prop · G103100 · 1977-12-31 00:00:00 — För hela Barn-och ungdomsavdelningens verksamhet behövs förbudgelårel 1978/79 ytterligare . 1977/78:100 Bilaga 9 89 NTF beräknar de sammanlagda kostnaderna förverksamheten under /79till . Genomföriagsverksamhel och genom bidragoch avgifter beräknar NTF att få in elt belopp av . Härefter skulleåterstå ett medelsbehov av ca 10,1 milj. kr. Trafikförsäkringsbolagen har utfäst sig att lämna ett bidrag om 5milj. Statsbidraget behöver således öka med . för budgelårel 1978/79. Jagföreslår ett statligt stöd till NTFom , innebärande en ökningmed . jämfört med innevarande budgelår. Jag förutsätter atlverksamheten planeras och bedrivs i nära samverkan med statens trafiksäkerhetsverk.Jag hemsläller atl regeringen föreslår all lillBidrag till för budgetåret1978/79 anvisa ell anslag av , att avräknas motautomobilskattemedlen. 1977/78:100 Bilaga 9 90 är enligt instmktionen (1969:320,omtryckl 1975:1070) central förvaltningsmyndighet för ärenden som rör sjöfarteni den mån handläggningen inte ankommer på annan myndighet. Verksamheten skall bedrivasmed inriktning huvudsakligen på handelssjöfarten. Verket arbetar med frågor som rör fartygs säkraförflyttning inom svenska och angränsande farvatten. a. har verkethand om den statliga lots-ningen och säkerhetsanordningama, sjökartläggningenoch isbrytningen samt samordnar arbetet för sjöräddning. Verket svarar försäkerheten ombord på svenska handels- ochfiskefartyg och på utländska fartyg i svenska farvatten. Verket prövarvidare ekonomiska frågor som har betydelse för sjöfartsnäringen. Verkels arbeiebedrivs på tre organisationsnivåer, lokalt, regionalt och centralt. Det lokala arbetet bedrivs vid 30 lotsplatser ochetl tiotal lotspassnings-ställen, 17 bemannade fyrplatser och 12bemannade radionavigeringssta-tioner. Dessutom finns verkstäder och förråd. För den regionalaverksamheten finns fem lotsdistrikt, sju sjöfartsinspektionsdistrikt och etlsjöfartsinspektionskonlor i . Fr. o. m. ingår även i regionalaorganisation. Inom centralförvaltningen som ärlokaliserad till finns fem avdelningar, driftavdelningen,sjökarteavdelningen, sjöfartsinspektionen, ekonomiavdelningen ochadministrativa avdelningen samt en revisionssektion, direkt underställdgeneraldirektören. leds av en styrelse. fanns vid 1455anställda. Av dessa var drygl 1 100placerade lokalt och regionalt och drygt 300 centralt. får anslag anvisade iprogramtermer. Verksamheten är indelad i programmen Farledsverksamhet,Fartygsverksamhet och Övrig verksamhet. ProgrammetFarledsverksamhet finansieras över två anslag: Farledsverksamhet, exkl. isbrytning resp. Isbrytning. De två övriga programmenmotsvaras av anslag med samma namn som programmen. Programmens indelningi delprogram framgår av redogörelsen på s. 95. Den statliga isbrytningen samt kostnaderna underprogrammet Övrig verksamhet finansieras direkt över budgeten. 1 övrigtläcks kostnadema för verksamhet i huvudsak genom olika avgifteroch bidrag. Större delen av verksamhetenunder programmet Fariedsverksamhet Prop.1977/78:100 Bilaga 9 91 -utom isbrytningen - finansieras sålunda efter med fyr-,farledsvaru- och lotsavgifter. har lagt fram förslag till anslag /79. Vid presentationen av sin anslagsframslällning harsjöfartsverket valt all låta verksamhetsplanen för perioden /78-1982/83ingå som en del av framställningen. Denna inleds således med en allmän översiktöver utvecklingen inom arbetsområde och en analys av vissafaktorer som påverkar efterfrågan och följs av verksamhetsplan och anslagsberäkningar. 