prop · G10319 · 1977-12-31 00:00:00 — För, riksdagensupplysning vill jag vidare nämna att jag har för avsikt att föreslå regeringenatt lantbruksstyrelsen får i uppdrag att utreda kostnaderna och formen för enavveckling av det särskilda övergångsbidraget. 6.8.2 Villkor för statligt stöd Utredningen har föreslagit att företagsom skall erhålla statligt finansieringsstöd bör uppfylla vissa krav pälönsamhet, likviditet och struktur. Remissinstanserna ansluter sig i storttill utredningens förslag. Lantbruksstyrelsen framhåller att det bör övervägasatt som grund för lönsamhetskravet lägga resultatet i jordbruksföretag som harväl utnyttjade arbets- och kapitalresurser och en i övrigt från samhälletssynpunkt lämplig resurskombination. Enligt min uppfattning skall vid lönsamhetsbedömningenprövas om företaget har förutsättningar att uppfylla effektivitetsmålet. Somlantbruksstyrelsen har anfört bör lönsamhetskravet grundas på resultatet ijordbruksföretag som har väl utnyttjade kapital- och arbetskraftsresurser ochsom har en i övrigt från samhällets synpunkt lämplig resurskombination. Vidlönsamhetsbedömningen bör beaktas att lönsamhetskravet i vissa fall inteomedelbart kan uppnås. Marktillskott och investeringar i anläggningar kan varanödvändiga för att företaget skall kunna utvecklas. Krävs flera elleromfattande åtgärder måste dessa i många fall utföras successivt. En successivuppbyggnad av ett företag kan vara fördelaktig. Därigenom minskar ofta riskenför att företaget skall fä likviditets-problem. I övrigt tillstyrker jagutredningens förslag i fråga om krav på lönsamhet och likviditet. Utredningen framhåller att man vidstrukturrationaliseringen bör eftersträva en från samhällets synpunkt lämpligutveckling. Det är därför enligt utredningen angeläget med en samhällsekonomiskhelhetssyn och 1977/78:19 209 att den strukturpolitiska planeringen för jordbruket och skogsbmketsker i ett större sammanhang och samordnas med övrig samhällsplanering. Remissinstanserna tillstyrker i stort utredningensförslag. LRF framhåUer att den yttre rationaliseringen även i fortsättningenofta måste vara en förutsättning för statligt stöd. Förbundet anser detnämligen inte ligga i jordbrukets långsiktiga intresse attrationaliseringspolitiken tiU-lämpas så att en önskvärd strukturrationaliseringförsvåras. De regionalpolitiska aspekterna på strukturpolitiken måste dockbeaktas. Vidare framhåller förbundet att de samhällsekonomiska synpunkterna sålångt möjligt bör preciseras i riktlinjerna för rationaliseringsverksamheten. I likhet med utredningen och remissinstanserna anser jagatt en fortsatt strukturrationalisering inom jordbruket och skogsbruket ärnödvändig och att en frän samhällets synpunkt lämplig utveckling bör eftersträvas.Strukturbedömningen bör enligt min mening innebära en aUmän bedömning av dels vadsom är en lämplig utveckling i området, dels de enskilda företagens möjligheteratt utvecklas i överensstämmelse med målet för rationaliseringspolitiken, delsock brukarens förutsättningar att genomföra åtgärder i överensstämmelse meddenna bedömning. Vid denna utvecklingsbedömning bör enligt min mening storhänsyn tas tiU de utvecklingsbara företagens behov av att utöka sina resursersamtidigt som man även beaktar att brukare av begränsat utvecklingsbaraföretag bör kunna fortsätta med jordbruksdriften under sin återståendeyrkesverksamma tid. I främst norra finns bygder där behovet avstrukturrationalisering ofta är stort. I dessa bygder kan det vara motiveratatt satsa på brukare som bedöms ha goda förutsättningar att utveckla ettföretag även om brukningsenheten inte är den lämpligaste. Utredningen framhåller att strukturförändringarna iallmänhet sker i samband med generationsskiften. Jag anser att dettaförhållande bör beaktas på så sätt att man i samband med stöd till rationaliseringsålgärderpå ett etablerat företag ställer mindre krav på företagets fysiska utvecklingsmöjligheterän vid stöd till nyetablering. Utredningen anser att de fördelar som