prop · G1039 · 1977-12-31 00:00:00 — Den spelare som får jackpoten kan alltid själv utnyttjasamtliga speltillfällen vid den reviderade förmånligare vinslplanen, efiersomvederbörande vunnit pengar till förnyad insats i och med att det blev en jackpot.Utfallet av spelet som den reviderade vinstplanen gäller ärslumpmässigt. Spelaren har således vid jackpot inte någon garanterad vinstutöver den första vinsten. Vanligtvis är dessa apparater försedda med elektroniskakomponenter. Av samtliga efter tillstånd utställda enkronasautomater äruppskattningsvis av denna typ. 1 allmänhet är dessa utrustade medräkneverk som registrerar antalet in- och utbetalade mynt samtkassabehållningen. Till skillnad från automaterna under punkt C erbjuderdenna automat ingen förhöjd vinstehans. Verket består uteslutande av mekaniskadelar och för dess funktion krävs ingen elektrisk ström. Normalt har dessaautomater inte räkneverk. Till stor del är automaterna konstruerade för spelmed 25-öresmynt. De enarmade banditer som används i uppges vara såinställda att mellan av insatserna återbetalas tiU spelarna. Äter-betalningsprocentenär genomsnittiig och beräknad på IOOOO spel. Prop.1977/78: 9 62 spelarekan under ogynnsamma förhållanden satsa åtskilligt utan att nå upp till nämndaprocentsats. Automatägarna kan ställa in önskad återbetalningsprocent påapparaterna, men av konkurrensskäl torde den i allmänhet inte sättas under ovanangivna tal eftersom spelarna anses vara ganska "priskänsliga". Spelapparaternaförslits ganska litet. Bestämmande för deras livslängd är i stället tekniskaförbättringar och ny design. Den ekonomiska livslängden bedöms därför varabetydligt kortare än den tekniska och uppgår till . Speletpå de enarmade banditema karaktäriseras av hög spelhastighet. Tidsförloppetfrån det att hjulen bringats att rotera tills de stannat varierar mellan 4,5och 6 sek. Enligt utförda tidmätningar kan en erfaren automatspelare hinna med600900 spel . Tekniska förutsättningar att ändra spelhastighetenfinns. Dåspelet introducerades på den svenska marknaden bedrevs det på relativt enklamekaniska spelapparater utan någon möjlighet till kontroll av myntflödet ochantal spel. Allteftersom spelet ökat i omfattning har emellertid även kravet påkontroll ökat. Initiativ till ett utvecklat kontrollsystem togs främst avapparatägarna, vilka snart insåg nödvändigheten av god intern kontroU.Fortfarande bedrivs spel med mekaniska enarmade banditer främst ifolkets-parkanläggningar och på tivolin, men i övrigt har de modernaelektroniska automaterna blivit allt vanligare. De senare erbjuder storamöjligheter till effektiv registrering av såväl myntflödet som antal spel. Automatspeletsutveckling och dess rättsliga reglering har ingående skildrats i betänkandena (SOU1970: 52) Om lotterier och (Ds Fi 1972: 2) Skatt på spel samt i promemorian (H1975: 1) . Därför lämnas här endast en översiktligredogörelse i denna del. Enarmadebanditer introducerades på den svenska marknaden . Deställdes ut i folkparker och sedermera också på tivolin och nöjesfält. Speletanordnades med stöd av reglerna i 2 § lotteriförordningen som s. k.anmälningslotterier. Det kunde därför förekomma endast i samband med viss tiUställning.Vidare kunde vinster utgå bara i form av polletter ("anvisningar"),som fick gälla som betalningsmedel inom området för tillställningen. Under1960-talet började enarmade banditer placeras ut på närings-stäUen och iaffärer, där inte tillställning förekom. De poletter, som betalades ut, skullebara få användas till fortsatt spel. Äutomatutställar-na hävdade att spelarnadärför inte fick någon vinst, varför spelet inte utgjorde lotteri. Dennauppfattning vann tiU en början stöd i rätts- 1977/78: 9 63 Poletterna inlöstes dock i stor utsträckning. Detvar ogörligt att övervaka att så inte skedde. Då lotteriförordningen reglerade endast spel förallmänheten kom enarmade banditer också att ställas ut i garage, påbensinstationer och arbetsplatser utan iakttagande av lotteriförordningensbegränsningar i fråga om insats och vinst. Ofta var dessa automater s. k. tungajack-potmaskiner, som möjliggjorde insatser och vinster medhöga penningbelopp. Huruvida spelet var anordnat för allmänheten eller inte varmånga gånger oklart. Antalet enarmade banditer uppgick till cirka 10000 och till mellan 10 000 oeh 20 000 (SOU 1970: 52, Om lotterier). 