prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — Enligt lagen och de tillämpningsföreskriftersom finns i kungörelsen (1974:898) om riksprovplalser m.m. skall officiellprovning utföras vid riksprovplats om inte annat är särskilt föreskrivet.Myndighet som fär utfärda föreskrifter om officiell provning och kontroll skallsamråda med statens provningsanstalt innan sådan föreskrift meddelas. Vidareskall ärende om utseende av riksprovplats beredas av statens provningsanstalt. Enligtkonventionen åvilar ansvaret för containerns underhåll och skick ägaren.Möjlighet ges emellertid att avtalsvägen överföra ansvaret till annan person.Det är väsentligt all del av den nationella lagstiftningen klart framgår vemsom i olika situationer skall svara för atl säkerhetsbestämmelserna iakttas. Följdernaav underiålenhet atl besikfiga container tas inte upp i konventionen. För altuppnå alt besiklningsbestämmelserna efterlevs torde det vara nödvändigt attknyta sanktioner till dessa. Somjag har nämnt går uppfattningarna isär om vilken myndighet som börhandha frågorna om gcdkännande, provning och inspektion. När det gäller dessafrågor vill jag ånyo hänvisa till de bestämmelser om officiell provning som jagfidigare har redogjort för. Härtill kommer emellertid frågan om vilkenmyndighet som skall meddela de föreskrifter som behövs för konventionenstillämpning. Vidare måste slås fast vilken myndighet eller vilket organ somskall utöva den löpande kontrollen i samband med att containern tas in i riketoch vid den fortsalla transporten av den. Defrågor som jag nu har berört är sädana som måste lösas innan konventionen läggsfill gmnd för lagstiftning. Frågorna är delvis av komplicerad natur och kräveringående överväganden. Mot bakgrund härav förordar jag att en särskild utredaretillkallas för att behandla dem och lämna förslag till de bestämmelser sombehövs, 1frågor som rör godkännande, provning och inspektion bör utredaren samråda medstatens provningsanstalt. Medtanke på att konventionen träder i kraft bör utredarenbedriva sill arbete skyndsamt. Utredarenbör i sitt arbete beakta hur konventionen har behandlats nationellt i andraländer som berörs av den. Därvid bör särskilt uppmärksammas övriga nordiskaländers ställningstagande till konventionen och dess tillämpning. Jagvill i sammanhanget också ta upp vissa andra frågor som rörcontainerhanteringen. 1 enframställning till har Svenska transporiarbetareförbundetberört olika problem som är förknippade med transporter av containrar på väg.Förbundet lar främst upp de problem som hänger samman med felaktigviktfördelning och bristfällig förankring av godset i containern samtotillfredsställande emballering av farligt gods i container. Förbundetsframställning utmynnar i begäran om översyn av de frågor som rör säkerheten vidstuvning, fördelning och förankring av gods i container samt av metoderna förlossning, lastning och transport av container. En översyn avväglrafiklagstiftningens regler om förankring av gods på fordon bör enligtförbundet komma till stånd, varvid bör föreskrivas att endast specialfordon färanvändas för containertransport. Slutligen hävdar förbundet atl ansvar förförseelser mot förankringsbestämmelserna i första hand bör utkrävas avfordonsägaren och, i förekommande fall, av befraklaren 201 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:5 I anslutning härtill hävdar förbundet atl regler om ansvar förmedverkan bör införas. Defrågor som har tagits upp i framställningen har nära samband med dem som jaghar berört i del föregående. Det bör därför ankomma på utredaren all övervägadem i sitt arbete. Det bör i sammanhanget erinras om att vissa av de berördafrågorna har varit föremål för överväganden och reformer efter det atlförbundets framställning gavs in. Jag tänker då bl.a. på de föreskrifterrörande säkring av last som trafiksäkerhetsverket har meddelat. Vidare börerinras om bestämmelserna i kungörelsen (1974:35) om internationellvägtransport av fariigt gods, som har utfärdals i anledning av Sverigestillträde till den europeiska överenskommelsen om internationell vägtransportav fariigt gods på väg (ADR). 