kombinationenjordbruk och skogsbruk erbjuder Inom ett företag bör tas till vara i rationaliseringsverksamheten.Remissinstanserna, som i stort sett ansluter sig till utredningens förslag,har pekat på att en förstärkning av stödet tiU kombinerade företag inte fårhindra strukturrationaliseringen i ägosplittrade områden. För skogsbrukets delanses kombinationen inte alltid vara till fördel. Jag delar utredningens och remissinstansernas uppfattningatt det kombinerade företaget jord och skog från jordbrukets synpunkt innebärfördelar. Även fiske kan i vissa fall utgöra ett naturligt komplement till jordbmkoch skogsbruk. I många bygder är sådana kombinationer en fömtsättning för attföretagen skall kunna utvecklas. 14 1977178.1 saml. 1977/78: 19 210 StatUgt stöd bör ett kombinerat företag behandlas på sammasätt som ett rent jordbruksföretag. Detta innebär att de allmänna villkoren förstatligt stöd skaU avse hela det kombinerade företaget. Svårigheter kan uppstå att avgöra när ett kombineratföretag övergår i ett rent skogsbruksföretag. Enligt min mening kan inte någonbestämd gräns dras för jordbruksdelens minsta omfattning. I vissa fall kan detvara fördelaktigt att koncentrera verksamheten på skogsbruksdelen. I andra fallkan en investering i en relativt liten jordbruksdel vara till gagn för helaföretaget. Det bör dock vara möjligt att efter en sådan investering uppnå enrimlig effektivitet i jordbruksdelen. Utredningen föreslår att investeringar som är föranleddaav landskapsvärd bedriven i kombination med en rationell jordbruksproduktionfrån stödsynpunkt bör behandlas på samma sätt som investeringar nödvändiga förjordbruksdriften. Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt utredningensförslag. Jag kan för egen del ansluta mig till förslaget. Utredningenframhåller att målgruppen för rationaliseringspolitiken bör omfatta de ijordbruket yrkesverksamma med huvudsaklig sysselsättning i jordbruk ochskogsbruk. Stöd föresläs således endast utgå till personer som kan beräknas fäsin huvudsakliga sysselsättning på och ta sin huvudsakliga inkomst från den brukningsenhetsom stödet avser. Remissinstanserna har i stort tiUstyrkt utredningens förslag.Även jag ansluter mig till detta men anser att även fiske i vissa fall börkunna ingå i bedömningsunderlaget. Utredningenföreslär att nägra formella krav på viss teoretisk yrkesutbildning för alterhålla statligt stöd inte bör ställas. Flera remissinstanser framhåller attkraven på teoretisk yrkesutbildning framför allt i samband med nyetableringbör ställas höga. Jag anser att för stöd i samband med nyetablering bör krävasatt sökanden har lämplig teoretisk och praktisk yrkesutbildning, när stödetavser större garantilån eller sådana lån med uppskjuten ränta som jag senarekommer att förorda. I övriga fall bör formella krav på yrkesutbildning inteställas. Sökanden bör dock ha erforderlig yrkesskicklighet förvärvad genomteoretisk utbildning jämte praktik eUer genom praktisk erfarenhet. Jag vill h'ärerinra om den platsbrist som f. n. föreligger vid lantbruksskolorna. Detta ärett viktigt skäl till att inte generellt ställa upp formella krav på teoretisk yrkesutbUdning. Utredningenanser att det liksom i nuvarande rationaliseringsstöd bör finnas vissa andraallmänna viUkor som gäUer oavsett stödform, företag etc. Jag kan i huvudsakansluta mig till vad utredningen därvid har anfört. Det ankommer på regeringenatt besluta i dessa frågor. Liksom f. n. gäller för kreditgaranti- och bidragsgivningentiU jordbrukets rationalisering bör finnas möjlighet för stödbeviljande myndighetatt om särskilda skäl föreligger efter regeringens medgivande ge stöd. 1977/78:19 211 även om detta innebär att viss beloppsgräns överskridseller visst villkor efterges. Motsvarande bör gälla för län med uppskjutenränta. Lån med uppskjuten ränta. Utredningen framhåller attsvårigheter föreligger att klara kapitalfrågan i samband med nyetablering inomjordbruket. Behovet av eget kapital för att starta ett utvecklingsbart