prop · G103133 · 1977-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen (1968:576) om stadshypotekskassaoch om stadshypoteksföreningar, m.m.; Regeringen föreslår att antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. 1 propositionen föreslås höjning av grundfonden förKonungariket stadshypotekskassa från . till 7 miljarderkr. och av grundfonden för allmänna hypoteksbank från 600 milj. kr.till 900 milj. kr. Vidare föreslås viss lättnad i kraven på avsättning tUlreservfond i landshypoteksförening. I 1977178.1 saml. Prop.1977/78:133 2 Lag om ändring i lagen(1968:576) om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar Härigenomföreskrivs atl 13 § lagen (1968:576) om stadshypotekskassaoch om stadshypoteksföreningar' skall ha nedan angivna lydelse. Somgrundfond för kassan ställer Som grundfond för kassan ställer staten till förfogande en av riks- staten till förfogande en av riks gäldsfullmäktige utfärdad garanti- gäldsfuUmäktige utfärdad garanti förbindelse på sex miljarder kro- förbindelse på j:y'M miljarder kronor, nor. Dennalag träder i kraft efter den dag, då lagen enligt uppgift på denutkommit från trycket i . Senaste lydelse av lagens rubrik 1975:653 Senaste lydelse1976:224 1977/78:133 3 Lag om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om landshypoteksföreningar Härigenomföreskrivs att 27 och 59 §§ lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om landshypoteksföreningar skall ha nedan angivna lydelse. Somgrundfond för banken ställer staten till förfogande en av riksgäldsfullmäktigeutfärdad garantiförbindelse på . Som grundfondför banken ställer staten till förfogande en av riksgäldsfullmäktige utfärdadgarantiförbindelse på . 59 § Förenings behållna årsvinst skall avsättas till enreservfond. Reservfonden skall uppgå till lägst ett belopp som svarar mot en procent av föreningens skulder. Reservfonden skall uppgå till lägst ett belopp som svararmot en procent av föreningens skulder. Från skulderna avräknas därvid ettbelopp som svarar mot summan av de av föreningen utlämnade lånen med statliggaranti. Om förening ej kan uppfylla i andra stycket angivet krav,skall reservfonden sammanlagd med övriga föreningars reservfonder och bankensreservfond uppgå lill lägst ett belopp som svarar mot av bankensskulder. Banken meddelar anvisningar om tillämpningen av denna bestämmelse. I den mån förenings medel ej behövs i rörelsen får degöras räntebärande på ett betryggande sätt. Denna lag träder i kraft efter den dag, då lagenenligt uppgift på den utkommit från trycket i . Senaste lydelse 1975: 1355 2 Senaste lydelse1970:720 Utdrag EKONOMI DEPARTEMENTET PROTOKOLL Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, Åsling, Söder, , Mundebo, Krönmark, , , , Proposition om ändring i lagen (1968:576) om KonungariketSveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar, m. m. stadshypotekskassa och Sverigesallmänna hypoteksbank har till uppgift att finansiera de lokalt verksamma stadshypo-teks-resp. landshypoteksföreningarnas utlåning. Medel för detta anskaffas genomupplåning på obligationsmarknaden. Upplåningen får inte överstiga ett beloppsom motsvarar tio gånger beloppet av den grundfond som staten ställer till stadshypotekskassansresp. Kassans grundfond är f. n. 6 miljarder kr.och bankens grundfond 600 milj. kr. Grundfonderna ställs till förfogande genomgarantiförbindelser som har utfärdats av fullmäktige i . Stadshypotekskassan och hypoteksbanken har i skrivelsertill regeringen resp. hemställt omhöjning av grundfonderna. Kassan har föreslagit att dess grundfond höjs till 7miljarder kr., medan banken har föreslagit höjning av dess grundfond till 900milj. Hypoteksbanken har vidare hemställt om ändring av kravenpå landshypoteksföreningarnas reservfonder. Dessa skall f. n. uppgå till lägstett belopp som motsvarar av landshypoteksförenings skulder. Banken harhemställt att vid beräkningen av skulderna skall avräknas ett belopp sommotsvarar de av föreningen utlämnade lånen med statlig lånegaranti. Yttranden över framställningarna har efter remiss avgettsav bankinspektionen, fullmäktige i riksbank, fullmäktige iriksgäldskontoret samt, såvitt gäller stadshypotekskassans framställning, avbostadsstyrelsen och delegationen för bostadsfinansiering. 