prop · G103142 · 1977-12-31 00:00:00 — a, med hänsyn till alt jag i det följande kommer alt föreslå att köparenlättare än f n. skall kunna avvärja återtagande eller förfallopåföljd sedan hanväl har råkat i kvalificerat belalningsdröjsmåt. Avprincipiella skäl och med hänsyn lill all det vid köp mellan näringsidkareofla är fråga om avsevärda kreditbelopp och kreditkostnader bör det inte kommai fråga alt, efter mönster av konsumentkreditlagen, låta möjligheten tillåtertagande upphöra sedan köparen har betalat en viss, låt vara större, del avkreditfordringen. Som utredningen har förestagit bör säljaren enligt de nyareglerna sålunda alltid, oavsett beloppets storlek, få återta varan omdröjsmålet avser återstoden av kreditfordringen. Somtidigare berördes synes de nuvarande reglerna om återtagande m. m, vidbelalningsdröjsmåt ha fungerat tillfredsställande. Vidare mildras, enligt vadjag anförde, kraven på dröjsmålels beloppsmässiga omfattning någol enligtde bestämmelser som har föreslagits . Främsl med hänsyn härtill finns detenligt min mening inte anledning att, som de tre experterna från näringslivethar förordat, komplettera de föreslagna bestämmelsema med en regel enligtvilken återtagande alllid skutte få ske och förfatlopåföljd alltid utkrävas omett betalningsdröjsmål har varat . Förfordringar på gmnd av sådana köp som skall omfattas av den nyaavbetalningsköplagen torde komma att gälla den hiltillsvarandepreskriptionstiden av lio år. Även reglerna om preskriptionsavbrotl kan antasbestå i alll väsentligt. Med hänsyn härlill kan det framstå såsom en i huvudsakteoretisk fråga, om återtagande bör få ske på grund av preskriberad fordran.Enligt min mening saknas det emellertid anledning att i det här diskuteradehänseendet låta återtaganderäiten få annan innebörd enligt den nyaavbetalningsköplagen än enligt konsumentkreditlagen. Jäg kan alltså intebiträda ulredningens förstag att återtagande skatt kunna ske även efter del attsäljarens fordran har blivit preskriberad. Densom säljer en vara med förbehåll om återtaganderätt får anses ha ett berättigatintresse av att köparen inte handhar varan så att den utsätts för onormalvärdeminskning eller förfogar över varan så att säljarens möjligheter attåterta den eller kontrollera dess skick omintetgörs, I och för sig kan det vararimligt att säljaren förbehåller sig rätt alt för sådant fall kräva omedelbarbetalning av hela den fordran för vilken återlaganderällen gälter. När deltalikväl inte har medgetts på konsumentkreditområdet har grunden varil bl, a, attkreditgivarna vid konsumeniköp i allmänhet saknar praktisk möjlighet attkontrollera köparnas hantering av varorna samt faktiskt iniresse av all krävabetalning i annat fall än vid belatningsdröjsmål. Säljarensprincipiellt berättigade intresse av att säkerheten bevaras intakt hardärförfått stå tillbaka för konsumentens intresse av att få åtnjuta avtaladekreditvillkor så länge han fullgör sin betalningsskyldighet på ett godtagbartsätl (jfr prop. 1976/77:123 s. 119 saml LU 1977/78:5 s, 30 och 41), Jagdelar utredningens uppfattning all samma intresseavvägning inte bör göras närdel gäller avbetalningsköp mellan näringsidkare. 1977/78:142 64 lidigarehar framhållits rör del sig här ofta om stora krediter. Avbetalningssäljarnahar därmed typiskt sett ett hell annal intresse än vid konsumentköp inte baraav alt köparen fullgör sin betalningsskyldighet utan även av allkredilsäkerhelen så långt möjligt bevaras. Som utredningen har föreslagit börden nya avbetalningsköplagen därför lämna möjlighet åt säljaren att krävabetalning , om köparen genom alt åsidosätta förpliktelse på grund avavbetalningsköpet har ävenlyral säljarens säkerhetsrätl. Med hänsyn titt derisker för säljaren som det kan innebära om köparen trots vanvård e, d, fårfortsätta all disponera över varan ulan alt ha erlagt full betalning för denna,har jag också funnit mig böra biträda utredningens förslag all även ettförbehåll om återtaganderätt skall få göras gällande direkt på grund av attsäljarens säkerhetsrätl har äventyrats. 