prop · G103159 · 1977-12-31 00:00:00 — Med uttrycket allvarlig övertygelseskall enligl utredningens mening förslås all den har en sådan fasthet all denrimligen,vidhålls även inför socialt tryck i en krissituation för samhället.Det är alltså frågan om en övertygelse i detta ords egentliga mening, varvid detvå orden "allvariig övertygelse" skall uppfattas som ell begrepp.Utredningen anser atl denna tanke kommer lill klarare ullryck om ordet"personlig" placeras före ordet "allvariig" i lagtexten. Gällandelag anger som förutsättning, atl bruk av vapen mot annan icke skall varaförenligt med den värnpliktiges allvariiga övertygelse och skulle medföra djupsamvetsnöd för honom. Utredningen har i det föregående sökt klariägga vad lagenavser med nämnda uttryck. Utredningen harockså pekat på de svårigheter somföreligger atl utreda om den sökandes inställning är sådan alt han uppfyllerförutsättningarna för vapenfri tjänst. Utredningenframhåller alt innebörden av begreppet djup samvetsnöd i gällande vapenfrilagkan mot bakgrund av motiven lill lagtexten ses som kvalificering avövertygelsen (tilläggskrav), med andra ord markera all ordet övertygelse inleensamt kan ha den innebörden all del berättigar lill vapenfri tjänst även omövertygelsen är personlig och allvariig. Begreppet kan enligl uiredningensmening också uppfattas som ell språkligt uttryck för vad vederbörandesubjektivt upplever sig ha brutit emot (sitt eget samvete), alltså etteliskt-moraliskl brott och en individs inre subjektiva upplevelse av dettaeliskl-moraliska brott. Djup samvetsnöd kan slutligen ses som en beskrivningav det tillstånd som vederbörande enligt lagen skall uppleva efler ell sådantbrott (nöd eller samvete i nöd) för atl fl vapenfri tjänst och en beskrivningav ett psykiskt tillstånd som inle är vanligt förekommande bland värnpliktiga iallmänhet i krig (djup till skillnad från vanlig samvetsnöd). mening innebär delta atl begreppet djup samvetsnöd kan ha flerabetydelser och därför också kan användas 1 flera syften. Begreppet torde därförför en konsekvent och rättvis tillämpning förutsätta en bestämning avövertygelsen som sådan, ett klariäggande av atl brott mot den av vederbörandeses som elisk-moralisk fråga (samvetsfråga), att en förulbe-slämning kan görasav vederbörandes upplevelse efter den eliskt-moraliska (samvets-) förbrytelsenoch atl en klar föreställning finns om flertalet värnpliktigas upplevelse imotsvarande situation. Utredningenhar tidigare angett sin syn på innebörden av uttrycket övertygelse och söktprecisera detta. Utredningen ser däremot oöverstigliga svårigheter atl ilagsliflning precisera begreppet samvete. 1977/78:159 41 Utredningenpekar på atl såväl etikens historia som den socialpsykologiska vetenskapenuppvisar skiftande tolkningar av samvetet. Enligl en uppfattning är samveteten självständig moralisk makt, en inre övertygelse om rätt eller orätt. Motdenna mening har riktats olika anmärkningar, t. ex. alt samvetsövertygelsensinnehåll varierar hos olika individer och inom olika miljöer, atl i ell ochsamma samvete kan uppslå konflikt mellan olika normer samt atl samvetets normerofta kan vara vaga och ges olika tolkningar. Enligt en mera socialpsykologisktbetonad tolkning uppfattas samvetet som en i den sociala miljön inlärd moraliskövertygelse, och empiriska undersökningar anges peka på 1 hur hög grad vårmoraliska attityd, våra etiska principer och värderingar är bestämda av vårindividuella och sociala miljö. Del anses i ljuset av dessa undersökningar varaytterst svårt all tala om t. ex. "samvete" i klassisk mening.Moralens innehåll synes enligt denna uppfattning i hög grad vara bestämd avandra faktorer. Utredningenframhåller all gällande lagtext synes förutsätta ett samvels-begrepp, tolkat isubjektivt individualistiskt-känslomässiga termer. Det råder en dislans mellandenna uppfattning och de synsätt, som anlägges av flertalet nutida etiker. Dennära relationen mellan samvete och sociala, miljöbe-tingade faktorer träderenligt utredningen i