prop · G10384 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78: 84 1977/78: 84 omavtal mellan och angående grunderna för fördelningen avbeskattningen av Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolags inkomster; Regeringen föreslårriksdagen att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. På regeringens vägnar THORBJÖRNFÄLLDIN Ipropositionen föreslås att godkänner ett nytt avtal mellan Sverigeoch angående grunderna för fördelningen av beskattningen av . Avtalet ersätter ett från norsk sida uppsagt avtal isamma ämne, som tillämpades sista gången inkomster. Avtaletträder i kraft så snart ratifikationshandlingar har utväxlats och avses blitillämpligt på inkomst som uppbärs eller senare år. 1 1977/78. 1977/78: 84 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , . , , , Mundebo,Krönmark, , , , , Propositionom avtal mellan och angående grunderna för fördelningen avbeskattningen av Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolags inkomster Efteruppsägning från norsk sida upphörde avtalet meUan och Norgeden angående grunderna för fördelning i beskattningshänseendeav Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolags inkomster att gäUa vid utgången av år1975 (SFS 1975: 989). Förhandlingarom ett nytt avtal mellan de båda staterna i samma ämne hade emellertid inlettsredan dessförinnan. Förhandlingarna avslutades i den 25 och den 26januari 1977. Vid sistnämnda tillfälle pa-raferades ett förslag tUl avtalmellan de båda staterna angående grunderna för fördelningen av beskattningenav Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolags inkomster och ett protokoll som ärfogat till avtalet. paraferades ett förslag till överenskommelseangående inkomstberäkningen, vilket senare skall ingås mellan de bådastaternas behöriga myndigheter. Handlingarna var upprättade på svenska.Överenskommelse har senare nåtts om texter på norska. Förslagen bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga. Efterremiss har yttranden över förslagen till avtal, protokoll och överenskommelseavgetts av kammarrätten i , , landstingsförbundet,och . har bifogat yttranden av kommun, kommun,kommun och . Sedanregeringen hade beslutat att avtalet och protokollet skulleundertecknas, har de undertecknats för del avbeskickningschefen i . 1977/78: 84 3 Transportav malm från de norrländska malmfälten till för utskeppning påbörjadesredan år 1903. Transporterna reglerades genom ett transportavtal som hade ingåttsår 1898. i uppstod tvist om och i vUkenutsträckning den verksamhet som ()bedrev i genom transport av malm genom norskt territorium och utskeppningfrån norsk hamn skulle medföra rätt för att beskatta en del av bolagetsvinst. Sådan beskattning skedde dock och 1912 uppskattades dendel som skulle beskattas i skönsmässigt . Bolaget önskadeemellertid fastare normer för beskattningen, särskilt för att förhindraalltför kraftiga skönstaxeringar. Är 1913 utfärdades en gemensam deklarationav den svenska och den norska regeringen som medförde, att av bolagetshela beskattningsbara inkomst beskattades i . Så stor del av bolagetstotala vinst ansågs nämligen hänförUg tiU bolagets anläggnmgar i Narvik.Överenskommelsen innehöll ingenting om underlaget för beskattningen men dettorde ha varit underförstått, att bolagets svenska deklaration skulle godtasvid beskattningen i . Genomett avtal (SFS 1937: 661) bestämdes, att en tiondel av bolagets samladeinkomst skulle beskattas i och nio tiondelar i . Fördelningenavsåg såväl den statliga som den kommunala beskattningen. Inte heller dettaavtal innehöll bestämmelser om underlaget för beskattningen men i praktikengodtogs vid beskattningen i i princip bolagets svenska deklaration. justeringar uppåt gjordes dock med hänsyn till att vissa avdrag som bolagethade gjort inte godtogs vid beskattningen i . Fråganom en revision av avtal aktuaUserades i skilda sammanhang i slutet av1950-talet och efter förhandlingar undertecknades ettnytt avtal . Avtalet godkändes av (prop. 1962:199, BeU 1962: 65, rskr 1962: 396) och tillämpades första gången beträffande1962 års taxering (SFS 1963: 61). Efter uppsägnmg från norsk sida upphörde somjag har nämnt tidigare avtalet att gälla vid utgången av . 