4.2.3Köparens rält an avvärja skytdighei all betala och återtagande Enligl2 S andra stycket i den nuvarande avbetalningsköplagen gäller att säljaren inlefår kräva betalning i förlid eier återta godset på grund av köparensbetalningsdröjsmål, om köparen efter utgången av fjortondagars-fristen meninnan godset erlägger det belopp som han har underiåtit att betala irätt tid jämte ränta samt ersätter alla kostnader som säljaren har måstvidkännas i anledning av dröjsmålet. Som en ytteriigare föruisättning gälleratt utkrävande av sådan påföljd för belalningsdröjsmålet skulle vara obilligtmed hänsyn lill att detta berott på att köparen till följd av sjukdom ellerarbetslöshet eller av annan särskild orsak huvudsakligen utan egen skuld harråkat i betalningssvårigheter, I konsumentkreditlagen uppställs däremot inlenågot sådant villkor för att köparen genom korrigerande betalning skall kunnaavvärja återtagande eller förfallopåföljd. Enligt 16 S konsumentkreditlagen ärdet tillräckligt att köparen innan varan erlägger belopp, som inte harbetalats i rält lid, jämle ränta och ersättning för vissa kostnader somföranletts av ett tilltänkt återtagande. Enligt utredningen bör ifortsättningen även utanför konsumentkreditområdet gälla att köparen genomkorrigerande betalning skall kunna avvärja återtagande på gmnd avbetalningsdröjsmål, oavsett orsaken litl dröjsmålet. Härför börenligtutredningen fordras all köparen innan varan erlägger det belopp, sominle har betalats i rätt tid, jämte ränta och ersättning för säljarenskostnader i anledning av tilltänkt åleriagande. Det kan särskilt anmärkas altkostnadsersättning enligt förslagel, lill skillnad från vad som gäller enligtkonsumentkreditlagen, skatt innefatta även ersättning för säljarens eventuellakostnader i rättegång som har syftat till dom på säljarens rätt att återtavaran. Enfråga som enligt utredningen däremot bör lämnas oreglerad i en nyavbetalningsköplag är huruvida köparen genom korrigerande betalning skall kunnaavvärja även en avtalad förfatlopåföljd. Denna fråga får enligt utredningen iförekommande fall i stället bedömas med tillämpning av den Prop.1977/78:142 65 förmögenhetsrällsligageneralklausulen i 36 S avtalslagen. Utredningensnu ifrågavarande förslag har lämnats ulan erinran av praktiskt taget samtligaremissinstanser. Ävenenligl min mening bör den nya avbetalningsköplagen ge köparen möjlighel attavväoa påföljd av ett kvalificerat belatningsdröjsmål, oavsett vad delta harberott på. Såsom utredningen har anfört får en sådan ordning anses innebära enrimlig avvägning mellan säljarens och köparens inlressen även om de ärnäringsidkare. Jag kan emellertid inte biträda ulredningens förslag all de nyareglerna i denna del skall inskränkas till att avse endast rätt för köparen atthindra återtagande. Om en korrigerande betalning inte därjämte hindrar attsäljaren med åberopande av en förfalloklausut kräver ut köparens hetaåterstående skuld enligl köpeavtalet, synes reglerna bli av ringa värde förköparen. Ett sådant krav torde nämligen oftast leda till alt ett återtagandeinom kort aktualiseras på nytt. Jaganser alltså att köparen genom en korrigerande betalning bör kunna avvärjasåväl förfatlopåföljd som återtagande på grund av ett kvalificerat dröjsmål.För att säljarens berättigade intressen skatt tillgodoses föranleder dettaemellertid att kraven på den korrigerande betalningen bör bestämmas på ettnågot annat sätl än enligl utredningens förslag. Såsom utredningen har påpekatföljer nämligen av förslagel alt köparen för att avvärja återtagande inteskulle vara skyldig all ersätta t, ex, säljarens koslnader i inledd rättegångom utkrävande av förfatlopåföljd för dröjsmålet. Enligt min mening bör istället föreskrivas att köparens korrigerande betalning för att medföra den härdiskuterade verkan måste omfatta, förutom belopp som inte har betalats i rälltid jämte ränta, ersäitning för i princip säljarens alla kostnader i anledningav dröjsmålet. Detta stämmer överens