bakgrunden i lagtexten. Utantvekan, hävdar utredningen, är begreppet samvete subjektivt en klar realitetför de flesta enskilda människor, men utredningen kan inte se del möjligt atlspråkligt och juridiskt objektivt precisera delta så att del går all vinnaallmän anslutning till en sådan precisering. Samvete som individuell psykiskupplevelse har så skiftande fömtsättningar, innehåll och betydelse för olikaindivider att del enligl uiredningens uppfattning inle bör läggas lill grundför språkbruk len lagtext, om denna skall kunna tillämpas konsekvent ochrättvist. Denformulering av lagtexten som utredningen föreslår ger, enligt utredningensmening, med hänsyn till de överväganden som utredningen redovisar i anslutninghärtill, tillräcklig precisering av den kvalifikation hos övertygelsen som möjligenkan ha varit avsikten med tillägget "och skulle medföra djupsamvetsnöd". I uttrycket "inte förenligt med" finns tydligtuttalat att övertygelsen inte kan förenas med vapenbruk. Varje ytterligarespråkligt förtydligande är ägnat all leda lill försök atl mäta individenskänsloupplevelse, vilket enligl utredningens mening bör undvikas. Tillden del syftet med ullrycket "djup samvetsnöd" är atl markera denvapenfrisökandes reaktion efter ett tänkt vapenbruk, en reaktion som påtagligtantas avvika från hur flertalet värnpliktiga fömtsatts reagera i motsvarandesituation, anför utredningen följande. Detär här fråga om att göra en bedömning av en människas framlida upplevelse. Ensådan förulbestämning förutsätter omfattande undersökningar av psykologisk ochpsykiatrisk natur rörande människors reaktioner, handlingar och upplevelserföre, under och efter siridshändelser samt också rörande sådana mönster hos envapenfrisökandes personlighet, som före- Prop.1977/78:159 42 liggerredan vid prövningssituaiionen och är sådana, all del om honom kan sägas althan efter tänkt vapenbruk inte kan bemästra sin personlighet påsamma sätl som övriga värnpliktiga. En sådan prövningsverksamhet är både somhypotes och praktisk verklighet orealistisk om lagstiftningen skall vinnarespekt. Uttrycketdjup samvetsnöd ärenligt utredningens mening oklart och del är svårt, nära nogomöjligt atl mäta den sökandes samvetsnöd. Uttrycket torde i realitetenknappast innebära något ytteriigare i fråga om övertygelsens allvar. Uttrycketskulle kunna tolkas som atl den som inte kan lösa sin "inrekonfliktsituation" kan få vapenfri tjänst, medan den, som har sammaövertygelse men är psykiskt starkare, vägras. En sådan tolkning bör enligtuiredningens mening inle godtas. Medhänsyn till vad som har anförts föreslår utredningen alt uttrycket djupsamvetsnöd utgår. Avgörande för ell bifall lill ansökan om vapenfri tjänst blirdå enligt utredningen om sökandens ansökan och framställning är seriös och omhan har tänkt igenom konsekvenserna av sin inställning och är beredd all ladem, inle vad han förmodas uppleva i en tänkt framtida situation. Utredningenföreslår följande lydelse av I Jj första slyckel vapenfrilagen: "Omövervägt bruk av vapen mot annan ej är förenligt med värnpliktigs personligaallvarliga övertygelse äger han erhålla tillstånd att i stället förvärnpliktstjänstgöring fullgöra vapenfri tjänst." Utredningenhävdar atl förslaget innebär en förenkling och en precisering av lagtexten.Begreppet djup samvetsnöd, som vållat svårigheter atl utreda, utgår. Delta börleda till ökade möjligheter att nå jämnhet och rättvisa i tillämpningen.Utredningen anser också alt förslaget medför vidgade möjligheter till vapenfritjänst, 11vj andra stycket vapenfrilagen föreskrivs f. n. atl värnpliktig som erhållittillstånd till vapenfri tjänst benämnes vapenfri tjänslepliktig. Enligl utredningenhar från flera håll i skilda sammanhang framförts, atl del av bl. a.psykologiska skaf är lämpligt atl ändra denna benämning. Utredningen föreslåratl den som har erhållit tillstånd till vapenfri tjänst i fortsäuningenbenämnes civllljänsiepllklig. Härigenom uttrycks bättre enligt utredningen atldel mera är fråga om en särskild samhällsnyllig tjänstgöring än om undantagfrån skyldigheten att fullgöra vapentjänst. 