prop · G10363 · 1977-12-31 00:00:00 — 3.3Utredning om publikations- och läromedeisverksamheten inom försvaret Eftersom publikations- och läromedelsverksamhetenhar utretts i särskild ordning av ochdessutom i relativt stor utsträckning berör andra områden änstabsorganisationen redovisas institutets förslag för sig. anser attåtgärder bör vidtas för en bättre samordning av publikations- ochläromedelsverksamheten inom försvaret. Nödvändig samordning bedöms kunnaåstadkommas genom överiäggningar i en delegation eller beredning. Ansvaret församordningen bör enligt inslilutet läggas på chefen för armén. Samordningen böravse utveckling av utrustning, metoder, personal, normer, standards m. m. samtsamarbetet i publikations- och läromedelsfrågor mellan berörda myndigheter m.fl. inom och utom försvaret. Ansvaret för att ta fram läromedel bör enligtinstitutet helt ligga på den myndighet som svarar för den utbildning ellerinformation där läromedlet är avsett att användas. Försvarsgrenschefernaföreslås således få ansvaret också för de läromedel som är avsedda för de avförvaltningarnas produkter som används i försvarsgrenschefernasutbildningsverksamhet. Beträffande organisationen för att ta framläromedel föreslår institutet att verksamheten vid försvarets brevskola upphöroch att marin- och fiygsta-berna förstärks med den personal för främstanalysverksamhet som de nu utnyttjar vid försvarets brevskola. Övriga resurser för läromedelsanalyser,metodstudier, utvecklingsarbete och produktion av läromedel (bl. a. självinstmerandeläromedel) bör enligt institutet föras över till arméstaben. Försvaretsrationaliseringsinslitut framhålleratt ledningen av läromedelsproduktionen arenså viktig funklion 1977/78:63 62 attresurser bör finnas i staberna. Resurser för direkt produktion kan däremotenligt institutets uppfattning köpas pä en växande marknad. Genom i första handförenklad administration bedöms förslaget leda lill en genomsnittlig åriigbesparing om . Institutet anser emellertid attläromedelsverksamhelen bäst främjas och samordnas om det finns både starkastyrorgan vid staberna och en gemensam enhet med specialistpersonal. Personalenvid denna gemensamma enhet kan då fiexibelt uinyttjas av försvarsgrensstabernaefter behov. Mot en sådan lösning talar enligt institutets mening främstresursskäl. en koncentration av distributions- ochförråds-hållningsfunktionerna. Köp av distributions- och förrådstjänster förläromedel bör ske från en självbärande central läromedelsdistributör.Institutet menar att t. ex. Föreningen , Marin- och Flygfilm kan ges dennauppgift. Till föreningen skulle därmed även ansvaret för administration avkorrespondensundervisningen föras. Föreningens lämplighet såsom centralläromedelsdistributör bör dock prövas särskilt. Publikationer och blanketter bör enligt institutetsförslag med vissa undantag förrådshållas av försvarels bok- och blankettförråd.Bok- och blankettförrådet föresläs vidare bli inordnat i enmilitärområdesförvall-ning. Enkoncentration av förrådshållningen påverkar förråden i , Eskilstunaoch samt den förrådshållning som f n. bedrivs mililär-områdesvis .Genom möjligheterna till rationell förrådsdrift och distribution vid bok- ochblanketlförrådet, räknar inslilutet med vissa besparingar. En mer rationellförrådsdrift förutsätter dock upprustning av lokaler, utrusining m.m. vid deltaförråd. Rationaliseringsinstitutetföreslår att publikationer och blanketter behandlas på samma sätt somförnödenheter. Detta innebärenligl institutet attmaterielenhet/förvaltningsenhet eller motsvarande på lokal nivå bör svara förförrådshållningen. föreslår attall kvalificerad film- och internlelevisionsproduktion för försvarets räkningköps utifrån och att de fasta ateljéer för kvalificeradinterntelevisionsproduktion som f. n. finns avvecklas efter hand. Ärméslabensljudstudio anses dock kunna behållas t. v. Den bör då utnyttjas av samtliga staber.En gemensam bildateljé för staberna bör dessutom skapas vid arméslaben om ensamlad