1962års avtal innebar i huvudsak följande. I motsats tUl vad som gällde tidigarevar den norska inkomstandelen i princip beroende av de malmkvantiteter somtransporterades till norsk resp. svensk hamn. Under åren 19521959transporterades av för utskeppning avseddamalm tiU medan återstoden transporterades tiU . De angivnaprocenttalen för transporterna tUl motsvarade en årlig transporteradmalmkvantitet under angivna år av mellan 8,3 och 10,5 milj. ton. Är 1961uppgick till transporterad malmkvantitet till 12,5 milj. ton. 1977/78: 84 4 föreskrevsi avtalet, att skulle ha ratt att beskatta av bolagets samladeinkomst, om de kvantiteter gruvprodukter som transporterades med järnväg tillhamn i utgjorde lägst och högst av den totala kvantiteten av deunder inkomståret tiU hamn med järnväg transporterade gmvprodukterna. Om dennorska transportandelen översteg , skulle den norska inkomstandelen ökasenligt vissa i avtalet angivna regler. Om den norska transportandelen däremotundersteg , minskades den norska inkomstandelen enligt motsvarande regler.Enligt en särskild spärregel skulle dock den norska inkomstandelen aldrigkunna understiga , vilket motsvarade en norsk transportandel av 59,2 %.Bestämmelserna gällde vid både den statliga och den kommunala beskattningen iNorge. Den ovan angivna lägsta procentsiff ran 74 för tUlämpning av en norskinkomstandel av kunde höjas tUl 75, om den norska fastighetsskatten ("eiendomsskatten"),som utgick på bolagets fastigheter, översteg visst i avtalet angivet belopp,vilket anknöt till då utgående fastighetsskatt i . Den del av bolagetssam lade inkomst, som enligt nu nämnda regler inte skuUe beskattas i , skullebeskattas i . Somjag har nämnt tidigare innehöll de äldre avtalsregleringama inte någrasärskilda bestämmelser om inkomstberäkningen. Inte heller avtalinnehöll sådana regler. Däremot hade i avtalet tagits in bestämmelser som gavde båda staternas behöriga myndigheter, dvs. de svenska och norskafinansdepartementen, möjlighet att träffa överenskommelse om hurinkomstberäkningen skulle ske. I den överenskommelse som sedermera träffadesfastställdes, att vid inkomstberäkningen i i princip skulle godtas sammaunderlag som vid taxeringen i . Vissa justeringar skuUe dock få ske.Sålunda skuUe vid beskattningen i tillägg göras av yrkade avdragför substansminskning på gruva liksom även för föreningsavgifter. Vidtaxeringen i erhöll bolaget avdrag med i dessa hänseendenoch fick således ingen kompensation för mistad avdragsrätt vid beskattningen iNorge. Vidare föreskrevs i överenskommelsen, att inkomstberäkningen i Norgeskulle ske som om avsättning enligt den svenska lagstiftningen om investeringsfonderinte hade verkställts. Avsättning skulle dock enligt överenskommelsen få ske ivanlig ordning i fråga om den del av bolagets inkomst som beskattades iSverige. I praxis har de sistnämnda reglerna tillämpats även i fråga omavsättning enligt den senare tUlkomna svenska lagstiftningen om miljöfonder. Detbör i detta sammanhang nämnas, att skattefrågor i aUmänhet meUan ochNorge reglerats i generella dubbelbeskattningsavtal mellan de båda staterna.Det första avtalet ingicks . Det ersattes senare av ett nytt avtal år1956. gällande dubbelbeskattningsavtal ingicks (SFS1972: 35). I samtUga dessa avtal har intagits föreskrifter (art. 28 i nu gäUandeavtal) som innebär, att avtalet inte medför ändring i specialavtalet angående . 