prop · G10381 · 1977-12-31 00:00:00 — Förslagetom en trafikreglering tillstyrktes avlänsstyrelsen i , som emellertid var synnerligen tveksam omlämpligheten av att polismyndigheten inte gavs det inflytande på lokalatrafikföreskrifter, som motiverades av polisens erfarenhet och överblick avifrågavarande förhållanden samt sakkunskap på området. i ansåg, att det borde övervägasatt överlåta åt de kommuner som var egna väghållare att ta hand om den lokalatrafikregleringen. Polischefen borde emellertid få besvärsrätt över nämndensbeslut. Arbetsgmppen hade inte närmare berört den behövliga kompetensen förberedande tjänstemän och kostnadsaspekter som hörde ihop med förslaget omtrafiknämnder. Således hade arbetsgruppen inte belyst de kostnadsfrågor somskulle uppstå om befogenheten att utfärda lokala trafikföreskrifter överfördesäven på kommuner, som inte var egna väghållare. borde få behållasin befogenhet att utfärda lokala trafikföreskrifter.Kollektivtrafikutredningen tillstyrkte, från de synpunkter utredningen hadeatt företräda, förslaget om kommunala trafiknämnder. Motororganisationernassamarbetsdelegation ifrågasatte, om en omorganisation av trafiknämnderna varnödvändig men ville trots sin tveksamhet inte avstyrka arbetsgmppens förslag.Delegationen ansåg det dock nödvändigt med den justeringen av förslaget, attpohsmyndigheten skulle få möjlighet att dels deltaga i förarbetet till ochbeslutet om lokala trafikföreskrifter och dels vid skiljaktig mening överklagatrafiknämndens beslut hos . Alternativt kunde övervägas att isistnämnda fall låta trafiknämndens beslut underställas kommunstyrelsens ellerfullmäktiges prövning. Blandde remissinstanser, som antingen avstyrkte förslaget i nu förevarande deleller ansåg att det inte fanns anledning att frångå gällande system, kan nämnasrikspolisstyrelsen, i , FöreningenSveriges polismästare och Föreningen . De föreslagnaexklusiva kommunala befogenheterna ansåg vara ett märkligtavsteg från dittillsvarande regler om statligt inflytande på den kommunalaförordningsmakten. fann det mera rationellt att behålla dennuvarande organisationen och i stället eliminera de smärre brister som fanns,exempelvis genom centrala anvisningar. Kommunerna borde också i störreutsträckning än som skett samråda med trafiknämnderna om stadsplaneförslag m.m. Arbetsgruppen syntes helt ha bortsett från polisens uppgift såväl i allmänhetsom i trafiknämndssammanhang att upprätthålla och verka för trafiksäkerheten.Om förslaget genomfördes torde det också bli svårt att tillgodose kravet påsnabbhet vid prövningen av vissa dispensfrågor. konstateradeäven, att förslaget var ofullständigt genom att det inte innehöll något omärendeberedning och kansliorganisation. Länsstyrelseni uttalade, att de nuvarande trafiknämnderna fungerat istort sett väl. Kommunerna borde rekommenderas att inrätta en särskildtrafikberedning för samråd mellan trafiknämnden och de kommunala organ somhandlade ärenden med anknytning till trafiken. Fem av ledamöterförordade i en Prop.1977/78:81 109 reservation ytterligare utredning om möjligheterna attsamordna polischefens erfarenhet med den kommunala planeringen under befintlignämnd, i första hand . Föreningen åberopade som grund försitt avstyrkande av förslaget bl. a. att några vägande skäl inte anförts motde nuvarande trafiknämndernas arbetssätt och att vissa svårigheter kundebefaras uppstå, om förslaget genomfördes. a. innehöll förslaget inte någontillfredsställande lösning av de problem som handläggningen av brådskandetrafikärenden medför. Föreningen betonade vikten av attpolisen fick inflytande i dessa frågor och att beslutsprocessen i akutatrafiksituationer kunde verka med mycket kort varsel. Föreningen ifrågasatte,om det i kommuner i allmänhet fanns sådan expertis att de lokala trafikföreskrifternablev utformade på ett från rättssäkerhets- och tillämpningssynpunktertillfredsställande sätt, om förslaget följdes. Ett flertal remissinstanser ansåg, att promemoriansinnehåll inte utgjorde tillräckligt