prop · G10340 · 1977-12-31 00:00:00 — (milj.kr., avrundade belopp) statens hantverks- och industrilånefond styrelsen för teknisk utveckling Allmännapensionsfonden (återlån) Summa (exkl. garantier) ca Källa; statens industriverk ') Avser långivning. Härtill kommer bidrag om ca 140miljoner kronor. -) Inkluderar stöd till enskilda uppfinnare. Samhället kan vid introduktion av nya produkter eller nyproduktionsteknik - bl. a. i samband med nyetablering - lämna olika typer avfinansiellt stöd. Det enskilda företagets möjlighet att ta tillgång till vissadelar av denna kreditgivning är i vissa fall beroende av företagets geografiskabelägenhet och etableringens karaklär. STU lämnar finansiellt stöd till industriellautvecklingsarbeten i arbetets tidigaste skeden. Bidrag och lån lämnas förprodukter eller idéer som bedöms ha ett tekniskt nyhetsvärde. STU:s bidrag tillberäknade projektkostnader överstiger sällan . Under /77uppgick det finansiella stödet till enskilda företag till ,varav till mindre och medelstora företag. Hiirtill kommer stödet tillenskilda uppfinnare om ca . Såväl uppfinnarslödel som stödettill småföretagen har utökats avsevärt. Genom statens utvecklingsfond kan lämnas finasielll stödför all täcka företagens behov av kapitaltillskott för de faser iutvecklingsarbetet som ligger mellan STU:s engagemangsmöjligheter och uppbyggnadav resurser för produktion i full skala. Under budgetaret 1976/77 uppgickutlåningen 1977/78:40 58 till 38.5 miljoner, av vilket belopp avsåg låntill mindre och medelstora företag eller enskilda personer. Lån på hög risknivå i samband med bl a nyetableringar kanlämnas av företagareföreningarna från slatens hantverks- och industrilånefondmed upp till f n till en och samma sökande. Genom 1974 inlettsamarbete mellan företagareföreningarna och Inyesteringshanken har företagenfått möjligheter att komplettera dessa krediter med lån på upp lill 500 (X)0 krfrån banken. Av den sammanlagda utlåningen på ca 205 miljonerkronor - från hantverks- och industrilånefonden samt 23miljoner kronor via Investeringsbanken - torde dock endast en begränsad del haavsett etablering av nya verksamheter. Regionalt avgränsat finansiellt stöd vid nyetableringarkan lämnas av NorrUindsfonden och i form av lokaliseringsstöd. Den totalautlåningen fiån Norrlandsfonden uppgick lill ca ,huvudsakligen dock inriklad på befintliga företag. Statligt lokaliseringsstödhar utgått med totalt ca . Av detta har inemot90 % avsett utvidgning, flyttning eller filialutläggning.vid befintligaförelag. 3.2 Företagsservice m. m. 3.2.1 Inforniation och rådgivning Den statliga och statsunderstödda service som riktas motmindre och medelstora företag är koncentrerad till teknisk och industriellutveckling, ulbildning saml marknadsföring. Information, rådgivning ochkontaktförmedling utgör väsentliga element i företagsservicen. Allmän företagsserviceverksamhet har bedrivitsinom ramen för verksamheten vid företagareföreningarna. Insatserna pa dennaspeciella del av föreningarnas verksamhet har expanderat kraftigt under senareår. Den statliga medelstilldelningen till särskilda företagsserviceinsatserhar ökat från /74 till 14,5 /78. Föreningarnas informations- och kontaktverksamhet harprioriterats från statsmakternas sida under de år särskilda medel har anvisatsför företagsserviceåtgärder. I runt tal hälften av bidragen till föreningarnaunder tiden /74-1976/77 har för resp budgetår specialdestinerats förinformation och kontaktverksamhet. Huvudsyftet med verksamheten är att geföretagen vägledning och information om tillgängligt serviceutbud på denprivata marknaden eller i samhällets regi samt hänvisa företagen till rättinstans i det konkreta faWei. AUinän rådgivning och översiktligaföretagsanalyser utgör en annan väsentlig del av föreningarnasserviceverksamhet. har verksamheten inom detta område i ökadutsträckning inriktats på frågor som rör produktförnyelse samt marknadsföringpå hemma- och exportmarknaderna. Föreningarna har i sistnämnda avseende ettstarkt stöd i Exportiådet. 