heltidsföretaganges till . I de bästa jordbruksbygderna är det ännu störrevid nyetablering på en till normalt marknadspris förvärvad fastighet. För attminska en nyetablerad jordbrukares behov av eget kapital måstekapitalutgifterna begränsas efter starten. Utredningenföreslår alt detta skall ske dels genom en förlängning av den amorteringsfriatiden för driftslån från högst två till högst , dels med en ny låneformsom benämns lån med uppskjuten ränta. Låneformen innebär att räntan läggs till kapitalskulden. Lån föreslås utgå med högst 100 000 kr.Lånen föreslås utgå från en särskild statlig lånefond. För att täckamedelsbehovet föreslås att 25 milj. kr. avsätts till fonden. Flertalet remissinstanser tillstyrker i stort denföreslagna låneformen. Vissa instanser föreslår en höjning av högstalänebelopp. Fullmäktige i framhåller att tiden för uppskov medräntebetalningar bör vara väsentligt kortare än . Jag är väl medveten om de olika problem som möter den somi dag vill etablera sig som jordbrukare. Det är enligt min uppfattning angelägetatt samhället underlättar för personer med intresse och god jordbruksutbildningatt bli jordbrukare. Ett led i denna strävan är att som utredningen harföreslagit minska behovet av eget kapital vid nyetablering. Därmed förbättrasförhållandena för köpare med litet eget kapUal. KapUalproblemen kan även imånga fall vara stora vid tillköp av mark. Även vid sådana tillfällen kan detegna kapitalet vara otUlräckligt. Jag förordar därför att en särskild lånefondinrättas för lån med uppskjuten ränta. Lån med uppskjuten ränta bör kunna utgå i samband medsåväl nyetablering som arealutökning om de allmänna vUlkoren avseende företagetoch företagaren är uppfyllda, men sökanden inte beräknas kunna genomföra denplanerade åtgärden med andra finansieringsformer på grund av att det egna kaphaletinte är tillräckligt. Jag vill emellertid framhålla att lån inte bör komma ifråga i fall där ett uppenbart överpris föreligger. Är sökanden arrendator börlån med uppskjuten ränta kunna utgå om särskilda skäl föreligger såsomuppsättning av större djurbesättning, långvarigt arrende etc. För att syftet med lånet skall kunna uppnås bör, som bl.a. lantbruksstyrelsen föreslagit, högsta lånebeloppet höjas tiU . Ilikhet med fullmäktige i anser jag att tiden för uppskov med räntebetalningarinte bör vara alltför lång. Jag förordar därför att räntan bör Prop.1977/78:19 212 kunnaläggas tUl kapitalskulden under högst . Därefter betalas räntan årligen.Ränta bör utgå efter bottenlåneräntan för bunden fastighetskredit. Lånet böramorteras under högst med början senast efter det att den årligaräntebetalningen har börjat. Någraremissinstanser har pekat på att den upplupna räntan som hänför sig till den räntebetalningsfriatiden bör vara skattemässigt avdragsgill när den betalas. Enligt41 § kommunalskattelagen (1928: 370) skall redovisning av inkomst avjordbruksfastighet i prmcip ske enligt bokföringsmässiga grunder. Det innebäratt en räntekostnad skall hänföras till det beskattningsår på vilket denbelöper oavsett tidpunkten för betalningen. Jaganser att den upplupna räntan under den r'äntebetalningsfria tiden bör vara skattemässigtavdragsgill först när den erläggs, dvs. när lånet börjar amorteras, senast 10år efter den tidpunkt då lånet har upptagits. Låneformen medför därigenom enbättre och enligt min mening angelägen omfördelning av kapitalutgifterna. Isamråd med chefen för budgetdepartementet föreslår jag därför att för lån meduppskjuten ränta skall gälla att upplupen räntaskall vid redovisning av inkomst av jordbruksfastighet enligt bokföringsmässigagrunder hänföras till det beskattningsår under vilket räntan har erlagts. Detbör ankomma på den låneförvaltande myndigheten att 1 samband med amorteringange hur stor del av amorteringen som avser under räntebetalningsfri tidupplupen ränta. Lånenbör finansieras av en särskild lånefond benämnd Lånefonden för lån meduppskjuten ränta. Jag beräknar medelsbehovet tiU totalt 25 mUj.kr. Jaghar för avsikt