underlag för ett ställningstagande i dennadel utan föreslog ny eller kompletterande utredning. Bland dessa instanserfanns statens vägverk, länsstyrelserna i . framhöll, att en viktig fråga, som intealls berörts i promemorian, var sambandet mellan beslut rörandetrafikregleringar och kostnadsansvaret. Enligt förslaget skulle den nyanämndens befogenheter avse även den regionala landsvägstrafiken, där statenvar väghållare. Det skulle vara ogörligt för verket att hastigt verkställakostnadskrävande beslut, som fattats av en helt utomstående nämnd.Det borde även i fortsättningen ankomma på att reglera denregionala trafiken. påtalade, att inte heller övriga delar av dettotala trafikplaneringskomplexet inventerats och utretts tillräckligt. Närstatliga vägar berördes, borde bli obligatorisk remissinstans och fåbesvärsrätt. i påtalade, att i den del av denföreslagna trafiknämndens verksamhet som avsåg lokala trafikföreskrifter,borde planerings- och kostnadsfrågorna utredas mer systematiskt, innan beslutfattades. Enligt var ansvarsfördelningen oklar mellan denföreslagna trafiknämnden, och kommunstyrelsen. Vidare fannlänsstyrelsen det absolut nödvändigt, att de ekonomiska problemen utreddesingående, innan någon ny lagstiftning infördes. Arbetsgruppen hade nämligenförbigått, att den föreslagna nämndens beslut kunde medföra ekonomiskaförphktelser för staten. Om förslaget i denna del skulle genomföras, måstevägverket få besvärsrätt. Både i och i Norrbottenslän konstaterade, att nuvarande trafiknämnder fungerat i stort sett väl.Länsstyrelsen i uttalade, att det skulle vara olyckligt, ompolisen fråntogs allt reellt inflytande på trafikregleringen. bordefå väsentligt större inflytande över beslut om statens vägar än somföreslagits. i ansåg, att resultatet av denpågående regionala trafikplaneringen borde avvaktas. Svenska och NäringslivetsByggnadsdelegation anförde i sina remissvar synpunkter på hur sakägare bordeberedas tillfälle att yttra sig, på kungörande och delgivning av beslut samtpå besvärsrätt. Ytterligare utredning i berörda avseenden efterlystes. 1977/78:81 HO Ifråga om trafiksäkerhetskommittéerna anslöt sig i läntill arbetsgruppens förslag att sammanföra trafiknämndens ochtrafiksäkerhetskommitténs uppgifter till ett kommunalt organ. Rikspolisstyrelsenansåg, att trafiksäkerhetskommittéerna borde få status av nämnd medtillräckliga resurser för att bedriva ett meningsfyllt trafiksäkerhetsarbete.En svårighet med denna lösning var dock att behålla och aktivera det frivilligatrafiksäkerhetsarbetet. och FöreningenSveriges länspolischefer betonade vikten av de frivilliga insatserna itrafiksäkerhetsarbetet. framhöll i denna del, att det föreslagnareferensorganet borde få fastare riktlinjer än som föreslagits. Länsstyrelseni ansåg, att arbetsgruppen ej redovisat skillnaden mellan deföreslagna referens- och kontaktorganen och de befintligatrafiksäkerhetskommittéerna. Enligt borde det ankomma påvederbörande kommun att själv avgöra formerna för trafiksäkerhetsarbetet. NTFframhöll, att även om viss ojämnhet förelegat i fråga om trafik-säkerhetskommitléernasverksamhet hade många av dem utfört ett synnerligen omfattande och värdefulltarbete. hade de i flera kommuner utvecklat och förstärkt sinverksamhet. Enligt NTF:s mångåriga erfarenhet kunde en myndighet inte samlafrivilliga krafter till insatser på samma sätt och med samma bredd som enfrivillig organisation. Visserligen hade kommunerna ansvaret förtrafiksäkerheten inom kommunen, men de nuvarande lokalatrafiksäkerhetskommittéerna borde ändå behållas och förstärkas. Länsstyrelseni föreslog, att nuvarande trafiknämnder skulle övertatrafiksäkerhetskommittéernas uppgifter och att i samband därmed nämndernaskulle utökas med ledamöter, som hade erfarenhet av trafiksäkerhetsfrågor ochkommunala planeringsfrågor. Motarbetsgruppens förslag att den nya nämnden i väsentliga delar skulle överta dennuvarande trafiknämndens befogenheter enligt yrkestrafikförordningen, hadelänsstyrelsen i ej någon