1977/78:40 59 gareföreningarnas nihUdningsservice har intensifieratsunder de senasle åren. Vid varje förening finns en särskildutbildningskonsulent, vilkens uppgift är fiämst att analysera utbildningsbehovoch ge information om tillgängligt kursutbud. Utbildningskonsulenternasamarbetar som regel mycket nära med statens industriverks enhet för företagsutvecklingoch andra ulbildningsorgan. Föreiagareföreningarnas verksamhet kommer att närmarebehandlas i del följande. Genom STU sker i tekniska frågor en omfattandeförmedlings- och rådgivningsverksamhet som nästan uteslutande riktar sig motmindre och medelstora företag eller enskilda uppfinnare. STU:s totala kostnaderför denna verksamhel uppgick /77 till 9.0 miljonei kronor.Verksamheten avser en rad olika former av service; uppfinnaistöd i form avallmänna råd och upplysningar, patentrådgivning, medverkan i förmedling avuppfinnings- och forskningsresultat till industriell exploatering, innovations-och kreativitelsfrämjande åtgärder samt kontaktförmedling mellan olikaforskningsinstitutioner och småföretag. Den sistnämnda verksamheten bedrivsregionall med kontaktsekretariat på sju högskoleorter. Kontaktsekretariatenarbetar i nära samverkan med företagareföreningarna. Viss service- och rådgivningsverksamhet pa det tekniskaområdet bedrivs inoni ramen för slatens indiistiirerks hransclistödjandeaktiviwtcr. Detta sker i form av branschanknutna lekniska konsulenter inomgjuteriindustrin. den träbearbetande industrin samtjärn- ochmetallmanufaktur-industrin. Totalt finns fyra konsulenter. Ytterligare servicefunktioner på uppfinnings- ochproduktutvecklingsområdet fullgörs av paleiil- och registreringsverket. Personellaoch tekniska resurser för marknadsundersökningar, lekniska utredningar,experimentell provning m m ställs f n till de mindre och medelstora företagensförfogande vid Stiftelsen iitveckUngs-ccniriini i övre Norriand.vilket varit verksantt i . Behovet av utbildning för företagsledare och anställda ide mindre och medelstora företagen har uppmärksammats alltmer under senare år.I syfte att främja tekniska och ekonomiska framsteg inom de mindre och medelstoraföretagen samt för att underlätta strukturella förändringar i vissa branscheroch företagsgrupper bedrivs i samhällets regi särskild utbildningsverksamhet.Här har tidigare nämnts den regionala utbildningsservicen genomutbildningskonsulenterna vid företagareföreningarna. En omfattande utbildnings- och utbildningsfrämjandeverksamhet administreras fvarutöver av indiisiriverkei. Industriverketsutbildningsverksamhet sker delvis i egen regi. delvis i samverkan med andrainstitutioner. Inom området företagsledarutbildning har verket tagit initiativtill ett sam- Prop.1977/78:40 60 arbete med näringslivets organisationer och vissautbildningsorgan för att skapa överblick över planerade och pågåendeaktiviteter samt för att underlätta en samordning av de olika organensinsalser. Genom finansiellt stöd har verket medverkat till allutbildningsmaterial kommer fram som är anpassat till de mindre företagens behovoch som täcker luckor i det nuvarande utbildningsutbudet. enhel för företagsutveckling - SIFU -bedriver en omfattande kursverksamhet med inriktning bl a på mindre ochmedelstora företag. Dessa företag svarar för ungefär en tredjedel av antaletkursdeltagare. Utbildningen är huvudsakligen av forlbildningskaraktär och avserfrämst tekniska och ekonomiska ämnen inriktade på avgränsade funktioner i företagen.Antalet kursdeltagare under /77 uppgick till ca 21 500. enökning med 4 000 deltagare jämfört med budgetåret . Även inom ramen för de speciella branschprogrammeninitierar, utvecklar och stöder verket olika utbildningsinsatser.Branschprogrammens utbildningsåtgärder omfattar textil- ochkonfektionsbranscher, möbel-, snickeri- och trähusindustrin samt gjuterierna.Utbildningen vänder sig i första hand till nyckelpersoner inom företagen och ärnära anpassad lill branschens förhållanden. Utbildningen genomförs alltid isamverkan