1 sammanhanget bör också nämnas det arbete medföreskrifter rörande transport av fariigt gods som bl.a. utförs inomproduktkontrollnämnden. Utredarenbör vara oförhindrad all la upp även andra frågor som har samband med dem somjag har angeU i del föregående. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för kommunikalionsdepartemenlel atttillkalla en särskild utredare med uppdrag atl utreda vissa containerfrågor, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver allersättning till utredare, sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträdeskall utgå i form av dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ejannat föreskrivs, attkostnaderna skall belasta sjätte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Departementschefen,statsrådet , anför. 1976/77:146 om vissa sjöfartsfrågor har jag redovisat minsyn på densvenska sjöfartsnäringens situation. Av propositionen framgår atl underlagsaknas för mera långsiktiga sjöfartspolitiska ställningstaganden från statsmakternassida. De åtgärder som där föreslås är därför av tillfällig karaktär, ägnade attbibehålla en önskvärd handlingsfrihet i avvaktan på det underlag för en samladsjöfartspolilisk bedömning som bör komma fram genom ett brett upplagtutredningsarbete. Jag har därför i propositionen aviserat tillsättandet av ensjöfartspolilisk utredning som skall arbeta skyndsamt och i den utsträckning dettaär lämpligt etappvis redovisa resultatet av sitt arbete. Jaghar därvid konstaterat atl redares och ombordanställdas organisationer i olikasammanhang, bl.a. genom sin medverkan i fiaggutredningen (K DelII K:5 Skr 1977/78:103 202 1973:01),och senast i anslutning till de överläggningar i sjöfartspolitiska frågor somhar förts under min medverkan, har uttalat sig för ett sådant utredningsarbete.I propositionen anges att utredningsarbetet bör leda till ett sjöfartspolilisktprogram baserat på ett klariäggande av näringens samhällsekonomiska betydelsesamt framtida verksamhet och konkurrensförmåga. Det arbete som har utförts inomflaggutredningen och inom den inlerdepar-lementala arbetsgrupp som har haftlill uppgift atl närmare analysera de svenska rederiernas aktuella ekonomiskasituation och utsikter kommer därigenom atl inordnas ieu större sammanhang och bättre förutsättningar skapas för mera långsiktigaställningstaganden. Utredningen skall så långt möjligt klarlägga de faktiskaskillnader som kan råda när det gäller villkor och förutsättningar förrederiverksamhet under olika flaggor. Likaså skall en jämförelse görasbeträffande de förutsättningar under vilka å ena sidan rederinäringen och åandra sidan övriga delar av del svenska näringslivet arbetar. Behovet hossvenska rederier att driva fartyg under främmande flagg skall belysas motbakgrund av samhällsekonomiska, sjöfartspolitiska och förelagsekonomiskavärderingar. 1propositionen har jag poängterat att del är viktigt atl inle sjöfartsnäringensutvecklingsmöjligheter försämras. Vad gäller rederiernas investeringsmöjligheterhar jag konstaterat atl de förslag som har lagts fram i prop. 1976/77:139 omvissa varvsfrågor om kreditgarantier och avskrivningslån innebär att rederiernages möjlighet att lägga ut nybeställningar utan all därmed belasta sinlikviditet. För atl i första hand ge rederierna möjlighet atl undvika avlikviditeisskäl framtvingade försäljningar av tonnage lill underpris har iprop. 