att återkomma till anslagsfrågan i budgetpropositionen /79. Utredningens förslag till åtgärder vartill lånegaranti börkunna lämnas och villkoren för lånegaranti har i huvudsak tUlstyrkts avremissinstanserna. Lantbruksstyrelsen framhåller att statlig lånegaranti försådana tillskottsförvärv av skogsmark som medför en påtaglig och från allmän synpunktönskvärd arronderingsförbättring bör kunna lämnas alla typer av företag. LRFföreslår att uppbyggnad av skogsbruksföretag för själwerksamma skogsbrukare börunderlättas bl. a. genom ett kreditstöd jämförbart med jordbrukets.Skogsstyrelsen anser att det rena skogsföretaget bör jämställas med detkombinerade företaget vad gäUer stöd till nyetablering. Frågan om stöd förnyetablering på en ren skogsfastighet har utredningen ansett ligga utanfördess uppdrag. Jaganser i likhet med utredningen och remissinstanserna att lånegaranti liksomhittills bör kunna utgå i samband med nyetablering för förvärv avjordbruksföretag eller kombinerat jord- och skogsbmksföre-tag. Statiigt stödför nyetablering på en ren skogsfastighet bör i princip 1977/78:19 213 I vissa områden kan det dock från allmänsynpunkt vara motiverat att skogsbruksföretag består som självständigaenheter. Det bör därför vara möjligt att om särskilda skäl föreligger lämnastatligt stöd i form av lånegaranti vid nyetablering för förvärv av ettskogsbruksföretag. Villkoren för statligt stöd till nyetablering påjordbruksföretag bör i sådana faU i tillämpliga delar gälla även förskogsbruksföretag. Lånegaranti bör även kunna utgå till yttrerationalisering, dvs. vid förvärv av tillskottsmark till jordbruksföretag ellerskogsbruksföretag samt vid förbättring av brukningsenhetens arrondering, omåtgärden utgör ett lämpligt led i företagets uppbyggnad. Vidare bör sådan garantikunna ittgå till inre rationalisering orn åtgärden medför en långsiktigförbättring av brukningsenhetens möjligheter att uppfylla målet för rationaliseringspoliliken.Med inre rationalisering avser jag utförande eller varaktig förbättring avmarkanläggning, uppförande eller varaktig förbättring av ekonomibyggnad samtvaraktig förbättring av jord. Stöd till varaktiga markanläggningar på beståendeåker samt till tillskottsförvärv av skogsmark, som medför en påtaglig och fränallmän synpunkt angelägen arronderingsförbättring, bör enligt min mening kunnalämnas även om företaget inte är utvecklingsbart eller sysselsättnings- ochinkomstkravet inte är uppfyllt. För anskaffning av jordbruksinventarier och rörelsekapital(driftslån) bör lånegaranti kunna lämnas i samband med tillträde av företagsom förvärvats eller arrenderats, yttre rationalisering av mera väsentligomfattning, genomgripande produktionsomläggning, samverkansrationalisering avmera väsentlig omfattning, tillfälliga likviditetssvårigheter, införandet av nyteknik (biologiska, tekniska och organisatoriska förbättringar) och i sambandmed en successiv expansion som totalt sett leder till ett ökat behov avdriftskapital. Lånegaranti bör liksom nu även kunna läinnas för inlösenav lån som har beviljats ur statlig lånefond på jordbrukets område samt förarrendegaranti i samband med ärrendering av en fastighet. Dessutom börlånegaranti på samma sätt som kunna utgå till samverkansföretag ochyrkesmässig maskinhållning för jordbruk. Jag delar utredningens och remissinstansernas uppfattningatt nuvarande amorteringsvillkor för garantilånen i stort sett ärtillfredsställande. För driftslån och lån till insats, förvärv eller lösen avandel i samverkansföretag bör, såsom utredningen föreslagit ochremissinstanserna tUlstyrkt, den amorteringsfria tiden förlängas från högst tvåtill högst . Om särskilda skäl föreligger bör amorteringstiden fördriftslån och lån till insats, förvärv eller lösen av andel i samverkansföretagkunna förlängas till . Villkor för statsbidrag i ett allmäntrationaliseringsstöd. Utredningen framhåller att förbättringen av de skattemässigaavskrivningsreglerna för framför allt ekonomibyggnader har medfört att den