med branschens organisationer och är i betydande utsträckningregionaliserad. Under budgetåren 1970/71-1976/77 har totalt anslagits ca 30milj. för dessa insatser. SIFU har filialkontor i , . Vä.xjö och Luleå.Via SlFU:s filialkontor och företagareföreningarna når industriverket utregionalt med utbildningsfrämjande aktiviteter. SIFU:s kursverksamhetfinansieras genom kursavgifter och statliga bidrag. För budgetaret 1977/78uppgick bidragen till . Den kornintinala vuxenutbildningen erbjuder vidareulbildningtill yrkesverksamma för att möjliggöra för dessa personer att följa med i dentekniska utvecklingen och andra förändringar inom bl. a. olika områden avnäringslivet. Utbildningen har anordnats i nära nog samtligakommuner. pågår ett samarbete mellan industriverketoch den kommunala vuxenutbildningen i bl a Växjöområdet. Samarbetet innebär altföretagsanpassade lokala kurser kan genomföras till en låg kostnad förkursdeltagarna. Samhällets exportfrämjande insatser sker i första hand viaExportrådet, vars uppgift är att som centralt organ planera, samordna ochgenomföra åtgärder för att främja export. De mindre och medelstoraföretagens exporlmöjligheter har i detta sammanhang ägnats särskild uppmärksamhet.Enligt rådets avtal med slalen bidrager denna till verksamhetens finansieringmed ett belopp som motsvarar rådets nettokostnader för den 1977/78:40 61 En särskild delegation för den mindreindustrin har knutits till styrelse. Delegationen skall ge råd ifrågor som gäller verksamheten riktad till mindre företag och kan genom direklkontaktverksamhet ge vägledning och stimulans åt de mindre företagen i derasexportanslrängningar. Verksamheten inom omfattar såvälprojektverksamhet såsom mässframträdanden, besöks- och säljresor,marknadsundersökningar som allmän eller fördjupad service ochrådgivningsverksamhet. Sistnämnda verksamhet är i hög grad inriktad mot demindre och medelstora företagen. Bidrag till löpande service till den mindreindustrin utgick /78 med 1,9 miljoner kronor.Projektverksamheten som bedrivs inom ramen för ett anslag om 17 miljoner kronorbetjänar både stora och små företag. Andelen mindre företag är stigande. Vissaprojekt, bl. a. de s. k. säljresorna, drivs främst för de mindre företagen.Rådet administrerar vidare det statliga stödet till kursarrangörer inom områdetför vidareutbildning i internationell marknadsföring. Till rådet är knutet enrådgivande delegation i dessa frågor. Exportfrämjandeaktivitet bedrivs i inle obetydlig omfattning vid/()/<'/(/-gareföreningarna. sker denna verksamhet i samverkanmed . Varje förening har utsett en särskild tjänsteman som skallhålla kontakt med . Flertalet föreningar anordnar regelbundet tillsammans medExportiådet informationsträffar om export samt medverkar i analyser avföretagens exportmöjligheter. Vidare har i samarbete mellan verksamheten medradio och television inom utbildningsväsendet (TRU), och föreningarnagenomförts kurser i exporlkunskap i så gott som samtliga län. Vid envar förening i . och Kopparbergslän bedrivs i samverkan med och industriverket ett exportfrämjandeprojekt - "exportchef att hyra" - för grupper av företagare som ärverksamma i olika branscher. Till varje gmpps förfogande har ställts en exportkonsultmed uppgift att underlätta företagens utlandsförsäljning. Inom ramen för de branschfrämjande åtgärderna vidindusiriyerkci ansvarar verket för vissa exportfrämjande insatser.Exportstödprogrammet omfattar tekoindustrierna, den träbearbetande industrin,den glasindustrin samt delar av metallmanufakturindustrin. Genom attdessa branscher karaktäriseras av ett betydande inslag av småföretag har i belydandeutsträckning exportstödet kommit denna företagskategori till del. Exportstödetkan ulgå till såväl kollektiva som företagsindividuella projekt. De regler somgäller för konsult- och exportbidragen är ej enhetliga för de olikabranscherna. Stödet kan inom vissa branscher användas för bl.a. omorienteringtill nya produktområden, för sortiments- och marknadsanalyser liksom