prop · G103170 · 1977-12-31 00:00:00 — Några allvariiga invändningar kan inte riktas motall länsdomstolarna övergångsvis inryms i samma lokaler som länsstyrelsema. Delskulle medföra mycket stora kostnader att anskaffa och utmsla nyalokaler för de nya länsrätterna. Målsättningen bör därför vara att dessa isamband med övergången så långt del är möjligt fär överta en del avlänsstyrelsemas nuvarande lokaler och utmstning. Den lokalsplittring somföreligger hos de flesta länsstyrelser torde ge goda möjligheter alt beredadomstolarna egna lokaler. Förändringar bör senare göras efler hand som behov avtillskott eller renovering uppkommer. 1 samband med det organisationsarbete sommåste föregå en reform torde delaljförslag fä utarbetas i fråga om lämpligalokallösningar i de enskUda länen. Vid länsdomstolamas tillkomst fömtsälles alt detganska begränsade kompetensområdet skulle utvidgas. Under de årsom gått har endast ett fätal nya ärendegmpper tilkommil. Kommittén skulleenligl direktiven överväga frågan om vilka målgrupper som lämpligen kunde förasöver till länsdomstol. Utredningsarbetet borde inriktas på sådana mål somhandlades på planeringsavdelningens juridiska enhet eller på förvaltningsavdelningenoch där talan mot beslut fördes hos kammarrätt.Utredningsarbetet borde vidare i första hand inriktas på sådana områden sominte övervägdes i särskild ordning. I direktiven uttalades också att kommitténvid sina överväganden av de organisatoriska frågorna skulle beakta konsekvensernaav att målgrupper fördes över från länsstyrelse till länsdomstol. I olika remissammanhang har som väsentligamålgrupper i detta avseende nämnts besvär över beslut av hälsovårdsnämnd,byggnadsnämnd och socialnämnd samt kommunalbesvärsmålsfrågoma. Hälsovårdsmålenoch byggnadsmålen övervägs f n. av hälsovårdsstadgeutredningen (S 1974:08)resp. en särskild rådgivande expertgmpp (B 1974:02) för översyn av byggnadslagstiftningen.Socialulredningen (S 1969:29) har avlämnat ett betänkande innefattande förslagtill viss utvidgning av länsrättens uppgifter. Frågan är ej slutbehandlad.Kommunalbesvärsmålen kommer all övervägas i särskild ordning. Redan med nuvarande målområde kommer länsrätlemaatt utgöra bärkraftiga enheter. Frågan om ytteriigare någon eller någramålgrupper bör föras över till länsrätterna kan sålunda enligt kommitténsuppfattning inte påverka ställningstagandet i principfrågan. Kommittén hardärför i enlighet med sina direktiv avstått från att redan i dettadelbetänkande gå närmare in på målområdesfrågan. Prop.1977/78:170 100 Enligt kommitténs mening kan samma principiellaskäl som anförs för en utbrytning av länsdomstolama från länsstyrelserna görasgällande såvitt avser mellankommunala skatterättens ställning gentemotriksskatteverket. Även om direktiven inle direkt tar upp mellankommunalaskallerätten, har kommittén funnit det lämpligt atl behandla även denna fråga.Kommittén föreslår atl mellankommunala skatterätten bryts ut frånriksskatteverket. Enligl 73 § taxeringslagen prövar mellankommunalaskatterätten bl.a. besvär rörande fråga i vilket län skattskyldig skalltaxeras. Sådana besvär kan innefatta överföring av taxering från ett län tillett annal. Delta förhållande kan anses tala för att de mellankommunala målenskiljs av från del regionala skattedömandel. Organisatoriska synpunkter talar emellertid starktmot att mellankommunala skallerätten blir en självständig myndighet. Kommitténföreslår därför som en lämplig lösning att den mellankommunala skatterättenadministrativt inordnas i länsrätten i . Motsvarande tekniskalösning har tidigare valts i fråga om fastighetsdomstol, vattendomstol ochvatlenöver-domslol. Nämndemännen bör liksom förordnas av regeringen.Bestämmelser om mellankommunala skatterätten bör, enligl kommitténs mening,arbetas in i taxeringslagen. Den av kommittén förordade organisatoriska reformeninnebär endast en omfördelning av arbetsuppgifter mellan länsstyrelserna och enutbruten länsdomstolsorganisation. Inga nya mål- eller ärendegmpper tillkommergenom