1.Allmän översikt över utvecklingen Den internationella sjöfartskonjunkluren är fortfarandelåg. Tonnage-överskottet inom världshandelsflottanberäknades vid slutet av till ca 105 milj. ton dw. Underår 1976förbättrades förhållandena. Vid utgången av hade lonnageöverskollelreducerats till ca 80 milj. ton dw. Denna utveckling har emellertid upphörtunder och har uppläggningarna åter ökat kraftigtliksom antalet fartyg som ligger stilla i väntan på last. minskade antalet fartyg i den svenska handelsflottanom minst 100ton bmtlo från 795 till 616. Samiidigt steg del sammanlagdabmttolonnagel från 4,8 till 7,7 milj. lon. därefter fram minskade antalet enheter ytterligare och uppgick då till563. Även tonnaget sjönk och uppgick vid nämnda tidpunkttill 7,3 milj. ton brutto. Den svenska handelsflottan tillfördes 26 fartygom 539000 lon brutto. Under avfördes totalt 74 fartyg om sammanlagt brutto, huvudparten genom försäljningar till utlandet. Under försiahalvårel 1977 tillfördes handelsflottan 26 fartyg, varav 22 var nybyggen.Samtidigt avfördes lika många fartyg. Försämringenunder på den internationella fraklmarknaden har för svensk del letttill en betydande ökning i uppläggningen av fartyg. var 37fartyg om 5,6 milj. lon dw upplagda på grund av frakl-brist. Därav var 21tankfartyg om 5,3 milj. ton dw och 2 bulkfartyg om dw. Nästan allasvenska råoljetankers var sysslolösa antingen direkt upplagda eller i väntan pålast. Läget är avsevärt sämre än . 1 syfteatt ge rederierna möjlighet att undvika av likviditetsskäl framtvingadeomfattande försäljningar av modernt toi ge lill underpris har införts etttidsbegränsat statligt kreditstöd. Stödet utgår i form av statliga kreditgarantierpå 500 milj. kr., varav ca 50 milj. kr. för den mindre skeppsfarten. I bidragfrån det allmännas sida för att hålla nere driftkostnaderna kommer rederiernaatt erhålla högst av sina kostnader för sjöfolkets 1977/78:100 Bilaga9 92 resori samband med ledighelsperioder i land. 1 siödet till varvsindustrin ingårvidare krediigaranlier lill svenska rederier vid omgående nybesläll-ning vidsvenska varv saml avskrivningslån. Åigärderna är av lillfällig karaktär för alt bibehålla enönskvärd handlingsfrihet i avvaktan på del underiag för mera långsiktigaställningstaganden från statsmakternas sida som kommer atl framläggas av dentillsatta sjöfarlspoliliska utredningen. Handelsflottans utveckling med fortsatt nedgång i antalfartyg och en viss tillbakagång även i tonnaget leder - tillsammans med ettsvagt kapacitetsutnyttjande - lill negativa verkningar också för det s. k.sjöfartsnettot. De svenska rederiemas bmtiointäkler i utrikes fart utgjorde6606 milj. kr. Kostnaderna i utlandet var 4 127 milj. kr. De insegladenettointäkterna blev således 2479 milj. kr. Motsvarande belopp var år1970 1893 milj. kr., 2005 milj. kr.,2103 milj. kr., 2 550 milj. kr. och 1974 3463 milj. kr. Underår 1976 ulgjorde bmttoinläkterna 6755 milj. kr. och kostnaderna i ullandel 4193 milj. kr. Nettointäkterna blev således 2 562 milj. kr. Under försiahalvårel 1977 ulgjorde nettointäk-lerna 846 milj. kr. all jämföra med 1 087milj. för molsvarande period årel innan. Avgörande för anspråkenpå sjöfarlsverkels ijänster är enligt i försiahand ulvecklingen inom följande områden. Det sjötransporterade godsets vikt och volym med uppdelning mellan från miljösynpunkt farligt gods (mineraloljor, vissa kemikalier m.m.) och övrigt gods. Fartygens lastförmåga ochdjupgående med uppdelning enligt punkt I. Fartygens nautiska utrustning,fartresurser, lämplighet för gång i is etc. Fördelningen av trafiken på kuststräckoroch hamnar. Antalet hamnanlöp per fariygsresa. Andel av hamnanlöpen som faller påfartyg i tät, regelbunden trafik. Målsättningar för hamnväsendetsframtida utformning och vintersjö-farlen jämte regionalpolitiska överväganden iövrigt. Havsrättens utveckling; frågor somsammanhänger med fastställandet av intresseområden. Ulvecklingen i fråga omutnyttjandet av havets resurser. Den svenska handelsflottans sammansättning med avseende på ål der och typ av fartyg samt fartygens bemanning, verksamhet och fartsom råden. 