företablering av försäljningsorganisationer utomlands. Från och med budgetåret1976/77 ansvarar industriverket för samtliga exportstödprogram. Förtekoprogrammet sker handläggningen helt 1977/78:40 62 inom verket medan exportråd svarar förgenomföiandet av övriga program. Mellan budgetåren 1970/71 och 1976/77 hartotalt anvisats ca för dessa ändamål. Behovet av en väl fungerande underleverantörssektor harföranlett samhällsinsatser på området i första hand viaföretagareföreningarna. Utöver den omfattande service- ochrådgivningsverksamhet som underleverantörsföretagen i likhet med andrasmåföretag är föremål för, är ett flertal företagareföreningar engagerade ileveransförmedlingsverksamhet på regional nivå. Verksamhetens omfattning ochinriktning varierar mellan föreningar från passiv informationsförmedling tillaktiva kontaktförmedlande insatser. Verksamheten bedrivs i regel i nära kontaktmed branschorganisationerna. Vid bedrivs leveransförmedling mellanutländska beställare och svenska underleverantörer. förmedlas ca 6 000vamförfråg-ningar från utlandet till svenska företag. Förmedlingen sker delsgenom tillhandahållande av adresser tUl lämpliga svenska leverantörer, dels genominhemska underleverantörer om inkomna förfrågningar. Handelskamrarna förmedlarpå liknande sätt årigen 4000-5 000 förfrågningar från utländska kunder. En annan typ av leveransförmedling har bedrivits i etttidsbegränsat projekt för norrländska underleverantörer av STU i samverkan medSveriges industriförbund. Projektet syftade bl a till att etablera kontaktermellan beställarföretag i och underleverantörer i . 1verksamheten deltog även företagareföreningarna i de nordligaste länen liksomNorrlandsfonden. 4.1 Företagareföreningarnas nuvarande organisation ochverksamhet Av främt social- och sysselsättningspolitiska skäl börjadeföretagareföreningar byggas upp i de län där enbetydande arbetslöshet kvarstod sedan sysselsättningskrisen i början avdecenniet. Föreningarna skulle genom rådgivning, och efter hand även genom kreditstöd,söka dels stimulera till ny företagsamhet, dels utveckla befintliga företag iekonomiskt eftersatta regioner. Verksamheten syftade i första hand till attfrämja varuproduktionen inom hantverk och småindustri och bedrevs ursprungligenmed en klart regionalpolitisk inriktning. Företagareföreningarna är organiserade som ekonomiskaföreningar. I styrelserna ingår representanter för stat, landsting och länetshantverksorganisation. Samhällets representanter utgör majoritet i styrelsen.Detta är Prop.1977/78:40 63 en förutsättning för att föreningen skall få lån urstatens hantverks- och industrilånefond. Landshövdningen är självskrivenledamot i styrelsen om inte regeringen förordnar annat. skall tvåstyrelseledamöter och suppleanter för dem utses efter förslag av facklighuvudorganisation. Verksamheten bedrivs med hjälp av administrationsbidragfrån staten och resp. landsting. Dessulom har föreningarna möjlighet att ta upplån från staten. Tillmedlem av länets företagareförening kan antas företagare, sammanslutning avföretagare, landsting och primärkommun i länet samt sådan enskild ellerjuridisk person inom länet som kan förväntas komma att främja föreningensändamål och verksamhet. Vid slutetav hade företagareföreningarna totalt ca 17 400 medlemmar. Majoritetenav dessa torde vara företag i tillverkningsindustri. Föreningarna kräver medlemskapav förelag som beviljas lån men däremot inte av företag som utnyttjarföreningarnas tjänsler i övrigt. Insatsbeloppen är av engångskaraktär. Devarierar mellan föreningarna men är för samtliga närmast symboliska till sinstoriek. finns en företagareförening i varje län. Efter införandet av lokaliseringsstödet harföreningarnas verksamhet i högre grad inriktats på att tjäna ett allmäntproduktionshöjande syfte. Föreningarna i stödlänen har fortfarande viktigauppgifter inom ramen för regionalpolitiken, bl.a. beredning och uppföljning avärenden om lokaliseringsstöd. handlägger dessutom föreningarna ide sju skogslänen det