prop · G10382 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78: 82 1911/IS: 82 omstöd till de fria samfundens teologiska seminarier; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Propositionenbehandlar fördelningen av ett anslag av 1 milj. kr. till de fria samfundensteologiska seminarier. Enligt förslaget skall . utgå som allmäntbidrag till de teologiska seminarierna. anvisas förseminariernas köp av t. ex. kurser och föreläsningar från högskolan. 1 1977/78. Prop.1977/78: 82 2 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, Asling, Söder, , Mundebo, Krönmark, , ,, Proposition om stöd till de fria samfundens teologiskaseminarier Med stöd av regeringens bemyndigande den 26 maj 1976tillkallade dåvarande chefen för en kommitté(U 1976: 06) med uppdrag att utreda frågan om stöd till de fria samfundensteologiska seminarier (jfr KrU 1975/76:30, rskr 1975/ 76: 196). Genom beslutden utvidgade regeringen kommitténs uppdrag. Kommittén har imars 1977 överlämnat ett betänkande (DsU 1977: 5) De fria teologiskaseminarierna. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgivits avskolöverstyrelsen (SÖ), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) somöverlämnat yttranden från universiteten i , , , Lundoch samt högskolorna i och styrelserna för ,, och högskoleregioner, centrala stiidiestödsnämnden,ärkebiskopen, utbildningsnämnd. iSverige, , Svenska . Örebromissionen, elevkårerna vid ,krigsskola, . MissionsskolanGötabro, Missionsskolan Kortebo, Svenska missionsförbundets teologiskaseminarium och , ,Frikyrkliga teologgruppen i samt i . 1977/78: 100 (bil. 12) har under anslaget D 9.Utbildning för kultur- och informationsyrken beräknats ett belopp av 1 000 000kr. för stöd till de fria samfundens teologiska seminarier. Härvid anmälde jagmin avsikt att vad gäller den närmare utformningen av stödet föreslå re- ' Avdelningsdirektören (ordförande),rektorn och studierektorn . Prop.1977/78: 82 3 gcringcnatt avge en särskild proposition till vid 1977/. Jaganhåller nu att, efter samråd med chefen för kommun-departementet, få ta uppdessa frågor. Kommitténsäger sig i första hand ha sett som sin uppgift att i nära kontakt med berördaparter kartlägga de fria teologiska seminariernas utbildning. sökt analysera seminariernas roll i samfundens liv samt ställt derasutbildning i relation tUl den religionsvetenskapliga utbildningen inomhögskolan. Närdet gäller frågan om statligt stöd till seminarierna har kommittén föreslagitolika tänkbara former för ett sådant stöd. Den har däremot inte sett som sinuppgift att lägga fram förslag om storleken av ett sådant stöd. Kommitténhar valt att behandla de skolor som är representerade i de fria teologiskaseminariemas rektorskonvent dvs. , krigsskola,. teologiska seminarium.Missionsskolan Götabro, Missionsskolan Kortebo, Svenska Missionsförbundetsteologiska seminarium och . Kommittén anser sig därmed hatäckt pastorsutbildningen inom de flesta fria samfund som har sådan utbildninginom landet. Kommitténframhåller att samfundens utbildningsinstitutioner skapades för att tillgodosebehovet av utbildning för dem som ville gå i tjänst hos de skildaväckelserörelser som växte fram senare del medarbetsuppgifter inom landet eller i missionsländerna. Andra utbildningsmöjligheterstod inte till buds. Studier vid de teologiska fakulteterna var för många somville tjäna inom samfunden otänkbara både med hänsyn till de inträdeskrav ochden studieinriktning som gällde vid dessa och med hänsyn till att dessafakulteter dominerades starkt av den statskyrka som man i olikaavseenden opponerade mot. Kommittén betonar att relationerna till de teologiskafakultetema efter hand i grunden har förändrats. De fria samfundens seminariervar framhåller kommittén de svenska folkrörelsernas första egna utbildningsinstitutioner.Den missionärsutbildning som gavs vid dessaseminarier blev den första egentliga u-lands-utbildningen i vårt land. om seminariemas betydelse som centra för idé- ochopinionsbildningen inom