erinran. betonade vikten av regional samordning i nuförevarande del och ansåg, att tillståndsfrågor rörande yrkesmässig trafik ochtillsyn över sådan trafik borde ankomma på länsstyrelserna. Också den pågåenderegionala trafikplaneringen åberopades. Den föreslagna trafiknämnden bordevara kontaktorgan mellan länsstyrelserna och olika trafikantgmpper, bl. a.utövare av yrkesmässig trafik. Förbundet betonade vikten av att de nyanämnderna fick en allsidig sammansättning och tillräckliga personellaresurser. SverigesTrafikbilägares avstyrkte arbetsgruppens förslag. Från denyrkesmässiga trafikens sida kunde redovisas endast positiva erfarenheter av denuvarande trafiknämndernas verksamhet. Organisationen tillmätte polisensmedbestämmanderätt i trafiknämndernas arbete stor betydelse. Även länsstyrelseni avstyrkte arbetsgruppens förslag. Prop.1977/78:81 111 5.1Lokala trafikföreskrifter enligt VTK Begreppetlokal trafikföreskrift definieras i 147 § VTK. Sålunda anges i denna paragrafatt särskilda trafikregler för viss väg eller vägsträcka eller för samtligavägar inom visst område meddelas genom lokala trafikföreskrifter utom i fallsom avses i 151 och 154 §§. Begreppet väg definieras i 2 § VTK. 147 § andra ochtredje styckena innehåller en uppräkning av vad de nämnda föreskrifternafår avse. Enligt 1 §trafiknämndslagen skall som nämnts under 3.2 i varje kommun finnas befattning med bl. a. lokala trafikföreskrifter varomsärskilda bestämmelser meddelas. Dessa bestämmelser återfinns främst i 147149§§ VTK. De för trafiknämnd gällande sammansättnings- och beslutsreglerna harberörts under 3.2. Denyss angivna paragraferna ger trafiknämnd rätt att meddela bl. förbud mot trafik med fordon av visst slag eller fordon med last av vissbeskaffenhet, föreskrift om körriktning, förbud mot provkörning eller övningskörning, föreskrifter om stannande eller parkering med avvikelse från vissa generelltgällande regler och föreskrifter om andrasärskilda åtgärder för reglering av trafiken. Enligt151 § VTK ankommer det på ägaren av enskild väg att avgöra om trafik medmotordrivna fordon får äga rum på sådan väg. I fråga om enskild väg som inte ärallmänneligen befaren gäller enligt 149 § att lokal trafikföreskrift i regelfår meddelas endast efter medgivande av vägens ägare. Länsstyrelsensbeslutanderätt i fråga om lokala trafikföreskrifter regleras främst genom148150 §§ VTK. På ankommer således enligt 148 § bl. a. attmeddela föreskrifter om väjningspHkt, stoppplikt, fordons vikt, bredd ochlängd och terrängfordons förande på väg, allt med avvikelse från generelltgällande regler. får även bestämma att viss väg eller vägsträckaskall anses som huvudled, motorväg eller motortrafikled. Vidare harlänsstyrelsen rätt att meddela föreskrifter om färdhastighet med avvikelse från64 § (maximihastighet för fordon inom tättbebyggt område) eller medbegränsning till lägre hastighet än som följer av 65 § (bashastigheten 70km/tim) eller 66 § (maximihastighet för vissa tyngre fordon) eller beslut sommeddelats med slöd av 65 § VTK (TSV:s rätt att besluta om högre hastighet änbashastigheten). meddelar dessutom lokal trafikföreskrift sombehövs på grund av tjällossning eller liknande förhållande eller för sådantävling som lämnat tillstånd till enligt 105 § VTK. 159 § VTK tillägger bl. a.länsstyrelsen och trafiknämnden i sammanhanget viktiga beslutsbefogenheter,nämligen beträffande s. k. dispenser. De föreskrifter som här avses anges inteuttryckligen vara att betrakta som lokala trafikföreskrifter. I fråga omdispenser får trafiknämnden besluta i vissa frågor, som eljestfår reglera genom lokala trafikföreskrifter. får emellertid intege dispens från hastighetsbestämmelser. Dispensfrågor enligt 159 § prövas ivissa fall av TSV och statens vägverk. Dessa fall behandlas närmare under6.1.5. Enligt152 § VTK skall myndighet, som meddelat lokal trafikföreskrift ellerföreskrift enligt 41 § väglagen (1971: 948), införa föreskriften 1977/78:81 112 ien för ändamålet avsedd liggare och underrätta