prop · G10391 · 1977-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till företagets behov av dokumentation förprogramverksamheten och forskningens behov av material anser utredningen detfelaktigt att lösa lillväxtproblemen i samband med bevarande av program ochprogrammaterial genom ökad gallring. Utredningen pekar i stället på möjlighetenav en omprövning av formerna för hur arkivkostnaderna i fortsättningen skalltäckas. Utredningen finner det inte rimligt från kostnads- och ansvarighetssynpunklatt skall bära arkivkostnaderna för material, som bevaras enbarttill följd av forskningsbehov. Utredningen knyter an till de förslag dataarkiveringskommittén(U 1968: 48) (DAK) lagt fram i sitt delbetänkande (SOU 1974: 94) Bevara ljudoch bild. DAK föreslår bl. a, att en särskild ochbildupptagningar inrättas. Vid den föreslagna arkivinstitutionen skall radio-och TV-sändningar liksom andra ljud- och bildupplagningar som görs tillgängligaför allmänheten genom fonogram, spelfilm och videogram bevaras.Arkivinstitutionen skall enligt förslaget ha möjlighet att ta emot redanbefintligt äldre material. Det föreslagna arkivet för ljud och bild skulle enligtradioutredningen få stor betydelse, inte bara för forskningen utan också förSveriges Radios arkivkostnader. Utredningen konstaterar att det medför problem att försökadela upp arkivbestånd i material som bevaras av programskäl ochsådant som bevaras till följd av forskningsbehov. Större delen av materialetkan i själva verket anses bevarat för både program- och forskningsbehov. Utredningen anser att man bör överväga om det är lämpligtmed en principiellt angiven maximigräns för arkivtillväxt, tex. angiven som procentuell andel av företagets totala resurser. Prop.1977/78:91 134 på alt ta ställning till om ell maximisystemskall införas och hur det i så fall skall tillämpas. Vid en tillämpning av ettsådant system bör de aktuella arkivbestånden överföras till det föreslagnaarkivet för ljud och bild. Utredningen anser atl material som bevaras förprogrambehov hos bör göras tillgängligt för forskning. Avtalbör slutas mellan arkivinstitutionen och om den ersättning somföretagel bör erhålla för kostnaderna i samband härmed. Av de remissinstanser som berör arkivfrågan anserflertalet, däribland , landsarkiven i och ,stadsarkiv, SÖ, , och , att arkivproblem bör lösas inom ramen för deförslag som DAK lagt fram i sitt delbetänkande Bevara ljud och bild. i anser dock all manbör ta ställning för en inte obetydlig utvidgning av gallringen iradioarkiven. Enligt bör under inga förhållanden Radiobära kostnaderna för det bevarande som sker enbart för forskningsändamål. i anmärker att utredningensarkivförslag inte knyter an lill det framlagda förslaget om ny organisation ochföreslår att det bör utredas hur den lokala arkivvården skall organiseras viden kraftigt utökad decentralisering och om del är möjligt atl fortsätta med dencentrala förvaring som har tillämpats. stadsarkiv anser att arkivfrågan vid SverigesRadio är av sådan betydelse att den bör regleras i avtalet mellan staten ochprogramföretaget. är en ny teknik som innebär att man kan visa entext eller enklare bilder direkt på TV-skärmen. Detta kan ske somskärmen visar ett vanligt TV-program. Utredningen föreslår atl text-TV successivt införs iSverige. Den nya metoden bör i första hand användas för textsätlning av TV-programför hörselhandikappade. 1 ett längre perspektiv bör den användas för nyhetsserviceoch för textsättning på minoritetsspråk och i sista hand för att ersätta dennu förekommande textsättningen av program på främmande språk. Så gott som samtliga remissinstanser som yttrar sig ifrågan - ett drygt tjugotal - ställer sig bakom tanken på en utveckling av text-TV.Bland de Prop.1977/78:91 135 positivt inställda finns/e/ererer, 50, ,, statens invandrarverk, , SverigesUtbildningsradio, FPU, , , Pressens samarbetsnämn prioritering av olika användningsområdenför text-TV får medhåll från samtliga remissinstanser som yttrar sig i frågan.Statens kulturråd