samfunden, då det i betydande utsträckning är där, somsamfundens grundsyn och bärande idéer har bearbetats och vidareutvecklats.Enligt kommittén betraktas seminarierna av samfunden själva som för samfundenshela verksamhet mycket viktiga institutioner, bl. a. därför att de bidrar tillatt bevara och vidareutveckla resp. samfunds identitet. Kommitténpresenterar i ett särskilt avsnitt seminarieutbildningen It 1977/78.1 saml. 1977/78: 82 4 vadgäller mål, uppläggning och innehåll, tillträdesbestämmelser samt ekonomi.Redogörelsen avser då främst den vanligtvis treåriga pastorsutbildningen. Av dennaframgår att merparten av utbildningen är yrkes-förberedande. De studerandeskall i regel vara inriktade på tjänst i det samfund till vilket seminariet haranknytning. Ett par seminarier tar emot även studerande som avser att gå iannat samfunds tjänst. Utbildningen anges ha dubbla syften att dels gekunskaper, dels ge färdigheter och personlig mognad inför kommandeförsamlingstjänst. Den studiemiljö som seminarierna erbjuder upplevs av lärareoch elever ha avgörande betydelse vid förverkligandet av utbildningens mål. Detillfällen till gemenskap i andaktsliv och studier i och vid sidan av undervisningensom vistelsen vid seminarierna erbjuder anses härvid väsentliga. Vadgäller utbildningens uppläggning läses dels teoretisk-teologiska ämnen såsomallmän religionsvetenskap, bibelvetenskap, historisk teologi och systematiskteologi, dels praktisk-teologiska ämnen såsom ho-miletik, kateketik,själavårdslära, sång och musik m. fl. ämnen dels också vissa övriga ämnen såsomteologisk engelska, kulturorientering, kommunikationsteknik och gruppdynamik.Den studerande läser i regel kurser som motsvarar 40 poäng på ett läsår. 1poäng motsvarar en studievecka. En del seminarier erbjuder även frivUIigaöverkurser inom ramen för föreskriven utbildningstid. Regelbundetåterkommande praktikperioder är inlagda i läsåret. Seminarierna förmedlar ävenferieuppgifter i församling eller i profant yrkesarbete. Förtillträde tillämpar seminarierna dels formella förkunskapskrav, dels krav påsamfundstillhörighet, rekommendationer, praktik och ålder. Vanligen krävs förtillträde till pastorsutbildningen att den sökande har genomgått två- eUertreårig linje i gymnasieskolan eller motsvarande utbildning. Där så inte ärfallet har dock flertalet studerande elvaårig skolutbildning. Seminariernahade /76 305 elever. I fråga om kostnader för en omsättning eUer /76 av ca 4,6 milj.kr. Intäkterna uppgick tUl 4,4 milj. kr. Av detta belopp utgjorde 3,4 milj. kr.bidrag från samfunden samt för skolorna särskilt insamlade medel. Kommitténtar upp frågan om samhällets stöd åt konfessionellt präglad utbildning. Därvidframhåller den att det kan tyckas som om det låg en motsättning mellan å enasidan de ursprungliga direktivens betonande av stödets begränsning till "konfessionslös"utbildning och å andra sidan tilläggsdirektivens understrykande avseminariernas betydelse för trossamfunden som folkrörelser och att stödet börutformas med hänsyn till detta. I själva verket, menar kommittén, beror dennadubbelhet på att man kan se frågan från två olika utgångspunkter. 1977/78: 82 5 utgångspunktenär att seminarierna bör ges anknytning till högskolan. Ur den aspekten är det naturiigtatt stödets utformning överensstämmer med de regler som gäller för högskolansundervisning. Den andra utgångspunkten är att seminarierna är centrala organinom svensk folkrörelse och att därför de konfessionella inslagen har ettvärde i sig för samhället, om man ser saken ur den demokratiska pluralismenssynvinkel. På den grunden kan man menar kommittén ge seminarierna stöd påsamma sätt som man stöder andra klart profilerade utbildningar i folkrörelsemaseller organisationernas regi. Enligt kommitténs uppfattning finns det iseminariernas konfessionella utbildning ett positivt värde som kan varaförtjänt av samhällets stöd. Det är kommitténs övertygelse att denegna samfundsmässiga profileringen av utbildningen kan gagnas av ett samspelmed en icke-konfessionell och en konfessionellt öppen utbildning t. ex. inomhögskolans ram. Närmandetmellan seminarierna och högskolan har menar kommittén skett från två håll.