1 det medellånga perspektiv som sjöfarlsverkelsverksamhetsplan täcker får bedömningen av utvecklingen vad avser punkterna 2-6i huvudsak ske med ledning av nuvarande tendenser. Nytt och gammall kommerunder al- Prop.1977/78:100 Bilaga 9 93 laförhållanden all finnas sida vid sida, vilket ökar kraven påfarledsverk-samhelen. Bedömningen påverkas av atl sjöfarten är en i hög gradinternationell näring. I fråga om det sjötransporteradegodset framhåller atlden alldeles övervägande delen av transporterna lill och från utlandet skersjöledes. ökade den totala sjöburna kvantiteten från68.1 milj. ton lill 110,2 milj. ton för all underår 1975 gå tillbaka till 99,2milj. steg kvantiteten lill näslan 105 milj. ton. I förstahand är del oljelransporierna som svarar för uppgången, medan exportgodselfortfarande visar en nedgång. Utvecklingen av fartygenslastförmåga och djupgående kännetecknas av en fortsallökning av storleken och därmed av medellas-len hos de fartyg som trafikerarSverige. Trots detta var ungefär hälften av de lastfartyg som ankomfrån ort under 500 lon brutto. Av den tolala med laslfarlyg i farttransporterade godskvanliieten svarade dessa mindre fartyg dock för endast 12%.Medellaslen beräknas ha kommit över 4000 lon mot ca . Del är av stor vikt för sjöfarlsverkelseflerfrågebedömningar alt ha användbara uppgifter om fartygsanlöpen eftersom dessa återspeglar kundunderiaget föråtskilliga av verkets Ijänster, bl. a. lotsningen. Antalet fartygsanlöp medlaslfarlyg i utrikes fart har minskal från 42 550 lill 33 450 år1976. Dessa siffror skall dubbleras för all visa antalet in- och ulresor. Underde har skett en påtaglig minskning av antalet anlöp per resa, enav de faklorer som fört fram till bl. a. en minskad lotsningsfrekvens. Av betydelse för bedömningen av bl.a. lotsningen är också den del av antalet resor som sker ität. Denna utgör redan nu den hell övervägande delen avtrafiken. Antalet in- och ulresor med färjor i utrikes fart låg på ca232000. Etl betydande antal laslfariygsresor sker efter samma irafikmönsler somfärjornas. Också inrikesfarlen domineras av fartyg i tät trafik på samma hamn. I fråga om lastfartygen bör man under de närmaste årenkunna räkna med en viss fortsatt förskjutning mol fartyg i lät, regelbundentrafik på samma hamn. Förskjutningenmot större fartyg tillsammans med färjornas högre andel av godstransporternabör innebära en fortsatt relativt snabb förnyelse av de fartyg som trafikerarsvenska hamnar. Ju större och nyare fartygen är desto bättre är vanligen den nautiska utrustningenliksom förutsättningarna atl bemästra svåra väderleksförhållanden. Även deombordan-ställdas kompetens ligger normalt högre. Specialisering inte bara efler last ochgodshanleringssyslem ulan också efler iransportrelalion ger tillgång till bl. a. lastdryga, isförslärkta och därmedför vinlersjöfart lämpade fartyg. Del ökade antalet sådana fartyg har gettutrymme för en betydande effektivisering av vintersjöfarlen. 1977/78:100 Bilaga9 94 I verksamhetsplanenför /78-1982/83 diskuterar sjöfartsverketinledningsvis verksamhetens mål och inriktning och anför bl. a. alt verket itidigare verksamhetsplaner som överordnat mål för den samlade verksamheten harangett fartygens säkerhet lill skydd för människor och yttre miljö. Som medelför att nå detla mål har lill förfogande stått insatser avseende bådesäkerheten på sjövägarna och säkerheten ombord. Nödvändigheten att konkretiseraoch omformulera detla allmänna mål till så långt möjligt operativa riktlinjerför de olika verksamheter som ryms inom verkets arbetsområde gör det angelägetall med en bibehållen hög säkerhelsambition närmare diskutera säkerhetsmålet.Ambitionsnivån kan dock enligt verkel inte vara en gång för alla given ulanpåverkas ständigt av den utveckling som sker på olika områden. Det blir dessutom allt angelägnare att ifrågasätta omsäkerhetsmålet som överordnat mål ensamt läcker de uppgifter som sjöfartsverkethar. En ökad betoning av framkomligheten framstår sommotiverad och rimlig. Mellan framkomligheten (transportfunktionen) ochsäkerheten finns etl ömsesidigt beroende som yttrar sig i att en åtgärd somprimärt inriktas mot framkomligheten även kan påverka säkerheten i olikaavseenden och vice versa. Verket anser att det är nödvändigt atl föra enfortlöpande måldiskussion som - med beaktande av de förändringar som sker,framför allt utanför ger verket etl