1977/78:133 5 Bestämmelserna för stadshypoteksinstitutionen finns ilagen (1968: 576) om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar(SL, omtryckt 1974:261, ändrad senast 1976:224). Bestämmelserna för landshypoteksinstitutionenfinns i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar(LL, ändrad : 1032), Stadshypotekskassanhar till ändamål att driva lånerörelse genom att lämna lån åt stadshypoteksföreningar(I § SL). Kassan anskaffar medel för sin verksamhet genom lån mot obligationereller genom annan upplåning. Kassans låneskuld får inte överstiga tio gångergrundfondens storlek (7§ första stycket SL). Som grundfond för kassan ställerstaten till förfogande en av riksgäldsfullmäktige utfärdad garantiförbindelsepå . (13 § SL). Regler om ianspråktagande av grundfonden finns i 14 § SL.Efter anmälan till får grundfonden tas i anspråk dels förfullgörande av förbindelser om medel härför tillfälligtvis saknas, dels ocksåvid kassans likvidation. Tas grundfonden i anspråk i annat fall än vidlikvidation, skall det använda beloppet möjligt återbetalas tillstaten. Vid återbetalning skaU staten ersättas för den ränta som staten kan hautgett med anledning av att fonden tagits i anspråk. Vid likvidation fårgrundfonden utnyttjas endast i den mån annan tillgång saknas som svarar förkassans förbindelser. Enligt 7§ andra stycket SL krävs tillstånd av regeringenför att kassan skall få ta upp nytt lån, om grundfonden genom föriuster somuppkommit på kassans rörelse i dess helhet går ned med . Är nedgångenstörre än krävs dessutom medgivande. Enligt tredje stycket isamma paragraf skall kassan göra anmälan till regeringen om grundfonden tas ianspråk för att läcka föriust. Stadshypoteksföreningarnahar till ändamål att lämna lån mot säkerhet i fastighets- ellertomträttsinteckning. De kan också lämna lån till samfällig-hetsförening ellerkommun utan sådan säkerhet (19 § SL). Hypoteksbankenhar till ändamål att driva lånerörelse genom att lämna län åt sina delägare (1§ LL). Bankens delägare utgörs av landshypoteksföreningar (2 § LL). Bankenanskaffar medel för sin verksamhet genom lån mot obligationer. Sammanlagdabeloppet av bankens utelöpande obligationer får inte uppgå till mer än tiogånger grundfondens storiek (18 § första stycket LL). Som grundfond för banken stäUerstaten till förfogande en av riksgäldsfullmäktige utfärdad garantiförbindelsepå 600 milj. kr. (27§ LL). Landshypoteksföreningarnahar till ändamål att lämna långfristiga lån mot säkerhet i jordegendom ellerandra lån för jordbruks- och skogsbruks-ändamål med statligt ansvar förbetalning (garantilån) (32 § LL). 1977/78:133 6 doms belåningsvärde, som fastställs av föreningensstyrelse efter särskild värdering, får till högst en fjärdedel avse egendom somanvänds för annat iindamål än jordbruk, skogsbruk eller därmed likartadverksamhet, t.ex. trädgårdsskötsel, specialodling eller annan därmed jämföriigproduktion, den s.k. fria sektorn (42 § och 43 § första stycket LL).Belåningsvärdet far emellertid inte omfatta det övervärde som marken kan ha pågrund av förväntningar om annan användning (tomtvärde) (43 § andra stycket 1. LL).Värdet av maskiner och annan utrustning som är tillbehör till den fastighet påvilken verksamheten bedrivs får inte heller innefattas i belåningsvärdet (43 §andra stycket 2. Lån får beviljas till högst av belåningsvärdet och ivissa fall till högst av detta värde (44 § LL). Föreningarna får för sinlåneverksamhet låna medel endast hos hypoteksbanken (39 § LL). Delägare i landshypoteksföreningär den som är låntagare hos föreningen (33 § LL). Reglerna om när bankens grundfond får tas i anspråk finnsi 28 § och 31 § andra stycket LL och överensstämmer med motsvarande i detföregående behandlade regler för stadshypotekskassan. Om bankens