1972 beräknades apparatbeståndet uppgå till minst 15000. Vissa upp gifter tydde dock på att antalet var väsentligt större. På tivolin och nö jesfält samt i folkparker fanns totalt cirka 1 500 enarmade banditer. Antalet apparater på dansrestauranger uppskattades till några tusental (Ds Fi 1972: 2, Skatt på spel). Den tillsatta lotteriutredningen föreslog (SOU1970: 52) tiUståndsplikt för automatspel, men förslaget ledde inte tilllagstiftning. I stället fick punktskatteutredning i uppdrag att utredafrågor rörande beskattningen av spelautomater m. m. Punktskatteutredningenkonstaterade i sitt betänkande (Ds Fi 1972: 2) Skatt på spel bl. a., att detrådde allvarliga missförhållanden på spelautomatmarknaden på grund avosäkerheten om hur gällande regler skulle tillämpas samt polisens begränsaderesurser för att bekämpa illegalt spel. Utredningen gick därför in på frågorsom gällde regleringen av bl. a. automatspel och föreslog, att detta skulle fåanordnas endast efter tillstånd av polismyndighet. För att motverkaförekomsten av Ulegalt spel förordades en inte alltför snäv tillståndsgivning.Vidare föreslogs att penningvinster skulle tUlåtas, vilket också skulle bidratill att det legala spelet fick ökad attraktionskraft på bekostnad av det iUegalaspelet. Högsta insatsen borde höjas från då gällande till ochhögsta vinstchansen till 20 gånger insatsen. Från oeh med infördes nya regler förautomatspelet av innebörd som angivits. Spelet skulle få förekommainom vissa lokaler, på tivolin och i restauranger med utskänkningstillstånd förrusdrycker samt i samband med traditionellt bingospel. Särskild spelskattskulle utgå för bl. a. automatspel. För att få en uppfattning om regleringens effekt påautomatspelmarknaden inhämtade utredningen uppgifter från polismyndigheternaoch om de enarmade banditer, som per 1973 var i bruk med tillstånd. Totala antalet sådanavisade sig vara ungefär 5 000, fördelade enligt följande. Prop.1977/78: 9 64 Restauranger Bingolokaler Tivolin, nöjesparker Samlingslokaler 2 000 500 400 100 Enligtpåstående i motion 435 till medförde spelskattens utformningatt spelautomatverksamheten i folkparkerna minskade och medytterligare . Antaletenarmade banditer, som var registrerade för beskattning under fjärde kvartalet1974, uppgick enligt tUl 5 516. Därav var 4 164 apparateravsedda för spel med högre insats än . Omkring 3 000 av dessa beräknadesvara utställda för spel på restauranger. Efterdet att tillståndstvånget införts förekom viss export av enarmade banditer. ÅtskiUigaapparater, som var uppställda på bensinstationer etc., försvann. Av deuppskattningsvis 3 0004 000 tunga jackpotmaski-ner som hade importerats tillSverige, exporterades cirka 1 500 maskiner av ett enda företag. Med marginalför övrig export torde därför cirka 1 000 sådana maskiner finnas kvar i landet. Är1972 infördes strängare straff för de grövsta formerna av dobbleri. Detta hadeefter utredning föreslagits av riksåklagaren och rikspolisstyrelsen.Utredningen visade, att illegalt spel bedrevs i de största städerna i enomfattning och under sådana organiserade former att man kunde tala om en heltny typ av brottslig verksamhet. Ofta var denna förenad med annan grovbrottslighet. redovisar i betänkandet (Ds Fi 1974: 7)Kasinoverksamhet i , att den iUegala spelverksamheten i hademinskat till följd av ökade polisinsatser och straffskärpningen, som bl. a.medförde ökade möjligheter till tvångsmedel. Kap.4 Regleringen av automatspelet 4.1Nuvarande bestämmelser om automatspel Sedanden gäller enligt 1 a § lotteriförordningen, att automatspel kananordnas efter tillstånd, om spelet anordnas i samband med 1) offentiignöjestillställning inom