lokalisering av staberna kommer till stånd. Institutet anser altkvalificerade utrustningar för produktion av film, video och ljudmedier intebör anskaffas av försvarets myndigheter. har prövatförutsättningarna för omlokalisering av hela eller delar av publikations- ochläromedelsverksamheten. Institutet har dock med hänsyn tilleffektivitetssträvandena inom försvaret inte ansett sig kunna förorda enomlokalisering av verksamheien i sin helhet. Prop.1977/78:63 63 fandeförsvarets bok- och blankettförråd har lokaliseringsalternativen ,och (där förrådet f n. ligger) prövats. Mot bakgmnd bl. a.av en kostnadsjämförelse mellan alternativen har institutet funnit att enomlokalisering inte är motiverad. Efter anses vara detlämpligaste lokaliseringsalternativet. Verksamheten vid redaktionen för tjänstemeddelandenför försvarsmakten och blankettkontoret vid har ocksådiskuterats i detta sammanhang. Någon omlokalisering har inte förordats.Institutet har dock bedömt att dessa verksamheter utan större olägenheter kanbedrivas från t. ex. Karistad. har även berörtpublikations- och läromedelsverksamheten inom försvarets materielverk.Förslagen härvidlag rör främst normalieavdelningens inriktning ochorganisationen av den publikations- och läromedelsproduktion som sker imaterielverkets egen regi. Dessutom har ett inordnande av blankettkontoret inormalieavdelningen diskuterats liksom ett förslag att koncentrera denblankettekniska verksamheten i försvarsmakten till blankettkontoret vid materielverket. Institutet har slutligen föreslagit att egnaresurser anskaffas endast för reprografisk produktion av enklare tryck. Merkvalificerat tryck bör köpas på den allmänna marknaden. De egna resurserna börorganiseras i reprocentraler som arbetar för kunder på de platser därcentralerna ligger. 4.1Försvarets planerings- och ekonomisystem Jag redovisar först de yttranden som har avgetts omförsvarets planerings-och ekonomisystem i samband med remissbehandlingen avförsvarsmaktens ledningsutrednings förslag. 1 fråga om planerings- och ekonomisystemet somallmän systemmässig bakgrund till ledningsutredningens förslag är överbefälhavarenoch försvarsgrenscheferna posiliva lill de metoder och den rollfördelning somsystemet förutsätter och som utredningen har ställt sig bakom.Riksrevisionsverket betonar för sin del att systemet är en ledningsform däralla styrfaktorer som inverkar på verksamheten samordnas. , jöriiflkatlonsföivaltnlngen och JÖrsvarets materielverk går iprincip mot utredningens uppfattning om planerings- och ekonomisystemet som ettövergripande ledningssystem och hävdar att systemet inte bör innebära nägragmndläggande förändringar av arbetsformer m. m. Gällandemyndighetsinstruklioner bör därför enligt dessa myndigheter ha företrädeframför planerings- och ekonomisystemet. Försvarets rationaliseringsinstitutinvänder mot uppfattningen att systemet ärett övergripande ledningssystem, menansluter sig till den tillämpning av systemet som ledningsutredningenfömtsätter. Samma motsättningar som har redovisats kommer fram ocksä närdet gäller utredningarna om det särskilda militära förvaltningsbe- Prop.1977/78:63 64 greppetoch om samarbetsformerna mellan fackmyndigheter och övriga myndigheter. Försvarsmaktensledningsutrednings förslag att bara en programplan för förs varsmaklen skallupprättas biträds i huvudsak av öve/i>e/a///ö-varen. Tidpunkten förprogramplanens insändande måste dock enligt denne alltjämt vara den 1 oktober.Chefen marinen deiarinte uppfattningenatten centralisering avprogramansvaret till överbefälhavaren är lämplig eller möjlig. Även chefen förflyg\'apnet fömtsätter att försvarsgrenschefema alltjämt skal! varaprogrammyndigheter med programansvar för resp. huvudprogram, även om bara enprogramplan upprättas. Chefen armén hävdar alt programplaner måsteupprättas för huvudprogrammen också om de inte behöver redovisas. Ett fiertalförvaltningsmyndigheter modifierar eller motsätter sig med likartademotiveringar förslaget att de inte själva