Ä ena sidan har de fria samfundens pastorsutbildningar fått en alltmerpåtaglig eftergymnasial karaktär och kompetenskraven har höjts. Ä andra sidanhar högskolebegreppet vidgats mer och mer och högskoleutbildningen har öppnatsför nya grupper av studerande. Generellt sett kan man därför enligt kommitténsäga att seminarieutbildningen numera utgår från samma förkunskapsnivå somannan högskoleutbildning. Kommittén framhåller att seminarielärarnas allmännakompetens successivt har stigit så att den kan sägas ligga inom den spännviddför kompetens som finns inom hela det nya och vidgade högskoleområdet. Medhänsyn till den antydda utvecklingen anser kommittén det riktigt att betrakta seminarieutbUdningensom en högskoleutbildning med enskilt huvudmannaskap. Kommitténframhåller vidare att det föreligger mänga kontaktpunkter mellan de teologiskaseminarierna och universitetens religionsveten-skapliga utbildning. Dessa hardock ganska osystematisk karaktär. Kommittén anser att man oavsettutformningen av ett eventuellt statligt stöd skulle ha mycket att vinna frånbåda sidor på ett utbyggt och mer formaliserat kontaktmönster än f. n. Ensådan formalisering skulle enligt kommittén kunna bestå i att man iutbildningsplanen anger att genomgången seminarieutbildning enligt UHÄ:snärmare bestämmande kan vara alternativ till de första 40 poängen inom religionsvetenskapUgutbildningslinje. Det bör vidare enligt kommittén anges att sådan utbildningför avläggande av examen får tillgodoräknas som 40 poäng. Förslaget innebäralltså att det inte är fråga om en överskrivning utan om ett kvantitativttillgodoräknande för examen av tidigare utbildning på samma sätt som t. ex.studerande från andra nordiska länder kan tillgodoräkna sin utbildning försvensk examen. Vidare anser kommittén att för de studerande som önskar få Prop.1977/78: 82 g grundkursensspecieUa kompetens detta skulle kunna lösas genom att ett statligt stöd till seminariemages en utformning som gör viss utbildning och examination inom högskolans rammöjlig. jämförelse mellan de skilda utbildningarna framgår att inom pastorsutbildningarnavid , teologiska seminarium. MissionsskolanGötabro, Missionsskolan Kortebo och Svenska missionsförbundets teologiskaseminarium den teoretisk-teologiska utbildningen omfattar ca 2/3 avutbildningstiden, medan praktiskteologiska ämnen och eventuellt övriga ämnenfyller resterande tid. Vid utgör den teoretisk-teologiskautbildningen av utbildningen. VidFrälsningsarméns krigsskola upptas större delen av utbildningstiden av praktisk-teologiskaämnen, praktik och övriga ämnen framför allt musik. Endast 1/3 av utbildningenutgörs av teoretisk-teologiska ämnen. Av dessa dominerar bibelvetenskap, somläses icke-språkligt. Vid är utbildningen disponerad så att det teoretisk-teologiskastudiet upptar av utbildningstiden. Resterande tid är avsedd för praktisk-teologiskastudier. Blivandeprästers utbildning vid teologisk fakultet består av sju terminers teoretisk-teologiskastudier och en termins praktisk-teologisk kurs. Vidseminarierna läses de teoretisk- och praktisk-teologiska ämnena paraUellt.Också i det teoretisk-teologiska studiet integreras praktisk tillämpning somkan anses betydelsefull för den framtida tjänsten. Vidteologisk institution läses de praktisk-teologiska ämnena under en, avslutandetermin. Förberedande praktisk-teologiska kurser () läses dock vidsidan av det differentierade ämnesstudiet. Flertaletseminarier erbjuder liksom högskolan fortbildning efter fullgjordgrundutbildning. Såvälhögskolan som seminarierna har gått in för nya arbetsformer därstor vikt läggs vid självständigt arbete. De studerandes inflytande över utbUdningenhar successivt ökat. Ifråga om utbildningens innehåll uppvisar enligt kommittén pastors-utbildningarnastora likheter med delar av den utbildning