den föreslagna reformen. Det framstår som angeläget atl man i samband medreformen tillser alt resurserna är lämpligt avpassade i förhållande lill deföreliggande behoven. Av de uppgifter som lämnats i del föregående har klartframgått att den nuvarande länsdomstolsorganisationen inle svarar mot behoven.Redan de kraftigt ökade målbalanserna visar all organisationen inte kan överläsi befintligt skick utan måste förstärkas. Kommittén hargjort vissa översiktligaberäkningar av vad en lämpligt avpassad länsstyrelseorganisalion kan anseskräva. En mera ingående analys fär göras under del organisationsarbete som börföregå del praktiska genomförandet. Kommittén vill erinra om att antalet inkommande måltill länsdomstolama har ökal lill drygt 215 000 mål om årel.Del saknas anledning anta atl antalet inkommande mål i forlsällningen kommer attminska. Länsdomstolarna har avgjort igenomsnitt omkring 190 000 mål . Man torde för den nuvarandeorganisationen inte böra räkna med en nämnvärt högre avverkningskapacitet.Detta leder till att det kan beräknas komma in ca 25 000fler mål än 1977/78:170 101 somlänsdomslolarna f n. har kapacitet atl avgöra. Härtill kommer altlänsdomstolarnas balanser ökat från omkring 100 000 mål i början av 1970-lalettill ca 190000 mål vid utgången av /77. För kommittén framstår det som oeftergivligt attlänsdomslolarna ges resurser som är tillräckliga för att undvika ytteriigareökningar av balanserna. Del är också angelägel att de nuvarande alllför högabalanserna arbetas bort. Inom länsdomstolarna finns f n. fast indeladpersonal som motsvarar ca 106 årsarbetskrafter för domamppgifter, ca 188årsarbetskrafter för berednings- och föredragningsuppgifter och ca 335årsarbetskrafter för kontorsarbete. Härtill kommer viss personal underutbildning. Man bör kunna ulgå från all en ny frislåendelänsdomstolsorganisation skapar fömtsättningar för en högre målavverkning änden nuvarande. Ett minimibehov för atl undvika ytteriigarebalansökningar och för att arbeta ned de nuvarande balansema är enliglkommitténs uppfattning, all länsrätterna utöver den nu befintiigaorganisationen tillförs ytteriigare 15-20 domare, 25-30 föredragande ochomkring 30 tjänstemän i kontorskarriären. Kostnadema för en sådan utökning kanberäknas till ca 8 milj. kr. för löner och ca 1 milj. kr. För administrationen av en frislåendelänsrättsorganisalion bör man räkna med ett resursbehov i länsrätterna sommotsvarar ca 10-12 årsarbetskrafter i konlorskarriären. För ochkammarrätterna kan beräknas ett merbehov om ungefär 12-15 årsarbetskrafter.Enligt vad kommittén inhämtat är de administrativa resurserna vidlänsstyrelserna otillräckliga för länsstyrelsemas nuvarande behov. Ingaadministrativa resurser kan således föras över från länsstyrelserna lilllänsrältsorganisalionen. Kommittén räknar därför med alt ca 2 milj. kr. behövertillföras för administrativa göromål. När del gäller lokaler, utrustning och telefonerräknar kommittén som förut sagts i alll väsentligt med en uppdelning avnuvarande resurser mellan länsstyrelserna och länsrätterna. På en del hållmåste man dock räkna med ett merbehov utöver del som uppstår på grund av denföreslagna personalökningen. Storleken härav låter sig inte bedömas utan ennärmare karlläggning. Kommittén betonar atl endast en mindre del av dekostnader som beräknats här har karaktär av reformkosinader i begränsad mening.Merparten av kostnaderna sammanhänger med den nuvarande organisationensotillräcklighet och inte i och för sig med förslaget att bryta utlänsdomslolarna ur länsstyrelserna. Även den omorganisation inom länsstyrelserna somföljer av kommitléns förslag beträffande länsdomstolarna kommer alt krävakostnader. Dessa kan emellertid inte beräknas ens överslagsvis innanOPAL-utredningens överväganden föreligger. 