underlag som kan tjäna somvägledning för inriktningen av verksamheten. hänvisar i detlasammanhang till den organisationsöversyn som verket har påbörjat och nämneratt måldiskussionen ingår som en väsentligt del i översynen. handlande påverkas av en radförhållanden som ligger mer eller mindre utanför verkets inflytande i denomvärld verkel lever i. Till denna hör sjöfartsnäringen och dessutvecklingsbetingelser, liksom sjöfartens utpräglade internationella karaktär,vilket medför all har små möjligheter att ensamt påverka degrundläggande betingelserna för näringens villkor och utveckling. Härav följerbegränsningar i handlingsfriheten. Verkets policy är att medverka i ett alltvidare intemationellt samarbete i syfte atl kunna påverka och ta del iinsatsema för alt öka säkerheten på såväl olika nationers fartyg, som i defarvatten, vilka utnyttjas av den internationella sjöfarten. Strävan är attkomma fram lill av alla länder godtagna, gemensamma normer och garantier föratt de efterlevs. Den framförliggande planeringsperioden kännetecknas avviss osäkerhet genom att flera utredningar, som kan antas komma atl påverkasjöfartsverket, pågår eller har avslutats. är det viktigtatt de resultat i olika avseenden som redan framkommit och de förändringar somkan skönjas följs upp och tas till vara så att handlingsberedskapen är tillfredsställande. Förutomdet trafikpolitiska utvecklingsarbetet, i vilket bl.a. den svens- 1977/78:100 Bilaga 9 95 kakustsjöfariens framtida roll utgör ett delområde, är bl.a. det framlagda belänkandet (Ds K 1975: 8) Säkerhet i faried, liksom denunder presenterade ulredningen (Ds K 1976:5) och del av trafikpolitiska utredningen framlagda betänkandet (Ds K 1977:4) Åtgärder för all främja godstrafiken påVänem och av stort intresse för . De förstnämndautredningarna är av direkt belydelse förden både personal- och kostnadsmässigt största verksamhetsgrenenlotsning och den komplettering och utveckling av denna mot samverkande system för trafikinformation och trafikövervakning som ingår i verkets planer. erinrarockså om det framlagda betänkandet (Ds K 1975:9) Förslag till planeringav de svenska hamnarna och deorganisatoriska och personella förstärkningar som måste tillföras verkelom förslaget genomförs. ProgramFarleds verksam be t Iverksamhetsplanen för programmet Fariedsverksamhet anger verket dels det allmänna målet för programmet och demedel verket använder sig av för att nå detta mål, dels mål och huvudsakliginriktning av verksamheten inom de skilda delprogrammen. Ifråga om farledsutmärkningen anför verket bl.a. att målet är alt genom olika former av farledsutmärkningarskapa fömtsättningar för effektiva och säkra sjötransporter i svenskafarvatten. Förändringarna i strukturen hos sjötransporterna sker relativtlångsamt både vad gäller hamnarna föranlöpen och fartygens storlek, utrustning etc. av antaletfartyg i utrikes fart på är utländskt tonnage, vars standard m. m. bestäms genom internationella konventionereller i andra länder. De bindningardetla medför begränsar fömtsättningama för mera omfattande indragningarav farleder och farledsutmärkning. aktualiseras krav på nya anläggningar i syfte att ökasjösäkerheten och tillgängligheten till vissa hamnar. Behoven av förbättringar i olikaavseenden får med de resurser som är attpåräkna bedömas mot bakgmnd av andra angelägna behov inom programmet Fariedsverksamhet. För den aktuellaplaneringsperioden anser sjöfartsverketdel angeläget att satsa på lotsningsverksamheten med därtill hörandetrafikövervakning, båtbestånd m. m. Byggandet av nya fyrar får stå tillbaka förupprustning och underhåll av det befintliga fyrbeståndet och av de arbetsfartyg som krävs för fyramasunderhåll och drift. Rationaliseringsåtgärder ges hög prioritet. Den farledsutmärkning som finns i öppen sjöbetraktar verket som relativttillfredsställande. Även vad beträffar infartsledema till de svenska hamnarna kan farledsutmärkningen sägas hålla en god standard. Förbättringar är dock aktuella i vissa leder med