som ges vid teologisk institutionvad gäller uppläggning och innehåll. Stora delar av litteraturen inom grundkursAB 1 i religionskunskap återfinns i seminariernas utbildning. I defall där litteraturen ej överensstämmer, återfinns i seminariernaslitteraturlistor som regel i förhållande till grundkursen likvärdiga tidar. EnsärstäUning intar , vars studerande läser helagrundkursen vid i . Utövergrundkursen företer seminariernas och högskolans religions-vetenskapligautbildning stora likheter vad gäller studiet av bibelveten- Prop.1977/78: 82 7 Kurserna i grekiska och hebreiska är i det närmasteidentiskt upplagda vad gäller målformuleringar, undervisning och kursUtteratur.I det exegetiska studiet ges grundläggande kunskaper i tidshistoria av i stortsett samma slag. I texttolkningen kan dock olika bibelsyn göra sig gällande, såatt de olika utbildningarna på denna punkt kommer att skilja sig från varandra. Från de övriga seminariema skiljer sig Frälsningsarménskrigsskola markant. Utbildningens tyngdpunkt är föriagd till de prakriska momenten.Litteraturförteckningen för den teoretisk-teologiska delen upptar inga av de titlarsom återfinns i grundkursens studieplan. TiU huvuddelen av denna utbildninganvänds översättningar av kompendier, som har producerats av Frälsningsarménshögkvarter i . Vidare framhåller kommittén att utbildningen vidseminarierna får sin bestämda konfessionella profU främst genom en naturUgnärhet till det egna samfundet i form av studiebesök vid samfundetsinstitutioner och kontakten med församlingar och deras ledning. Endast i ringautsträckning markeras den konfessioneUa särarten genom valet av kurslitteratur.Ett undantag utgör som har nämnts . Som bakgrund till sina förslag om statligt stöd till defria teologiska seminarierna redovisar kommittén de olika intressen som gör siggällande i fråga om stödets syfte och utformning. Kommittén anser det naturligt att se frågan om statligtstöd till de fria seminarierna som en del av problemet om samhälletsförhållande till fria och ideella folkrörelser. Kommittén framhåUer attsamhället har slagit vakt om olika ideella rörelsers fria roll ioffentligt liv och allmän idédebatt. Som exempel anges det statliga stödet tillrörelsernas utbildningsverksamhet i form av stöd till folkbildningsarbete ochverksamhet vid de rörelseanknutna folkhögskolorna. Kännetecknande för stödetär att det ges utan alltför starka villkor och regleringar. Kommittén menaratt samhällsintresset att stödja en central del av de fria ideella rörelsernasverksamhet speglas också i de tre motioner som föranledde begäran omden utredning som är genomförd. Den drar slutsatsen att det från samhälletssida finns ett starkt intresse av att rörelseanknutna utbUdningar av den typsom seminarierna representerar får stöd från det allmännas sida i former sominte alltför mycket binder huvudmännen. Om man ser frågan ur utbildningssamhällets synvinkel, dvs.de instanser som har att ta ställning tiU den statliga utbildningspolitikensutformning och samordning, anser kommittén det naturligt att ställa den irelation till den nya högskoleorganisationen. Kommittén konstaterar att enskilda utbildningar aveftergymnasial karaktär inte har närmare behandlats i utredningsarbetet ochbesluten rörande denna organisation. Den anser emellertid att det kan finnasett naturligt intresse från statens och de utbildningsplanerande myndighe- 2t 1977/78. 