b) annan samlingslokal eller nöjesparkeller liknande anläggning 3) restaurangrörelse, för vilkengäller tillstånd enligt rusdrycksförsäljningslagen (1954: 521) Prop.1977/78: 9 65 4)s. k. storbingo- eller kvällsbingospel Punktskatteutredningenhade föreslagit att kretsen av spellokaler skulle göras vidare och att tiUställningskravetskulle slopas. Departementschefen ansåg emellertid (proposition 1972: 128) attett upphävande av förbudet mot penningvinster skulle innebära att spelet på enarmadebanditer fick en dragningskraft jämförbar med det olovliga spelets, varförrisken för sociala skadeverkningar skulle kvarstå i betydande utsträckning.Även om beskattningen och tillståndstvånget kunde antas åstadkomma en socialönskvärd begränsning av spelandet, föreföll det dock ytterst tveksamt om sådanbegränsning kunde nås om man godtog de jämförelsevis liberala regler för tillståndsgivningensom punktskatteutredningen föreslagit. TUlställningsvillkoret borde därför bibehållas.Undantag borde dock göras för spel på restauranger med utskänkningsrätt,eftersom uppsikt och ordning kunde förutsättas råda på sådana restauranger. ansåg att tillstånd borde kunna ges för automatspel i samhngslokalerav typen folkets hus, bygdegårdar och liknande men däremot inte tillungdomsgårdar och andra lokaler, som företrädesvis besöktes av barn och ungdom.I propositionen gjordes ingen erinran häremot. Frånden blev oekså allt bingospel tillståndspliktigt enligt reglernaför tiUståndslotterier i 3 § lotteriförordningen. Således meddelades tUlståndav polismyndigheter och inom givna tillståndsramar och därutöverav Kungl. Spel på enarmade banditer i samband med bingo skulle dockenbart polismyndigheterna ge tillstånd till. Tillståndsgivningen i fråga omsådant automatspel blev flerstädes mycket generös och spelet fick därför enbetydande omfattning. Det var inte ovanligt att bingospel med ringa eller ingenlönsamhet drevs enbart för att skapa legala förutsättningar för ett lönsamtspel på enarmade banditer. Föreskrifter saknades om behållningen av automatspelet.1 en departementspromemoria (Ds H 1973: 4) föreslogs därför att spelet påenarmade banditer borde få förekomma endast i tidsmässig och lokalmässiganslutning tiU bingospelet. Spel på enarmade banditer borde inte hellertillåtas i samband med bingospel, som karaktäriseras av snabbgenomströmningshastighet av spelare. övertogsall tillståndsgivning av bingospel och automatspel i samband därmed avlänsstyrelserna. Automalspelet fick vidare anordnas endast för samma ändamålsom bingospelet. Sedanden gäller enhgt 1 a § a) lotteriförordningen att polismyndighetlämnar tillstånd tUl aUt spel på enarmade banditer utom spel i samband medbingo medan enligt 1 a § b) lotteriförordningen länsstyrelse ger tillstånd tillspel i samband med bingospel. Det senare får inte vara eller kunna jämställasmed automatbingo. Spelet på de enarmade banditerna skall vidare anordnas församma ändamål som bingospelet. Tillståndfordras för allt automatspel som är anordnat för allmänheten. Även om speletinte anordnas för allmänheten krävs ändock tillstånd om spelet anordnas / förvärvssyfte(1 § första stycket lotteriförordningen). TUlståndsfritt är däremotautomatspel under förutsättning att spelet "normalt erbjuder vinst endast iform av ett frispel" (1 a § sista stycket lotteriförordningen). 5 1977/78.1 saml. Prop.1977/78: 9 66 Begreppet"i förvärvssyfte" infördes i lotteriförordningen från den 1 april1973 på initiativ av punktskatteutredningen. Anledningen var de tolkningssvårighetersom förelåg i fråga om rekvisitet "för allmänheten" ilotteriförordningen. använde sig dock av begreppet"yrkesmässigt" och menade, att utgångspunkten skulle vara att skattskulle utgå så snart spelet var att anse som yrkesmässigt anordnat. Som sådantspel var att betrakta allt spel som var anordnat för allmänheten. Men ocksåorganiserat spel i slutna sällskap skulle i princip anses som yrkesmäsigt ochomfattas av beskattning. Yrkesmässigt anordnat spel skulle alltså jämställasmed