likviditetsför- 15 1977/78. Prop.1977/78:19 214 bättrande effekten av statsbidrag har minskat och i mångafall i stort sett upphört. Utredningen föreslår mot den bakgrunden att bidraginom ramen för det allmänna rationaliseringsstödet främst bör kunna utgå isamband med yttre rationaUsering och i vissa fall även i samband med inrerationalisering. Liksom remissinstanserna kan jag i huvudsak ansluta migtill utredningens förslag. Bidrag i samband med yttre rationalisering börsåledes kunna utgä till kostnader som inte medför nägon motsvarande nytta för köparen.Därigenom kan en från allmän synpunkt angelägen rationalisering underlättas. Bidrag till inre rationalisering bör kunna utgå med högst25 % av godkänd kostnad till åtgärd som avser införande av för jordbruket nyteknik eller annan liknande åtgärd, som från allmän synpunkt framstår somangelägen men som från den enskildes synpunkt framstår som ekonomisktriskfylld, eller om den avser gemensamhetsanläggning som medför storsamverkansrationalisering. Sådant bidrag bör vidare kunna utgå till störrevattenhushållningsföretag som utför för flera fastigheter gemensamtorrläggning eller vattenreglering. Villkor för statsbidrag i ett regionalt rationaliseringssiöd.Utredningen föreslår att det regionala rationaliseringsstödet bör bestå avbidrag och utgå till jordbruket i norra . Med norra avses idetta sammanhang , och samt landskapetDalsland. Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt utredningens förslag. Jag delar utredningens och remissinstansernas uppfattning.Det regionala rationaliseringsstödei bör ulgå i form av bidrag till inre rationalisering.Bidrag bör kunna utgå tUl utvecklingsbara företag med högst och i vissafall högst av godkänd kostnad. Bidrag bör om det avser ekonomibyggnadvara maximerat till . Jag vill framhålla att bidraginte bör utgå regelmässigt med så hög procentsats som . Jordbruketsnaturliga förulsättningar och behovet av stimulans i det enskilda fallel börpåverka bidragets storlek. Bidrag bör såsom utredningen föreslagit även kunnautgå till produktionsfrämjande åtgärder. Bidrag under IOOOO kr. bör inte utgå.Vad jag här förordat innebär att SR-verksamheten upphör. Bidrag till investeringar vid begränsat utvecklingsbaraföretag bör kunna utgå med högst och om det avser ekonomibyggnad varamaximerat till . bör irUe utgå. Den nya utformning av stödet till jordbruketsrationalisering som jag här har förordat bör gälla från . Jaghar för avsikt att föreslå regeringen att la upp anslagsfrågorna ibudgetpropositionen för /79. 1977/78:19 215 6.8.3 Investeringssubventioner som alternativ tillhögre produktpriser Utredningen har haft i uppdrag att undersöka möjligheternaatt ge nom en utbyggnad av investeringsstödet kunna begränsa prisökningarnapä jordbruksprodukter. Utredningen har därvid kommit fram till att invesleringssubventionersom alternativ till prisökningar inte kan väntas medföra några nämnvärdasamhällsekonomiska fördelar. Om investeringar i någon viss produktionsgrenbehöver stimuleras föresläs detta ske med ett budgetfinansieratinvesteringsbidrag. Några remissinstanser har berört frägan om invesleringssubventioneroch anser att dessa och andra riktade åtgärder i ökad utsträckning bör prövassom alternativ till prisökningar. Jag delar utredningens uppfattning attinvesteringssubventioner som alternativ till prisökningar inte medför nägra sainhällsekonomiskafördelar. Några övervägande skäl som talar för investeringssubventioner somett generellt alternativ till prisökningar anser jag därför inte föreligger. F.n. är det inte heller motiverat att särskilt stimulera investeringsverksamheteni någon viss produktionsgren. 