1977/78: 84 5 3 Innehållet i avtalet, protokollet och förslaget till överenskommelse Detnya avtalet bygger liksom avtal på principen att kvantiteten av malmoch andra produkter från bolagets gruvor som transporteras till norsk hamn förutskeppning skall vara avgörande för storleken av den norska beskattningen.Denna princip har emellertid i det nya avtalet i två hänseenden uttrycktsnågot annorlunda än avtal. Enligt det nya avtalet är det storlekenav skeppningarna från norsk hamn som är avgörande för den norska skattensstorlek medan avtal föreskrev, att kvantiteten malm och andragruvprodukter som med järnväg transporterades till norsk hamn skulle bestämmaskattens storlek i . Transport av malm till norsk hamn för lagring kommeraUtså inte att påverka beskattningens storlek. Avgörande blir i stället utskeppningenav malm från norsk hamn från lager där. Vidare är det enligt det nya avtaletden faktiskt utskeppade kvantiteten, uttryckt i ton, som bestämmer den norskabeskattningens storlek, medan det enligt avtal var relationen mellantransporterad kvantitet malm till norsk resp. svensk hamn som var avgörande. Påandra punkter finns emeUertid viktiga principiella skillnader mellan tidigareavtalsregleringar och det nya avtalet. Medan enligt tidigare avtal den andel avbolagets vinst som fick beskattas i var densamma vid statlig ochkommunal beskattning, i regel , gäUer enligt det nya avtalet, att en störreandel av vinsten får beskattas vid den kommunala beskattningen än vid denstatliga. Vidare innehåller det nya avtalet den viktiga nyheten, att bolagetskommunala inkomstskatt i aldrig skall understiga visst i avtalet angivetminimibelopp, oavsett om skatten, om den beräknats med utgångspunkt frånbolagets vinst, skulle understiga detta belopp. Möjlighet finns emellertid attändra minimibeloppet under avtalets giltighetstid. Art.1 i avtalet mnehåller bestämmelser om hur stor andel av bolagets vinst som fårbeskattas i och om det nämnda minimibeloppet. Enligt punkt 1 skallvid den statliga beskattningen av bolagets totala inkomst beskattas iNorge. Detta överensstämmer med vad som i normalfallet gällde enligt 1962 årsavtal. Punkterna 24 reglerar storleken av bolagets skatt vid den kommunalainkomstbeskattningen i . Enligt punkt 2 skall normalt av bolagetstotala inkomst beskattas i . Denna andel gäller dock endast om den totalamängden malm eller andra produkter från bolagets gmvor, som utskeppas frånnorsk hamn, under beskattningsåret inte överstiger 22 mUj. Överstiger skeppningarnadenna kvantitet, ökas den angivna andelen. Bestämmelser härom finns ipunkt 3. Enligt dessa bestämmelser ökas andelen med en promilleenhet för varjefullt antal mUj. ton varmed utskeppningarna överstiger 22 milj, ton. Omutskeppningarna för ett beskattningsår 1977/78: 84 6 uppgårtill 25 mUj. ton, ökas således den andel av bolagets inkomst som får beskattaskommunalt i från till , Det kan i detta sammanhang nämnas, attmalratransporterna till ökade från 12,5 milj. ton till 22,1milj. Är 1975 sjönk transporterna till 15,5 milj. ton och uppgickår tiU 17,9 milj. ton och tUl ca 14,4 milj. ton. Utskeppningarnafrån uppgick tiU 15,3, 17,6 resp. 14,4milj. Punkt 4 behandlar den tidigare nämnda minimiskatten. Enligt dennapunkt skaU kommunala inkomstskatt i inte för något beskattningsårunderstiga ett belopp motsvarande 4 mUj. Enligt art. 3 punkt 1 kanemeUertid en stat under avtalets giltighetstid påkalla förhandlingarom ändring av det i art. 1 punkt 4 angivna minimibeloppet. Om överenskommelseinte nås vid sådana förhandlingar, kan avtalet sägas upp under avtalsperiodeni enlighet med bestämmelsema i art. 6. Art.2 i avtalet reglerar beskattningen på svensk sida. Enligt punkt 1 utgår svenskinkomstskatt på av bolagets totala inkomst. Detta gäller även vid denkommunala beskattningen trots att den andel av inkomsten som får beskattaskommunalt i uppgår till eller mer. Det nya avtalet avviker på dennapunkt års avtal. Som jag har nämnt tidigare föreskrev detta avtal,att den del av bolagets inkomst, som enligt avtalet inte skulle beskattas iNorge, skuUe beskattas i . I det nya avtalet har emellertid i punkt 2införts regler som är avsedda att förhindra dubbelbeskattning av bolagetsinkomst till den del norsk inkomstskatt utgår på större andel avinkomsten än . Reglerna innebär, att norsk inkomstskatt, som utgårpå ett belopp som överstiger av bolagets totala inkomst, skall avräknasfrån