvård. Ett sådant samarbete bör lämpligen ske regionalt. Regionen kanvara ett län eller landstingsområde. Därutöver bör samarbete ske med storsläderoch andra kommuner som gör placeringar över regiongränserna. Enmöjlig lösning är enligt projektgruppen alt kommuner och landsting samverkaroch t. ex. gemensamt anställer eller avdelar personal som skall svara förrekrytering, utbildning och stöd till såväl familjehemmen som till handläggandesocialassistenter i de placerande kommunerna. En sådan servicefunktion bör dockbetraktas som en tillfällig lösning lill dess man funnit former för atl i denprimärkommunala socialvården svara för arbetet. Servicefunktionen skall iförsta hand utgöra en resurs för familjehemmen. Det är därför viktigt attservicefunktionen inle enbart fär administrativa uppgifter utan också ges sloramöjligheter till direkta kontakter med familjehem, gäster och handläggandesocialassistenter i gästernas hemkommuner. En person bör således, enligtprojektgruppens bedömning, inte ansvara för mer än ca 10-15 familjehem. Projektgmppenanser all det är väsentligt alt en fortlöpande kontakt hålls mellanfamiljehemmen och placerande kommun/institution. Vistelsen i enskilt hem skallses som ett led i en vårdkedja, beslående av bl. a. motivalionsarbele-akulvård(avgiftning)-behandling-eflervård. En behandlingsplan bör därför upprättas isamarbete mellan gäst, familjehem och social centralnämnd. Ett annat vikfigtskäl för en kontinuerlig kontakt är alt man bör sträva efter att undvika attvården fär en alltför privat karaktän Värdfamiljen skall naturligtvis i höggrad självständigt och med bevarande av sin integritet fä utföra sitt arbele,men den allmänna inriktningen av arbetet bör diskuteras mellan värdfamilj, gästoch placerande nämnd/institution. Detlaär värdefullt också från gästens synpunkt. Gästen i ett familjehem är i vissmån utlämnad lill värdfamiljen. Samhället behöver därför ha viss insyn ifamiljehemmen som ett rättsskydd för gästen. Å andra sidan får intefamiljevården bli så organiserad att den föriorar sin karaktär av juslfamiljevkrd. Projektgmppenanser vidare atl det är av stor betydelse att medlemmar i olika familjehem färmöjlighet att träffas och utbyta erfarenheter. Om familjerna så önskar, är detönskvärt att en utbildad handledare/samtalsledare kan ställas lill förfogandeför erfarenhelsutbytet. 5.3.5Ekonomiska och praktiska frågor för familjhemmen Vikligafrågor enligt projektgruppen är hur familjehemmen skall rekryteras och vilkahem som kan anses vara lämpliga. Det är givet atl det är en fördel om det finnsen stor variation i fråga om hemmens sammansättning och karaktär,likaväl som i familjemedlemmarnas ålder och yrke. Fördelaktigt är även om detförekommer hem både i glesbygdsområden och i tätorter. Inte minst blandmissbmkare har placeringar i lantbrukarhem varit vanliga. Dessa hem har mångafördelar, bl. a. genom att möjligheter finns till arbetsträning inomfamiljegemenskapen. Erfarenheternaav familjehem för vuxna i tälortsmiljö är begränsade. Sådana placeringarharockså fördelar. De ställer dock troligen betydligt större krav påvärdfamiljens engagemang än vad som är fallet i de förhållandevis skyddadelandsbygdsmiljöerna. Enviktig fråga är om uppgiften som familjevårdsgivare skall betraktas som ettarbete eller huvudsakligen ses som en ideell syssla. De ersättningar som i dagges lill familjer som tar emot vuxna missbrukare varierar mellan 800 och 8 000kr./månad. Del vanligaste ersättningsbeloppet synes ligga vid omkring 3 000kr./månad (enligt tidigare nämnda enkätundersökning). 