prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Den europeiska patenlkonventioneninnehåller inte någon uttömmande reglering av de fall i vilka en europeiskpatentansökan får innehålla flera patentkrav utan ger endast vissa exempel påtillåtna kombinationer av paientkrav (reglerna 29 och 30). Redan dessa exempelär emellertid mera omfattande än de fall som anges i patenikungörelsen.Kommittén påpekar att om tillträder konventionen, europeiskt patenlkommer att kunna meddelas för med de kombinationer av paientkrav som ärliltälna enligt konveniionen. Frånpraktisk synpunkt anser kommittén det i så fall vara nödvändigt att sammareglering tillämpas såviti avser patentansökningar som handläggs vid delsvenska patenlverket. Konventionens reglering i delta avseende torde dessutom,framhåller kommittén, under alla förhållanden bli normbildande i Västeuropa.Kommittén anser att det därför bör vara en väsentlig fördel för sökande ochombud om svensk rätt i delta avseende överensstämmer med vad som gäller iövriga västeuropeiska induslrislater och vid del europeiska patenlverket. Pågrund av vad sålunda anförls föreslår kommittén all regleringen i 15 §patenikungörelsen anpassas titt vad som gälter enligt konveniionen. Kommitténanser vidare alt denna paragraf även i redaktionellt avseende bör utformas inära överensstämmelse med konventionen. Kommittén påpekarail den europeiskapatenlkonvenlionens reglering av enhetskravet är förenlig med samarbetskonventionen(regel 13.1-13.4). Frågan om uppfinnarensställning har berörts i ett stort antal remissyttranden över 1974 årsbetänkande. LO, Styrelsen för teknisk utveckling (STU), och framhåller alt ellsvenskt tillträde tillsamarbetskonventionen inle får medföra att uppfinnarens rättsställningförsämras. Saknas uppgift om uppfinnaren i en intemationell ansökan kan detenligt vad STU och uppfinnareföreningen påpekar gå lång lid från ingivnings-eller priorilelsdagen innan ansökan kompletteras i detta hänseende. Samma ellerliknande synpunkter framförs av SACOtSR, ,hanlrerks- och induslriorganisalion samt TCO. LO, SÄCO/SR, . hantverks- och induslriorganisalion. STU ochTCO förestår att den svenska patentlagen ändras så att en internalioneltpatentansökan som omfatiar redan från början måsle innehålla 1977/78:1 Del A 217 uppgift om uppfinnaren. TCO menar att detta börske genom att i patentlagen tas in en bestämmelse om all en palenlansökan inteskatt anses ingiven om den inte innehåller uppgift om uppfinnarens namn.Sveriges hantverks-och industriorganisation, STU och uppfinnareföreningen anseralt det önskade resultatet skutte kunna uppnås genom en ny bestämmelse ipatentlagen av innebörd att en patentansökan inle anses ingiven förrän den dagdå uppgifien om uppfinnaren inges. Samma lösning förestås av en ledamot iSlatens uppfinningar medan nämnden i övrigt anslutersig titt kommitténs förslag. Frågan huruvida krar på sammandragbör införas även för nationella svenska patentansökningar togs upp i nägra avremissyttrandena betänkande. De remissinstanser som berördefrågan ställde sig kritiska titt kommitténs dåvarande tveksamhet titt altinföra krav på sammandrag av nationella ansökningar. Srenska industrienspaieniingenjörers förening ansåg all kostnaderna för och besväret med attutarbeta sammandrag inte spelar någon nämnvärd roll jämfört med de fördelar somsammandrag innebär vid informationssökning och spridning av information.Uppfinnareföreningen uttalade alt del lorde vara till fördel all införa krav på sammandrag och att det ringamerarbete som krävs av sökanden för att utarbeta sammandrag inte bör avskräckafrån att införa ett sådant krav. ansåg att införande avsammandrag i fråga om nationella patentansökningar skulle underlätta förverkets granskare att hålla sig å jour med det ständigt växandegranskningsmaterialel. Enligt verket är det möjligt att sammandragen ocksåskulle kunna utnyttjas för att i framliden rationalisera granskningen så altden första nyhetsgranskningen görs på grundval av sammandrag och att