3.3TjänstgöringsaUernativ m. m. Utredningenframhåller att det totala försvaret i krigstid torde omspänna allasamhällsområden. Det omfattar de samlade åtgärder, som måste vidtas för attvärna vårt lands självsländighet och skydda befolkningens liv och egendom. Iett sådant läge är del enligl uiredningens mening knappast möjligt au finnatjänstgöringsuppgifter som inte på ett eller annat säu, direkt Prop.1977/78:159 43 ellerindirekt, kan anses ingå i del totala försvaret. Varje individ som sålundafullgör en uppgift inom angivna ramar och som i fred utbildas för sådan tjänstskall i händelse av ofred vara beredd atl gå in i dessa uppgifter vilket kanleda lill krigsplacering. Del synes därför finnas myckel vida fäll inom vilkade vapenfrias tjänstgöring kan anordnas. En viss begränsning av placeringsmöjligheternaåsladkommes generellt på grund av samhällets behov av prioritering. uppfattning är det nämligen rimligt alt samhället äger möjlighetatt tillse att de viktigaste funktionerna inom totalförsvaret tillgodoses iförsta hand. Om man kräver att varjeIjänslgöringsallernativ skall ha en dokumenterad krigsuppgifl, innebär detenligl uiredningens mening en alltför snäv ram för de områden inom vilkaijänstgöringsallemaliv kan sökas. En så snäv ram kan knappast anses gälla f. n.och synes - hävdar utredningen - i varje fall inle vara åsyftad i de direktivsom har gällt för uiredningens arbele. Enligl utredningen börliksom huvudalternativet för de vapenfria vara utbildning ochtjänstgöring vid civilförsvaret. Utredningen har utgått från atl huvuddelen avde vapenfria kommer att bidra till atl fylla totalförsvarets personalbehov inomolika områden. Totalförsvaret i allmän mening torde därvid tolkas så att detinle är nödvändigt att del för tjänstgöringen föreligger dokumenteratberedskapsinnehåll i dagens läge men att tjänstgöringen klart kan bedömas somangelägen ur samhällets synpunkt. bestämmande avtjänstgöringsområdena bör ske med hänsyn till tjänstgöringens angelägenhetsgradinom totalförsvaret. Vid uttagning och godkännande av tjänslgöringsalternalivbör enligl utredningen i det enskilda fallel vad nu sagts vägas mot denvapenfries utbildning, allmänna fallenhet och önskemål. Utredningen framhålleratt flertalet av de vapenfria torde - med tillämpninghittills - acceptera alt bidra till atl fylla totalförsvarels personalbehovinom vissa områden. En mindre del av dem har emellertid som nuvarandeordning har tillämpats reagerat mot den enligt deras uppfattning hårdaknylningen lill totalförsvaret. Dessa vapenfria kan exempelvis accepteravårdtjänst vid primärkommunal förvaltning men vägrar inför kombinationencivilförsvarsutbildning och vårdtjänst. Det förekommer således atl en delvapenfria nekar att fullgöra någon uppgift som enligt deras mening hör lilllotalförsvarsfunklioner. Dessutom finns en del vapenvägrare som av liknandeskäl inte söker vapenfri tjänst. Utredningen anser all man bör öppna möjlighetall fullgöra tjänst som inle leder till krigsplacering i totalförsvaret.Därigenom bör antalet fall av totalvägran kunna minskas. Dessa vapenfria börenligt utredningen fullgöra all sin tjänstgöring på en gång. Därefter bör denvapenfrie inle kallas in till repetitionsutbildning. Någon form avkrigsplacering bör inte heller ske. Förden vapenfria tjänsten föreslår utredningen främst följande Ijänslgöringsallernativ. Prop.1977/78:159 44 Reparatlonstjänsl vid statensjärnvägar, och . Sjukvårdstjänst vid statenseller landslingens sjukvårdsinrättningar. Socialvårds-, fritids- ochskoltjänsi vid kommuner och vissa organisationer. Expedilionsljänsl vid statligoch samt vissa organisationer. Ekonomi- och underhållsijänsivid statlig och . Naiurvårdsljänst vidnaturvårdsverket och domänverket. 