instämmer i prioritetsordningen, men anser att något störrebehov av text-TV för nyhetsservice eller som ersättning för nuvarandetextsättning av program på främmande språk inte föreligger. a, SÖ, och konstaterar att det är angelägel atl satsa på text-TV för dehörselhandikappade och att en försöksverksamhet bör startas omgående. Denämnda remissinstanserna betonar dock, i likhet med utredningen, all oavsett omsystemet med text-TV införs eller ej, måste de redaktionella resursema för enutökad verksamhet med textsätlning och nyhetsservice byggas upp. och anser del vara självklart att det allmänna bekostar de tillsatsertill TV-apparaterna som behövs för att text-TV skall kunna tas emot av de hörselhandikappade. menar att förslaget om text-TV somett selektivt system för textsätlning av svenskspråkiga program lämnarintressanta perspektiv för de språkliga minoritetema i TV-publiken, nämligenmöjlighet att se fler svenskspråkiga program och att kunna uppleva programmentillsammans med svensktalande kamrater och med vänner ur andra minori-tetsspråkgrupper.Sådana kulturella och psykologiska vinster talar för atl planeringen för text-TVpåskyndas. finner det angeläget att deresurser som byggs upp för text-TV ges sådana dimensioner att de kan görastillgängliga för Utbildningsradion i den utsträckning som krävs för attutbildningsprogrammen ska kunna anpassas till de hörselhandikappades och despråkliga minoriteternas behov. meddelar i sitt remissvar alt en särskildarbetsgrupp inom verket har studerat text-TV-frågan varvid bl. a. konstateratsatt om systemvalsbeslutet skall ske , så är del engelska lexl-TV-systemetdel enda som kan komma i fråga. De genomförda experimentsändningarnavisar att ett systemvalsbeslul bör anstå åtminstone tills ytteriigareerfarenheter erhållits från de av föreslagnaförsökssändningarna. Hänsyn måste också tas lill den eventuella nordiskarundradiosatelliten så att ett för hela enhetligt och internationelltaccepterat system kan väljas. Det är också väsentligt att distributionsproblemenlösts innan ett definitivt beslut fattas. anser del varaväsentligt att väljer ett system som är eller kommer att bliinternationellt användbart, eftersom långa produktionsserier är enförutsättning för låga framställningskoslnader. Prop.1977/78:91 136 meddelar att en samarbels-gruppmed deltagare från , , radioleverantörer samtPhilips och har arbetat med tekniska problem förknippade med text-TV.Under samma period har en arbetsgrupp inom studerat hur delredaktionella och driftlekniska arbetet skall bedrivas samt i samarbete medden ovan nämnda samarbetsgmppen skisserat en fortsatt försöksverksamhet. Sedande laboratoriemässiga försöken nu är slutförda bör enligl nästasteg bli en försöksverksamhet i mindre skala i samarbete med bl. a. televerketoch de hörsel-handikappades organisationer. har ianslagsframställningen för /79 begärt medel för försöken somföreslås omfatta 200 hushåll. anser del nödvändigt altregeringen skyndsamt tillsätter en utredning med uppgift att göra en samladbedömning av de juridiska, tekniska, ekonomiska och organisatoriska frågor sommåste lösas om man önskar införa dessa nya system i . Företrädare förpressens organisationer, och bör ingå i en sådanutredning. erinrar om all föreningentidigare har anhållit om en allsidig utredning rörande text-TV och vill i detlasammanhang understryka angelägenheten av att utredningen övervägarmöjligheterna atl ge inte bara TT utan även enskilda tidningar och/ellertidningsgrupper tillgång till sådant sändningsulrymme för text-TV i TV-kanalernasom inte kommer att utnyttjas av televisionens programenheter. Skälet till attdet kan bli intressant för i första hand dagstidningarna att sända text-TV viaen TV-kanal är att det är fullt tänkbart alt erbjuda nyhetsservicepå regional basis och medelst speciella mottagningsnycklar göra det möjligtför en tidnings abonnenter att exklusivt motta tidningens information. Skulleen utredning om text-TV även behandla tidningarnas möjligheter atl begagna Hettamedium