6.8.4 Grunderna för prisstödet till jordbruket i norraSverige Prisstöd i form av pristillägg på mjölk, kött och fläsk ulgårtill jordbruket inom vissa områden av landets norra och mellersta delar enligtkungörelsen (1971:421) om prisstöd till vissa jordbruk. Syftet ined prisstödetär att höja lönsamheten hos jordbruket i dessa områden till en nivå som ärjämförbar med den som uppnås vid det mellansvenska jordbruket. Utredningen framhåller alt hittillsvarande utvecklingtyder på att prisstödet har haft avsedd effekt och varit väl avvägt vad gällerstödets storlek, den geografiska avgränsningen och områdesindelningen.Utredningens beräkningar visar att skillnad i produktionskostnad föreliggermellan jordbruksföretag i norra och . Prisstöd anses därförmotiverat även i fortsättningen. Remissinstanserna som i huvudsak delar utredningensuppfattning framhäller att områdesindelningen och prisstödets storlek bör ses över med hänsyn till kostnads- och produktionsutvecklingen.LRF anser att prisstödets storlek bör ses över en gång . Förbundetanför vidare att pristilläggen för mjölk bör jämkas något uppåt inom områdena1, 4 och 5 vid nästa höjning. Några remissinstanser föreslår vissa mindrejusteringar av områdesgränserna. I likhet med utredningen och remissinstanserna anser jagatt prisstöd till jordbruket i norra är nödvändigl även i fortsätlningen.Ulredningens översyn har avsett grunderna för prisstödet. Vid remissbehandlingenhar framförts synpunkter på pristillägget och områdesindelningen. bör ges uppdrag att närmare pröva de 1977/78:19 216 synpunkter och förslag som framkommit och komma med förslag i frågan. Utredningen föreslär att prisstöd liksom nu bör utgå tillmjölk, kött och fläsk samt dessutom till smågrisproduktion och getskötsel.Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningens förslag. Även enligt min mening bör prisstöd utgå lill de avutredningen föreslagna produktionsgrenarna. En utvidgning av prisstödet tillatt också omfatta srnågrisproduklion och getskötsel förbättrar sysselsättnings-och inkomstmöjligheterna främst vid mindre familjejordbruk. Prisstödet lillgetskötseln kan få särskild betydelse för sysselsättningen i vissa utprägladeglesbygder. Prisstödet till getskötseln bör som utredningen har föreslagitomfatta företag med minst 10 getter och avse högst 50 getter per företag.Prisstödet lill smägrisproduktionen bör i likhet med förslaget avse högst 60 suggorper företag även i de fal! besättningen är större. Prisstöd till smågrisproduktionen bör enligt min rneningvara av den storleksordning som utredningen har föreslagit. Utredningens bedömninggrundar sig på kostnadsläget regleringsäret 1975/76. Med hänsyn till attproduktionskostnaden har ökat anser jag att prisstöd bör utgå meddet högre av de belopp som utredningen har föreslagit för resp. område.Områdesgränserna bör vara desamma som gäller för kött och fläsk. o. m. /79 utgå i område 1, 2, 3 och 4 med 300, 200, 150resp. Kostnaden för prisstöd till smägrisproduktionenberäknar jag för /79 till 1,8 milj. kr. Jag anser liksom uiredningen att prisstödet tillgetskötseln av administrativa skäl bör utgå med ett visst belopp per get.Beloppels storlek bör som föreslagits beräknas så att prisstödet till getmjölkblir i stort sett detsamma som prisstödet till komjölk i de områden som harstörst beiydeLse för getskötseln. Prisstöd bör fr. o. m. /79utgå med . per get i , , ,, , och . Kostnaden förprisstöd tUl getskötseln beräknar jag för /79 till 0,5 milj. kr. Prisstödet har setts över vart tredje år.Denna ordning har enligt min mening fungerat väl och bör i princip tillämpasockså i fortsättningen. Utredningen föreslär att rennäringen i fråga om prisstödbör behandlas analogt med övrig köttproduktion. Remissinstanserna tillstyrkeri stort utredningens förslag. Jag delar utredningens och remissinstansernasuppfattning i denna fråga. Prisstödet till rennäringen har fr. o. m. budgetåret1977/78 höjts till . per ren (prop. 1976/77: 100 bU. 13, JoU 1976/77: 13,rskr 1976/77: 182) och bör enligt min mening ses över med motsvarandeöversyn av prisstödet till jordbruket i norra . 1977/78: 19 217 Jag har för avsikt att återkomma till anslagsfrågan ibudgetpropositionen för /79. 6..5 Styrning av aniinalieprodukcionens iitbyggnud Animalieproduktion i större skala förekommer huvudsakligeninom svin-, 'ägg- och broilerproduktionen.