TSV, den myndighet som handharväg- eller gatuhållningen och, om denna myndighet är , statens vägverkom föreskriftens innehåll. Skall föreskrift utmärkas av enskild vägs ägare,underrättas även denne. och trafiknämnden skall underrättavarandra om meddelade lokala trafikföreskrifter. , som inte skalltillkännages genom vägmärke, införs i länskungörelserna eller, om den meddelatsav trafiknämnd, i den eller de tidningar, vari kommunala meddelanden för orteninförs. Enligt157 § VTK skall länsstyrelse före mars månads utgång utfärdakungörelse om vägar och gällande lokala trafikföreskrifter inom länet.Kungörelsen skall sändas till TSV, transportnämnden, överbefälhavaren ochmyndighet som handhar väg- och gatuhållning. Kungörelsen tillhandahållsallmänheten mot ersättning. Trafiknämndenär inte skyldig att vare sig utfärda någon årlig kungörelse cm gällande lokalatrafikföreskrifter eller att tillhandahålla någon sammanställning av dessaföreskrifter. Flera trafiknämnder gör emellertid detta som en serviceåtgärd.Kostnaderna bestrids därvid med kommunala medel. TSVhar med stöd av 162 § första stycket VTK utfärdat närmare föreskrifter omlänskungörelser som gäller lokala trafikföreskrifter. Kungörelsen skall barainnehålla sådana föreskrifter, som trafikanterna kan ha intresse av att redanpå förhand känna till, exempelvis för planläggning av transport eller annanfärd, samt sådana föreskrifter, som i regel inte tillkännages genom vägmärke. Ettytterligare led i kungörandet enligt gällande ordning utgör bestämmelsen i 158§ VTK att hos skall för allmänheten hållas tillgänglig en ilämplig skala upprättad karta över de allmänna vägar inom länet, som ärtillåtna för trafik med motordrivna fordon. I samma bestämmelse finns ävenföreskrifter om viss expeditionsskyldighet beträffande kartan. a. lokala trafikföreskrifter finns i 163 och 164 §§ VTK. I dettasammanhang är också av intresse att uppmärksamma en regel om vad som krävs föratt straffansvar skall kunna inträda. 167 § VTK innehåller i denna delföljande. Om gärning är straffbelagd i eller trafikbrottslagen,skall inte dömas till straff enligt VTK. Straff för överträdelse av lokaltrafikföreskrift (eller föreskrift enligt 154 §) skall inte ådömas, omföreskriften inte utmärkts enligt bestämmelserna i vägmärkeskungörelsen (VMK).Samma sak gäller om lokal trafikföreskrift inte införts i liggare enligt 152 §första stycket eller inte kungjorts enligt 152 § andra stycket i fall där detskall ske. Brott mot föreskrift, som meddelats med stöd av 41 § väglagen,straffas enligt 71 § samma lag. Enligt2 a § VMK används förbuds- eller påbudsmärke för att utmärka förbud ellerpåbud, som gäller enligt VTK eller enligt beslut eller föreskrift som meddelatsmed stöd av bl. 65 eller 147 § samma loingö-relse eller enligt föreskriftsom avses i 41 § väglagen. 2 b § VMK stadgar bl. a., att hastighetsbegränsningskall utmärkas med vägmärke och detsamma gäller föreskrift enligt 41 §väglagen. Lokal trafikföreskrift, som inte avser hastighet, skall utmärkas medvägmärke, om särskilda skäl inte föranleder annat. Det torde höra tillundantagen, att en lokal trafikföreskrift inte kan tillkännages genomvägmärke. Exempel på sådana föreskrifter som inte tillkännages genom vägmärkeutgör föreskrifter om provkörning eller övningskörning med fordon. I VMK angesvidare vilka förbuds- och påbudsmärkena är. 1977/78:81 113 EnligtVMK anbringar och underhåller den myndighet som handhar väg- ellergatuhållningen vägmärken samt trafiksignaler och andra anordningar förtillgodoseende av trafiksäkerheten och för reglering av trafiken. 