organiserat spel, men vad som avsågs med det senare framgår inte avförarbetena till lagändringen. I förslag till en spelförordning, somutredningen presenterade, hade dock "yrkesmässigt" bytts ut mot"i förvärvssyfte", utan att något förtydligande lämnades. Inte helleri propositionen (1972: 128) gavs någon tolkning av begreppet "iförvärvssyfte". Förtillståndspliktigt automatspel gäller att insatsen får utgöra högst en krona.Högsta vinsten får inte överstiga ett värde, som motsvarar tjugo gångerinsatsen. Anledningentill att punktskatteutredningen föreslog möjligheten att vinna pengar vidautomatspel var som tidigare nämnts att öka det legala spelets attraktionskraftpå bekostnad av det illegala spelets. Utredningens tanke att högsta vinsteninte skulle kunna bli högre än har i praktiken kommit till kortagenom den förhöjda vinstchansen (ang. förhöjd vinstchans se under 1.3 och 2.2). Medstöd av 4 § lotteriförordningen kan tillståndsmyndigheterna utfärda villkorsamt kontroll- oeh ordningsföreskrifter. Enligtlotterikungörelsen (1974: 222) meddelas närmare föreskrifter för tiUämpningenav lotteriförordningen av lotterinämnden. Talan mot beslutenligt lotteriförordningen förs hos nämnden, som får hänskjuta ärenden avstörre vikt till regernigen. ,som började sin verksamhet , är enligt sin instruktion (1974:223) central myndighet för tillämpningen av lotteriförordningen. Det åliggernämnden särskilt att fullgöra de uppgifter som finns angivna i lotterikungörelsenoeh i anslutning härtill meddela råd och anvisningar oeh i övrigt verka förenhetlig tillämpning av lotteriförordningen. Nämnden består av ordförande, viceordförande och ytterligare tre ledamöter. Den har f. n. två heltidsanställda sekreterare. Lotterinämndenhar i meddelanden och samt den 24 oktober1975 utfärdat riktlinjer som huvudsakligen rör tillståndsgivning m. m. i frågaom bingospel. De förstnämnda behandlar visserligen spel på enarmade banditer isamband med bingo men upptar i princip inte mer än vad lagstiftningen och dessförarbeten anger härom. De senast utgivna riktiinjerna innehåller emellertiddetaljerade anvisningar om spel på enarmade banditer i samband med bingo. Ombeskattning av bl. a. automatspel stadgas i lagen (1972: 820, änd- Prop.1977/78: 9 67 rad1975: 987) om skall på spel. Skatt skall erläggas till staten för sådant automatspelsom kräver tillstånd enligt lotteriförordningen. Skattskyldig är den som hartillståndet eller den som ställer ut spelapparater, om vederbörande har fastdriftställe inom landet. Med upplåtelse jämställs överlåtelse medäganderättsförbehåll. Fr. o. m. utgår spelskatt för varjekalendermånad då skattskyldighet föreligger med per automat om denär konstruerad uteslutande för spel med 25-öresmynt och i annat fall med 900kronor per automat om spelet bedrivs i samband med restaurangrörelse, som hartillstånd till utskänkning enligt rusdrycksförsäljningslagen (1954: 521), ochmed per automat i övriga fall som lotteriförordningen anger. I frågaom automatspel i samband med offentlig nöjestiUställning inom föreningslokaleller nöjespark eller liknande anläggning eller i samband med tivolirörelseutgår spelskatt med hälften av nu angivna belopp om spelet anordnas högst 15dagar . Punktskatteutredningenhade föreslagit att skatten skulle utgå procentuellt på behållningen avspelet. Detta förutsatte att endast automater med godkända räkneverk skulle fåanvändas. I proposition 1972: 128 förordade departementschefen beskattning iform av en fast avgift per spelautomat och månad på grund av de kontrollproblemoch redovisningssvårigheter som förelåg. Sedan erfarenheter vunnits och bättreöverblick av spelverksamheten erhållits, borde man överväga att få till stånden mera likvärdig beskattning i principiell överensstämmelse med utredningensförslag. Departementschefen framhöll också att de förändringar som föreslagitsi lotteriförordningen var i allt väsentligt betingade av skatteförslagen ochhade en i viss mån provisorisk utformning. Det erinrades om att en samladöversyn av lotteriförordningen ankom lotteriutredning. (SkU 1972: 66) var det angeläget att bevara möjligheterna förfolkparker oeh därmed jämförliga anläggningar att kunna anordna automatspel avmera förströelsebetonad karaktär, så att de därigenom även i fortsättningentill viss del skulle kunna finansiera sin verksamhet genom spelet. Enförutsättning för att bibehålla 25-öresspelet, som var gängse på dessaspelplatser, var dock att avgiften sattes ner i proposition till insatsen. 