1fråga om civilförsvarsutbildningen anför utredningen följande. Civilförsvarsutbildningenför de vapenfria bör fördjupas och ges en utformning som möjliggör utbildningoch tjänst inom civilförsvarels ram under hela gmnd-utbildningstiden.Totalförsvarets effektivitet är till stor del beroende av ett starktcivilförsvar. Civilförsvarels normala rekrytering har sådan konstruktion allorganisationen skulle förslärkas både kvalitativt och kvantitativt om vapenfriatillfördes den. Civilförsvarets motto "atl skydda och rädda liv" ären målsättning som torde rimma väl med vapenfrias övertygelse. Vad nu nämntstorde enligt utredningen motivera all vapenfria utbildas vid civilförsvaretsorganisation. Enallmän strävan efter samordning av resurser gör enligt utredningen atlcivilförsvarssiyrelsen är väl lämpad som myndighet för vapenfrias utbildning.Styrelsen har en fungerande utbildningsorganisation. Vidare har styrelsen enutbyggd fältorganisation och kan som utbildnlngsmyndlghel verka både regionaltoch centralt, dels genom länsstyrelserna, dels genom de centralautbildningsanläggningarna. Vidareframhåller utredningen alt de vapenfrias utbildningstid är avsevärt längre äntiden för de civilförsvarspliktiga, vilket medför all de kan ges en merkvalificerad utbildning. De vapenfria är också användbara under längre lid ochär betydligt yngre vilket har slor betydelse för sådana arbetsuppgifter som ärfysiskt krävande och tar lång lid alt lära. Utredningenpekar på atl civilförsvarsulbildningen för vapenfria i allmänhet harbestått av fem veckors utbildning i brand-, räddnings-, sjukvårds- eller stabs-och sambandsijänsl eller kombinationer av några av dessa Ijänsiegrenar.Utbildningen har i huvudsak varit inriktad på manskapsbefattningar. Störredelen av vapenfrias grundutbildning () har utnyttjats avandra samhällsfunktioner, huvudsakligen inom arbetsområden utan dokumenteratberedskapsinnehåll. mening bör huvuddelen av de vapenfria som placeras inomcivilförsvaret fullgöra hela sin vapenfria tjänst vid civilförsvaret, vilketmedför en omfattande utbildning för kvalificerade befattningar inom civil- Prop.1977/78:159 45 Detta bör bl. a. i flera fall leda till olika befälsbefallningar.För vissa vapenfria kommer utbildningen alt omfatta ca vidcivilförsvaret. Under resterande grundulbildningstld anordnas sådanpraklikljänslgöring som är lill nytta för civilförsvarstjänslen. Dennapraktik-tjänstgöring bör ske inom områden såsom sjukvård, ambulanstjänsl,brandijänsl, socialvård m. m. Därutöver bör för vissa vapenfria den nuvarandeutbildningen behållas. Resterande tjänstgöring kan föriäggas tillandra utbildningsmyndigheter inom socialvårds-, sjukvårds-, expeditions- ochekonomitjänsl. DeUa utbildningsalternativ bör i huvudsak reserveras för devapenfria som har fullgjort så av annan tjänstgöring all endasl kortlid återstår för den vapenfria tjänsten. Utredningenbetonar all del ur beredskapssynpunkl är angelägel all utbildningen ireparationstjänst vid återupptas samt atl utbildningen vidstatens vattenfaUsverk och bedrivs 1 ökad omfattning. En sådanökning skulle också tillgodose del behov av flera tjänster med tekniskinriktning som föreligger med hänsyn lill vapenfrias lämplighet, fallenhet ochönskemål. De senare årens expansion inom tjänslgöringsområdena har i huvudsakskett inom sjuk- och socialvårdsområdel. Ullagnlngentill sjukvårdstjänsten avser atl tillgodose personalbehovet i krigslid inomsluten och öppen sjukvård, bl. a. vid beredskapssjukhus. Sjukvårdsutbildningenav vapenfria har minskat i omfattning . Främsta anledningen harenligt utredningen varit all inte har haft medelanvisade för all ersätta landslingen för utbildningskostnader saml all defackliga företrädarna har ansett atl utbildningen och tjänstgöringen för devapenfria inkräktat på möjligheterna därtill för den ordinarie personalen. Tilldelta kommer all den nya gymnasieskolans vårdlinjer har tagit i anspråk myckelav de utbildningsresurser som finns all tillgå. Del är därför enligluiredningens uppfattning angelägel alt resurser ställs lill förfogande, så atlutbildning inom olika vårdområden utökas. En sådan utökning kommer alt belastasocialstyrelsen som ulbildnlngsmyn-dighel och del är därför nödvändigt