5.2Lokala trafikföreskrifter enligt TTK Pågrundval av förslag från motorredskapsutredningen i dess betänkande (SOU 1970:9) Snöskotern fordonet och föraren samt rennäringssakkunniga i betänkandet(SOU 1969: 59) Snöskotern terrängkörning och färdselrätt tillkom under 1972två författningar, som är av intresse för trafiknämndsutredningen, nämligen lagen (1972: 606) om körning i terräng medmotordrivet fordon terrängtrafikkungörelsen (1972: 594) Dennyssnämnda lagen som var tidsbegränsad till utgången av men dåersattes av ny lag var avsedd att tillämpas på alla slags områden medundantag av bebyggda områden och väg som allmänt nyttjas för samfärdsel. Inomsådana områden är i stället VTK tillämplig. Lagen var avsedd att möjliggöraförbud i syfte att skydda allmänna intressen, såsom naturvården, djurlivet,växtlivet och allmänhetens friluftsliv. Tillämpningen av lagen var uteslutandeanförtrodd länsstyrelserna. TTKinnehåller på ett par undantag när samtliga bestämmelser som rör terrängfordonoch trafik med sådana fordon eller andra fordon Kungörelsen innehåller alltså bestämmelser om terrängfor dons beskaffenhet och utrustning, om kontroll av sådana fordon och om behörighet att föra dem. Dessutom upptar kungörelsen regler om trafik i terräng och dessa gäller alltså alla typer av fordon. Vad som icke finns i kungörelsen är däremot bl. a. reglerna om trafik med terrängfordon på väg. Dessa regler finns i VTK. Frånde synpunkter trafiknämndsutredningen har att beakta är det avsnitt i TTK(5763 §§) som gäller lokala trafikföreskrifter av särskilt intresse. Som enbakgrund till utredningens överväganden är en kortfattad redogörelse förkungörelsens innehåll i denna del nödvändig. Enligt57 § första stycket kan särskilda bestämmelser för trafik inom visst områdeeller på viss färdled meddelas genom lokala trafikföreskrifter. får dock ej avse vissa inhägnade områden. Genom lokaltrafikföreskrift får enligt andra stycket meddelas trafikregel som avser 1. förbud mot trafik med fordon av visst slag ellerfordon med last av viss beskaffenhet eller mot provkörning med fordon ellersådan övningsköming som avses i 108 § körkortskungörelsen (1972: 592), 2. förbud att stanna eller parkera fordon, 3. färdhastighet, 4. undantag från 51 § (belysningsregel), 5. annan åtgärd för reglering av trafiken. I 57§ tredje stycket fanns tidigare en regel med anknytning till den förut nämndalagen om körning i terräng med motordrivet fordon. Regeln utsade nämligen attgenom lokal trafikföreskrift också fick meddelas förbud eller föreskriftenligt lagen i fråga. Enligt58 § meddelas lokal trafikföreskrift som avses i 57 § andra 8 1977/78. 1977/78:81 114 av trafiknämnden och sådana föreskrifter i övrigt av . Genomen genomförd ändring i 58 § (1973: 976) har länsstyrelse givitsmöjlighet att i vissa fall delegera sin befogenhet till trafiknämnd. De fall dådetta kan ske gäller föreskrifter enligt 57 § andra stycket 1. och 3.5. Myndighet,som meddelat lokal trafikföreskrift, skall enligt 59 § införa föreskriften ien särskild liggare. Föreskriften skall också kungöras i den eller detidningar, vari kommunala meddelanden för orten införs. Om föreskriftenmeddelas av skall den dessutom införas i länskungörelserna. Slutligeninnehåller TTK vissa föreskrifter om underrättelser till markägare ochmyndigheter emellan, om generella undantag från vissa lokala trafikföreskrifterför viss nyttotrafik samt om besvär. Detbör tilläggas, att den genomförda ändringen i 58 § enligt vad utredningeninhämtat tillkom för att undanröja vissa olägenheter i fall när entrafikreglerande åtgärd berör både väg och terräng. I sådana fall skullebeslutanderätten enligt den ursprungliga lydelsen av TTK delas mellantrafiknämnd och länsstyrelse. Om utnyttjar sindelegationsmöjlighet enligt 58 § andra stycket kan sådana situationer undvikas. Islutskedet av utredningens arbete har antagit en proposition(1975/76: 67) med förslag till terrängkörningslag. Lagen, som utkommitav trycket som 1975: 1313 och trätt i kraft , ersätter denhär ovan omtalade lagen om körning i terräng med motordrivet fordon. Från desynpunkter utredningen har att beakta synes endast följande nyheter iförhållande till den äldre lagen vara att beakta. Körningi terräng med terrängfordon och motorfordon förbjuds i hela landet på barmarkoch på s. k. skogsföryngringar. Vidare införs generellt förbud motterrängkörning inom de delar av fjällområdet som regeringen