skall upprätta programplaner. Sålundahävdar med stöd av försvarets rationallseringsinslilutatt myndigheternas planering av sin egen verksamhet inte för tas anser dock att planerna bör samlas ochgöras överskådliga. Försvarets civilföivaUning menar bl. a. att revisionenssjälvständiga ställning lägger hinder i vägen för att försvarets civilförvaltningsprogramplan skall kunna ingå i programplanen för försvarsmakten. Försvaretsforskningsansiali tillstyrker utredningens förslag. I det föregående har redovisats ett förslag frånöverbefälhavaren som innebär att del särskilda militära förvaltningsbegreppetinte längre behövs, varför förvaltningsreglementet för krigsmakten bör upphävasoch vissa delar av reglementet inarbetas i andra föreskrifter. I yttranden överförslaget stöder cheferna för armén och flygvapnet samt försvaretsrationaliseringsinstitut överbefälhavarens förslag. Rationaliseringsinstitutetanser dock att ett genomförande av förslaget måste föregås av ytteriigareöverväganden om formerna för beslutsfattande i fred och krig. Försvaretscivilföivaltning hävdar att förvaltningsreglemenlet inte kan upphävas om inteinnebörden av vissa centrala bestämmelser i reglementet kommer att framgå avandra föreskrifter som regeringen fastställer. Fortiji-kationsjöivaliningenanser att förvaltningsbegreppet som sådant kan utgå, men hävdar att det måsleersättas med ett annal utiryck för innehållet i de särskildaförvaltningsuppgifterna. nY\gt mening är ansvars- ochbefogenhetsfördelningen mellan beslutsinstanserna det väsentliga. Formerna förfördelningen har mindre betydelse. Verket tillstyrker därför att del särskildamilitära förvaltningsbegreppet avvecklas. Chefen för marinen vill behålla ettmilitärt förvallningsbegrepp med i huvudsak nuvarande innehåll. Prop.1977/78:63 65 Härefter redovisar jag de yttranden som har avgettsöver försvarsmaktens ledningsulrednings förslag till organisation m. m. avförsvarsmaktens centrala ledning. Huvuddelen av remissinstanserna biträder ut red ningen s förslag i stort, även om bl. a. överbefälhavaren, chefenför marinen,statskontoret och civilbefälhavaren för Västra civilområdei anser det mindrelämpligt att fatta beslut innan utredningens överväganden om den högreregionala nivån föreligger. Chefen för marinen anser också att nuvarandeorganisation fungerar väl och att utredningens förslag innebär alltför storaingrepp, eftersom endast detaljer behöver ändras. Överstyrelsen för ekonomiskt jörsvar ocharbetsmarknadsstyrelsen anser att behovet av samverkan och samordning medövriga totalförsvarsmyndigheler inte har behandlats i erforderiig omfattning. När det gäller försvarsgrens indel ningen biträderremissinstanserna ulredningens förslag att försvarsgrenarna bör finnas kvarsom organisation för produktion av krigsförband. Huvuddelenav de instanser som har yttrat sig om ulredningens v a I a vorganisationsalternativ delar ledningsutredningens uppfattning att altemativ A1 med fyra myndigheter är att föredra framför enmyndighetsal-ternativet C 1.Försvarets rationaliseringsinstilid anser dock att alternativ B 2 troligen ärbättre på lång sikt vad beträffar möjlighetema till samordning överförsvarsgrensgränserna. Enligt institutets mening bör man vid val mellanalternativen A 1 och C I även i A 1 ta till vara de ytteriigare besparingar somär möjliga i C 1. Dessa synpunkter framförs även av statens personalnämnd.Siatskontoret kan inle dela utredningens uppfattning att alternativet med enmyndighet skulle innebära en sämre försvarsdebalt, medan riksrevisionsverkethävdar att ett alternativ med fyra myndigheler för att stora ochavgörande frågor blir allsidigt prövade. i (LO) ochTjänstemännens centralorganisation - siatstjänsiemannaseklionen (TCO-S)förordar altemativ C 1, eftersom det medför en enklare organisation och germöjlighet till större besparingar. Den senare organisationen kan dock godtaalternativ A 1 . Deremissinstansersom har yttrat sig över ledningsutredningens förslag tilllokalisering av