resultatetav denna granskning följs upp på palent-skriftsmaleriatet. Även frånallmänhetens synpunkt lorde enligt patentverket sammandragen göra den tekniskainformationen mera lättillgänglig än vad f. n. är fallet och sålunda befrämjaspridandel av leknisk informaiion. hävdade all de nu nämnda skälenväger tyngre än del merarbete och de högre kostnader för sökanden och denökade belastning för verket som skulle uppkomma om skyldighet att ge insammandrag föreskrivs även för nationetta patentansökningar. Kommitténs förstagrörande krav på deposition av mikroorganism berörs av patentverket ochLäkemedelsindustriföreningen. Palenlrerkel hälsar med tUlfredsställelse attkrav på sådan deposition införs i svensk rätt i samma omfattning som i deneuropeiska patentkonventionen. Även tillstyrkeratt det i svensk rätt införs krav på deposition av mikrooganism i sammautsträckning som enligt konventionen. När det gällerregleringen av enhetskravet välkomnar patentombudsföreningen förslaget omliberalisering av denna reglering. motsätter sig inte kommitténsförslag att gå över från en uttömmande reglering av vad som får las upp i enoch samma patentansökan till en mer flexibel reglering. Verket anser emellertidatt de nya reglerna bör tillämpas restrik- Prop.1977/78:1 Dd A 218 tivi så att den exemplifiering som ersätter den uttömmandeuppräkningen i praktiken blir uttryck för vad som skall anses lillålel all taupp i en och samma ansökan. Kommittén har ansett detvara en fördel för näringsliv och uppfinnare om den svenskapalenllagstiftningen såviii avser ansökans form och innehåll överensstämmermed samarbelskonvenlionen och den europeiska palenlkonventionen. På grundhärav har kommittén förordat att den svenska lagstiftningen i dessa avseendenanpassas till konventionerna utom på de punkter där slarka skäl lalar för allnu gällande reglering behålls i fråga om nationella patentansökningar trots avviker från konventionerna. Denna principiella inslällning har lämnats ulan erinran vid remissbehandlingen. Jagansluler mig ocksä lill kommitténs synsätt i detta avseende. Beslämmelserna omansökans form och innehåll har lill slor del teknisk karaktär. I likhei medkommittén anserjag att det endasl är fyra punkter som är av särskilt intresseoch däiför bör behandlas vid en genomgång av frågor av större vikt, nämligenfråganom uppfinnarens ställning, kravet på sammandrag, kravei på deposition avmikrobiologisk kultur i vissa falt och regleringen av det s. k. enhelskravet.dvs. av vad som får tas upp i en och samma patentansökan. Vad först angåruppfinnarens ställning gäller både enligt svensk rätt och enligl den europeiskapatentkonventionen all uppfinnarens namn skall anges i ansökningen. Enligtsamarbelskonvenlionen skall internalionell patenlansökan innehålla uppgift omuppfinnaren, om lagen i åtminstone någon av de stater som ansökningen omfattarkräver att dessa uppgifter lämnas när ansökningen ges in. Underlåtenhet attiakita denna föreskrift föranleder dock inle all ansökningen som sådan avvisaseller anses återkallad. I fråga om stat vars Iekräver att dylika uppgifter lämnas men tillåter att detta görs senare ännär en nationell ansökan ges in, får uppgifterna lämnas senare till denstatens patentmyndighet. Söks patent av annan änuppfinnaren, skall enligl svensk rätt sådan sökande styrka sin rätt tilluppfinningen. Enligt den europeiska patenlkonventionen behöver sökanden isådant fall endast redogöra för hur han förvärvat rätten till uppfinningen.Redogörelsen skall av det europeiska patentverket delges den uppgivneuppfinnaren. Kommittén har ansett att svensk rätt är förmånligare föruppfinnaren än konventionen och har därför föreslagit att den nuvaranderegleringen på denna punkt bibehålls. Remissinstanserna har inte haft någonerinran mol detta. Äv samma skäl som kommittén anserjag att nuvarandebestämmelse om skyldighet att styrka rälten till uppfinning skall behållassåvitt gäller nationella svenska patentansökningar. Delta krav kommer då ocksåatt gälla i fråga om internationella patentansökningar som omfattar . 