bestämmer (1 §).Från de nu angivna förbuden får regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer föreskriva undantag i fråga om körning i räddningstjänst eller i vissnäringsutövning eller när det annars föreligger särskilda skäl (2 §). I frågaom annan mark får regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förbjudaeller meddela föreskrifter för terrängkörning, om sådan körning kan medföraolägenhet från naturvårdssynpunkt eller annan allmän synpunkt (3 §). Tillämpningsföreskriftertill lagen har meddelats genom förordning (1975: 1315) om ändring i TTK, somträtt i kraft . I förordningen (62 §) anges de undantag frånde generella förbuden mot terrängkörning som skall gälla. Vidare fårlänsstyrelsen befogenhet att genom lokal trafikföreskrift besluta om undantagenligt 2 § i lagen och meddela förbud eller föreskrift enligt 3 § samma lag. Itillägg till 57 § tredje stycket TTK föreskrivs att i ärende av vikt samrådskall ske med kommunen. 5.3Bestämmelser om tillstånd att med personbil bedriva beställningstrafik förpersonbefordran Enligt1 § trafiknämndslagen skall trafiknämnd ha den befattning med bl. a. ärendenangående yrkesmässig trafik varom särskilda bestämmelser meddelas. I 5 §yrkestrafikförordningen (YTF) föreskrivs att fråga om tillstånd att medpersonbil bedriva beställningstrafik för per- 1977/78:81 115 sonbefordran(taxi, färdtjänst för åldringar och handikappade, skolskjutsar, transport avjourläkare m. eller om medgivande till överlåtelse av sådant tillståndskall prövas av den trafiknämnd, inom vars verksamhetsområde stationsortenskall förläggas. Vissa ändringar i verksamheten i form av ökning av antaletbilar m. m. kräver också tillståndsprövning. Myndighet, som meddelattrafiktillstånd, kan enligt 19 § YTF under vissa förutsättningar bl. a.återkalla eller dra in tillståndet. Enligt 25 § 2 mom. förstastycket YTF är innehavare av trafiktillstånd skyldig att innan bil ochsläpfordon används i yrkesmässig trafik anmäla att fordonet skall användas itrafik enligt tillståndet och överlämna bevis om att fordonet godkänts vidlämplighetsbesiktning. Enligt fjärde stycket i samma moment kantillståndsmyndigheten, när skäl därtill föreligger, återkalla godkännande somavses i första stycket. Bil, som används i beställningstrafik förpersonbefordran, skall normalt vara försedd med en av tillståndsmyndighetengodkänd, lätt avläsbar taxameter. På tillståndsmyndigheten ankommer vidareenligt bl. 20 §, 23 § 1 mom. och 24 § YTF att meddela vissa föreskrifter,som har samband med den yrkesmässiga trafiken (bl. a. om rätt att medföragods, befordringspliktens omfattning och skyldighet att ansluta sig till vissförening). Slutligen kan nämnas att trafiknämnden med stöd av kungörelsen(1958: 257) angående mellanvägg av splitterfritt glas å vissa i yrkesmässigtrafik använda personbilar äger medge undantag från kravet på sådan mellanvägg.Anvisningar för tillämpningen av kungörelsen meddelas av TSV. Bestämmelserrörande taxa för beställningstrafik fastställs enligt 29 § YTF avlänsstyrelsen. Många olika utredningar,som berör den yrkesmässiga trafiken, är aktuella. Strukturarbetsgruppen haravgivit rapporten , förslag till ändrad företagsstruktur m. m.Kollektivtrafikutredningen (KOLT) har avslutat sitt arbete med betänkandet (SOU1975: 47 och 48) Kollektivtrafik i tätort. Dessutom har trafikpolitiskautredningen presenterat ett delbetänkande (SOU 1975: 66) Trafikpolitik behov av möjligheter. (K 1972: 08) beräknas avslutasitt arbete . Slutligen kan nämnas utredningen (K1974: 01) avseende regionalt gällande generella trafikrabatter. Med hänsyn tilldessa utredningar och till att man inom inlett enöversyn av regleringen av den yrkesmässiga trafiken torde en genomgripandeomarbetning av bl. a. YTF vara att vänta. 5.4Vissa uppgifter om det lokala och regionala trafiksäkerhetsarbetet Somredan framgått (3.4) finns i flertalet kommuner ett organ som benämnstrafiksäkerhetskommitté. Benämningen är dock ibland trafiksäkerhetsnämnd ellertrafiksäkerhetsråd.