staberna vitsordar utredningens uppfattning att det bästaalternativet vore att samlokalisera både staberna och materielverket (alternativI). Överbefdlhavaren och anser att delta alternativsnarast bör genomföras. anför att fördelarna på lång sikt är såstora att de motiverar den ekonomiska satsningen. Om alternativ 1 inte kangenomföras i samband med om- och tillbyggnad av Bastionen utgårverkei från att dess mening inhämtas över den tillfälliga lokalisering somskall gälla . Chefenför armén vill inte motsätta sig detalternativ (alternativ 2) som utredningen slutligen har vall under 5 1977/78. Prop.1977/78:63 66 fömtsättningatt arméstaben i sin helhet kan lokaliseras till ett ställe. Chejerna Jörmarinen ochjlygvapnet förordar, med hänsyn till det stora kontaktbehovet mellanstab och förvaltning, att utredningens altemativ med samlokalisering avförsvarsgrensstaberna med motsvarande huvudavdelning inom försvaretsmaterielverk (alternativ 3) väljs som ett första steg mot altemativ 1.Riksrevisionsverket tillstyrker alternativ 2 med bl.a. den motiveringen attalternativ 3 dels kan konservera isoleringen av resp. försvarsgren, dels hindrasamordning av huvudavdelningar ett materielverk.Försvarets rationaliseringsisUtiit, som betecknar alternativ 1 som ett i ochför sig önskvärt men knappast realistiskt alternativ, framför liknande synpunkterbeträffande altemativ 3. Överbefölhavaren understryker att den i utredningensalternativ 2 fömtsätta förstärkningen av materielverkets huvudavdelning förflygmateriel inte får ske på bekostnad av antalet militära tjänstemän vidhuvudavdelningarna för armé- och marinmateriel. Chefenför flygvapnet hävdar attäven flygslaben måsle förstärkas vid genomförande av alternativ 2 och anser attkostnaderna härför skulle bli alltför höga. Utredningens ställningstagande beträffande ansvars-och lydnadsförhållanden inom försvarsmakten biträds i slorl avremissmyndighe-tema. Chefen för marinen anser dock att försvarsgrenschefernaäven bör vara underställda överbefälhavaren. Försvaretsciviljöivaltning avstyrker sådana förskjutningar i ansvarsfördelningen sompåverkar de centrala förvaltningsmyndigheternas instruktionsenliga ansvar ochställning som myndigheler direkl under regeringen. Försvarets materielverkhävdar all ansvars- och befogenhetsfördelningen mellan försvarsgrensstaber ochcentrala förvaltningsmyndigheter bör studeras ytteriigare. Försvarets ralionaliseringslnstitulanser att beskrivningen av ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan de högstamilitära chefema och de centrala förvaltningsmyndigheterna inle är heltklariäggande. Institutet menar vidare att den centrala nivån bör ges snävaresurser för att man därigenom skall framtvinga decentralisering. Utredningen föreslåratt militärledningen skallfinnas kvar. Inga remissinstanser har anmält avvikande uppfattning i dennafråga. Utredningens syn på mil ilärbe fä Ihavarnas huvuduppgift er samt deras infiytande på utbildningen delas i huvudsak av deremissinstanser som har yttrat sig i frågan. Chefen for flygvapnet biträderförslaget att dra in flyginspektörerna vid militärområdesstaberna. ÖverbeJälhavaren och chején för flygvapnet kangodta utredningens förslag om attackdivisionerna i första flygeskadern. Chefenför flygvapnet biträder dessutom förslaget att spaningsdivisionerna underställsmilitärbefälhavarna redan i fred. Samtliga instanser som yttrat sig i fråganmotsätter sig att k u s t fl o 11 a n underställs överbefälhavaren, eftersomden primärt är ett utbildningsför-band. Medundantag av chefen för marinen biträder de remissinstanser som har Prop.1977/78:63 67 yttratsig i frågan utredningens förslag om indelning av överbefälhavarens stab i tvådelar. Chefen för marinen anser förslaget olämpligt och hävdar att andraalternativ, bl. a. en modifiering av nuvarande försvarsstab, borde ha belysts.Försvarets rationallseringsinsiliin anser alt den föreslagna organisationen börge staben goda verksamhetsbetingelser. Liknande synpunkter framförs av