1 kostnadsbilden kan även fä vägasin förslag från länsdemokratikommittén och decentraliseringsulredningen.Kommittén vill därför endast allmänt betona all den huvudprincip, på vilkendess förslag Prop.1977/78:170 102 beträffandelänsstyrelsernas omorganisation bygger, utgår från behovet av en förstärkningav de funktioner inom länsstyrelserna som består av myndighetsutövning av väsentligenjuridisk karaktär. Syftet måste vara att skapa en slagkraftig organisation fördessa funktioner. Delta förutsätter otvivelaktigt vissa personalförstärkningarvid länsstyrelsema, Kommittén har i enlighet med sina direktiv i dennaetapp endast behandlat principfrågan om länsdomstolarnas organisatoriskaställning. Som förutsatts i direktiven har kommittén endasl angett huvuddragenav de föreslagna länsrätternas organisation och verksamhet. Kommitténs förslagmåste därför kompletteras med detaljutformning av organisation, instruktion m,m. Vidare behövs en detaljbeskrivning i fråga om personal, utrustning, lokalerm, m. Det fortsatta utredningsarbelet bör inte ankomma på kommittén utanulföras i annan ordning under medverkan av företrädare för ,kommundepartementet, , och personalorganisationema. Kommittén har enligt sina direktiv också i storadrag angett den organisatoriska lösningen i fråga om medanledning av förslaget all bryta ut länsdomstolarna. Det fortsattaorganisationsarbetet bör enligt kommitléns mening överiämnas tillOPAL-ulredningen, Kommittén finner det angeläget - inte minsl frånpersonalsynpunkt - alt den nya organisationen kan börja verka möjligt,RS-reformens genomförande talar i samma riktning. Kommittén föreslår därför attreformen träder i kraft den . Kommittén har inte funnit anledning all i dennaetapp lägga fram detaljerade författningsförslag. Den viktigaste förfatlningskonsekvensentorde bli att länsrätt får ställning av allmän förvaltningsdomstol och alt somen följd därav lagen om skallerätt, fastighelstaxeringsrätt och länsrättarbetas in i lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Kommittén redovisar i bilaga8* ett förslag lill sådan lagändring. I övrigl har kommittén förutsatt atl blivandeförfattningsarbete kommerati beröra bl. a. ett inarbetande av bestämmelsema iförordningen (1971:455) om skatterätt, fastighetstaxeringsrätt och länsrätt ikungörelsen (1971:974) om protokollföring m. m. vid de allmännaförvaltningsdomstolama, utarbetande av länsrätlsinstruklion, sakliga ändringari bl. a. länsstyrelseinstruklionen (1971:460), notariekungörelsen (1972:519)och kammarrättsinslruktionen (1975:515), vissa nya bestämmelser itaxeringslagen (1956:623) om mellan- * Bilagan har uteslutits här 1977/78:170 103 kommunalaskatterätten och om länsrättens sammansättning vid behandling av mål omfastighetstaxering samt sådana författningsändringar, i främstskattelagstiftningen, som föranleds av all länsdomslolens namn föreslås blilänsrätt. Prop.1977/78:170 105 Sammanställningav remissyttranden över länsdomstolskommitténs betänkande (SOU 1977:80)Länsdomstolarna Kommitténs förslag har fält ett gynnsamt mottagandeunder remissbehandlingen. Övervägande antalet remissinslanserärsåledespositivt inställda till att beslut fattas om all bryta ul länsdomslolarna frånlänsstyrelserna. Bland dessa remissinstanser finns emellertid några som menaratt man bör avvakta med ett ställningstagande. Endast ett fätal remissinstanserger uttryck åt en kritisk grundinställning. Regeringsrätten,Justitiekanslern (), , notarienämnden, ,, statens personalnämnd. , hovrätten för VästraSverige, kammarrätten i , kammarrätten I , kammarrätten ISundsvaU, kammarrätten I , länsstyrelserna i , ,, , , , , , ,, , , och ,justitieombudsmannen (JO), Centralorganisationen /SR, , , Föreningen auktoriserade revisorer,, och haringen erinran mot eller tillstyrker förslaget i principfrågan. Vidlänsstyrelserna i , och saml i framförs emellertid reservationer mot förslaget. Statskontoret tillstyrker principen attlänsdomstolarna bryts ut men anser alt man inte nu bör ta ställning till den organisatoriskalösningen. Länsstyrelserna i , och och längodtar kommitténs skäl för fristående länsdomslolar och tillstyrker i principförslaget. De anser emellertid alt ett definitivt ställningstagande inte förrän ytteriigare utredningar har