1977/78:1 Dd A 219 En annan viktig fråga rörande uppfinnarens slällninggäller när uppgifl om uppfinnaren senasl måsle föreligga. Både enligt svenskrätt och enligt den europeiska palenlkonventionen skall uppfinnaren i principanges när ansökan görs. Skillnad föreligger däremot mellan svensk räll ochkonventionen i fråga om möjligheten all rätta litl en brist i delta avseende. Saknas uppgift om uppfinnaren iansökningen, skall enligt svensk räti sökanden föreläggas alt inom frist sompatentmyndighelen beslämmer avhjälpa brislen och i förekommande fall siyrka sin rätt lill uppfinningen. Underlåter hanalt efterkomma sådant föreläggande, avskrivs ansökningen. Avskriven ansökankan återupptas, om sökanden avhjälper bristen frän frislensutgång. Saknar europeisk patenlansökan uppgifl om uppfinnaren eller redogörelseför hur sökanden har förvärvat rällen titt uppfinningen, skall det europeiskapaientverkel underrätta sökanden om detta. Avhjälps inle sådan brist inom 16månader från ansökningens ingivningsdag etter, i förekommande fatt, frånprioritetsdagen, anses den europeiska palentansökningen återkallad. Någonmöjlighet att därefter få ansökningen åtempptagen finns inte. Kommittén haransett den svenska regleringen vara att föredra eftersom den är mer flexibeloch har därför förestagit att nuvarande ordning bibehålls. Kommitténs förslag idenna del har lämnats ulan erinran av flertalet remissinstanser. Någraremissinstanser har emellertid förordai en lagändring av innebörd attpalenlansökan över huvud taget inte skall anses ingiven förrän uppgift omuppfinnaren föreligger. Förslaget synes ha föranletls främst av delförhållandel alt föreläggande att ange uppfinnaren såvitt gällerinternationelt patentansökan inle kan utfärdas förrän ansökningen harfullföljts litl det svenska patenlverket. I samarbetskonventionen föreskrivsvisserligen alt internationell ansökan skall innehålla uppfinnarens namn ochandra föreskrivna uppgifter om honom, om enligt den nationella lagen i minst enav de designerade staterna dessa uppgifter skatt lämnas när en nationellansökan ges in, men del åligger inte den mottagande myndighelen au tillse allbestämmelsen efterievs. Föreläggande all komplettera ansökningen i dettahänseende kan sålunda inte utfärdasförrän ansökningen har fullföljts titt nationett patentmyndighel. Det kandäiför dröja frän det ansökan gjordes innan uppgift omuppfinnaren lämnas. För egen det vilt jag idetta sammanhang anföra följande. I princip skall uppgift om uppfinnaren lämnasi ansökningen närden ges in. En brist i detta avseende bör rättas snarastmöjligt, eftersom det annars finns risk för att uppfinnarens rätt träds förnär. Enligt min mening kan det dock ibland vara ofördelaktigt för uppfinnarenmed en ordning enligt vilken uppgift om uppfinnaren ovillkorligen måsteföreligga när patentansökningen görs. Förhållandena kan vara sådana att det ärursäktligt att uppgiften saknas vid ingivandet, t. ex. därför att det ännuinte har kunnal utredas vem som är uppfinnare. En beslämmelse av innebörd attansökan inte skall anses ingiven förrän uppfinnaren har angivits skulle i frågaom nationell svensk patentan- Prop.1977/78:1 Dd A 220 sökan innebära att ingivningsdagen förskjuts. Ensådan ordning skulle medföra uppenbar risk för all uppfinnaren kunde komma alllida rättsförlust. Jag anser dessulom att en bestämmelse av det slag som harföreslagits av vissa remissinstanser inte är förenlig medsamarbelskonvenlionen. Enligl konveniionen skatt nämligen den internationellaingivningsdagen anses som faktisk ingivningsdag i varje stat som omfattas av eninternationell ansökan. Jag anser mig sålunda inte kunna biträda dessaremissinstansers förstag all palenlansökan inle skall anses ingiven förränuppgift om uppfinnaren har lämnats. Av samma skäl ansluterjag mig tillkommitiéns förslag all bibehålla den nuvarande flexibla ordning förkomplettering av ansökan med uppgift om uppfinnaren. Enligtsamarbetskonventionen skall intemationell