bl. ÖverbeJälhavaren, chefen for marinen ochCentralorganisationen (SACÖtSR) framhåller behovet av en stabschef ochsamordnare för de två stabsdelarna under överbefälhavaren, chefen för marinenbl. a. med den motiveringen att varje försvarsgren bör vara representerad påhög chefsnivå i staben. Överbefälhavaren bilräder i huvudsak utredningensförslag beträffande underrättelsetjänsten. Försvarsgrenscheferna avstyrkerförslaget att föra över försvarsgrensslabernas bearbetningsresurser tillöverbefälhavarens stab. Ulredningens förslag alt organisera vissagemensamma bered-ningsenheler biträds principiellt av b\. a. försvaretssjukvårdssiyrelse. Chefenför armén anser rent allmänt att sådanaberedningsenheter bör införas när "fördelarna överväger nackdelarna",men att man då också bör kunna överväga att ansluta dem till försvarsgrensslab.Försvarets rationaliseringsinsUtut ställer sig tveksam till möjligheterna attgenom gemensamma beredningsenheter göra mera påtagliga vinster. När det gäller utredningens förslag att organiseraen gemensam beredningsenhet för mark- och byggnadsfrågor anser överbefälhavarenatt frågan bör utredas ytterligare i samband med arbetet meddetaljorganisationen, medanförsvarsgrenscliejérna avstyrker förslaget.Forti-Jikalionsförvaltningen tillstyrker förslaget. Det gör även försvaretsmaterielverk utom i fråga om befästningsfrågor som är specifika förförsvarsgrenarna. förslag till principer för ADB-resur-sernas organisation ochutnyttjande anser öve/fte/äV/wra/e/; liksom utredningen att resurser förövergripande styrning av informationssystemutvecklingen inom hela försvaretbör finnas i försvarsstaben, men alt förslagel måste granskas ytterligare innanbeslut fattas. Försvarsgrenschefema delar uppfattningen alt resurserna för denövergripande planeringen och styrningen av informationssystemutvecklingen skallfinnas hos överbefälhavaren, men hävdar att varje myndighet alltjämt kommeratt behöva egna ADB-resurser. Utredningens förslag tillstyrks av försvaretssjukvårdsstyrelse, försvarets rationaliseringsinslitut, riksrevisionsverkel ochSACÖtSR. Försvarels forskningsanstalt tar upp ulredningens förslag attÄDB-personalen skall delas upp så att den kvalificeradesystemutvecklingspersonalen förs till försvarels rationaliseringsinstitut medanpersonal som sysslar med programmering och maskinnära systemarbete förs tillförsvarets datacentral. Forskningsanstalten framhåller att en splittring avutvecklingsresurserna inte får försvåra utveckling och drift av realtidsystemsom ofta kräver ett mer integrerat synsält. En likartad uppfattning framförs avvärnpliktsverket och JÖrsvarets Prop.1977/78:63 68 Försvarsmaktens ledningsutrednings förslag ompersonaltjänslen mottas positivt av remissinstanserna. ÖverbeJälhavaren.lorsvarsgrenscheferna och SACOtSR anser dock alt chefen för personalenheten iöverbefälhavarens stab bör vara en militär befattningshavare, medan statenspersonalnämnd och Lö hävdar att det är viktigt att denna befattning kanbeklädas av en civil tjänsteman. LO kan inte biträda förslaget allpersonalvårdsbyrån inordnas i staben. 1 föriängningen ser organisationen idetta fall en enhet som leds av militärer som saknar den frihet att gå utanförmilitära arbetsformer som präglar byråns verksamhel. Försvaretscivilföivaltning anser att personalfunktionen inom överbefälhavarens stab intebör syssla med allmän arbetsrätt och rättsvård, utan att dessa uppgifier börligga på en gemensam beredningsenhet som inordnas i civilförvaltningensorganisation. Huvuddelen av remissinstanserna biträder ellerlämnar utan erinran principema i utredningens förslag till organisation avförsvarsgrensstaberna. De biträderäven gmndsynen att försvarsgrensslaberna sålångt det är möjligt bör organiseras principiellt lika samt att en enhetligbegreppsapparat utnyttjas. Överbefdlhavaren och försvarsgrensclieferna hävdardock att man vid tillämpning av principorganisationen måste ta erforderiighänsyn till de förulsättningar under vilka de tre försvarsgrens-staberna