1976/77:146 föreslagits ett tidsbegränsat likviditelsstöd i form avstatliga kreditgarantier på 500 milj. kr., varav ca 50 milj. kr. har beräknatsför den mindre skeppsfarten. Andra åtgairder av tillfällig karaktär somföreslås är dels ett statsbidrag om 18 milj. kr. för vardera av budgetåren1977/78 och 1978/79 till sjöfolkets resor och dels en tidsbegränsad lag somklargör alt sjöfartspo-litiska synpunkter skall beaktas vid prövning av ärendenom tillstånd lill överlåtelse av fartyg till utlandet. Vidare anmäls vissa speciellaåigärder för den mindre skeppsfarten. Deåtgärder som har beslutat med anledning av förslagen bör följas uppinom ramen för det av mig aviserade utredningsarbetet. Detta bör anförtros ensärskilt tillkallad ulredare. Utöver vad som har angetts i prop. 1976/77:146 omutredningsarbetet vill jag anföra följande. Någonvärdering har inte gjorts av förhållandel mellan ianspråklagna resurser ochuppnådda resultat inom sjöfartsnäringen jämfört med andra delar av del svenskanäringslivet. Delta är en av orsakerna till atl del underlag saknas som behövsför mera långsiktiga ställningstaganden från statsmakternas sida när detgäller att utarbeta en samlad sjöfartspolitik, som även innefattar de villkorför sjöfarten som direkt bestäms av statsmakterna i form av lagstiftning m.m.Utredaren bör därför söka klariägga sjöfartsnäringens samhällsekonomiskabetydelse. I detta arbete ingår också en värdering av den svenskahandelsflottan med hänsyn till försörjningsberedskapen. En naturiig utgångspunktför utredaren bör vara en bedömning av väridssjöfartens sannolika utveckling.Utredaren bör analysera utbud och efterfrågan på olika slag avtransportljänster och betydelsen av olika inskränkningar i en frisjölransportmarknad. Utredaren bör mot bakgrund av denna analys bedöma svensksjöfartsnärings internationella konkurrensförmåga. Olika alternativ när detgäller omfattning och inriktning av den framtida rederi verksamheten bördärefter presenteras och ett underiag skapas 203 Kommittéer: Del II K:5 förutredarens överväganden och förslag när det gäller utformningen av ettsjöfartspoliliskt program. Svenskarederier har ett gott utgångsläge när det gäller tekniskt och operativtkvalificerade sjötransporttjänster. Vid bedömningen av omfattning ochinriktning av den svenska rederiverksamheten bör utredaren söka bilda sig enuppfattning om vilken bredd verksamheten bör ha när det gäller utbudet avtransportljänster. Den svenska rederiverksamheten har alltmer kommit attinnefatta samverkan med utländska rederier, inhyrning av utländskt tonnage samldrift av svenskkontrollerade fartyg under utländsk fiagg. Utredaren bör belysakonsekvenserna av den utveckling som har skett och redovisa den önskvärdaframtida utvecklingen inom detta område. Närdet gäller omfattningen i fråga om drift av svenskkontrollerade fartyg underutländsk flagg har jag i propositionen anfört atl utgångspunkten måste vara attsvensk sjöfart så långt möjligt skall drivas under svensk flagg. Redovisningenav den framtida utvecklingen på sjöfartsområdet skapar en utgångspunkt även förden helhetsbedömning av utflaggningsfrågan som utredaren bör göra. Del gällerdärvid inte enbart överföring av svenska fartyg till ullandel utan också andraåtgärder med likartal syfte. Vid denna bedömning bör såväl positiva somnegativa aspekter värderas från rederiernas,de anställdas och samhällelssynpunkt. Av särskilt intresse är atl fä de valuta-, sysselsättnings- ochskattemässiga aspekterna belysta. Detarbete som har utförts av den interdepartementala arbetsgruppen börfullföljas och fördjupas i syfte att fä fram en bild av näringens ekonomiskaförutsättningar på . Medhänsyn lill atl såväl iredjelandstrafik som trafiken för svenska transportbehovnära nog helt sker i konkurrens med andra länders fartyg bör utredarenklariägga skillnaderna i förutsättningar och villkor för åtminstone de merabetydande sjöfartsnationernas handelsflottor och lägga fram de förslag sommotiveras härav. Iutredarens överväganden kring omfattning och inriktning av rederiverksamheteningår