bolagets svenska statliga inkomstskatt. Bolagets svenska kommunalainkomstskatt skall däremot inte tas i anspråk för avrälcning. Avräkningsreglernai punkt 2 gäUer även det minimibelopp som bolaget har erlagt som norsk kommunalinkomstskatt enligt art. 1 punkt 4. För att minska risken för bolaget att avräkningsrättengår förlorad för något beskattningsår på grund av att bolaget inteskall erlägga svensk statlig inkomstskatt eller skall erlägga sådan skatt medlägre belopp än avräkningsbar norsk skatt, har i avtalet tagits in regler, somger möjlighet för bolaget att utnyttja avräkningsrätten närmastefter ifrågavarande beskattningsår (punkt 3). Bestämmelsernai art. 3 punkt 1 har berörts i samband med redogörelsen för art. 1 punkt 4. Ipunkt 2 har tagits in regler, som i sak återfanns även avtal ochsom har berörts i samband med redogörelsen för sistnämnda avtal. Detnya avtalet liksom avtal saknar särskilda regler ominkomstberäkningen. Bestämmelserna i punkt 2 ger dock möjlighet för de bådastaternas behöriga myndigheter att träffa särskUd överenskommelse ominkomstberäkningen. Som jag nämnde inledningsvis har de båda förhandlingsdelegationernaenats om 1977/78: 84 7 ettförslag till sådan överenskommelse. Jag avser att senare återkomma med enredogörelse för förslagets innehåll. 4 anges vilka myndigheter som är behöriga att träffa överenskommelseenligt art. 3 punkt 2. 5 skaU avtalet ratificeras. Avtalet träder i kraft med utväx-lingen avratifikationshandlingarna och blir tillämpligt på inkomst som har uppburits år1976 eller senare år. Då avtal tillämpades sista gången beträffande1975 års inkomst, uppkommer ingen avtalslös period mellan de båda avtalen. Art.6 innehåller regler om uppsägning av avtalet. Uppsägning får normalt sketidigast . Som jag har nämnt tidigare får dock uppsägning skedessförinnan, om överenskommelse enligt art, 3 punkt 1 inte kan nås. Vidare fåravtalet sägas upp , om förutsättningarna för avtalet väsentUgenrubbas genom strukturella förändringar inom . Protokolletutgör en integrerande del av avtalet. I protokollet har angivits vilka norskastatliga och kommunala inkomstskatter som omfattas av avtalet. Det bör påpekas,att den i utgående fastighetsskatten ("eiendomsskatten"), somutgår på bolagets fastigheter i , icke omfattas av avtalet. Vidare avgerde båda staterna i protokollet en gemensam deklaration, vari man slår fast,att avtalet utgör en förhandlingsprodukt med schablonmässigt utformadebeskattningsregler. Avtalet skall enligt deklarationen inte anses prejudicerandeför vinstfördelningen, om avtalet skulle upphöra att gälla. Somnämndes i samband med redogörelsen för art. 3 punkt 2 i avtalet har de bådaförhandlingsdelegationerna upprättat ett förslag till överenskommelse somskall träffas av de behöriga myndigheterna med stöd av denna punkt. Ipunkt 1 i förslaget slås fast den redan enligt tidigare avtalsregleringargällande principen, att bolagets inkomstberäkning skall godtas vid beskattningeni , om beräkningen stänmier överens med svenska beskattningsregler. Punkt2 innehåller undantag från denna regel. Undantagen är i sak desamma som de somgällde enligt avtal. Sålunda får vissa avdrag, som medges vidbeskattningen i , återläggas vid den norska beskattningen. Detta gälleravdrag för föreningsavgifter, substansminskning av gruva, koncernbidrag samtavsättning till vissa fonder såsom investeringsfond, miljöfond etc. Enligt pimkt3 skall den del av de avdrag, som på grund av bestämmelserna i punkt 2 inte harmedgivils vid beskattningen i , i stället medges vid bolagets svenskabeskattning. Bestämmelsen avviker delvis från vad som gällde enligt 1962 årsavtal. Som jag nämnde vid redogörelsen för detta avtal, medgavs avdrag förföreningsavgifter och substansminskning endast i den mån bolagets inkomstbeskattades i , dvs. i regel av avdragets totala belopp.Anledningen till de nya bestämmelserna är 1977/78: 84 8 attdet ansetts obilligt att bolaget beskattas för hela sin inkomst men inte fårfullt avdrag för samtliga avdragsgilla