med vad som gällerenligt den nuvarandeavbetalningsköplagen, 4.2.4Köparens rätt att beiala I förlid Dennuvarande avbetalningsköplagen ger köparen en ovillkorlig rätt att fullgöra sinbetalningsskyldighet mot säljaren i förlid. Bestämmelser härom finns i 6 Sförsta och iredje styckena. Första slycket avser den situationen att säljarenhar yrkat att återfå godset. Köparen kan då på en gång betala allt vad säljarenskulle kunna tillgodoräkna sig vid ett återtagande, Efler sådan betalning fårgodset ej . Om köparen i annal fall vill betala har han rätttitt detta enligt tredje slycket. Enligt12 S första slycket konsumentkreditlagen gäller att köparen har rätt alt betala sin skuld till kreditgivaren . Med skuldavses här återstoden av kredilfordringen. Genom sådan betalning upphör rättenatt återta varan med stöd av förbehåll om återtaganderätt. Det bör anmärkas attkreditgivaren enligl konsumentkreditlagen inte först får på annan fordranavräkna belopp som köparen eriägger för avräkning på kreditfordringen. 5 1977/78. Prop.1977/78:142 66 Utredningenhar föreslagit att köparen även enligl en ny avbetalningsköplag ges rätt attbefria sig från säljarens återtaganderätt genom betalning . Sådanbetalning föreslås kunna ske när som helst innan varan . Säljaren börenligl utredningen dock inte vara skyldig att avstå från sin säkerhet utan fullkompensation. Utredningen föreslår därför alt den förtida betalningen måsteavse alll som siiljaren skulle kunna tillgodoräkna sig vid ett återtagande. Utredningens förslag har isakligt hänseende lämnats utan erinran vid remissbehandlingen. En remissinstans- RSV - har dock i sitt ytirande särskilt anmärkt alt bestämmelserna omköparens rätt till betalning i förlid bör ulformas på samma sätl som ikonsumentkreditlagen. För egen del anserjag attköparen enligt den nya avbetalningsköplagen, liksom f n., bör ha rätt attbeiala .sin skuld till säljaren i förlid. Härigenom får köparen möjlighet altnär som helst förvärva definitiv äganderätt titt varan. Med hänsyn till denreduktion av kreditkoslnaden som, enligt vad jag kommeratt föreslå i detföljande, skall ske vid betalning kan köparen utnyttja rätten tillförlidsbeialning också för att på rimliga villkor frigöra sig från enavbetalningskredit som han anser oförmånlig i kostnadshänseende. 1enhetlighetens intresse bör den nya avbetalningsköplagens bestämmelser omköparens rätt att betala ges samma uiformning som i konsumentkreditlagen.Det bör alltså föreskrivas att köparen alltid har rält att beiala sin skuldtitt säljaren , t normalfallet, dvs. om köparen har skött sinabetalningar, har säljaren inte någon annan fordran mot köparen som här är avintresse än återstoden av kreditfordringen. Om emellertid köparen skutte haådragit sig annan skuld till säljaren som har med köpet att göra, 1. ex,skyldighet alt beiala dröjsmålsränta eller ersättning för säljarens kostnader ianledning av betalningsdröjsmål, kan säljarens berättigade iniresse av att fåbetalt för sådan fordran innan ålertaganderätlen upphör tillgodoses genom althan får möjlighet att i första hand avräkna erlagd betalning på denna fordran.Titt hithörande frågor återkommcT jag i ett följande avsnitt. Jag skall däräven ta upp frågan om säljarens rätt all i första hand avräkna eriagd betalningpå sådan säljarens fordran som avser ersättning för reparation av varan o. d, Denkredit som avbetalningsköparen erhåller medför praktiskt taget alllid kostnaderför honom i form av s. k, avbelatningstiltägg, gäldränta m. m. Hur storakostnadema blir beror bl. a. på kredittidens längd och kreditbeloppets storiek.Om köpel avslulas genom betalning , bör köparen ha anspråk på att fåsin kostnad för krediten reducerad med hänsyn till alt hela den avtaladekredittiden inte utnyttjas. Regler om sådan reduktion finns både i den nuvarandeavbetalningsköplagen och i konsumentkreditlagen. De skall tillämpas såväl närköparen på eget initiativ betalar i förlid som när säljaren Prop.1977/78:142 67 medstöd av en förfalloklausul eller i samband med återtagande