hänsyn till fartygens ökade djupgående, fartygstrafikens intensitet ellerberoende på nyetablering av industri- eller hamnverksamhet. Prop.1977/78:100 Bilaga 9 96 Radarnavigering utnyttjas i alll större omfatlning vidkusten och under navigering i inomskärsleder saml vid angöring. Verkel an.serdel därför önskvärt alt uppföra radarkummel och radarrefleklorer på befinlligasjömärken och även alt förbättra möjligheterna lill identifiering av vissa radarmålgenom alt installera racon. betonar också all det är väsentligtatt ökade investeringsmedel anvisas för främst återanskaffning av fyr- ochlelemaleriel för all säkerslälla möjlighelerna att upprätthålla funktionelllillfödillighel på fyrarna. När det gäller drift och underhåll i övrigt anmälerverket alt det byggnadstekniska underhållet av fyrarna är klart eftersatt. Ensystematisk genomgång av verkels ca 1100 fyrar har visal atl ett slorl antalär i behov av slörre reparalioner. Kompleiierings- ochombyggnadsarbe-ten måsle ske för atl få en godtagbar standard, även iarbeiarskyddshänse-ende, hos olika säkerhetsanordningar. nämner i samband med byggnadsunderhålletatl ett icke obetydligt antal fyriorn är eller kommer alt bli förklarade sombyggnadsminnesmärken. Flertalet är i drifl för behov. Ansvaretför byggnadsminnesmärkenas vård åvilar respektive förvaltningsmyndighet.Fyranläggningarna skall sålunda underhällas av även om de inteär i drift. Speciella krav ställs på underhållet för alt tillgodose antikvariskakrav. Driftkostnaderna för fyrarna har också ökat på grund av de nyanläggningarsom tillkommit. För att anlägga, underhålla och driva olikafarledsanordningar krävs effektiva fartyg. Med hänsyn härtill samt lill densuccessiva ombyggnad av del äldre fyrbeståndel som planeras för att göra detsäkrare och rationellare från driftsynpunkl bör anlalet distriklsfartyg kunnabibehållas vid nuvarande fyra fartyg. Detta förutsätter dock mera effektivafartyg, bl. a. måste lyflanordningarna förbättras. Två nya fartyg måsteanskaffas som ersättare för de äldsta dislriklsfartygen och (byggda åren 1953 resp. 1943). Dessutom krävs upprustning av de båda övrigafartygen och . Målet beträffande farlederoch kanalerär att dessa skall underhällas så au de har föreskrivet djup och föreskrivenbredd och i övrigt den tekniska standard som förekommande fartygstrafik kräver.1 fond ingår vissa mindre kanaler såsom på västkustenSolenkanalen och ränna saml inom ,Baggensiä-kei, Sirömma kanal och Kolslröms kanal. Under planeringsperiodenavses genomföras viss upprustning i , Sotenkanalen och i Malöströmmar. har beslutat om upprustning av Kanal.Projekteringsarbetet, som åvilar , kräver stora resurser. När det gäller sjöräddningenlar pä vanligt sätt upp medel för medverkan isjöräddningstjänsten. har i skrivelse till lagt framförslag om ändrade principer för beräkning av ersättningen för vissaradiotjänster åt sjöfarten. För /79 skulle enligt förslagetersättningen till höjas avsevärt. anser attsjöräddningsutredningens förslag beträffande sjö- Prop.1977/78:100 Bilaga 9 97 räddningensverksamhetsformer, kostnadsansvar elc. bör avvaktas innan principiellaändringar företas i beräkningsunderlaget för bestämmande av kostnadema försjöräddningsijänsten och föreslår ersättning till med oförändradvolym, dvs. beloppet för /78 uppräknat med pris- ochlöneomräkning. Sommål för sjökartläggningen gällerenligt instruktion atl sådana mätningar och undersökningar ifarvatten inom landet och i angränsande havsområden skall ulföras som fordrasför sjöfarten och försvaret samt att verket skall utarbeta och utge eller låtautge allmänna sjökort och seglingsbeskrivningar. I den mån det ärändamålsenligt för landets sjöfart skall verket vidare utarbeta och utge ellerlåta utge sjökort och seglingsbeskrivningar även över områden som inte gränsartill svenska farvatten. Sjöfartsverketanser alt sjökorlens främsta uppgift skall vara alt möjliggöra en säkersjöfart - civil och militär - men att korten även skall förse förvaltning,näringsliv, forskning, miljövård, fritidsverksamhel