måste detla enligl ske med utgångspunktenatt nuvarande presstruktur inte överförs till text-TV. En utredning av det slag Tidningsutgivareföreningenföreslår i sin skrivelse har, enligt , en vidare målsättning ochsyftar bl. a. lill att undersöka huruvida den information tidningarna gerkan distribueras elektroniskt. De principiella frågor som bör utredasbeträffande särskild rundradio och TV gäller också utnyttjande av text-TV pådet sätt antyder. Dit hör frågor om reklam och finansiering,saklighet och opartiskhet, ansvar, programregler och efterhandsgranskning. Enligt TT:s uppfattning talar goda principiella skäl föratt rätten att sända text-TV inte förbehålls ensamt. TT har föregen del stort intresse av all få delta i lexl-TV-sändningar när sådana kommeri gång och noterar med tillfredsställelse utredningens positiva inställning påden punkten. Prop.1977/78:91 137 SAF, , och anför i ett gemensamt yttrande att pressen av tekniskt-ekonomiskaskäl kan gå över till elektronisk överföring av sin informationgenom projicering på TV-skärm. I så fall bör detta inte i onödan hindras av attSveriges Radio genom någon form av monopol förfogar över alla elektroniskaöverföringssystem som ej är av individuell natur. radioleverantöreroch tar i sitt gemensamma remissvar ocksåupp frågan och menar att man bör utreda möjligheten att rätten tilldistribution av leletextsignaler kan ges till andra än . Utredningen utgår från att rundradioverksamheten i sammaomfattning som f. n. skall finansieras med mottagaravgifter. SverigesUtbildningsradio och utlandsprogrammen skall således även fortsättningsvisfinansieras över statsbudgeten. Starka skäl talar också enligt utredningen föralt även radionämndens verksamhet blir skattefinansierad. Utredningen föreslår atl skall som svara föravgiftsuppbörden. Utredningen föreslår att Radiosplaneringsmöjligheter skall förbättras genom införandet av treåriga rullandeverksamhetsplaner som skall fastställas av statsmakterna i samband medmedelstilldelningen. Vidare skisserar utredningen ett system varigenomSveriges Radio skall få automatisk kompensation för sådana förändringar ikostnaderna för den fast anställda personalen som förelaget inte kan råda över. Utredningens förslag till utbyggnad avrundradioverksamheten medför en ökning av driftkostnaderna till ca 225 milj.kr. (1976/penningvärde) när utbyggnaden är fullt genomförd. Ökningenbör fördelas successivt under den kommande avtalsperioden med ca 30 milj. kr.per år. Den erforderiiga investeringskostnaden beräknas till ca 100 milj. kr.under hela perioden (jämför 8.1). Bland remissinstanserna råder allmän enighet om attrundradioverksamheten även i fortsättningen bör finansieras med mottagaravgifter. Några remissinstanser ställer sig dock positiva till enreklamfinansiering av rundradioverksamheten. SAF, , SHIOoch anser atl reklamförbud medför stelhet i finansieringenoch kan förorsaka minskade ekonomiska resurser och därmed en försening av dentekniska utvecklingen av etermedierna. MUF anser att reklamfinansiering bör införas i syfte attreducera eller helt avskaffa licensavgifterna. Även Moderata kvinnoförbundetförordar reklamfinansiering av rundradioverksamheten. Prop.1977/78:91 138 Svenska annonsörers förening argumenterar för en nymediepolitik från samhällets sida, som ska inbegripa att rundradioverksamhetenfinansieras genom reklaminslag. När det gäller uppbörden av avgiftema noterar ,och all kostnaderna härför har stigit kraftigt på senareår. Mot denna bakgrund ifrågasätts om inte alternativ till den nuvarandeformen för uppbörd bör övervägas. Förslaget om rullande treåriga verksamhetsplanertillstyrks allmänt av de remissinstanser som yttrat sig i frågan. Hit hörteleverket, länsstyrelserna i , och ,, , Lokalradio, SverigesUtbildningsradio, Folkets husföreningarnas riksorganisation, TCO, FPU, , , , , och . SACOISR anser all verksamhetsplanen bör omfatta fem år.Statskontoret anser att bör tillämpa en sådan planering somutredningen föreslår, oavsett vilka beslut som kan komma att träffas i fråga omkompensation för lönekostnadsökningar. Verket finner frågan om lönekompensationsvårlöst för vidkommande, eftersom företaget inte arbetar underdet effektivitetshöjande konkurrenstryck som normall gäller för aktiebolag.