av varan utkräverbetalning . Bl, a. i fråga om metoden att beräkna reduktionen råderemellertid väsentliga skillnader mellan de båda tagarna. Enligtden nuvarande avbetalningsköplagen reduceras köparens skuld med tillämpning aven schablonregel. Denna innebär i huvudsak att säljaren tillgodoräknas endastså stor del av de vid avräkningstillfältel ännu ej förfallna posterna somgodsets kontantpris utgör i förhållande litl avbetalningspriset. Intresset aven ekonomiskt och matematiskt mera korrekt reduktion har här fått stå tillbakaför kravet på enkla och lättiUämpade regler Gfr SOU 1950:42 s, 36 fQ. Kreditköpkommitténpåpekade i sitt betänkande (SOU 1975:63) Konsumentkreditlag m. m, att bl. a,finansieringsföretagen hade gjorl gällande att en mera genomarbetad metod föri-eduktionen skulle införas. Kommittén anslöt sig till detta önskemål ochföreslog bestämmelser för avräkningen vid förtidsbetalning som till skillnadfrån avbetalningsköplagens schablonregel beaktade såväl kredittidens längd somkreditkostnadernas fördelning över kredittiden. Detta uttrycktes i kommitténslagförslag så, att vid beräkning av kreditgivarens fordran från den obetaldadelen av skuldbeloppet (kredilfordringen) skulle avräknas den del avkreditkostnaden som hänförde sig till den ej utnyttjade kredittiden.Kreditgivaren skutte dock få tillgodoräkna sig hela kostnaden för uppläggningenav krediten, om denna kostnad särskilt hade angetts i avtalet och inte varoskälig. Kommittén gav inte några närmare anvisningarom hur kostnadsreduktionenskutte räknas fram utan förutsatte att ändamålsenliga beräkningsmetoder skullekunna utvecklas i samråd mellan den myndighet som skulle ha tillsyn över lagenoch berörda näringsidkarorganisationer. Såsom en relativt enkel beräkningsmetodsom gav godtagbara resultat angav kommittén dock den s. k. 78-regetn, Vidavräkning enligt denna regel proportionaliseras kreditkostnaderna direkt på detvid varje tidpunkt utestående krediibeloppet enligt följande formel Rt(tf1) r n(n+l) ' R = reduktionen avkredilkostnaden t = återstående antaletamorteringar när förtidsbetalningen sker n = ursprungtiga antaletamorteringar C = kreditkoslnaden, 1den proposiiion som låg till gmnd för konsumentkreditlagen framhölls bl, a, attdel naturiigtvis i och för sig var önskvärt att avräkningen mellan parterna vidbetalning kunde ske enligt regler som gav ett så rättvist resultat sommöjligt. Det ansågs emellertid att de regler som kommittén hade föreslagit oftakunde medföra alltför komplicerade beräkningar för att uppfylla kravei pånödvändig enkelhet. 1 propositionen föreslogs därför att 1977/78:142 68 avräkningeni stället skulle ske enligt en schablonregel som innebar att den obetalda delenav kreditfordringen skulle minskas med så stor det av kreditkostnaden som denej utnyttjade kredittiden utgjorde i förhållande till den avtalade kredittiden.Kreditgivaren skulle dock alltid få tillgodoräkna sig uppläggningskostnad somvar angiven i avtalet och inte var oskälig (se prop, 1976/77:123 s, 120 f och175 fO. Vid behandlingav propositionen ansåg sig lagutskottet (LU 1977/78:5 s, 31-39) inle kunnagodta förslaget om hur reduktionen av kredilkostnaden skulle gå lill, då deltainte tog hänsyn lilt förhållandet mellan amorterat och icke amorterat belopp.Resultatet blev därför enligt utskottets mening från rättvisesynpunkt mindretillfredsställande. Från den synpunkten ansågs inte helleravbetalningsköplagens schablonregel nöjaktig. Det bör här inskjutas att såvälden bestämmelse som hade föreslagits i propositionen som avbetalningsköplagensregel praktiskt taget alltid gynnar köparen, om de jämförs med en matematisktkorrekt beräkningsmetod. Efteratt ha inhämtat lagrådets yttrande föreslog utskottet för sin delavräkningsbestämmelser som närmare anslöl till kreditköpkommitténs förslag,Utskottsförslagel bifölls av . Bestämmelserna om avräkningen fickdärmed del innehåll som framgår av 13 S konsumentkreditlagen. Enligtdenna bestämmelse skall vid beräkningen av kreditgivarens fordran