skallverka. Chefenför armén godtar i huvudsak förslaget tillorganisation av a r m é -staben men hävdar all mobiliseringsledningen inte böringå i enheten för utbildningsledning utan i enheten för organisation och materiel.Chefen för armén motsätter sig också förslaget att minskatruppslagsavdelningarna inom arméstaben, men kan tänka sig att vissa av derasuppgifier beträffande personaladministration förs över till personalenheteneller till underiydande enheter. Chefenför marinen hävdar att förslaget ommarinslaben inte tar hänsyn fiottans och kustartilleriets särart och lämnardärför ett eget förslag till organisation av staben. Förslaget innebär ihuvudsak att staben organiseras i, fömtom en planeringsenhet och enadministrativ enhet, en organisations- och samordningsenhet och tvåsystemenheter, varav en för flottan och en för kustartilleriet. Även SACÖtSRframför liknande synpunkter. Chefen för marinen motsätter sig också förslagetatt föra över marinens två truppregisler till värnpliktsverket och hävdar atten sådan organisation enligt en av försvarels rationaliseringsinstitut gjordutredning skulle bli dyrare än den nuvarande. Försvaretsrationaliseringsinsilnit vitsordar detta, men stöder i likhet med ÖverbeJälhavarenoch värnpliktsverket ändå ledningsutredningens förslag med hänsyn till defördelar i övrigt som kan näs. En liknande uppfattning förs fram avriksrevisionsverkel. Chefen för flygvapnet biträder i stort förslageltill organisation av flygstaben men lämnar vissa egna förslag till organisaUonav staben under sektionsnivå. Det gäller bl. a. mobiliseringsledningens,budgetfunktionens 1977/78:63 69 ochunderrättelsetjänstens inplacering i staben. Chefen för flygvapnet anserdessutom att den föreslagna förbandsinspektionen även måste ges attackkompetens,om staben inte lokaliseras tillsammans med första flygeskadems stab. SACOtSRpåpekar alt flygstabens organisation kan påverkas av pågående utredning omledningen av flygstridskrafterna i krig. ÖverbeJälhavarenoch cheferna för armén och Jlygvapnet ställer sig tveksamma till ulredningensförslag beträffande behovet av leka mannainflytande och tillgodoseende avdetta genom ett rådgivande organ, militärrådet. Överbefälhavaren anser dockliksom chefen för flygvapnet att ett lekmannaråd kan komma att medföra vissafördelar och vill därför inte motsätta sig förslaget. Överbefälhavarenifrågasätter dock om den ökade arbetsbelastning för de centrala staberna somett råd kommer att medföra ger moisvarande effekthöjning. Chefen för arménanser för sin del att det inte är nödvändigt med ytterligare ett forum förinsyn från lekmän på central nivå, men kan se fördelar i alt försvarsmakten päolika sätt, t. ex. genom ett råd, tillförs erfarenheter frän andrasamhällssektorer. Därvid bör man enligt chefen för armén överväga att flyttahuvuddelen av de orienteringar som lämnas i militäriedningen till rådet föratt undvika dubbelarbete. Härigenom skulle militäriedningen bli ett renodlatorgan för diskussion och överiäggningar före viktiga beslut avöverbefälhavaren. Utredningens förslag biträds av rikspolissiyrelsen,liiftfartsverket, siatskontoret, samt civilbefälhavarna i Östra, Bergslagensoch Övre civilområden, medan statens personalnämnd anser attförsvarsmakten bör ledas av en slyrelse som utses av regeringen. Styrelsen börha överbefälhavaren som ordförande. De skäl som utredningen har funnit för attviss verksamhet skall ledas direkt av överbefälhavaren bör enligt statenspersonalnämnd preciseras ytteriigare. Inte heller TCO-S kan finna att detföreslagna militärrådet fyller de krav på insyn som bör uppnås genomlekmannainfiytande och förordar bestämt att en lekmannastyrelse inrättas somhögsla beslutande organ. Liknande synpunkter framförs av LO som inte kan finnaatt de argument utredningen har fört fram mol en lekmannastyrelse ger anledningtill avsteg från de principer som tillämpas inom andra delar avstatsförvaltningen. Utredningenhar även lämnat förslag i vissa personalkårfrågor.