kostnader. Punkterna 4 och 5 är nya ochmotsvarar principiellt på intäktsidan vad punkterna 2 och 3 föreskriver påavdragssidan. Statsbidrag som bolaget erhåUer på grund av lagerökning och andraliknande statsbidrag skall inte tas med vid beskattningen i men skallbeskattas i sin helhet i . Punkt 6 slutligen föreskriver, att inkomst avviss verksamhet, som bolaget bedriver i , antingen direkt eller genomnorskt bolag, och som inte direkt hänger samman med gruvhanteringen, inteskall räknas med vid uppdelningen av beskattningen enligt avtalet. Sådaninkomst beskattas endast i ., 4 Remissyttrandena 4.1 Avtalet och protokollet Avtaletoch protokollet har i sak godtagits eller lämnats utan erinran av samtligaremissinstanser utom . Bolaget menar att man inte kan biträda enöverenskommelse som medför ökad skattebelastning för bolaget. Enligt bolagetutgör visserligen den föreslagna avtalskonstruktionen inte någon belastningför bolaget vid den vinstnivå som bolaget har kunnat uppvisa. Undernuvarande förhållanden med en allvarlig försämring av bolagets ekonomi är detemellertid enligt bolaget viktigt, att bolaget inte får en ökadskattebelastning. Den minimiskatt som på gmnd av bestämmelserna i art. 1 punkt4 i avtalet skall utgå till innebär enligt bolaget en sådan merbelastning,vilken bolaget under nuvarande förhåUanden inte anser sig kunna godta. Bolagetönskar att avtalet arbetas om i detta hänseende eller, om detta inte ärmöjligt, att bolaget på annat sätt erhåller kompensation för den ökadeskattebelastningen. Kammarrätteni har gjort ett påpekande beträffande relationen mellan förevarandeavtal och allmänna dubbelbeskattningsavtal med . Kammarrättenerinrar om att art. 28 dubbelbeskattningsavtal föreskriver, attdubbelbeskattningsavtalet inte ändrar specialavtal rörande . Denna bestämmelse saknar enligt kammarrätten numera aktualitet,eftersom avtal har upphört att gälla. Kammarrätten föreslår, att art.28 avtal ändras så att hänvisningen i stället avser förevarandeavtal eller att förevarande avtal kompletteras med en förklaring att det skallgälla oavsett bestämmelserna avtal. Förslagethar i huvudsak lämnats utan erinran av remissinstanserna. Riksskatteverketanser att punkt 3 är oklar och bör formuleras om men 1977/78: 84 9 haringen erinran mot bestämmelsens sakliga innehåll. Svenska kommunförbundetdäremot har erinringar i sak mot innehåUet i punkt 3. Förbundet finner, att denavdragsrätt vid beskattningen i som föreskrivs i denna punkt innebär enförsämring i beskattningshänseende för svenska staten och de berörda svenskakommunerna i jämförelse med avtal. Förbundet menar, att det inte finnsnågon anledning att medge sådana avdrag, i varje fall inte vid den svenskakommunala inkomstbeskattningen. Skatteförhållandenaför ett svenskt företag med verksamhet i regleras normalt enligt gäUandeallmänna dubbelbeskattningsavtal. Mellan och har sådana avtalfunnits . Nuvarande avtal ingicks . Enligt de principersom gällt och som alltjämt gäller enligt dessa avtal får ett svenskt företagbeskattas i om företaget är så fast etablerat där att företaget anses haett s. k. fast driftställe där. LKABpåbörjade utskeppning av svensk malm över norsk hamn () redan år 1903.Efter vissa tvister i inledningsskedet accepterade bolaget , attbolagets verksamhet i var av den omfattningen att en del av bolagetsvinst kunde beskattas där. Sådan beskattning skedde till en början skönsmässigtför . fann man det dock önskvärt att utforma mer bestämdanormer för beskattningen. Detta skedde första gången . En då träffadöverenskommelse innebar i princip, att av bolagets inkomst beskattades iNorge och återstoden i . Är 1937 ersattes överenskommelsen av ettspecialavtal av i huvudsak samma innehåll som den tidigare överenskommelsen.1937 års avtal ersattes av ett nytt avtal med i stort sett sammainkomstfördelning som tidigare överenskommelse och avtal. Det nya avtaletmedgav dock vissa justeringar av inkomstfördelningen beroende på kvantitetentransporterad malm. avtal upphörde att