den obetaldadelen av kreditfordringen minskas med den del av kreditkoslnaden som enligtberäkningsgmnder, som står i överensstämmelse med god sed på marknaden, är atthänföra lill den ej utnyttjade kredittiden. Vidare upptas i paragrafen dels ensärskild regel fördel fall att förlidsbeialning sker än avtaladförfallodag, dels den i proposilionen föreslagna bestämmelsen om kreditgivarensrätt att tillgodoräkna sig uppläggningskostnad. Detcentrala i 13 S konsumentkreditlagen är föreskriften att den del avkreditkostnaden skall avräknas som är alt hänföra till den ej utnyttjadekredittiden. Paragrafen anger här själva principen för reduktionen. Den geremellertid vissl uirymme för an\'ändning av skilda beräkningsmetoder som kanleda lill sinsemellan olika resultat, 1 detta hänseende framgår avlagutskottets belänkande i huvudsak följande. Enavräkningsmetod som står i överensstämmelse med den i 13 S angivna principen ärall reduktionen baseras på den verkliga räntekostnaden. Denna metod ger ettmatematiskt exakt resultat men är komplicerad och svår att tillämpa ipraktiken. Enligt utskottet är avräkning med tillämpning av den s. k. 78-regelni allmänhet att föredra i konsumentkreditsammanhang. Utskottet underströkemellertid att det enligt dess mening är invändningsfritt, omparterna i konkreta fall tillämpar den besvärligare men mer korrektaräntemeioden, synes avräkning enligt 78-regeln ge ett resultat som näraöverensstämmer med det matematiskt korrekta, i vart fall vid krediter av denstoriek som normalt förekominer i konsumentkreditsammanhang. Prop.1977/78:142 69 förutsättningför detta är emellertid alt krediten amorteras löpande med jämna lidsmellanrumoch lika slora belopp . Vid avvikelser härifrån ger78-regeln inte ett matematiskt helt tillfredsstältande resultat, och regelnsanvändbarhet minskar ju större oregelbundenheterna blir. Bestämmelsen i 13 Sger emellertid utrymme för att i sådana fall även andra beräkningssätt används. Eftersom13 S konsumentkreditlagen sålunda anger endast själva principen förreduktionen av kreditkostnaden finns det behov av råd och vägledning för desslillämpning i del praktiska affärslivet. Härom har laguiskoltet i sittbetänkande uttalat att det får ankomma på i dess egenskap avtillsynsmyndighet enligt lagen att i samarbete med berördanäringslivsorganisationer tillgodose detta behov. Detta kan enligt utskottetlämpligen ske genom att avräkningstabeller, grundade på 78-regeln, och andraanvisningar utarbetas. Avsikten all lillämpningen i huvudsak skall grundas påanvisningar av detta slag har kommit till uttryck genom hänvisningen iparagrafen till beräkningsgmnder som står i överensstämmelse med god sed påmarknaden. Ävenen ny avbetalningsköplag som skall gälla utanför konsumentkreditområdel bör geköparen rält all få sin kostnad för krediten reducerad om uppgörelse sker iförtid. Kreditköpulredningen har också lagt fram förslag litl regler i deltaämne. Dessa bygger emellertid i huvudsak på det tidigare redovisade förslaget ipropositionen angående konsumentkreditlagen. Med hänsyn till att detta förslaginle antogs av anserjag mig här böra lämna utredningens förslag åtsidan. Deregler som har tagits upp i 13 S konsumentkreditlagen kan medföra attavräkningsmetoder, som har betecknats som komplicerade och svåra alt tillämpa,kan komma lill användning om krediigivaren begär del. Av lagutskottets lidigarenämnda betänkande framgår emellertid att har haft sin uppmärksamhetriktad på de olägenheter som kan vara förknippade med bestämmelserna men ansettnackdelarna vara av så underordnad praktisk belydelse att intresset av att gemöjlighet lill ekono-miskt och matematiskt korrekta avräkningar har fått vägaöver. Detta intresse gör sig självfallel än starkare gällande vidavbelalningsköp mellan näringsidkare, bl. a, med hänsyn till att det här oftaär fråga om betydligt större krediter. Det bör därför inte komma i fråga nya avbetalningsköplagen, som i första hand tar sikte på köp mellannäringsidkare, i det nu diskuterade hänseendet skutte