patentansökan innehålla ettsammandrag, dvs. en kortfattad sammanfattning av vad som framgår avbeskrivningen, patentkraven och eventuella ritningar. Delsamma gäller enliglden europeiska patenlkonventionen i fråga om europeisk patentansökan. Någotkrav på sammandrag finns däremoi inte i gällande svensk rätt. Kommittén harförestagit att krav på sammandrag införs för svenska nationellapatentansökningar. Förslaget har lämnats utan erinran under remissbehandlingen. För egen del anserjag allett syslem med sammandrag innebär betydande fördelar från informationssynpunkt.Upprättande av sammandrag medför ett ringa merarbete för sökanden. Dettamerarbete uppvägs enligt min mening mer än väl av de fördelar ett sådant systemerbjuder. Jag biträder därför kommitténs förslag att sammandrag skall krävasäven i fråga om svenska nationella patentansökningar. Jag vill i dettasammanhang erinra om att enligt samarbetskonventionen och den europeiskapalenlkonventionen sammandrag av intemationell resp. europeisk patentansökanskatt tiäna enbart som information. Del får sålunda inte tillmätas betydelseför annat ändamål, t. ex. vid bestämmande av det begärda skyddels omfattning.Delsamma bör givetvis gälla också i fråga om sammandrag av svensk nalionellpatentansökan. Vad angår kommitténsförslag att i svensk rätt skall införas krav på deposition «v mikrobiologiskkultur i vissa fall har kommittén framhållil att i den europeiskapatenlkonventionen finns föreskrifter härom medan sådant krav inte ställs upp isvensk rätt. Enligt konventionen anses beskrivningen av en uppfinning somomfattar användning av mikroorganism i vissa fall inte tillräckligt tydlig, ominte en kultur av denna organism lämnas i förvar i särskild ordning. Sålundakrävs enligl konventionen deposition, om uppfinning avser mikrobiologisktförfarande eller alster av sådant förfarande och uppfinningen omfatiaranvändning av mikroorganism som inte är allmänt tillgänglig. Kommittén haransett att kravet på tydlighet i fråga om beskrivning av uppfinningen bör varalika strängt enligt svensk rätt som enligt konventionen och har därförföreslagit att i svensk rätt införs krav på deposition i de fall della krävsenligt den europeiska paientkonventionen. 1977/78:1 Dd A 221 Kommitténs förslag att isvensk rätt införa krav på deposition av mikrobiologisk kultur i vissa fallhar, i den mån del berörts av remissinsianserna, lämnats utan erinran ellermottagits med lillfredsställelse. För egen del vill jagförst framhålla alt del är en gmndläggande princip i patenträtten alt denensamrätt som patent medför erhålls i utbyte mot att uppfinnaren medverkar tillatt uppfinningen blir känd och därmed bidrar till att sprida leknisk kunskap. 1patentlagen föreskrivs i enlighel härmed all palenlansökan skall innehålla enbeskrivning av uppfinningen och alt denna beskrivning skall vara så tydlig alten fackman med ledning av den kan utöva uppfinningen. Om en uppfinning omfattaranvändning av en mikroorganism, är del därför nödvändigt alt del görs klartvilken organism del är fråga om. 1 de fatt då del rör sig om en välkändorganism torde del vara möjligt att på ett tillfredsställande sätt beskriva deni skrift. Gäller del däremoi en sällsynt eller nyupptäckt organism, torde detvara myckel svårt och i vissa fall omöjligt att i ord beskriva den. Kravet påtydlighet kan i så falt uppfyllas bara genom all en kultur av organismen lämnasi förvar. Det är enligt min mening uppenbarl alt kravei på tydlighet i frågaom beskrivningen skall vara lika strängt i svensk räll som i konveniionen. Visserligenhar patentmyndighelen möjlighet redan enligt gällande rätt all krävadeposition, om myndigheten anser att tydlighetskravet annars inte är uppfyllt.Jag anser emellertid del vara lämpligare all ha en generell föreskrift omdeposition i de fall som anges i konveniionen än en ordning enligt vilkenpatentmyndighelen i dessa fall skall förelägga sökanden all komplettera denskriftliga beskrivningen med deposition av organismen. Härtill kommer all jagsenare (avsnitt 11.12.5) kommer altföreslå som ny gmnd för ogittigförktaring av patenl att uppfinningen inle ärtillräckligt tydligt angiven i patentet. Som kommittén har framhållit bördenna ogiliig-helsgmnd ha samma innehåll i fråga om patent meddelade av detsvenska paientverkel som i fråga om europeiska patent för . Äv nu angivnaskäl biträder jag kommitténs förslag om att införa krav på deposition avmikrobiologisk kultur, om uppfinningen avser mikrobiologiskt förfarande elleralster av sådant förfarande och uppfinningen omfattar användning avmikroorganism som inte är allmänt tillgänglig. Om mikrobiologisk kultursom har lämnats i förvar ulgör del av en patentansökan, uppkommer problem omkulturen skulle dö eller om tredje man kan få tillgång tillkulturen. Frågan i vilket fall förnyad deposition skall fä göras övervägs isamband med det arbete på att utarbeta en internalionell konvention omerkännande av deposition av mikroorganismer som pågår inom , Ett ulkasilill en sådan konvention skatt behandlas vid en diplomatisk konferens i april1977, Enligt della ulkasi får förnyad deposition äga rum i vissa fall. Efiersomkonvenlionstexten ännu inte är antagen anserjag del dock vara för tidigt all nula ställning till hur dessa frågor bör regleras i svensk räll. Den sisla av de punkler rörande ansökans form ochinnehåll som kom- 1977/78:1Dd A 222 mitten har lagil upp gäller regleringen av del s, k.enhetskrarei. Enligl 10 S patentlagen får i en och samma ansökan intesökas patenl på två eller flera uppfinningar som är oberoende av varandra. Ennämiare reglering av enhelskravet finns i 15 S palentkungörelsen. Därföreskrivs all vissa angivna kombinationerav paientkrav fårgöras i en palenlansökan. t praxis har ansetts att en ansökan inle får innehålla andra kombinationer än som anges i sislnämndaparagraf. Samarbetskonventionenoch den europeiska patenlkonventionen innehåller bestämmelser som i saköverensstämmer med 10 S patentlagen. I lillämpningsföreskriflema titt resp. konventionregleras emellertid enhelskravetnärmare på ett sätl som avviker från 15 § palentkungörelsen. 1 fråga om intemationella patentansökningar som avserSverige måste sålunda godtas vissakombinationer av krav som inte anses tillåtna enligt gällande rätt. Vad angården europeiska patenlkonventionen avviker dess reglering av enhelskravet frångällande svensk rätt framförallt därigenom att konventionen inte innehåller någon uttömmandeuppräkning av fall i vilka en europeisk patenlansökan får innehållaflera paientkrav. Som kommittén har påpekatär redan de i konventionen nämnda exemplen på tillåtna kombinationer av paientkrav mera omfatiande än defalt som anges i patentkungörelsen. De exempel som anges i den europeiskapatentkonventionen omfallar bl. a.alla de fall i vilka enligt samarbetskonventionen en internalionellpatenlansökan får innehålla flera paientkrav. Kommittén harframhållit att om tillträder den europeiska patentkonventionen,europeiskt patent kommer att kunna meddelas för med åtminstonede kombinationer av paientkrav som anges i den europeiska patentkonventionen. Mot bakgrundhärav har kommittén ansett det varanödvändigt att samma reglering tillämpas såvitt avser patentansökningar som handläggs vid det svenskapatentverket. Kommittén har vidareförordat att svensk rätt anpassas tittden europeiska patentkonventionensreglering på denna punkt även om inle littlräder konventionen.Som skäl härför har kommittén anfört all konventionens reglering under alla förhåltanden torde bli normbildande iVästeuropa och all del bör vara enväsentlig fördel för sökande och ombud att samma reglering finns i svenskrätt. Kommitténs förslagatt regleringen av enhetskravet skall anpassas till den europeiskapatentkonventionen har inte mött någon erinran under remissbehandlingen. Jag delar kommitténs uppfattningatt det vid ett tillträde till konveniionen av praktiska skäl ärnödvändigt med en anpassning av den svenskaförfattningstexten på denna punkt. Som kommittén har framhållit bör en sådananpassning