'Vanligen betraktas av beloppet som ersättning för kostnader, medanresten anses vara arvode för utfört arbete och således skattepliktigt. Storavariationer förekommer, såväl i de betalande myndigheternas som itaxeringsnämndernas bedömningar. Direktiv och rekommendationer saknas för såvälden sammanlagda ersättningen som för hur stor del som skall betraktas somskattepliktig inkomst. Ävenmånga ansvars- och försäkringsfrågor är oklara. Så är fallet i fråga om skyddetför gästen själv om han eller hon skadar sig under vistelsen i hemmet samtskyddet för familjemedlemmarna och deras egendom om gästen förorsakar någonskada. Detsamma gäller ansvarsfrågan vid skada som drabbar tredje man (t. ex.en granne). Särskilt svårlöst synes frågan om ersättning vara om skadainträffar på grund av grov vårdslöshet eller uppsåt från gästens sida. Omgästen deltar i någon form av arbete i familjehemmet, t. ex. i jordbmksarbele,uppstår flera frågeställningar av arbelsrältslig art. Hur skall eventuelltarbete ersättas och hur skall ersättningen till värdfamiljen regleras? Det ärviktigt att finna sådana former att gästens insatser inte kommer i konflikt medallmänt godtagna fackliga och arbetsetiska principer. Å andra sidan är detvärdefullt, om gästen på ett naturiigt sätt kan delta i gemensamt arbete. har för projektgruppen understrukit vikten av att dessa frågorlöses innan försöksverksamhet påbörjas. 5.4Ledningsgruppens överväganden och förslag Detfinns stort behov av alternativ till institutionsvård. Familjevården kan varaen viktig resurs. Vårdformen behöver emellertid utvecklas och förslär- 'Sedanden utgår statsbidrag vid familjevård av narkotikamissbrukare tillplacerande kommun med 50 kn/dag. kas.Ledningsgruppen anser del viktigt att utvecklingen av familjevården sker enligtde principer som gäller för övrigl socialt arbete. Ledningsgruppenrekommenderar därför regeringen all en särskild projektgrupp tillsätts meduppgift att närmare utreda familjevården (vård i enskilt hem) för personer sominte omfattas av barnavårdslagen eller lagen om omsorgerom psykisktutvecklingsstörda. För atl fä ett bättre underlag för arbetet och stimulerautvecklingen bör viss försöksverksamhet genomföras. Iprojektgruppen bör ingå företrädare för , ,och . Projektgruppen bör la uppöveriäggningar med andra berörda myndigheter och organisationer, däriblandideella och fackliga organisationer, som , , ,/SR, åt läkemedelsmissbrukare, och organiserade familjevårdshem m. fl. Gruppen börvidare hålla kontakt med pågående utrednings- och utvecklingsarbete inomnäriiggande områden, t. ex. med de arbetsgrupper vid somstuderar familjevård inom den psykiatriska vården och barn- och ungdomsvården. 5.4.2Försök med utvecklad familjevård i Enregional samrådsgrupp i har i samarbete med ledningsgruppen bl.a. genomfört en familjevårdskonferens. I konferensen deltog över 120företrädare för kommuner, landsting, kriminalvård, frivård samt ideella ochfackliga organisationer. framhölls att alla vårdområden inom länet har behov av platser ifamiljevård. För att möjliggöra rekrytering, utbildning saml fortsatt stöd ochhandledning ål familjehemmen behövs samordnade insatser inom länet. Denregionala samrådsgruppen fortsätter planeringen av ett försöksprojekt inomlänet. Projektet omfattar i en första etapp seminarier för personal ochförtroendemän från vårdsektorn samt seminarier och veckoslutskurser förnuvarande och intresserade medlemmar i familjehem. Enandra etapp skall innefatta den egentliga försöksverksamheten med utbildningtill medlemmar i befintliga och blivande familjehem genom studiecirklar, kurseroch konferenser samt information och utbildning för personal inom aktuellavårdområden. Denna utbildning skall bl. a. bygga på de erfarenheter man inomlänet har av utbildning av fosterföräldrar och s. k. hemma-hos-assistenler. För att möjliggöra desamordnade åigärder som krävs för att projektet skall kunna genomföras, bör enregional kontaktperson/projektledare engageras . Denne skall isamarbete med i första hand och kommunförbundels länsavdelningarbeta med information och utbildning och med direkt stöd och handledning tillfamiljehemmen. informationsinsatsernaplaneras ske genom i Skaraborg.Handledning för kontaktpersonens direkta arbete med familjehemmen bör kunnalämnas av vuxenpsykiatriska kliniken vid . Arbetetmed de inledande seminarierna kan påbörjas så snart medel beviljats, medan denandra etappen beräknas kunna starta tidigast den . Kostnaderna harberäknats till 185 000 kn Ledningsgmppenföreslår atl projektet genomförs i huvudsak enligt ovanstående. 