Även om det enligt statskontoret är troligt att de senaste årenslönekostnadsökningar överstigit potentiella pro-duklivitelsvinster ställer sigverket avvisande lill automatisk kompensation. Ett viktigt incitament till effektivitetshöjandeoch kostnadsbesparan-de åtgärder skulle i så fall gå förlorat. Behovet avkompensation för kostnadsfördyringar bör i stället prövas från fall till falli likhet med vad som sker för de s.k. programbudgetmyndighetema. RRV ställer sig positivt till del föreslagnaplaneringssystemet men förutsätter att frågan utreds grundligare än vadutredningen haft möjlighet atl göra, innan slutligt beslut fattas om metodenför lönekompensation. a. bör enligt RRV eri"arenheter kunna inhämtasfrån motsvarande system inom försvarsområdet. Det framtida planeringssystemetmåste utformas så att man kan ta tillvara möjligheterna till effektiviseringoch besparing i programproduktionen, understryker RRV. SAF, , och anser inte att utredningen övertygande visat varför SverigesRadio bör ha den förmånsställning som automatisk kompensation förlönekostnadsökningar innebär. Ett antal remissinstanser, nämhgen ,, Lokalradio, TCO, , , ,. och , anser, till skillnad från utredningen, att avtalsbundnaersättningar till frilansmedarbelare bör inräknas i kompensationsbasen ochkompenseras på motsvarande sätt som kostnaderna Prop.1977/78:91 139 för fast personal. Det framhålls därvid bl. a. att avtalenmellan och kulturarbetarorganisationerna i själva verket följerde centrala avtalsuppgörelserna. Beträffande utredningens kostnadsberäkningar konstaterar. ?rari-kontoretatt reformkraven synes svårförenliga med nuvarande ochförväntade ekonomiska situation. RRV anser alt inkomstberäk-ningama förrundradiorörelsen är något osäkra. Det vore därför oklokt all binda sig för enkraftig framtida kostnadsökning på driftsidan. 1 stället bör utbyggnaden skesuccessivt i takt med intäktsökningen, framhåller RRV. anser attutredningens kostnadsschabloner är tilltagna i underkant och räknar medbetydligt högre utgiftsökningar än utredningen. Även för oförändrad verksamhetkrävs enligl företagel väsentliga resurstillskott för all kompensera denhittills låga reinvesteringsnivån, och den urholkning av Radiosmedelsram som enligt företaget skett . 3.7 m. m. förslag innebär ingen förändring avradionämndens granskningsuppdrag. Kontrollen av att programföretag följerbestämmelserna i radiolag och avtal skall även i framliden utövas av ettfristående granskningsorgan och ske genom efterhandsgranskning av sända programsåväl efter anmälan från allmänheten som på nämndens eget initiativ. Utredningenbetonar att endast de bestämmelser i radiolag och avtal som direkt avser måloch regler för programverksamheten skall tillämpas av granskningsorganet. 1princip skall hela den programverksamhet för vilken ett programföretag erhållitsändningsrätt kunna göras till föremål för nämndens granskning. För SverigesRadio/Lokalradio innebär det att, fömtom riks- och regionalprogramsamt lokalprogram, de program som huvudsakligen är avsedda att mottas iutlandet skall granskas. Samtliga remissinstanser har godtagit eller lämnat utanerinran vad radioutredningen föreslagit beträffande innebörden avradionämndens granskningsuppdrag. 