slutförts. Föreningen delar i princip kommitléns uppfattning men anser attkommittén inte har tillräckligt belyst de praktiska konsekvenserna av enutbrytning. Länsstyrelserna i och ärinte heller beredda att utan ytterligare överväganden tillstyrka förslaget.Reservationer föreligger lill förmån för kommitténs förslag. Länsstyrelserna i , ,, och samt () avstyrker förslaget, Ocksä vid dessa länsstyrelser,utom i , förekommer reservationer lill förmånför en utbrytning. Prop.1977/78:170 106 Principiellasynpunkter på förslaget om fristående länsdomstolar De remissinstanser som tillstyrker eller lämnarkommiuéns förslag ulan erinran ansluter sig i allmänhet utan närmarekommentarer til I de principiella motiv för en reform som kommittén anför. JK framhålleratt han redan tidigare, främst i sittyttrande över länsberedningens belänkande (SOU 1974:84) och kommun isamverkan, har intagit en bestämd ståndpunkt i frågan om länsdomstolarnasställning lill och därvid förordat en utbrytning. De skäl för enutbrytning som kommittén åberopar är enligt JK:s mening mycket starka, JKframhåller vidare atl en utbrytning måsle beirakias som en självklarhet, om manvill ställa upp tillnärmelsevis samma krav på självständighet hos länsdomstolamasom hos de allmänna domstolarna. Också hovrätten för ochkammarrätterna I och åberopar tidigare yttranden där debestämt har förordat fristående länsdomslolar. har framförtbärande principiella skäl för en utbrytning vitsordas av bl, a, hovrälioch länsstyrelserna I , , , , ,och . Enligt i län kan reformenväntas leda lill atl rättssäkerheten förbättras, advokatsamfundframhåller att den nära anknytning som länsdomstolama f n, har till denegentliga förvaltningsverk-samheien strider mot principen om skiljandet mellanförvaltning och rättskipning och mot principen om den dömande verksamhetenssjälvständighet och oberoende. ställer sig helt bakomde rättssäkerhetsskäl som kommittén anför till stöd för förslaget och ser detsom angelägel att dessa skäl vinner beaktande inte minst i fråga om skatterätiskipningen.Några remissinstanser, länsstyrelserna i , ,, , och samt TCO, betonar attlänsdomslolarna intar en självständig ställning. iJönköpings län kan inte finna att några principiella rättssäkerhetssynpunktermed nödvändighet påkallar en utbrytning. Att rättssäkerheten skulle varaeflersatt genom den nuvarande organisationen kan I Östergötlandslän inle finna. Allmänheten lorde fästa mera avseende vid resultatet avlänsdomstolarnas arbele än vid organisationsformen. Flera av de remissinstanser som tillstyrkerkommitténs förslag betonar alt reformen är ägnad att stärka allmänhelensförtroende för den regionala förvaltningsrättskipningen. Riksskatteverketinstämmer i vad kommittén anför om atl förvaltningsrältskipningen bör hållasisär från övrig förvaltning. anför i fråga om taxeringsmålenatl det måsle anses principiellt olämpligt att den enskildes motpart,taxeringsinlendenten, administreras av samma myndighet som den domstol somskall döma i målet. Verket anser att en utbrytning av länsdomstolarna är ägnadatt stärka allmänhelens tilltro lill domstolarna. Synpunkten bör dock inlebelönas för Prop.1977/78:170 107 starkt,eftersom ingenting tyder på att allmänheten har bristande förtroende förlänsskatterätterna. Även för skatteavdelningen är enligt riksskatteverketsmening en utbrytning av domstolarna en fördel, eftersom den kommer att medföraatt avdelningens roll i skalleprocessen framstår som klarare i allmänhetensögon, I denna riktning uttalar sig också . Å andra sidanmenar I att en utbrytning av länsskatterätternamedför en uppenbar risk för att taxeringsintendenternas skyldighet att bevakadet allmännas rätl accentueras och atttaxeringsinten-denlernablir"åklagare" i en uisträckning somvisserligen ligger i linje med de ökade kraven på effektivitet i beskattningenmen som knappast tillgodoser önskemålet om en mänsklig och mjuk tillämpning avskattereglerna. Enligtlänsstyrelsen I län har erfarenheierna under den lid som har förflulilfrån förvallningsrältsreformen