regionalpolitiskt inriktade glesbygdsstödet för hemarbete. och verksamhet behandlades senast av statsmakterna pågrundval av förslag års företagareföreningsutredning. Enligtstatsmakternas ställningstaganden till förslagen (prop. SU 1968:102,rskr 1968:254) skall företagareföreningarna ha ett allmänt produklionsfrämjandesyfte med inriktning på lönsamma eller utvecklingsbara företag inom hemslöjd,hantverk och småindustri. I och medinrättandet av statens industriverk (prop. NU 1973:54, rskr 1973:225)fick föreningarna rollen som kontaktpunkter på länsplanet mellan bl.a. industriverket och de mindre och medelstora industriföretagen. Föreningarnasnära kontakter med företagen ansågs utgöra en viktig förutsättning när detgällde att på ett effektivt sätt nå ut med olika statliga stöd- ochutvecklingsinsatser. Föreningarna gavs också ökade statsbidrag och delvis nyauppgifter i samband med att statens insatser i fråga om företagsserviceförstärktes. Vidare påbörjades /75 en successiv uppbyggnad aven s.k. utbildningskonsulent-funktion inom varje företagareförening (prop.1974:47, NU 1974:35. rskr 1974:227). Föreningarna har sedermera dessutom ålagts vissa uppgifterrörande de statliga bidragen till energibesparande åtgärder i näringslivet.Föreningar- na har vidare bemyndigats att fatta beslut om statliglånegaranti för arbetsmiljöförbättringar. De har även vissa beredandeuppgifter i anslutning till ärenden om näringshjälp och om trafiktillstånd. Utvidgningen av företagareföreningarnas arbetsuppgifterunder senare år har motsvarats av en förstärkning av deras resurser vad gällersäväl lånemedel som personal. Den totala personalstyrkan hos föreningarna harökat från ca 170 tjänstemän år l%6 till närmare 400 tjänstemän f. n. För /78 beviljade staten föreningarnabidrag på totalt ca 40 milj. kr. Medlen avser att täcka föreningarnasadministrationskostnader för kreditverksamhet och företagsservice m. m. År 1977beräknas bidragen från landslingen uppgå till ca 19 milj. kr. Samhälletfinansierar härigenom huvuddelen av föreningarnas verksamhet. Bidragensfördelning på olika ändamål och föreningar framgår av följande sammanställning. Statliga och landstingskommunala bidrag tillföretagareföreningarna /78 resp. (belopp i 1OOO-tal kr.) Dessutom får föreningarna särskilda bidrag föradministration av glesbygdsstöd, garantilån för arbetsmiljön ochenergisparbidrag. 1977/78:40 65 Företagareföreningarnas olika uppgifter kan delas in i tvåhuvudsakliga verksamhetsområden, nämhgenföretagsservice och kreditverksamhet. Målgruppernaför föreningarnas företagsservice- resp. kreditverksamhet är inte heltidentiska. Ingendera verksamheten riktar sig mot företag inom samtliganäringsgrenar. Den kredilstödjande verksamheten har en mer begränsadmålgruppsinriktning än företagsserviceverksamheten. Författningar och andrariktlinjer för föreningarna ger emellertid utrymme för viss flexibilitet imålgruppshänseende. Praxis inom de olika föreningarna är därför växlande. Ifokus för båda verksamheterna står emellertid mindre och medelstoraindustriföretag. I prop.1973:41, som behandlar bl.a. olika industripolitiska stöd- ochutvecklingsinsatser, definieras begreppet företagsservice. - information till företagen i olika frågor, t.ex.om former för finansiering, beskattningsregler, regler för handel på olika utlandsmarknader eller olika standardiserings-, patent-, provnings-, säkerhets- och miljövårds krav, -UtbUdning (fortbildning) i tekniska, ekonomiska ochadministrativa frågor inkl. marknadsföringsfrågor. - rådgivning (konsulttjänster) i tekniska, ekonomiskaoch administrativa frågor inkl. marknadsföringsfrågor. - tekniska tjänster beträffande produktutveckling,prototyplillverkning och provning. Reglernaför företagareföreningarnas kredilverksanihet finns i kungörelsen (1960:372,omtryckt 1973:550, ändrad senast 1976:471) om statligt kreditstöd tillhemslöjd, hantverk och småindustri. Kreditstöd får lämnas för att främjahemslöjd, hantverk och småindustri. Om särskilda skäl föreligger får kreditstödlämnas även i fråga om annan industriell verksamhet eller i fråga omanläggningsverksarnhet eller - med viss begränsning -verksamhet inomjordbrukets binäringar. Stöd tillstörre företag får utgå bara om särskilda skäl föreligger. Sådana skäl kan varaatt stödet är angeläget Från sysselsättnings- eller lokaliseringssynpunkteller att stöd till en större industri medför gynnsamma verkningaräven förmindre industri- och hantverksföretag, t.ex. genom att de är underleverantörertill den större industrin. 