innebära fördelar för sökanden och ombud. Härtill kommer att deneuropeiska palenlkonventionen och samarbetskonventionen på denna punkt är hell förenliga med varandra. Genom en anpassningav den svenska regleringen av enhelskravet till den europeiska patentkonventionen kommer således dennareglering att kunna tillämpas 1977/78:1 Dd A 223 även på inlernationella patentansökningar. Jagbiträder därför kommitténs förslag att regleringen av enhelskravet anpassastill den europeiska patentkonventionen. Liksom f n. bör de närmareföreskriftema i denna fråga tas in i patentkungörelsen. har i sittremissyttrande uttalat att den nya exemplifierande regleringen bör tillämpasrestriktivt så att de exempel som ges i författningstexten i praktiken bliruttryck för vad som är tillåtet i fråga om kombinationer av paientkrav. Medanledning härav vilt jag påpeka att en ansökan givetvis får innehålla flerapatentkrav endast i den mån det är tillåtet enligt 10 S patenttagen. Som jagtidigare har nämnt föreskrivs där alt patent inle i samma ansökan får sökas påtvå etter flera uppfinningar som är oberoende av varandra. Enligt min mening ärde exempel på tiUåtna kombinationer av patentkrav som ges i den europeiskapatentkonventionen så omfattande att det förefaller föga iroligt attytterligare kombinationer, annat än i enstaka undanlagsfall, kan rymmas inomden ram som anges i 10 S patentlagen. När en patentansökan harinkommit till paientmyndigheten, prövar patentmyndigheten om sökanden hariakttagit vad som är föreskrivet om ansökan samt om de materiellapatenterbarhetsvillkoren är uppfyllda. Om ansökningshandlingama är fullständigaoch hinder mot patent inte föreligger, skall ansökningen godkännas förutläggning (19 § patentlagen). Sökanden skall därefter betalaavgift för tryckning av ansökningen (20 §). Betalas intetryckningsavgiften avskrivs ansökningen, om inte sökanden har medgivitsbefrielse från denna avgift. Sedan tryckningsavgiften har betalats ellerbefrielse från avgiften medgivits, skatt ansökningen utläggas för attallmänheten skall få tillfälle att göra invändningar mot ansökningen (21 S).Invändning skall göras skriftligen från det att utläggningenhar kungjorts av patentmyndigheten. Sedan invändningstiden har gått ut, skallpatentmyndigheten pröva om ansökningen skall bifallas (23 S). Patent ärmeddelat, när ansökningen har bifallits och beslutet har vunnit laga kraft (26§). Finner patentmyndighetenvid sin granskning att sökanden inte har iakttagit vad som är föreskrivet omansökan eller att annat hinder för bifall till ansökningen föreligger, skallsökanden föreläggas att avge yttrande eller vidta rättelse.Underlåter sökanden att efterkomma föreläggandet, skall ansökningen avskrivas.Avskriven ansökan åtempptas, om sökanden efter utgången avförelagd tid inkommer med 1977/78:1 Dd A 224 yttrande eller avhjälper den påtalade bristenoch tillika betalar särskildålerupptagningsavgifi. Föreligger hinder för bifall lill ansökningen även efterdel att sökanden har avgivii yttrande och har sökanden haft lillfälle all yttrasig rörande detta hinder, skall ansökningen avslås, om det inle finns anledningall ge sökanden nyll föreläggande (15 S). Den granskning somföregår beslul att godkänna ansökan för utläggning är uppdelad i två led. 1samband med ingivandel görs en första granskning av ansökningen från formellsynpunkt. Denna granskning sker vid del s. k. paienlkansliet. Skulle väsentligaformella brister föreligga, ulfärdar patent-kansliet föreläggande för sökandenalt avhjälpa bristema. Om ansökningen inte avskrivs av paienlkansliet,överlämnas den efter det alt kansliets granskning har avslutats titt entekniskl kunnig ledamot på palenlavdelningen. Denne granskar ansökningen frånsåväl formell som materiell synpunkt. Finner han att brist föreligger,utfärdas föreläggande för sökanden att avhjälpa brislen. Med den ordning som fn. tillämpas vid patenlverket skall den lekniskt kunnige ledamoten i princip beredaärendet så att han bara behöver ulfärda ell föreläggande.