1977/78:91 140 3.7.2 Granskningsarbetets organisation förslag 1 sitt betänkande (Ds U 1974:7) - Breddadgranskning och ny organisation diskuterar radionämndsutredningen hur den icke an-mälningsstyrdagranskningsverksamheten kan systematiseras och utvidgas. Utredningsmannensförslag i detta avseende bygger bl. a. på att programmen kategoriseras påbestämt sätt och att vissa av dessa programka-tegorier prioriteras förgranskning. Enligl förslaget skall den totala granskningsinsatsen inom olikakategorier dessutom följa särskilda riktlinjer angående omfattningen ochfördelningen av granskningen. anförde vidare följande riktlinjerför en ny granskningsorganisation. - den nyaorganisationen bör medge en avsevärd utvidgning kvantitativt sett av granskningsverksamhelen, - arbetsuppgifternaför radionämndens ledamöter och suppleanter bör avgränsas lill verkligtväsentliga frågor, i första hand till ärenden av principiell betydelse ellereljest av större vikt, - radionämndensolika funktioner, framför allt den initiativlagande, övervakande, åklagarbetonadeå ena sidan och den domstolsmässiga, avtalstolkande å andra sidan, bör hållasisär och organisatoriskt renodlas, - den domstolsmässigafunktionen bör utövas under domstolsmässiga arbetsformer: förhandlingar mellanlikaberättigade "parter", muntlighet och offentlighet, - det formellabeslutsansvaret bör så långt möjligt åvila den eller dem som direkt tagit delav det relevanta beslutsunderlaget, - en bredare ochsystematisk granskningsverksamhet förutsätter en ordning som möjliggör enklareoch snabbare beslut rörande granskningsinitiativ, - anmälningsärenden där saken rör anmälaren självbör i princip kunna prövas av två instanser. Enligt utredningens principförslag för den närmare utformningenav granskningsverksamheten skulle det nya granskningsorganel kallas"radioombudsman" eller eventuellt "det allmännas radioombudsman"(RO). Systemet skulle fungera på följande sätt. RO skall vara en från radionämnden helt skild myndighetmed egen kansliorganisation. Alla anmälningar mot program skall passera RO. ROfår ansvaret för att programverksamheten granskas planmässigt och enligtgällande bestämmelser. Utan att vara bunden av direktiv från radionämndenskall RO falla alla beslut om granskning av program ulan anmälan. Nämndenkommer alltså inte att ta upp ärenden på eget initiativ. Alla ärenden skallförberedas vid . Sedan ett ärende förberetts meddelar RO beslut.Beslutet kan antingen innebära att ärendet sakligt avgörs eller att RO för uppärendet i radionämnden. De ärenden som RO skall avgöra Prop.1977/78:91 141 får inte vara principiellt betydelsefulla eller eljest avstörre vikt. RO får meddela friande eller kritiserande beslut men intefällande. Programföretaget får möjlighet att hos radionämnden överklaga ett avRO meddelat kritiserande beslut. En anmälare skall på liknande sätt kunnaöverklaga RO:s friande eller kritiserande beslut under förutsättning att sakenrör anmälaren själv. I en icke helt obetydlig del av ärendena blir allisåradionämnden andra instans. I de ärenden som avgörs av nämnden får RO enställning som motsvarar åklagarens i ett brottmål. Handläggningen av ärendetskall ske vid en muntlig förhandling där RO fungerar som åklagare och programföretagetfår ställning av tilltalad och eventuellt biträds av ett juridiskt ombud.Förhandlingen blir muntlig och offentlig. Tidsåtgången per avgjort ärendekommer att bli väsentligt större om ärendet avgörs vid förhandling i ställetför vid föredragning. Under hänvisning till pågående utredningar omprogramverksamhetens organisatoriska förutsättningar ansåg emellertid radionämndsutredningenalt frågan hur övervakningen av programverksamheten slutligt skulle organiserasborde övervägas ytteriigare. Utredningen föreslog därför som ettövergångsarrangemang vissa förstärkningar av radionämndens kansli samt attrelativt vidsträckta beslutsbefogenheter skulle överföras lill nämndenssekreterare, som då borde få benämningen kanslichef. skulle enligt detta s. k. kanslichefsalternativ fungera påföljande sätt. Kanslichefen skall vara en tjänsteman, som är anställd vidradionämndens kansli. Han skall handlägga sådana ärenden och frågor somnämnden delegerar till honom. Nämnden skall hänskjuta sådana ärenden eller grupperav ärenden som inte är av större vikt eller principiell betydelse till avgörandeav kanslichefen. Innan ett visst ärende avgjorts kan nämnden återtadelegationen. I praktiken torde den nya organisationen innebära attkanslichefen, sedan ett ärende förberetts, antingen fattar ett slutgiltigt friandebeslut