4.2Lotterinämndens anvisningar om automatspel i samband med bingo Somtidigare omnämnts har lotterinämnden senast i promemoria den 24 oktober 1975avseende riktiinjer för tillståndsgivning m. m. i fråga om bingospel under år1976 också utfärdat anvisningar om spel på enarmade banditer i samband medbingospel. Dessa innebär i korthet följande. Spelet på enarmade banditer fårendast förekomma i samband med sådant bingospel, som vanligen benämns storbingoeller kvällsbingo. Bingospelet skall ha karaktär av tillställning och pågåunder minst två timmars effektiv speltid, det vill säga exkl. pauser. För attspelet på enarmade banditer skall utgöra endast ett komplement till 1977/78: 9 bingospeletskall antalet spelapparater beräknas med ledning av den beräknadegenomsnittliga omsättningen per storbingotillställning. Antalet apparaterskall dock maximeras till högst 15 stycken 25-öresautomater alternativt högst5 enkronasautomater. 1 ekonomiskt hänseende bör bingospelet och automatspelethållas åtskilda. Eftersom det senare får användas endast till förmån för sammaändamål som bingospelet får den som hyr ut spelapparaterna till bingoanordnareninte betinga sig viss andel av behållningen av automatspelet. Ersättning får istället utgå endast i form av en fast hyra. De enarmade banditerna skall varaförsedda med räkneverk, som på ett tillförlitiigt sätt registrerar gjorda insatseroch utfallna vinster. De senare skall i genomsnitt uppgå till ett sammanlagtvärde som svarar mot av insatserna. Spelapparaterna får inteplaceras så att andra än bingospelarna lockas att spela. Det åliggerlänsstyrelsen att pröva placeringen. TUlståndshavaren skall tUl länsstyrelsenlämna uppgift om typ, fabrikat och modell för samtliga enarmade banditer.Länsstyrelsen skall pröva om ifrågavarande spelapparat får användas. Förautomatspelet bör utses samma kontrollant som för bingospelet. TUlståndshavarenär skyldig att föra noggranna löpande räkenskaper även över spelet på deenarmade banditerna. Räkneverksställningen skall avläsas och antecknas vidvarje tömningstillfälle, dock minst en gång . Anteckningarna skaU överiämnastill kontrollanten. Spelapparaterna får vara tillgängliga bara vissa tider föreoch efter bingospelet samt i pauser. 1 övrigt skall de vara avstängda. Enligtanvisningarna skulle enarmade banditer med förhöjd vinstchans inte fåanvändas. Denna del av anvisningarna återkallades emellertid sedermera avnämnden. 4.3Myndigheternas handläggning av automatspelärenden Somtidigare framgått anordnades före spel på enarmade banditersom s. k. anmälningslotterier enligt 2 § lotteriförordningen. Hur sådant spelbedrevs blev därför inte föremål för någon närmare prövning hospolismyndigheterna. Efterden angivna tidpunkten kunde spel på enarmade banditer inte anordnas förallmänheten eller i förvärvssyfte annat än efter tillstånd av polismyndighet.Den ändrade lagstiftningen ställde myndigheterna inför problem som var nya iförhållande till andra lotteriärenden. I samband med tillståndsprövningenskulle exempelvis avgöras hur många och vilken typ av enarmade banditer somfick ställas ut, vilka spelställen som kunde godtas, var spelapparaterna fickplaceras på spelplatserna och spel kunde förekomma. Fördessa frågor ges varken i lotteriförordningen eller dess förarbeten någonsärskild vägledning i det enskilda fallet. Ett flertal polismyndigheter harpåpekat för utredningen, att bristen på centrala anvisningar har Prop.1977/78: 9 69 letttill stora tillämpningssvårigheter. har som sista instans ilotterifrågor avgjort