m.fl. med en för olikauppgifter ändamålsenlig information. I den mån sjökortens information inle ärtillräcklig för vissa speciella ändamål skall tillhandahållas utdrag urdetaljerade och storskaliga mälningskartor. bedömer det aktuella sjömätningsbehovetsom myckel stort bl. a. därför atl del nuvarande mälningsunderlagel delvis ärgammall och ofullständigt, inte minsl med hänsyn lill fartygens ökadedjupgående och till att farledssystemet kontinuerligt ändras. Vidare tenderarantalet intressenter - industrier, hamnar, försvaret, båtsporten, miljövårdenelc. -alt öka och intresseområdena på havet bedöms komma all uividgas. - fortsättamätningarna i de s. k. tungtrafikkorridorema i , - fullfölja pågående arbeten i Vänernoch , - fullfölja påbörjade arbeten i södraÖstersjön, - fullfölja arbetena i de lidigareminfariiga områdena i , - utröna förutsättningarna för ökatdjupgående till och och - utföra vissa högprioriteradeviniersjöfartsmätningar. Viss kapaciiei måsle dessutom reserveras för civila ochmilitära beställningsmätningar. Ett genomförande av den planerade verksamhetenförutsätter bl.a. väl fungerande sjömälningsfarlyg. Sjöfartsverketinriktar sig på att försöka hålla alla nu befintliga sjömälningsfarlyg ioperativt bruk till dess det av beslutade nya fartyget levererasvilkel beräknas ske 1979. Då måste de mest förslitna fartygen utrangeras. I ochför sig skulle samtliga äldre fartyg - , , Ledaren och NilsStrömcrona - då behöva utrangeras men eftersom den samlade kapaciteten icke börtillålas nedgå alltför myckel måsle ut-rangeringen ske successivt och medhänsynstagande lill ersäliningsmöjlig-heterna. 1977/78:100 Bilaga9 98 Vissa förändringar i tidigare materielplaner har skett.Leveranstidpunkten för del nya fartyget inlräffar sålunda senare än vad somlidigare antagits. materiella tillstånd har utvecklats på etl sådant sätt att fartyget - som juhar myckel stor kapacitet - måste utrangeras tidigare än beräknat. Däremoi harundersökningar på visal atl detla fartyg sannolikt kan vara i ijänsllängre än lidigare planerats. Den redovisade planen har som utgångspunkl haft hitintills tillämpad ekonomisk ram.Kapacitetsmässigt innebär planen att sjömätarfloltans samlade kapacitet - mätti antalet tillgängliga lödningar - kommer atl minska i förhållandelill nuläget. Genom modernare materiel och andra effektiviielshöjande åtgärderbedöms dock nuvarande kapacitet kunna bibehållas. Efler all ha berört frågan om mål och kapaciiei försjökorlsframsläll-ningen övergår verkel lill frågan om sjökartläggningensfinansiering. Verkel föreslår i likhel med i föregående årsanslagsframställningar etl ändrat finansieringssystem för sjökartläggningeninnebärande en övergång från avgiftsfinansiering - med belalningsansvarel förden allmänna sjö-karlläggningen i princip helt lagl på handelssjöfarlen - tillskattefinansiering. Målel för lotsningsverksamhetenär enligt atl den skall läcka hela kusten jämte . Allahamnar av någon belydelse för handelssjöfarlen skall kunna påräkna kronolotsarför fartygens vägledning. Lots skall därtill kunna erhållas utan sådanvägförlängning eller tidsfördröjning för fartygen atl som följd av förlängdgånglid m. m. lotsnings-benägenhelen äventyras. Lotsningen administreras från etl trettiolallolsplalser som var och en beljänar flera hamnar. Antalet loisar uppgick den 1juli 1977 till 410 och anialei bålsmän och försie reparatörer var 315. Verksamhetens inriktning kommer att bliberoende av bl.a. den allmänna efierfrågeuivecklingen och andra externa faktorer,eventuellt övertagande av hamnlotsning, införande av irafikövervakning m.m.Frågeställningarna är delvis av organisatorisk natur och övervägs bl. a. inomramen för organisationsöversynen. Verkets strävan är atl inför kommande förslagom utformning av organisation bibehålla hög flexibilitet ochhandlingsberedskap. Som ett viktigt led i utvecklingen ser sjöfartsverketden pågående vidareutbildningen av lotsar och båtsmän. Omfattningen avutbildningen bör enligt mening öka.