eller ett beslut atl ärendet ska avgöras av nämnden. Av samtligaärenden torde mera än hälften kunna avgöras genom ett friande beslut av kanslichefen.Kanslichefens slutliga beslut skall meddelas på nämndens vägnar. Delta innebäratt nämnden inle formellt kan överpröva ett friande beslut av kanslichefen.Kanslichefen övertar även de beslut som kan fattas under handläggningen av ettärende och som i nuvarande organisation meddelas av ordföranden. Kanslichefenavses dock inte bli behörig att infordra yttranden från programföretag. Vadsom här avses är bl. a. beslut om att program ska granskas på nämndens egetinitiativ och befogenhet att besvara anmälningar eller andra skrifter av sådanbeskaffenhet att de uppenbart faller utanför nämndens prövning. Det skallbetonas atl inrättandet av kanslichef inte innebär att nämndens möjlighet attsjälvmant uppta program till prövning skall upphöra. Nämnden skall ha kvardenna möjlighet och ha tillsyn över kanslichefens verksamhet även i denna del.De ärenden, som inte avgörs genom ett friande beslut av kanslichefen, skall Prop.1977/78:91 142 avgöras efter föredragning inför nämnden. En sådan föredragningär inte offentlig, I mera väsentliga ärenden görs föredragningen avkanslichefen och i övriga ärenden av en sekreterare i nämnden. Utredningsförslaget får genomgående ett positivtbemötande. Många instanser ger utredningen ett oreserverat stöd. Heltavvisande är bara SAF, som i avvaktan på en fullständig analys av radionämndenseller annat kontrollorgans framtida funktion, sammansättning och befogenheterfinner det föga meningsfullt att genomföra de föreslagna förändringarna. Alla övriga remissinstanser instämmer i utredningensförslag om breddad och systematiserad granskningsverksamhet. Samtligainstanser utom JK, finner det vidare lämpligt att inrätta en RO, så alt dendömande och åklagarbetonade sidan i radionämndens verksamhet skiljs åt. JKuttalar stor tveksamhet till inrättandet av en RO och anser att tillräckligtbärande skäl ej anförts mot en uppdelning av nämndens verksamhet som innebäratt de initiativtagande, övervakande och åklagarbetonade funktionerna överförstill ell ämbetsmannaorgan utan lekmannainflytande. JK beaktar särskilt attövergångsarrangemanget med delegation av viss beslutanderätt till nämndenskanslichef bl. a. har den fördelen atl nämnden behåller kontrollen över granskningsarbeleti dess helhet. Enligt bör en RO inte få fatta kritiserandebeslut. Utredningens förslag att som ett provisorium delegeraenklare ärenden till en kanslichef vinner anslutning av nästan allaremissinstanser. KO anser emellertid inte att en kanslichefsbefallning börinrättas främst med hänsyn till att det framstår som otillfredsställande attradionämnden skulle delegera vissa av sina materiella beslutsfunktioner till entjänsteman, som inte är ledamot av nämnden, samt att tjänstemannens beslut-som formellt skulle fattas på nämndens vägnar - inte skulle kunna överklagastill nämnden. Vidare bör en anmälare i ärenden som rör honom själv ha möjlighetatl själv påkalla prövning i nämnden. uttalar att det närmast får ankomma pådet framtida granskningsorganet att besluta om formerna för systematisk ochbreddad granskning men att radionämndsutredningens förslag kan utgöra underlagför en försöksverksamhet. Vad gäller granskningsverksamhetens närmare organisationoch utformning förordar radioulredningen det s. k. kanslichefsalternativet,som innebär att vissa beslutsbefogenheter överflyttas till en tjänsteman iradionämnden. Det viktigaste skälet mot att en RO inrättas är enligtradioutredningen att denne skulle få funktioner motsvarande en åklagares i detallmänna rättsväsendet. Det skulle bli RO som fattar beslut om utredningar ochom ex officiogranskning. Dessa beslut börenligt radioutredningen fat- Prop.1977/78:91 143 tas av ett förtroendemannaorgan, dvs. av radionämnden.Radioutredningen anför vidare all beslut av RO i vissa fall skulle kunnaöverklagas vilket skulle skapa ett administrativt tungrott system med tvåprövningsinstanser.