visat att sammankopplingen avlänsstyrelsernas allmänna förvaltningsverksamhet och domstolarnas rättskipningi sig har medfört osäkerhet hos allmänheten om förvaltningsrättskipningenssjälvständighet. Redan den omständigheten atl förtroendet för domstolarnassjälvständighet kan ifrågasättas är enligt mening tillräckligför att en ändring bör komma till stånd. i länframhåller atl den nuvarande ordningen innebär att vissa tjänstemän påförvallningsavdelningen måsle fungera än som domare än som beslutande ellerföredragande i förvaltningsärenden. Allmänheten och även massmedia uppfattarvanligen länsdomstolarnas verksamhet som integrerad i länsstyrelsensmyndighetsutövning.. De som arbetar i länsdomslolarna möter ständigt dennamissuppfattning. Den är ägnad att urholka allmänhetens tilltro tilllänsdomslolarnas självständiga och opartiska ställning. Att länsdomstolarna ärinordnade i länsstyrelserna har medfört all de saknar identitet i allmänhetensögon. Särskilt otillfredsställande är enligt föreställningen altmellan skaltedomstolar och skatteförvaltning förekommer kontakler somförsvagar den enskildes ställning. i understrykervad kommittén anför om all den nuvarande länsförvaltningens dubbla uppgift atlsamlidigt företräda offentliga intressen och avväga den enskildes intressenmot de offentliga kan skapa bristande tilltro till länsförvaltningen.Länsstyrelsen anser att den administrativa anknytningen mellan länsstyrelsernaoch länsdomslolarna bör brytas, Länssiyrelsen i anser alt förslagetinnebär en avsevärd förbättring för personalen på förvallningsavdelningen,främst allmänna enheten. Åtskillig personal på denna enhet måste nämligen delasina arbetsuppgifter mellan och nuvarande länsrätten. Länsstyrelsenframhåller att detla innebär inle bara alt man måste vara förtrogen med ettflertal områden av förvaltningen, utan också atl man myckel ofla kommer i ensorts jävsilualion. understryker vad kommittén anför om altallmänheten bör fä ell större förtroende för förvaltningsdömandet, om tidigaresträvanden att skapa ett snabbare, säkrare och effektivare sådant dömandefullföljs även på länsplanet. Också länsstyrelserna i , Prop.1977/78:170 108 ,och och instämmer i kommitléns uttalanden ifråga om vikten av allmänhetens förtroende för förvaltningsrältskipningen. Även om kommittén enligl i Skaraborgslän inle har visat att den nuvarande organisationen medför rättsosäkerhet,delar kommitténs uppfattning att det är väsentligt attförvaltningsrättskipningen i länen är så organiserad atl den ger störstamöjliga rättssäkerhet och skapar största möjliga förtroende hos allmänheten.Del förhållandel alt domama och föredragandena i länsdomslolarna också ärtjänstemän i har enligt I länmedfört komplikationer. Det har inle varit möjligt att i någon störreutsträckning renodla de skilda arbetsuppgifterna till bestämda tjänstemän.Enligt är del nödvändigt all lägga domslolsuppgifter ochförvaltningsuppgifter på skilda händer. En sådan ändring kan naturiiglvis görasockså inom den nuvarande organisationens ram. Sambandet mellan domstol ochlänsstyrelse kan i viss mån förta intrycket av länsdomstolen som en oberoendeoch jävsfri prövningsinstans. Några länsstyrelser redovisar emellertid en någolmer kritisk inställning till kommitténs synpunkter. Sålunda uttalarlänsstyrelsen i att länsdomslolarnas organisatoriska ställninglill en början torde ha varit oklar för många medborgare och att delta såvittgäller länsskalierälten förmodligen kan ledas tillbaka lill de gamlaprövningsnämnderna, Länsskallerätternas verksamhet med bätre penetrerade mål,muntlig handläggning m, m, har dock enligt mening medfört atlallmänheten börjar fä bättre insikt om länsskallerätternas karaktär. Avgörandeför tilltron till länsskalte-rätternas verksamhet är, mot bakgrund av del höga skattetrycket,främsl hur skattelagarna tillämpas och hur arbetet i domstolen utförs, I detlainstämmer chefen för förvallningsavdelningen vid länssiyrelsen i län.Länsstyrelsen I säger sig inle ha upplevt något fall därallmänhelens