som en naturlig del alt bedöma den framlida relationen mellan verksamheti iredjelandstrafik och trafik försvenska transportbehov. Utredaren bör ägnauppmärksamhet åt i vilken omfattning svensk rederiverksamhet kantillgodose svenska sjötransportbehov. Utredaren bör därför särskilt studera dentransoceana linjetrafiken samt färje- och annan linjetrafik i närtrafikområdet.Utredaren bör också uppmärksamma förutsättningarna för nya sjötransporllösningarav teknisk eller annan karaktär. Denmindreskeppsfarten bör också bli föremål för särskilda överväganden, bl.a. vadgäller den lämpliga företagsstrukturen vid övergång till större och dyrbararefartyg. 1sammanhanget bör påpekas att den trafikpolitiska utredningen (K 1972:07) haralt beakta sjöfartens roll i den svenska trafikpolitiken. Även om delta arbetenärmast rör relationen mellan inrikes transporter lill lands och till sjöss ärdet angeläget atl utredaren har ett nära samråd med den trafikpolitiskautredningen. F.n.arbetar även vissa andra utredningar inom sjöfartens område, bland vilka börnämnas befälsbemanningsutredningen (K 1970:29), fartygsmiljöutredningen (K1973:04) och utredningen (K 1975:09) om sjömanspension. Eftersom dessautredningar är av betydelse såväl för de ombordanställdas förhållanden som förrederiernas ekonomi anser jag det naturligt atl utredaren samråder även meddessa utredningar. Utredarenskall vidare i sitt arbete ha ett nära samarbete med företrädare för Del11 K:6 Skr 1977/78:103 204 redarnasoch de anställdas organisationer. Motbakgrund av utvecklingen inom sjöfartsnäringen bör utredaren arbeta skyndsamtoch i den utsträckning delta är lämpligt etappvis redovisa resultat av sittarbete. Utredarenbör lägga fram de författningsförslag som föranleds av hans ställningstaganden. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för atltillkalla en särskild ulredare med uppdrag all göra en sjöfartspoliliskutredning, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag atl regeringen föreskriver attersäUning lill ulredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i form avdagarvode enligl kommitlékungörelsen (1946:394) om ej annat föreskrives, atlkostnaderna skall belasta sjätte huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till fartygsmiljöutredningen (K 1973:04) Departementschefen,statsrådet , anför. Genombeslut denna dag har regeringen bemyndigat mig att tillkalla en särskildulredare med uppdrag att göra en sjöfartspolilisk utredning. Denna skall ledatill ett sjöfartspoliliskt program baserat på ett klarläggande av näringenssamhällsekonomiska betydelse samt dess framtida verksamhet ochkonkurrensförmåga. Utredarenskall så långt möjligt klarlägga de faktiska skillnader som kan råda när detgäller villkor och förutsättningar för rederiverksamhel under olika flaggor.Vidare skall behovet hos svenska rederier att driva fartyg under främmandeflagg belysas mot bakgrund av samhällsekonomiska, sjöfartspolitiska ochförelagsekonomiska värderingar. 1 direktiven för utredarenhar jag anfört all eftersom befälsbemanningsutredningen (K 1970:29),fartygsmiljöutredningen och utredningen om sjömanspension (1975:09) är avbetydelse såväl för de ombordanställdas förhållanden som för rederiernasekonomi är det naturiigt att utredaren samråder med dessa utredningar. Av samma skäl anser jagatt fartygsmiljöutredningen i sitt fortsatta arbete bör samråda med utredaren.Fartygsmiljöutredningen bör vidare fä i uppdrag atl göra de ekonomiskaberäkningar som kan behövas för bedömningen av den förelagsekonomiska effektenav uiredningens kommande förslag. 1 denna del bör en samordning ske medutredarens arbete. 205 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del 11 K:7 Jaghemställer därför alt regeringen utvidgar farlygsmiljöulredningens uppdrag ienlighet med vad jag nu har anfört. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 7.Tilläggsdirektiv till befälsbemanningsutredningen (K 1970:29) Departementschefen,statsrådet , anför. Genombeslut denna dag har regeringen bemyndigat mig att tillkalla en särskildutredare med uppdrag att göra en sjöfartspolilisk utredning. Denna skall ledalill ett sjöfartspoliliskt program baserat på ett klarläggande av näringenssamhällsekonomiska betydelse samt dess framtida verksamhet ochkonkurrensförmåga. Utredarenskall så långt möjligt klarlägga de faktiska skillnader som kan råda när detgäller viUkor och förutsättningar för rederiverksamhet under olika flaggor.Vidare skall behovet hos svenska rederier att driva fartyg under främmandefiagg belysas mot bakgrund av samhällsekonomiska, sjöfarlspo-litiska ochföretagsekonomiska värderingar. I direktiven för utredarenhar jag anfört all eftersom befälsbemanningsutredningen,fartygsmiljöutredningen (K 1973:04) och utredningen om sjömanspension(1975:09) är av betydelse såväl för de ombordanställdas förhållanden som förrederiernas ekonomi är det naturiigt att utredaren samråder med dessautredningar. Av samma skäl anser jagalt befälsbemanningsutredningen i sitt forlsalla arbete bör samråda medutredaren. bör vidare fä i uppdrag att göra deekonomiska beräkningar som kan behövas för bedömningen av denföretagsekonomiska effekten av utredningens kommande förslag. I denna del bören samordning ske med utredarens arbete. Jaghemställer därför att regeringen utvidgar befälsbemanningsutred-ningens uppdragi enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Del II K:8 Skr 1977/78:103 206 8.Tilläggsdirektiv till (K 1977:01) Departementschefen,statsrådet , anför. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag ensärskild utredare med uppdrag att se över meteorologiska ochhydrologiska instituts (SMHl) verksamhet och organisation. En av uppgifternaför den särskilde utredaren är att pröva verksamhetens inriktning ochomfattning utifrån bl.a. en bedömning av den framlida efterfrågan påinstitutets tjänster. Utredaren skall också belysa verksamhetens finansieringsaml prissättningen av institutets tjänster. Det kan konstateras atl enprissättning i sig utgör en faktor av betydelse för efterfrågan på SMHLstjänster och därmed på omfattningen av SMHLs verksamhet, 1 en situation därSMHl inte tar ut avgifter för vissa typer av tjänster kan efterfrågan fä enomfauning som inle är rimlig med hänsyn till de faktiska kostnaderna förverksamheten, 1 kompletleringspropositionen (prop, 1976/77:150) har frågan omen översyn av taxor och avgifter berörts. 1 detta sammanhang har jag funnit attfrågan om utökad avgiftsfinansiering vid SMHl bör prövas. Den särskildeutredaren bör därför behandla även denna fråga i den pågående översynen. Därvidbör också redovisas vilka konsekvenser en ökad avgiftsfinansiering vid SMHlkan fä för sådana verksamheter inom t.ex. samhällsplaneringens områden därSMHLs sakkunskap nu utnyttjas. Med hänvisning lill vadjag nu har anfört hemställer jag att regeringen uppdrar ål den särskildeutredaren all han vid fullgörandet av sill uppdrag skall iakttaga vad jag haranfört i del föregående. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 207 Kommittéer: Ekonomidepartementet Del II E:l Departementschefen,statsrådet , anför. Enslor del av den statliga statistikproduktionen koncentrerades under 1960-talettill en myndighet, (). Syftet var bl.a. att skapamöjligheter för en samordning av statistiken och anpassa denna lill aktuellabehov av statistiska uppgifter. Därigenom förväntades atl lättnader föruppgiftslämnarna skulle kunna uppnås, som själva statistikproduktionenskulle kunna rationaliseras genom gemensam metodutveckling och anlitande avADB-teknik i stor skala. Detdirekta uppgiftslämnandet för statislikändamål ulgör endast en del av företagensinformationsbörda men har inte desto mindre uppfattats som betungande, inteminst