1977/78: 82 temassida att i största möjliga utsträckning få till stånd en samordning mellanseminarierna och statlig högskoleutbildning. En sådan samordning kan enligtkommitténs mening ske på flera olika plan och bl. a. innebära olika former avintegration mellan seminarierna och den re-ligionsvetenskapHga utbildningeninom den statliga högskolans ram. Kommittén stäUer sig emeUertid tveksam tUl ensamordning som endast innebär att man undviker dubblerade utbildningsmoment. Samordningenkan enUgt kommittén också innebära att man accepterar vissa grundläggandevärderingar och mål för utbildningen. Kommittén anser att det från samhälletssynpunkt bör vara angeläget att de utbildningar man stöder ekonomiskt intestrider mot de mål som satts upp för den offentliga utbildningen. Somviktiga mål för högskolan nämner kommittén kritisk skolning,internationalisering, forskningsanknytning och möjligheter till återkommandeutbildning. Kommittén utvecklar närmare vilka krav dessa samhälletsutbildningsmål ställer på seminariema. Den konstaterar att seminarierna istort sett fyller dessa krav. Ett undantag är kravet på forskningsanknytning.Kommittén anser det därför skäligt att eventuella statliga bidrag tillutbildningen får en sådan form att de bidrar till att stärka sambandet med denaktuella religionsvetenskapliga forskningen. Ifråga om den religionsvetenskapliga utbildningens intressen i sammanhanget framhåUerkommittén att det bör vara ett starkt intresse från de teologiskainstitutionernas sida att få nära anknytning till seminariema för attgarantera möjligheten till samordning i olika avseenden. Även om man intebehöver se något konkurrensförhällande mellan institutionerna och seminariernaär det självklart att man från universitetens sida gärna ser att man kan tUlgodosemer än f. n. av de fria samfundens utbildningsbehov och därigenom få en bredarebas för teologisk grundutbildning och forskning. Mot den bakgrunden synes detkommittén som om det ur den religionsvetenskapliga grundutbildningenssynvinkel ar mest önskvärt med en långtgående samordning. Kommitténanser det naturligt bl. a. mot bakgrund av de ställningstaganden som hargjorts i fråga om folkhögskolan att man från samfundens sida i första hand ärintresserad av sådana stödformer som gör det möjligt att bevara seminariernasom fria rörelseskolor med stor frihet att lägga upp sin undervisning utan enpåtvingad anpassning till det regelsystem som gäUer för den statligahögskoleutbildningen. Ävenom man således från samfundens sida i första hand förordar direkta och obundnaekonomiska bidrag finns, framhåller kommittén, ett betydande intresse för någotslag av anknytning till högskolan. Som exempel på sådan anknytning nämnsmöjlighet för studerande från seminarierna att vidareutbilda sig inomhögskolan. Detta innebär att man önskar ett formeUt erkännande avseminarieutbildningen som tillräcklig grund för studier inom teologiekandidatexamens andra del eller för 1977/78: 82 9 tillträdetill tematerminen resp. en föreslagen konfessionellt öppen praktisk-teologiskutbildning. Vidare finns starka önskemål om möjligheter för de studerande attfölja enstaka kurser inom högskolans ram eller att få lärare från teologiskfakultet att medverka i vissa delar av utbildningen. Somytterligare en viktig intressegrupp i sammanhanget nämner kommittén destuderande. För att få deras synpunkter har kommittén haft överläggningar medrepresentanter för berörda elevkårer. Vid överläggningarna uttalade enmajoritet av eleverna en stark önskan att bevara seminariernas utbUdning inuvarande form. Vid en alltför stark integration mellan seminarieutbildningenoch högskoleutbildningen befarade man att många värdefulla inslag i dennuvarande undervisningen skulle gä förlorade. Vidöverläggningen presenterades också den organisatoriska modell som finns vid i , där grundkurs AB 1 i reUgionskunskapär integrerad i institutets egen utbildning. Denna uppläggning, som gertillfälle både tiU konfrontation med andra studerandekategorier viduniversitetet och till uppföljning inom den egna gruppen i internatform,upplevs som positiv av de studerande vid institutet. Depunkter där elevrepresentanterna önskade se en förändring i jämförelse mednuvarande förhållanden gällde dels den i det föregående berörda frågan ommöjligheter till fortsatta studier vid högskola, dels frågan om rätt tUlstatligt studiestöd. Påden första punkten önskade man från de studerandes sida en fastare regleringsom undanröjer den osäkerhet som f. n. råder om möjligheterna atttillgodoräkna seminariestudiema. Den andra punkten, om studiestödet, rör de