medresursförstärkning för all trygga en utökning. Sjukvårdsutbildningen böromfatta en gmndutbildning samt därutöver en till den avsedda tjänstgöringenunder krigstid anpassad ijänslegrensulbildning. Endasl vapenfria med särskiltintresse och personliga förutsättningar för sjukvård bör enligt utredningen tasut till sådan tjänst. Ijordbrukstjänsi föreslår utredningen all de vapenfria utbildas för tjänstgöringinom jordbmkets blockorganisation, dvs. den organisation som jordbmksnäringenunder överinseende av statens jordbmksnämnd har förberett för atl underberedskap och krig kunna verka för alt tillgängliga produktionsmedel inomjordbruket fördelas och utnyttjas på sådant sätl all bästa möjligaproduktionsresultat uppnås. Utredningen pekar på alt del f. n. råder brist påpersonal i denna blockorganisalion som det är stor efterfrågan ifredslid på s. k. avbytartjänst för jordbmket. Prop.1977/78:159 46 devapenfria bör lämpligen en lantbruksskola kunna utnyttjas. Eventuellt kan visspraktisk tjänstgöring 1 fredslid komma i fråga i samband med nämndaavbytartjänst. Som ansvarig ulbildningsmyndighet bör enligl utredningenlantbmksstyrelsen fungera. Vadgäller brandijänsien är fredstjänstgöringen f n. föriagd lill de civilaflygplatserna medan repetilionsutbildning och krigsplacering sker hos civilförsvaret.Luftfartsverket, som ansvarar för den fredstida utbildningen ochtjänstgöringen, har räknat med all den inneliggande brandstyrkan - i händelseav krig - skall bli kvar som brandmän. Utredningen antar atl en del vapenfriakan neka sådan tjänst med tanke på all i en krigssituation de civilaflygplatserna i stor utsträckning används för militära ändamål och kan kommaatt ställas under militärt befäl. Utredningen föreslår därför atlluftfartsverket i fredslid gÖr uttagning av vapenfria som bedöms lämpade ochförklarat sig villiga alt fullgöra tjänst under krigstid vid flygplatsernasbrandkårer. De bör också kunna krigsplaceras där. Vidprimärkommuner och vissa organisationer bör enligt uiredningens meningtjänstgöringen kunna ske inom socialvården, fritidssektorn och skolans områden.I händelse av utrymning och omflyttning är del främst barn ,sjuka, handikappade och åldringar som behöver särskilt bistånd. Det är enligtutredningens mening ändamålsenligt atl vapenfrias arbetskraft utnyttjas isådant sammanhang. På grund härav bör de vapenfrias utbildning och tjänstgöringi huvudsak inriktas på nu nämnda grupper. De vapenfria bör kunna medverka iskolsocial verksamhet såsom gruppaktiviteter under skoldagen saml allmänfritidsverksamhet före och efler skoldagen i enlighet med vad som har beslutatsom skolans inre arbete. Utredningen anser atl denna verksamhet torde varasärskilt värdefull som förberedelse för insatser bland barn och ungdom sombehöver bistånd på grund av krigsskador eller utrymning. Utredningenerinrar om alt i fråga om tjänstgöring vid organisationer finns f. n. vissamöjligheter för ideella organisationer att fungera som utbildnings-organ, bl.a. Svenska Röda Korset och kristna ungdomsråd. Röda korset utbildar f.n. ca 40 vapenfria för placering centralt och lokalt viddistriklskontoren. utbildar och placerar f n. ca 50 vapenfria perår. Tjänstgöringen sker inom olika kristna organisationer, socialvårdeller inom skolväsendet. Utredningen föreslår, att även andra organisationermed humanitär, religiös, kulturell och social inriktning skall kunna antas somutbildningsorgan. Utredningenanser att inom expedlilonstjänsien bör till skillnad mot vad som gäller enändamålsenlig utbildning ske av de vapenfria som placeras inom detta område.Utöver förvaltningsanpassad utbildning bör enligt utredningen utbildningenomfatla maskinskrivning och konlorsteknik. Placeringen bör ske främst inomstatlig eller men i särskilda fall bör placering kunna skeäven vid organisationer. De myndigheter som enligt nuvarande ordning haftvapenfria i expeditionstjänst är Prop.1977/78:159 47 främstSIDA och , och det är enligt utredningens mening angelägetatt utbildning och tjänstgöring hos dessa myndigheter