ge sämre möjligheter försäljaren än konsumentkreditlagen. Jaganser att den nya tagen i likhet med konsumentkreditlagen endasl bör angesjälva principen för reduktionen av kreditkostnaden. Denna princip ger utrymmeför olika avräkningsmetoder. Hit hör avräkning som bygger på den verkligaräntekostnaden samt under vissa förutsättningar avräkning enligl 78-regeln. Medtanke på att de olika möjliga beräkningsmetoderna för många torde framstå somkomplicerade och valet mellan dem svårt behövs det även 1977/78:142 70 utanförkonsumentkreditområdet anvisningar för den praktiska tUlämpningen. Jag ansermig kunna utgå från att berörda näringsidkarorganisationer kommer att ta framavräkningstabeller och andra hjälpmedel samt utfärda rekommendationer för derasanvändning i olika fall. Sådana anvisningar torde bli faktiskt normbildande förköp mellan näringsidkare. Med hänsyn lilt detta bör i den nyaavbetalningsköplagen, liksom i konsumentkreditlagen, anges att principen föravräkning mellan parterna får sin närmare utformning genom vad som är god sedpå marknaden. Jag föreslår alltså alt iden nya avbetalningsköplagen tas in bestämmelser om avräkningen vidförtidsbetalning, enligt vilka vid beräkning av säljarens fordran den obetaldadelen av kreditfordringen skatt minskas med den del av kreditkostnaden somenligt beräkningsgrunder, som står i överensstämmelse med god sed på marknaden,är att hänföra titt den ej utnyltiade kredittiden, I överensstämmelse med vadsom gäller enligt konsumentkreditlagen bör säljaren vid avräkningen dock alltidfå tillgodoräkna sig hela kostnaden för uppläggningen av krediten, om dennakostnad särskilt anges i parternas avtal och inte är oskälig. Som jag har nämntfmns del i 13 S konsumentkreditlagen en särskild regel för det fatt attförtidsbelalning sker än avtalad förfaltodag. Vid tillämpningen avkonsumentkreditlagens regler om avräkningen vid förtidsbetalning skall i sådantfall den ej utnyttjade kredittiden räknas från första förfallodagen efterbetalningen. Bestämmelsen har utformats efter förebild av 6 § tredje stycketandra meningen i den nuvarande avbetalningsköplagen. Den är föranledd avönskemålet att hindra att köparen fåren alltför förmånlig avräkning, om hanförtidsbelalar sin skuld en amortering förfaller till betalning.Att bestämmelsen har tagits upp i konsumentkreditlagen, trots att den innebärell avsleg titt konsumentens nackdel från principen om matematisk rättvisamellan parterna, för ses mot bakgmnd av att avräkning enligt 78-regeln haravselts bli det normala förfarandet på konsumentområdel. Som framgår av denfömt redovisade formeln har nämligen vid tillämpningen av 78-regeln antaletåterstående amorteringar direkt betydelse för resultatet av avräkningen. Närdet gäller köp mellannäringsidkare finns det knappast anledning att ge något särskilt företräde åt78-regeln. Såväl näringslivets experter i kreditköputredningen som flertaletremissinstanser på näringstivssidan har förordai att avräkningen vidförtidsbetalning i näringsidkarförhållanden i försia hand baseras på enberäkning av den verkliga eller effektiva räntan. Med en sådan beräkningsmetodbehövs inte någon särskild regel beiräffande förtidsbetalning som sker påannan tid än avtalad förfaltodag. Somjagförut antydde kan det befaras att de nu förestagna avräkningsreglerna kankomma att vålla vissa lillämpningsprobtem, inte minst vid handräckning föråtertagande av vara innan kredittiden har löpt ut. Det är därför angeläget attavtalen om avbetalningsköp i fortsättningen upptar närmare bestämmelser om huravräkningen vid förtida uppgörelse skall gå Prop.1977/78:142 71 till.Detta lorde kunna ske exempelvis i den formen att parterna i avtalet hänvisartill anvisningar som har utarbetats för viss bransch e, d, I sista hand går delnaturligtvis ut över parterna, om handräckningsförfarandet skulle komma attfungera mindre snabbt och smidigt än f n. Jag anser mig därför kunna utgå från allparterna på olika sätt söker underlätta den prakliska lillämpningen av den nyareglerna.