treseminarier vid vilka de studerande inte har sådant stöd. Det gällerFrälsningsarméns krigsskola. Missionsskolan Götabro och Missionsskolan Kortebo.För de studerande vid dessa skolor är det självfallet av intresse att de ocksåkan få studiestöd när skolorna nu successivt har nått en eftergymnasial nivå. Närdet gäller den närmare utformningen av ett statligt stöd till seminariernadiskuterar kommittén tre olika stödformer. Idet första fallet skulle delar av seminariemas utbildning integreras medmotsvarande utbUdning inom högskolans ram. Enligtden andra modeUen skulle utgå genereUa bidrag till seminarierna utan särskildavillkor enligt vissa på förhand fastställda normer. Entredje modeU den som kommittén förordar utgör en kombination av de tvåförsta. Man låter en del av stödet utgå i form av generella bidrag medan enannan del används för att få till stånd en anknytning mellan seminariema ochhögskolan. Kommitténanser att man på detta sätt skapar en grundläggande rätt- 1977/78: 82 visamellan seminarierna genom att alla får del av stödet oavsett deras möjligheteratt utnyttja högskolans resurser. Man underiättar vidare på detta sätt detstegvisa närmande mellan seminarierna och högskolan som från vissa synpunkterkan anses önskvärt. Avdet generella bidraget skuUe det fördelande organet kunna avsätta en del förett fast bidrag, lika för alla seminarier, kommittén nämner som etträkneexempel beloppet . och en del för ett rörligt lärarlönebidrag,t. ex. av lärarlönekostnaderna. Bidragetför högskoleanknytning skulle ges i form av anslag tUl enstaka kurser inomhögskolan och fördelas av ett centralt organ, t. ex. UHÄ. Detaljernai stödets utformning bör enligt kommittén vid varje för-delningstiUfällebestämmas av den centrala myndigheten. Regering och riksdag bör således taställning endast tUl det totala stödbeloppets storlek och hur stor del som böranvändas för högskoleanknytning. Kommitténföreslår inte något totalbelopp för det statliga stödet utan anger endast somexempel att om staten skulle bidra med hälften av seminariernas totalakostnader skulle detta innebära ett anslag om ca 2,3 milj. kr. Bidrag med entredjedel gör 1,5 milj. kr. och med en fjärdedel 1,1 milj. kr. Ifråga om avvägningen meUan den genereUa bidragsdelen och den del som skallanvändas för högskoleanknytning har inom kommittén rått delade meningar. Manhar dock enats om att den föreslagna bidragskonstruktionen är meningsfullendast om av totalbeloppet avsätts för den ena bidragsdelen. Detgenerella bidraget bör enligt kommittén delas ut utan särskilda viUkor. Det böralltså tiUfalla samtliga seminarier oavsett deras del i den högskoleanknutnabidragsdelen. Den för högskoleanknuten utbildning avsedda delen av bidragetbör utgå till respektive seminarium. I det fall ett seminarium inte önskarutnyttja denna del, får beloppet enligt förslaget tUldelas andra seminarier förmotsvarande ändamål. Kommitténföreslår att stödet ges över ett särskilt anslag under statsbudgetensutbildningshuvudtitel. Det fördelas av central myndighet, dvs. Sedanriksdagen har fastställt beloppets storiek och fördelningen på de tvåbidragsformerna bör det ankomma på UHÄ att t. ex. fastställa det fastagrundbidragets storlek. Kommitténanser det naturiigt att frågan bereds av den berörda planeringsberedningeninom UHÄ. UHÄ:sfördelningsbeslut bör enligt kommitténs mening fattas så tidigt som möjligtunder våren. bör seminariema ha kommit in med underlag i form avansökningar om medel för enstaka kurser samt visst underlag för UHÄ:s förslag tUlanslagsframställning. Prop.1977/78: 82 11 Förslaget om stöd till de fria teologiska seminarierna harfått ett i huvudsak positivt mottagande av remissinstanserna. Endast ett fåtalhar ställt sig direkt negativa medan andra har riktat kritik mot eller föreslagitkomplettering i vissa detaljer i förslaget. Några remissinstanser berör utredningens tolkning avdirektiven och dess sätt att lösa sin uppgift. Flertalet av dem ger i huvudsakpositiva omdömen i dessa avseenden.