prioriteras. Inomekonomi- och underhållsijänsi föreslår utredningen atl del - förutom vad som nugäller-skapas utrymme för utbildning av personal alt tillgodose det ekonomiskaförsvarets behov av beredskapspersonal. Det kan förslagsvis gälla delstransporter av drivmedel och förnödenheter för folkförsörjningen, delsreparation och underhåll av motorfordon, arbetsmaskiner och transport-materieletc. Utbildning och tjänstgöring bör enligt utredningen ske genomarbetsmarknadsstyrelsens försorg. Utredningenpekar på att naturvårdsarbele har under liden för utredningsarbetet anordnatsförde vapenfria i form av försöksverksamhet i samråd mednaturvårdsverket/domänverket. Enligt vad som har uppgetls av arbetsmarknadsstyrelsenär erfarenheterna goda, och utredningen föreslår därför alt del skeren utökning av antalet vapenfria som placeras inom detta område. DetlaIjänslgöringsallernativ synes särskilt väl lämpat förde vapenfria som önskarfullgöra tjänst som inte leder lill krigsplacering. Utöverde i det föregående uppräknade ijänslgöringsalternativen nämner utredningenbland möjliga ijänslgöringsallernativ tjänstgöring inom postverket. I händelseav krig torde nämligen mycket av posthanteringen bli och av sådan artatt vapenfria med fördel kan utbildas och användas för delta ändamål. Andralänkbara områden är enligt utredningen väderlekstjänsten som bedrivs avSveriges meteorologiska och hydrologiska institut (SMHl). Vid väderslationemabedrivs året runt väderobservationer. Utbildning bör anordnas av SMHl 1 centralregi. Viss praktisk tjänstgöring ute på väderstationer torde vara lämplig tjänstgöringför de vapenfria. Tjänstgöring inom sjöfartsverkels områden anser utredningeninnehålla arbetsuppgifter som är väl lämpade förde vapenfria, exempelvissjöräddning. Ytteriigare arbetsuppgifter som enligt utredningens mening börkunna vara lämpliga för de vapenfria är rensning av floltningsleder m. m. Devapenfria som skall fullgöra tjänst som Inte leder till krigsplacering kanenligt utredningen tjänstgöra inom ett flertal av de områden som haruppräknats, med undantag för de alternativ som har egen dokumenteradtolalförsvarsuppgift. För dem är därför sådan utbildning och tjänstgöring såsomexempelvis sjukvårdstjänst utesluten. Utredningen pekar på allutbildningskapaciteten där är så ansträngd all det inle är försvarbart altutnyttja resursema lill något som inle kommer totalförsvaret tillgodo. Deutbildnings- och ijänslgöringsområden som kan komma i fråga för dessa vapenfriablir då i huvudsak kulturminnesvård, naturvård saml expeditions-tjänst. Föratl undvika atl den vapenfrie av olika skäl ställs inför en sådan situation,all han finner alt del endast återstår för honom att vägra fullgöra tjänsten,bör enligt utredningens mening så långt möjligt den vapenfries eget önskemål omtjänslgöringsslag tillgodoses. Utredningen föreslår att, sedan 1977/78:159 48 arbetsmarknadsstyrelsenpå tillgängligt material har gjort uttagning lill viss ljänslgöringsuppgift,denvapenfrie bereds tillfälle att före inkallelsen lämna synpunkter på sinuttagning. Omden vapenfrie framför vägande skäl fören ändrad ijänslgöringsuppgift, börenligt utredningen tillgodose detta i den mån det ärmöjligt. Den vapenfrie bör ha räll alt fl ell Ijänslgöringsallernativ som inieleder lill krigsplacering, om han uttrycker önskemål därom. Denna rätl bör dockendasl gälla intill dess tjänstgöringen har påbörjats. FramstäUes därefterönskemål om omplacering till tjänst ulan krigsplacering, bör omplacering varamöjlig men endasl om finner atl det lämpligen kan ske. Utredningenhar övervägt huruvida den vapenfrie skulle ges möjlighet all tjänstgöra på denarbetsplats där han vid liden för inkallelsen har sill arbele. Utredningenanser all detta inte bör ske, främst av rättviseskäl. Däremot bör del inteföreligga hinder mot alt placera den vapenfrie till tjänstgöring som liggerinom hans eget yrkesområde. F.n. får den vapenfrie inte åläggas alt tjänstgöra inom försvarsmakten, om haninle har förklarat sig villig lill del.