1 sammanhanget bör nämnas att det inte ges någonexakt storleksmässig avgränsning av begreppet hantverk och småindustri lagtexteller förarbeten. Den praxis som har utvecklats torde dock innebära att företagmed upp till 200 anställda inräknas i den huvudsakliga målgruppen. Med annan industriell verksamhet avses i författningennågon form av tillverkning, bearbetning eller förädling. Bestämmelserna omfattar även industriliknande verksamhet,bl. a. företag som under industriella former och i större skala bedriver vissförädling, t. ex. kafferosterier och skinn- och pälsberedning, eller viss formav 5 Riksdagen1977178. Prop.1977/78:40 66 tUlverkning, t. ex. större fotolaboratorier förframställning av fotokopior och förstoringar. Viss bearbetning avnaturprodukter bör likaså betraktas som industriliknande verksamhet, t. ex.sågning av skiffer, sortering av gms i sorteringsverk och verksamhet vidstenkross, om sådan verksamhet bedrivs i större omfattning och har permanentkaraktär. Däremot hänförs exempelvis inte grossist- och detaljhandelsföretag,lagringsverksamhet i anslutning till transportfunktionen, djumppfödning ellerodlingsverksamhet till industriliknande verksamhet. Kreditstödet omfattar inteheller tjänsteproducerande företag. I den kredilstödjande verksamheten ingår utlåning avhantverks- och industrilån (direktlån), förmedling av industrigarantilån ochberedning av s.k. kombinationslån som lämnas av Investeringsbanken. Hit räknasäven handläggning av ärenden om garantilån för arbetsmiljön, statsbidrag förenergibesparande åtgärder i näringslivets byggnader samt de regionalpolitiskastödformerna lokaliseringsstöd och glesbygdsstöd. Företagareföreningarnas låneverksamhet i form av direktlånfinansieras f.n. med lån som föreningarna erhåller ur statens hantverks- ochindustrilånefond. För sin upplåning ur fonden erlägger föreningarna ränta, sommed 0,understiger föreningarnas egen utlåningsränta. F.n. uppgår summan avtill statsverket inlevererade räntor till ca 30 milj. kr. Föreningarnafår använda inflytande amorteringar för ny utlåning. Förlusttäckningen på låneverksamheten finansieras delsgenom att varje förening till en särskild fond avsätter 0,av utlånat belopp,dels genom att staten efter särskild ansökan från föreningarna lämnar bidragtill förluster som inte har kunnat täckas med medel från de egna fonderna.Låneförlusterna har under de år som låneverksamheten bedrivits i genomsnittför samtliga föreningar uppgått till av totalt utlånat belopp. För att finansiera den successivt ökadedirektlåneverksamheten har medel över statsbudgeten anvisats för attförstärka hantverks-och industrilånefonden. Fonden uppgick tillca 575 milj. kr. Den länsvisa fördelningen av utestående lån ur statenshantverks- och industrilånefond samt omfattningen av kombinationslånen framgårav sammanställningen på nästa sida. På myndighetsplanet fungerar industriverket som service-och tUlsyns-organ för föreningarna. Verket ger råd och anvisningar förföreningarnas samlade verksamhet, fördelar de statliga bidragen tillföreningarna och uiövar tillsyn över deras kredilstödjande verksamhet. Som samarbetsorgan för föreningarna med främst service-och informationsuppgifter fungerar även Företagareföreningarnas förbund.Samtliga föreningar är medlemmar i förbundet. Dess verksamhet finansieras genomavgifter från föreningarna. Utestående lån ur statens hantverks- och industrilånefondper samt utestående kombinationslån per (belopp i 1 OOO-tal kr.) och industrilånefond') 574 455')