förtroende för länsdomslolarna verkligen ha salts i fråga.Allmänheten torde fästa mera avseende vid resultatet av länsdomslolarnas arbeleän vid organisationsformen. Om allmänheten ändå missuppfattar domstolarnasställning, kan detta, som länsstyrelserna ser del, avhjälpas genom information.Kommittén har enligl I inle visat atl anknytningentill har påverkal allmänhelens förtroende för länsdomstolarna.Länsstyrelsen I stryker under atl rättssäkerheten kräver atldomare och domstolar har en självständig ställning. påpekar ocksåalt allmänhetens förtroende för domstolarna är en viktig del avrättssäkerheten. Den bristande tilltro till länsdomslolarna som ibland harvisals från allmänhetens sida har emellertid mindre gällt domstolarnasorganisatoriska ställning än deras kapacitet. Det ligger i sakens natur, menarlänsstyrelsen, alt den som har fåll vänta på atl fa sitt skattemålprövat i rätten kan tvivla på domstolens förmåga. Problem med balanser kanemellertid uppkomma i varje organisation och ulgör i och för sig. Prop.1977/78:170 109 enligllänsstyrelsens mening, inte ett principiellt skäl för all bryta ullänsdomstolarna. i Västerboilens län hävdar all allmänhelensförtroende för domstolarna bygger mera pä kvaliteten och effektiviteten i derasarbete än pä hur de organisatoriskt förhåller sig lill andra myndigheter.Allmänheten torde inle vara medveten om skillnaden mellan förvaltning ochrättskipning. Inom de allmänna domstolarna finns också inslag av förvaltning.Enligt skulle det få svåra följder för domstolar ochstatsförvaltning, om man slog fast en princip om särskiljande mellanförvaltning och rättskipning. En reservant I länssiyrelsen framhålleremellertid att tingsrätterna inte utövar sin funktion under sammaorganisatoriska förutsättningar som länsdomslolarna. Kommitténs synpunkt atl länsdomstolarnasadministrativa anknytning till är principiellt felaktig motbakgrund av de värderingar som stasmakterna har anlagt i fråga om dömandetssjälvständighet och integritet kommenteras ytterligare av en delremissinstanser. De frågor som därvid särskilt berörs är länsdomstolarnasresurstilldelning och förfarandet vid domartillsättningar. Fleraremissinstanser inskränker sig till att instämma med vad kommittén anför pådessa punkter, Riksskatteverketanser att olägenheterna i fråga om resurstilldelning mellan länen bör kunnaundanröjas i en organisation av den föreslagna typen. Kammarrätten i Jönköpingunderstryker all det är betänkligt all beslul om resurstilldelning lilllänsdomstolarna enligt nuvarande ordning fattas av . Kammarrättenkonstaterar all domstolarna därvid har atl konkurrera med länsförvaltningen omtillgängliga medel, Enligl kammarrättens mening måste det anses principielltfelaktigt att en sådan fördelning sker på del lokala planet. Del bör i ställetankomma på regering och riksdag att. avgöra hur resurserna skall fördelasmellan domstolar och förvaltning. Också I anser att kommittén har visstfog för sin kritik på denna punkt. I anför att det vidlänsstyrelsen inte förekommer någon medveten eller omedveten"bortpriorilering" beträffande länsdomstolarnas resursbehov.Länsstyrelsen konstaterar att ansvaret föratt domstolarna inte har tillfortsönskvärda resurser snarare faller på regering och riksdag. Kommitténs påståendealt länsdomstolama missgynnas resursmässigt till följd av den samordnadeprövningen i av samtliga enheters behov ger enligt länsstyrelsenen felaktig bild av verkligheten. vidlänsstyrelsen i län menar emellertid att domstolarnas slora balansertill slor del kan förklaras med bl. a. bristande resursfördelning. Manframhåller t. ex. alt länsstyrelserna inte har visat tillräckligt intresse förlänsdomstolarnas resursbehov i budgetarbetet och att det finns exempel på attlänsdomslolarna prioriteras lågt jämfört med andra enheter på länsstyrelsen.Sektionen anser trots dessa svårigheter inle att det finns skäl all bryta utlänsdomstolarna ulan att man i stället bör inrikta Prop.1977/78:170 110 sigpå en bättre prioritering inom länsstyrelserna.