grundfond går ned eller mera, fårbanken inte ta upp nytt lån förrän fonden återställts till sitt ursprungligabelopp. Vid sådan nedgång av grundfonden skall bankens delägare, dvs. landshypoteksföreningarna,sammanträda för att besluta om de åtgärder som påkallas av omständigheterna (18§ andra stycket LL). Hypoteksbanken skall avsätta den behållna årsvinsten (29 § LL, ändrad 1976:1032). Denna skall uppgå till minst ettbelopp som motsvarar av bankens skulder. Reservfonden får komma föreningarnatill godo endast genom lättnad i lånevillkoren (30 § LL). Detta får emellertidske bara om fonden överstiger av bankens skulder. inte medegna fondmedel täcka föriust, far banken bevilja bidrag ur sin reservfond tillföreningen, dock högst till hälften av bankens fond. Bankens reservfond får iövrigt endasl användas för att täcka förlust på bankens rörelse i dess helhet.Om fonden går ned under föreskrivet belopp, skall den ökas till detta.Fondmedlen skall placeras på ett betryggande sätt. Landshypoteksföreningskall också avsätta sin behållna årsvinst till en reservfond (59 § LL, ändradsenast 1970:720). Denna skall uppgå till lägst ett belopp som motsvarar avföreningens skulder. Kan inte föreningen uppfylla detta krav, gäller attföreningens reservfond sammanlagd med övriga landshypoteksföreningars och med hypoteksbankensreservfonder skall uppgå till lägst av det belopp tiU vUket bankens skulderuppgår. Banken föreskriver hur denna subsidiära regel skall tillämpas. Om föreningsreservfond överstiger av föreningens skulder, får delägarna vidföreningsstämma besluta att fondmedel till överskjutande del skall användastill att ge delägarna, dvs. låntagarna, lättnader i lånevillkoren (60§ LL). medel inte behövs i rörelsen, får de göras räntebärande påbetryggande sätt (59 § Qärde stycket LL). Prop.1977/78:133 7 Genomatt låntagare är skyldig att till sin förening erlägga ett särskilt förvaltnings-och fondbidrag får föreningen möjlighet att göra behövliga avsättningar till sinfond (55 § första stycket LL). Banken har motsvarande möjlighet atl ta utbidrag från föreningama (24 § första stycket LL). Om förening inte fullgör sinbetalningsskyldighet mot banken skall föreningen betala ränta enligl räntelagen(1975:635) på det fötfallna beloppet (24 § andra stycket LL, ändrad 1975:655).Banken kan också skapa andra möjligheter till fondavsättningar, exempelvisgenom kursvinster vid inköp av egna obligationer i samband med amortering påobligationsskulden. Stadshypotekskassankonstaterar inledningsvis att dess låneskuld enligt nuvarande bestämmelser fåruppgå till högst . Den utelöpande obligationsskulden uppgickden till ca . Härtill kom ca 388 milj. kr. fördå sålda obligationer med likvid . Med hänsyn till också det senarebeloppet uppgick den outnyttjade upplä-ningsrälten till ca . Kassanvisar utvecklingen av obligationsskuld och låne-verksamhelgenom följande uppställning. tioner (vid s: (milj, kr.) Anm.1 beloppen utelöpande obligationer har räknats in vid resp. tidpunkt försålda menicke likviderade obligationer. Kassanuppskattar obligationsskuldens tillväxt till ca 5 miljarderkr. bör kassan vara beredd att möta låneanspråk av minsl sammastorlek som . Till följd av läget på kapitalmarknaden hadekassan en balans av inneliggande beviljadelåneansökningar, som inte har kunnat effektueras. Beloppet uppgick till 8637milj. och översteg alltså den återstående outnyttjade upplåningsrätten.Kassans upplåningsmarginal anses därför otillräcklig och en höjning avgrundfonden erforderlig. Prop.1977/78:133 8 Beträffande höjningens storlek erinrar kassan om attlåneanspråken i främsta rummet beror på omfattningen av det bostadsbyggande somstatsmakterna efter prövning från bl. a. bostadspolitiska synpunkter ger utrymmei investeringsplanerna. Kassan framhåller att en höjning av grundfonden skaparendast formella förutsättningar för en ökad obligationsutgivning och inte ioch för sig ger möjlighet till ökad utlåning. Kreditgivningens omfattning ochinriktning beror på andra faktorer och