5.4.3Kartläggning och utveckling av familjevård I seminarium i , anordnat av ledningsgruppen i samarbete medsocialkonsulenlerna i länet och länsavdelningen av ,diskuterades förulsättningarna för försök med utveckladfamiljevård i länet. Deltagare var företrädare för samtliga sociala centralnämnderi länet. Vidare dellog företrädare för , skyddskonsulenten iÖstersunds distrikt, RFHL, och familjevårdsbyråni . a. att länge har varit föremål för familjevårdsplaceringar/fosterhemsplaceringarfrån olika kommuner utanför länet. Länet har också egna behov avfamiljevårds-Zfosterhemsplaceringar. Länets familjevårdsresurser utnyttjasemellertid nu på ett splittrat och svåröverskådligt säu, vilket gör det svårtalt organisera det nödvändiga och viktiga stödet till familjehem och fosterhem.Länets kommuner har ingen klar bild av den verkliga omfattningen avfamiljevården och de placeringar som görs enligt barnavårdslagen av ungdomaröver . tillsattes en arbetsgrupp med uppgift alt planera och förbereda ellförsöksprojekt i länet. 1 sin ansökan lill ledningsgmppen anger gruppen: Förutombehov av utveckling och resursförstärkning inom familjevården finns i länet ettakut behov av en kartläggning av den totala familjevårdssituationen. Dennakartläggning får ses som en förutsättning för en resursförstärkning inomfamiljevården .. . Avsiktenär all kartläggningen skall ge en klar uppfattning om antalet placeringar ifosterhem och familjehem i länet. Kontakterna med placerande kommuner ochvistelsekommuner skall ge en klarare bild av hur tillgängliga resurserutnyttjas och hur problemen kan lösas. Iövrigl liknar uppläggningen av projektet i förslaget till försöki Skaraboigs län. Kontaktpersonen/projektsekreteraren skall emellertid ha sinbasverksamhet förlagd till socialkonsulentorganisalionen. Projektetkan påbörjas så snart medel beviljats och beräknas pågå under ell år.Kostnaderna har beräknats till . Ledningsgruppenföreslår alt projektet genomförs i huvudsak enligt ovanstående. 5.4.4Försök med konlraklerade familjehem på Somtidigare nämnts har till ledningsgruppen inkommit med ettförslag lill en integrerad och samordnad utbyggnad av missbruksvården,innefattande bl. a. upplysningsverksamhet, öppenvårds-central och konlrakleradefamiljehem. Golland har erfarenhet av försöksverksamhet med konlrakleradefamiljehem inom barn- och ungdomsvården. Somframhålls i kapitel 3 är tanken att upplysningskampanjen dels skall verkaförebyggande, dels motivera personer med missbruksproblem att söka hjälp vidöppenvårdscenlral. För de personer som har behov av mer omfattande vård än vadvårdcentralen kan erbjuda skall bl. a. familjehemmen slå lill buds. Vidvårdcentralen skall en person ha huvudansvaret för kontakterna medfamiljehemmen. Förslaget om öppenvården behandlas i kapitel 4 och i bilaga 2.Medlemmarna i familjehemmen skall vidare erbjudas utbildning och viss annanhandledning samt delta i fortlöpande behandlingskonferenser. Ledningsgruppenföreslår att erhåller . för utbildning, handledning m.m. till familjehemmen. 