gälla vid utgången av år 1975efter uppsägning från norsk sida. Förslagettill nytt avtal och protokoU bygger i huvudsak avtal. Liksomtidigare fastställs i avtalet den andel av bolagets inkomst som normalt skallbeskattas i . Det nya avtalet föreskriver vidare, liksom avtal,att vissa justeringar kan ske i denna andel, beroende på utskeppademalmkvantiteter. På två punkter avviker dock det nya avtalet i dessa hänseendenfrån avtal. Den första avvikelsen innebär, att den andel av som får beskattas i är olika vid den statUga och vid denkommunala beskattningen. Enligt avtal fick normalt av bolagetsinkomst beskattas i både statligt och kommunalt. I det nya avtaletkvarstår denna an- 1977/78: 84 ,0 delsåvitt gäller den statliga beskattningen men i fråga om den kommunalabeskattningen har den normalt gällande andelen höjts till . Den andraavvikelsen gäUer justeringen av den andel som får beskattas i med hänsyntill kvantiteten transporterad malm. Sådan justering skall enligt det nyaavtalet ske endast vid den norska kommunala beskattningen. Denväsentligaste nyheten i det nya avtalet är dock att ett minimibeloppfastställs i avtalet såvitt gäller bolagets kommunala inkomstskatt i Norge.Sådan skatt skall alltid utgå med ett belopp som motsvarar lägst 4 milj.svenska kr. oberoende av om skatteberäkning enligt avtalet på gmndval avbolagets verkliga vinst skulle medföra lägre norsk inkomstskatt. Enstat kan dock under avtalets giltighetstid påkallaförhandlingar om storleken av ifrågavarande belopp. I praktiken innebärbestämmelsen om minsta skattebelopp en begränsning av bolagets skattskyldighettiU norsk Inkomstskatt enligt norsk skattelagstiftning. Jag viUunderstryka, att bestämmelsen inte tillskapar någon skattskyldighet för LKAButöver vad som utan avtal skulle gälla enligt svensk eller norskskattelagstiftning. Avtaletoch protokollet har, om man bortser från bestämmelsen om garanterat minstabelopp av norsk inkomstskatt, i sak godtagits eller lämnats utanerinran av samtliga remissinstanser. I fråga om nyssnämnda garantibelopp haremellertid haft invändningar, eftersom bestämmelsen med hänsyn tillbolagets nuvarande besvärliga ekonomiska situation innebär en ökadskattebelastning för bolaget, för vilken bolaget önskar kompensation i annanordning, om inte avtalet kan ändras på denna punkt. Jaghar förståelse för att särskilt under nuvarande förhållanden har ettstarkt intresse av att undvika ökad skattebelastning. Det har emellertid vidförhandlingarna inte varit möjligt att undvika en bestämmelse av detta slag pågrund av stora ekonomiska beroende av bolaget. är det utanjämförelse största företaget i kommunen och ett bortfall av hela eller störredelen av inkomstskatten från bolaget skulle vara katastrofal för kommunensekonomi. Det är därför inte realistiskt att räkna med ett avtal utan dennagarantibestämmelse. Inte heller synes det lämpligt eller möjligt att i annanordning, t. ex. genom svenska statsbidrag, kompensera bolaget för den ökadeskattebelastningen. Jag vill emellertid i detta sammanhang peka på denmöjlighet som finns enligt art. 2 punkt 3 i avtalet att efterbeskattningsåret avräkna norsk inkomstskatt mot svensk statlig inkomstskatt.Vidare finns viss möjlighet att senare få till stånd en reduktion av minimiskatten,om bolagets ekonomiska och andra förhåUanden då ger anledning tiU detta. Beträffandekammarrättens påpekande att hänvisningen till avtal i art. 28 i 1971års dubbelbeskattningsavtal numera saknar aktuali- 1977/78: 84 11 tet,viU jag nämna, att det finns anledning att tro, att ett multilateraltdubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska staterna kommer att träffas inom ennära framtid. Detta avtal kommer att hänvisa till gällande specialavtalom beskattning. I praktiken är det vidare helt klart, att det nyaspecialavtalet helt ersätter avtal. Någon ändring av 1971 årsdubbelbeskattningsavtal eller komplettering av det nya specialavtalet för attunder en övergångstid formellt bekräfta detta är därför inte nödvändig.