måste följa de normer som förestavas avden allmänna kreditpolitiken. Kassan föreslår atl grundfonden ökas till minst 7miljarder kr., dvs. Hypoteksbanken erinrar inledningsvis om att sammanlagdabeloppet av bankens utelöpande obligationer inte får uppgå till mer än tiogånger grundfondens belopp. Denna uppgår tiU 600 milj. kr. Banken belyser utvecklingen av bankens obligationsskuldmed följande sammanställning. Banken beräknar att beloppet av utelöpande obligationervid utgången av har ökat till ca 4900 milj. kr. Den jämförelsevis storaökningen av obligationsskulden förklarar banken med attriksbanken har medgivit väsentligt större obligationsförsäljningar äntidigare. fastställdes en ram för obligationsförsäljningar (brutto)på 375 milj. kr. Motsvarande ramar var 600 resp. 675milj. Enligt banken kvarstår ett mycket stort men intetillfredsställt lånebehov i landshypoteksföreningarna trots attobligationsförsäljningarna har ökat och därmed också utlåningsverksamheten. DenI förelåg låneansökningar till ett sammanlagt .belopp av 3 810milj. kr., till vilka medel saknades. Med hänsyn till det stora och angelägnalånebehovet avser hypoteksbanken att hos göra framställning om ökaderamar för obligationsförsäljningen. Under förutsättning att man för framtidenerhåller motsvarande ramar som för beräknas den med nuvarandegrundfond tillåtna gränsen för obligationsupplåningen komma att uppnås under är1979. Banken har funnit det lämpligt att redan nu göra framställning omhöjning av grundfonden. Med hänsyn tUl att lagändringar med allt- Prop.1977/78:133 9 förtäta mellanrum bör undvikas föreslår banken att grundfonden höjs med 300 milj.kr. till 900 milj. kr. Hypoteksbankentar vidare upp frågan om ändring av reglema för landshypoteksföreningarnasreservfonder. Banken erinrar om att landshypoteksförenings behållna årsvinst enligl59 § LL skall avsättas till en reservfond. Denna skall uppgå till lägst ettbelopp som motsvarai- av föreningens skulder. Om föreningen inte kanuppfylla detta krav, skall reservfonden tillsammans med bankens och övrigaföreningars reservfonder uppgå tiU lägst ett belopp som motsvarar avbankens skulder. Densnabba omslutningsökningen i kombination med den avpenningvärdeförsämringen orsakade ökningen av förvaltningskostnaderna harenligt banken medfört att fondbildningen har kommit att släpa efter. Banken harredovisat följande uppställning över landshypoteksföreningarnas sammanlagdareservfonder vid utgången av de angivna åren. Summareservfonder Procent av utiåningen (.) 1976 53 158 1,21 Tväav de tio landshypoteksföreningarna kunde inte uppfylla detprimära kravet att reservfonden skall uppgå till I % av skulderna. Bankenräknar med att den sammanlagda fondprocenten vid utgången av sjunkit ytteriigare.Bankens egen reservfond uppgick till avobligationsskulden. Även detta procenttal kan enligt banken beräknas ha sjunkitvid utgång. Ett sätt att komma tillrätta med reservfondernas relativa minskning är att av föreningarnas medlemmarta ut ett högre bidrag för förvaltningskostnader och reservfondsavsättning.Banken hänvisar i detta sammanhang till överläggningar som har ägt rum mellanbankinspektionen och företrädare för bank- och kreditinstitut i syfte attundvika prishöjningar på institutens tjänster allmänt prisstopprådde. Banken finner oavsett att sådant prisstopp inte gäller f. n. att enhöjning av landshypoteksföreningarnas fond- och förvaltningsbidrag från allmänsynpunkt bör undvikas eller begränsas till det oundgängligen nödvändiga. Ettsätt att möjliggöra detta är att begränsa de enligt bankens meningförhållandevis hårda kraven på fondbildning hos föreningama. 