5.4.5Stöd till RFHLförförsök med gårdsverksamhet/familjevård i ochVästerbottens län Riksförbundetför hjälp åt läkemedelsmissbrukare, RFHL, har till ledningsgruppen inkommit medett förslag angående gårds-/familjevårdsverksamhet i Norrbotterns ochVästerbollens län. Verksamheten planeras med utgångspunkt från de erfarenhetersom vunnits av Stiftelsen . RFHL anger i sin ansökanall organisationens allmänna arbete både har förebyggande och rehabiliterandesyfte. Ett särskilt problem utgör emellertid personer med tungt missbruk, därföreningens öppna verksamhet inte kan ge tillräckligt stöd. Det är svårt attmotivera dessa missbrukare om de inle kan erbjudas goda vårdalternaliv. Mångaav de missbrukare RFHL kommer i kontakt med vill enligt organisationen hafamiljevård. RFHL redovisar i sinansökan ell program för uppbyggnad av gårdsverksamhet. RFHL:s avdelning iLuleå skall vara huvudman för verksamheten i samarbete med övrigaRFHL-avdelningar i och . En gårdskonsulent skallanställas och inledningsvis fä till uppgift att informera omgårdsverksamhet/familjevård saml genom kontakter med bl. a. fackklubbar,arbetarkommuner och lokala LRF-avdelningarfä kontakt med lämpligafamiljehem/gårdar. Utbildning och regelbundna gårdsträffar är inplaneradeliksom studiebesök vid Stiftelsen . Till verksamheten knyts enreferensgrupp som beslår av företrädare för socialförvaltningar, landsting,skyddskonsulenlen m. fl. 1978kontakt skall upprättas med ca tio gårdar som skall la emot missbrukare frånNorrbottens och . Projektetberäknas starta så snart beslut om medelstilldelning har fattats och beräknaspågå till . Ledningsgrupfienfinner all del aktuella projektet är angeläget, bl. a. på grund av atttillgången på vårdresurser är liten i del aktuella området. Ledningsgruppenföreslår därför att projektet genomförs. Företrädare för , kommuner ochlandsting bör ingå i en ledningsgrupp för projektet. Den närmare uppläggningenav projektet bör diskuteras med den centrala projektgruppen. Kostnaderna förprojektet har beräknats till . 5.4.6Kostnader m. m. Ledningsgmppenföreslår atl regeringen anvisar . för försök och utvecklingsarbetemed familjevård för i första hand missbrukare . Medlenbör fördelas av den särskilda projektgrupp för familjevård som enligtledningsgruppens förslag bör tillsältas. Utöver till de ovan nämnda projektenbör projektgruppen ges möjlighet att stödja andra, mer begränsade projekt somansluter till de allmänna riktlinjer som angivits ovan. Möjlighet bör ocksåfinnas att ge stöd till konferenser inom detta område anordnade av kommunereller landsting. Huvudansvaretför genomförande av resp. projekt bör åläggas någon av de kommuner eller detlandsting som deltar i projektet. Projektgruppenbör fortlöpande följa projekten och verka för atl dessa utvärderas. Denutbyggnad av narkomanvården som ledningsgmppen föreslår regeringen i kapitel 4kommer all ställa stora krav på välutbildad och kompetent personal. Ledningsgruppenhar därför låtit undersöka fömtsättningama för att starta någon form avutbildning. Målsättningen bör vara att utbildningen kan starta förevårdulbyggnaden. Det är också angeläget att utbildningen inte enbart vänder sigtill akademiker utan även till andra yrkesgrupper. På ledningsgruppensframställan har AMS utarbetat ett utbildningsprogram inom ramen förarbetsmarknadsutbildningen. 1 den grupp, som började arbeta medatl planera en utbildning för personal inom missbmksvården, har representanterför följande organisationer och myndigheter ingått: SKAF (), (), SHSTF(Svenska Hälso- och ), kommun- ochlandstingsförbunden, AMS, skol- överstyrelsen,och ledningsgruppens sekretariat. /SR har inte medverkat iarbetet men har ställt sig bakom förslaget. Som experter i arbetet har personalinom narkomanvården i , och deltagit. De har utsetts avarbelsmarknadsparterna. Någrasärskilda utbildningsmöjligheter förden som vill förbereda sig företl arbeleinom missbruksvården eller fördjupa sina kunskaper inom detta område harhittills inte funnits. Vad som stått till buds, utöver de moment som ingår ivissa grundutbildningar, är den vidareutbildning som en del huvudmän arrangerarför redan anställd personal.