vissa ärenden angående spel på enarmade banditer av prejudicerandebetydelse. Ärendena är dock tämligen fåtaliga och har, enligtpolismyndigheterna, inte uppvägt bristen på centrala anvisningar. Rikspolisstyrelsenförutsåg att vissa problem skulle uppstå vid handläggningen av automatspelärendena.Därför gav styrelsen ut en promemoria, som är dagtecknad , medanteckningar om synpunkter som kommit fram vid diskussion ihandelsdepartementet beträffande innebörden av vissa uttryck i 1 a § lotteriförordningen. Ipromemorian behandlas bl. a. vissa frågor rörande tiden för spel på enarmadebanditer och platser där spelet kan få förekomma. Om spel i restauranger sägsatt det kan anordnas under rörelsens öppethållande. Beträffande restauranger ihotell skall inte spelapparaterna ställas upp i hotelldelen. "Tivolirörelse"bör tolkas med ledning av det allmänna språkbruket vid lagens tillkomst ochdärför avse "sådan rörelse, som på ett område i det fria tillhandahåller aUmänhetentivolinöjen av flera olika slag" men däremot inte "företag som ilokaler inomhus ställer några nöjesanordningar tUl allmänhetens förfogande,även om anordningarna i och för sig har samma karaktär som tivolinöjen." Efteröverläggningar med och CentralaRestaurangaktiebolag, utfärdade i serien(RSV 1973: 2) anvisningar om bl.a. automatspel i samband med utskänkning av rusdrycker. 1 anvisningarna angesnärmare vad som får avses med restaurang i 1 a § lotteriförordningen. Detbetonas vidare bl. a. att det bör tillses att automatspelet inte bedrivs inom utskänkningslokalannat än under medgiven utskänkningstid samt att spelverksamheten inom utskänkningslokaleller "därtiU ansluten lokal eller utrymme" inte bedrivs så attordningen och trevnaden äventyras. Medledning av nämnda delvis motsägelsefulla anvisningar, hade alltsåpolismyndigheterna att efter tiUämpa lotteriförordningensbestämmelser om automatspel. Efter detta datum blev polismyndigheternaöverhopade med ansökningar, främst från restauranghåll i storstäderna, om attfå ställa ut enarmade banditer. handlades drygt 2 500 sådanaärenden. Hos polismyndigheterna handläggs automatspelärenden på såvälcentralorter som lokalvakt-områden, sammanlagt cirka 460 enheter. EnhgttUlgängliga uppgifter är praxis rörande handläggningen och avgörandena avärenden, som avser spel på enarmade banditer och liknande spelautomater, mycketskiftande mellan olika distrikt. Från polishåll har uppgivits att eftersom arbelsresursernaär hårt ansträngda måste prioritering ofta ske till förmån för ärenden sombedöms vara viktigare än lotterier och spel. Vissa polisstyrelser fann efter bestämmel- Prop.1977/78: 9 70 sernasikraftträdande det vara nödvändigt att utarbeta normer angående bl. a. antaletautomater per spelplats och sättet för deras placering. Någon närmaresamordning mellan distrikten i dessa frågor synes dock inte ha förekommit. Vissalänsstyrelser tog efter fram liknande normer angående spel påenarmade banditer i samband med bingo. Länsstyrelserna har numera att stödjasig på lotterinämndens riktiinjer för sådant spel. Somtidigare nämnts (kap. 1.3) saknas bestämmelser om hur enarmade banditer skallvara beskaffade, dock med undantag för vad som gäller om insats och vinst.Rikspolisstyrelsen har utarbetat en blankett vilken regelmässigt används vidansökan om tiUstånd tiU automatspel. På blanketten skall anges om automaten ärförsedd med 25-öres- eller enkronasinsats. Ändra egenskaper hos automatenbehöver dock ej anges. Polismyndigheterna prövar i regel inte hur automatennärmare är beskaffad och inte heller vilken typ av automat som skall ställasut. Ett tillstånd innebär rätt för anordnaren att på visst ställe bedrivaautomatspel med den i ansökan uppgivna storleken på insatsen. Under tillståndstidenhar anordnaren således möjlighet att skifta spelapparat efter eget gottfinnande.Somliga polismyndigheter föreskriver visserligen i vill-korsbilagor attenarmade banditer med förhöjd vinstehans inte får förekomma. Likväl användsnästan uteslutande sådana apparater.