1 denframställning som låg till grund för propositionen 1969:171 med förslag till LLföreslog banken att reservfonden hos landshypoteksförening skulle uppgå tillminst av föreningens skulder minskade med ett belopp som motsvarade de avföreningen lämnade garantilånen. I skrivelsen hänvisas till vaddepartementschefen anförde Prop.1977/78:133 10 ipropositionen (prop. 1969:171 s. 5354). Där anfördes bl. a. att eftersom föreningarnainom ramen för den s. k. fria sektorn delvis skulle kunna lämna lån även motsäkerhet i fastighet som har inrättats för industriell verksamhet, varigenomrisktagandet ökade, borde fondavsättning ske i sådan omfattning som motsvarade1 % av skulderna utan avräkning för ett mot gaiantilånen svarande belopp. Bankenuppger att förbudet mot att i belåningsvärdet räkna in värdet av maskiner ochannan utrustning, som hör till egendomen, i praktiken har gjort den formellamöjligheten till industribelåning i landshypoteksföreningarna verkningslös.Någon sådan belåning har därför aldrig blivit aktuell för föreningarna. Bankenpekar på att två specialinstitut - Lantbruks-näringarnas primärkreditaktiebolag och Lantbruksnäringarnas sekundärkredit aktiebolag - härtilluppgift bl.a. att belåna jordbrukets och skogsbrukets industrifastigheter. Erfarenheternavisar enligt banken att tidigare uttalade farhågor inte besannats såvitt avserökade kreditrisker bl. a. till följd av strukturomvandlingen inom jordbruketmed krav på betydande investeringar i byggnader och maskiner. Föreningarnaskreditprövning är huvudsakligen inriktad på den för belåning avseddafastigheten, även om kreditprövningen i nuvarande bristsituation också måsteta fasta på ändamålet med krediten. I denna inriktning på renfastighetsbelåning vid kreditprövningen ligger enligt bankens mening enavgörande skillnad i förhållande till den kreditprövning som görs vid belåningav industri- och handelsföretag och som måste innefatta även andra bedömningarän värdet på den fastighet som bildar verksamhetens underlag. Jordbruksfastigheterär långt mindre än bostads- eller industrifastigheter underkastadevärdeminskning, eftersom marken har ett bestående värde. Markvärdena har under1970-talet stigit oavbrutet och inget tyder på att utvecklingen inomöverskådlig tid skulle gå i motsatt riktning. Jordbrukets strukturellaförändringar har härvid ringa eller ingen betydelse för hypoteksföreningarnaskreditrisker. Några förluster i föreningarnas utlåningsverksamhet har inteheller uppkommit, i vart fall inte . Landshypoteksföreningarnassammanlagda utlåning var 4385 milj. kr., varav ca 550milj. utgjorde lån med statlig garanti. Enligt lantbruksstyrelsensstatistik svarade föreningama vid utgången av /77 för 34,avsamtliga utelöpande garantilån för jordbruksändamål. Motdenna bakgrund hemställer banken att 59 § LL ändras så att föreskriften om attreservfonden för landshypoteksförening skall uppgå till minst I % avföreningens skulder kompletteras med en bestämmelse att vid beräkning avskulderna hänsyn inte skall tas till ett belopp som svarar mot summan av de avföreningen utlämnade lånen med statlig lånegaranti. Bankenbedömer att föreningarna med den föreslagna ändringen skulle kunna undvika atthöja sina förvaltnings- och fondbidrag eller i vart fall av- Prop.1977/78:133 II sevärt begränsa annars oundvikliga höjningar. Bidragenvarierar mellan föreningarna och uppgår f.n. till 0,1-0,av ursprungligt lånebelopp.Banken påpekar slutligen att någon ändring inte sätts i fråga såvitt avserreglerna för avsättning till bankens egen reservfond. Framställningarna om höjning av grundfonderna för stadshypotekskassanoch hypoteksbanken har tillstyrkts eller lämnats utan erinran vidremissbehandlingen. Riksbanksfullmäktige understryker i samband med sintillstyrkan att en höjning av grundfonden för hypoteksbanken endast ger detformella underlaget för bankens expansion och atl frågan om vilket utrymme påden svenska kapitalmarknaden som kan komma att ställas till bankens förfogandeprövas i annat sammanhang. Bankinspektionen konstaterar att den föreslagnahöjningen av hypoteksbankens grundfond är betydande men erinrar om att upplåningenberor på de ramar för obligationsförsäljningen som ställer upp. Delegationen för bostadsfinansiering framhåller i fråga omstadshypotekskassans begäran att anspråken på bollenlån ochdärmed också låneanspråken hos kassan kan väntas bli av minst samma storlek somunder . Över förslaget om att ändra beräkningsgrunden för landshypoteksföreningsreservfond har endast riksbanksfullmäktige och bankinspektionen yttrat sig. Riksbanksfullmäktige delar hypoteksbankens synsätt och viUinte göra några invändningar mot förslaget. Bankinspektionenanser sig inte kunna tillstyrka förslaget. Inspektionen konstaterar attreglerna om viss relation mellan landshypoteksförenings skulder och reservfondutgör resultatet av en avvägning mellan å ena sidan kravet på skydd för köparnaav hypoteksbankens obligationer - som risken för ianspråktagande avden statliga grundfonden hos hypoteksbanken begränsas och å andra sidanönskemålet att undvika ökade kostnader för låntagarna och därmed förjordbruket. Är 1969 beslöts med frångående av hypoteksbankens förslag att vidberäkning av fondkravet från skulderna inte räkna av lån med statlig garanti.Detta motiverades bl. a. med det högre risktagande som kunde följa av deändrade förutsättningarna för landshypoteksinstitutionens långivning, främst ifråga om belåning av maskinutrustning på industrifastigheter inom den s. k.fria sektorn. Visserligen har nära erfarenheter gett vid handen attutvecklingen inte har kommit att bli den väntade, nämligen att föreningarnaåtminstone i viss utsträckning skulle utnyttja möjligheten alt belånaindustrifastigheter. Detta skulle i och för sig kunna anföras som skäl för atttillgodose bankens hem- Prop.1977/78:133 12 ställan.Enligt inspektionen kan man emellertid inte med lika stor säkerhet uttala sigom den kommande utvecklingen. De formella möjligheterna till belåning avindustrifastigheter kvarstår med det högre risktagande som sådan belåninginnebär. Av dessa skäl anser inspektionen sig inte kunna tillstyrka denföreslagna uppmjukningen av fondkraven. Bankinspektionenpekar på en annan väg att förstärka föreningarnas reservfonder, nämligen atthöja förvaltnings- och fondbidragen. Dessa uppgår f. n. till 0,1 -0,av deursprungliga lånebeloppen. Motsvarande bidrag hos stadshypoteksföreningarnauppgår som regel till 0,för bostadsfastigheter och 0,föraffärsfastigheter. En viss höjning av landshypoteksföreningarnas förvaltnings-och fondbidrag kan mot denna bakgrund te sig motiverad. Härigenom kommer enönskvärd konsolidering inom landshypoteksinstitutionen till stånd. En höjningmed exempelvis skulle, under förutsättning att ökningen helt tillfördesfonderna, innebära ett fondtiUskott med ca 2,3 milj. kr. räknat på 1976 årssiffror. Fonderna skulle då ha utgjort 1,av sammanlagda utlåningen.Inspektionen anser att en sådan höjning skulle innebära endast en marginell kostnadsökningför jordbruket. Stadshypoteksinstitutionenbestår av stadshypotekskassa och tjugo lokalt verksamma stadshypoteksföreningar.Institutionen lämnar genom föreningarna kredit mot säkerhet av inteckning i bostads-och afifärsfastigheter samt har möjlighet att också lämna krediter till samfällighetsföreningaroch kommuner. Landshypoteksinstitutionenbestår av allmänna hypoteksbank och tio lokalt verksamma landshypoteksföreningar.Institutionen skall tillgodose jord- och skogsbrukets kreditbehov. Detta skergenom den utlåning som bedrivs av föreningarna. De får belåna jordegendom, somanvänds för jordbruk, skogsbruk, trädgårdsskötsel eller liknande verksamhet.1 belåningsvärdet får till högst en Qärdedel ingå värdet av egendom som användsför annat ändamål, den s. k. fria sektorn. Industri- och maskinvärde samtövervärde på egendomen på grund av förväntningar om annan markanvändning fåremellertid inte beaktas i detta sammanhang. Medelför kreditgivningen anskaffas av stadshypotekskassan och hypoteksbanken genomobligationsupplåning. Såväl för kassan som för banken är denna upplåningbegränsad till högst tio gånger beloppet av den grundfond som staten ställer tiUförfogande. Grundfondemas storlek sätter således en gräns för den utlåning somkan göras i stadshypoteks- resp. landshypoteksföreningarna. Grundfondernauppgår f. n. till . för kassan och 600 milj. kr. Densenaste grundfondshöjningen för kassan skedde med .