inom mindre och medelstor företagsamhet. Även enskilda medborgare berörsav krav på uppgiflslämnande. Insamlandet av olika data rörande enskildapersoners förhållanden kan också påverka förutsättningarna att tillgodosemedborgarnas berättigade krav på integritets-skydd. Det åliggerdalainspektionen alt bevaka dessa frågor. Vidåtskilliga tillfällen har motioner väckts i med yrkande om utredningom möjligheterna alt förenkla uppgiftslämnandet. Ar 1965 beslöt atthos regeringen begära en sådan utredning. Med anledning därav tillsatteregeringen utredningen om företagens uppgiftsplikt (UFU). UFU har slutförtsiU uppdrag och avlämnat slutbetänkandel (SOU 1976:12) Företagensuppgiflslämnande. Betänkandet har sedermera remissbehandlats. UFUgenomförde en kartläggning av uppgiftslämnandels omfattning och struktur ivissa avseenden, sett från myndigheternas perspektiv. UFU presenterade vidarebl.a. ett förslag om att introducera ett särskilt granskningsförfarande föruppgiftskrav gentemot företagen, en uppgift som föreslogs bli underställd ensärskild nämnd, företagsdatanämnden, med kansliresurser och administrativtknuten till statskontoret. Chefen för budgetdepartementet kommer senare dennadag föreslå regeringen atl förelägga förslag med anledning av UFU:sförslag om åtgärder för att underiätta förelagens uppgiftslämnande m.m.innefattande bl a tillsättandet av en särskild delegation. Enligtmin uppfattning tyder det material som UFU redovisade i sitt betänkande på attuppgiftslämnarnas kostnader och besvär i alltför begränsad omfattning harbeaktats vid stalsmaklernas beslut om ny statistik. Vid utarbetandet av förslaghärom åligger det i hög grad SCB atl svara för avvägningen av de olika krav ochönskemål som framförts från statislikan-vändarna. Eftersom dessa f n. inteomedelbart behöver beakta kostnadsmässiga konsekvenser finns det risk föratttillräckligt restriktiva avvägningar inte Del II E:l Skr 1977/78:103 208 görsi förhållande till de svårigheter som företag och andra uppgiftslämnare vållas.Det rent kvantitativa informationsbehovet kan komma att överskattas och denofficiella statistikproduktionen komma aU omfatta också mindre angelägenuppgiftsinsamling. Motiven för ny eller utvidgad statistik kan dessutom oftaformuleras i alltför vaga termer i stället för genom konkretaändamålsbeskrivningar. Jaghar tidigare behandlat uppgiftslämnarfrågorna bl.a. i budgetpropositionen(prop. 1976/77:100 bil. Jag anförde där att SCB i sin strävan attkonsolidera och se över sin verksamhet inle minsl borde uppmärksamma frågornaom medborgarnas och förelagens uppgiftsskyldighel. Jag vill också erinra omdirektiven till kommittén med uppdrag att utreda behovet av framtida folk- ochbostadsräkningar (E 1976:02), där jag uttalade att ett av syftena med ökadanvändning av uppgifter insamlade i administrativa verksamheter borde vara atli den mån del är möjligt begränsa allmänhetens uppgiftsskyldighet. Därvidkommer den största individstatistiska produkten aU bli föremål för särskildutredning. Enligt min uppfattning bör ytteriigare ansträngningar göras för allbegränsa och underiätta uppgiftslämnandet i slalistiksammanhang. Motbakgrund av vad jag nu har anfört finner jag det angeläget att utreda SCB:sarbete med att hämta in uppgifter från företag och enskilda. För delta ändamålbör en särskild utredare tillkallas. Tillledning för utredningsarbetet vill jag anföra följande. Utredaren bör i sitt arbeteutgå från den bedömning som UFU gjorde, nämligen aU möjligheterna altunderiätta uppgiftslämnandet för statistik bör ställas under debatt och kritiskgranskning. I sitt arbete alt avväga uppgiftslämnarnas kostnader mot nyttan avstatistiken bör arbetet i en första omgång inriktas på alt granska någrakonkreta statistikprodukler och dessas bakomliggande informationsbehov genomexempelvis deltagarobservalioneroch fallstudier.