prop · G10320 · 1977-12-31 00:00:00 — Utredningenföreslår alt del inrättas en ny mellaninstans för sociulförsäk-ringsmålen.benämnd försäkringsrätt, som skall överta de uppgifter som ankommer påförsäkringsrådet och , Enligl förslagelskall den nya fristående mellaninstansen inte ha ex officioprövningsrält avdet slag som f n, har. Inte hellerskall försäkringskassornas möjlighet all underställa sina beslutmellaninslansens prövning behållas. De fördelar med en klurure gränsdragningmellan besvärs- och tillsynsfunktion som man vinner genom all skapa en frånriksförsäkringsverket fristående mellaninstans skulle enligt ulredningensmening bortfalla, om man lät försäkringskassorna behållaunderslällningsmöjlighelen och den nyu melluninslansen exofficiopröv-ningsrätten. Den nya mellaninstansen skull enligl förslaget inteheller hu kvar möjlighelen att underställa sina beslul den högsla instansensprövning. Försäkringsrättföreslås enligl huvudregeln bli domför med tre yrkesdomare. 1 närmare angivnatyperav mål, motsvarande drygt 1/3 av totalantalet, skall dessutom ivå lekmändella i avgörandei. Vidare skall i vissu fall en särskild ledamot med medicinskeller odontologisk sakkunskap kunna della i Slällel för en av yrkesdomarna. Delviktigaste skälet lekmannainfiytande i försäkringsrätt ärenligtutredningens mening allmänhetens iniresse av insyn, kontroll och medinfiytande.Detta intresse kan anses vara särskill starkt när del gäller lekmannamedverkani försäkringsrätt, eftersom del här är fråga om hundläggning av mål som i höggrad berör problem som nästan alla människor kommer i kontakt med. Vidare pekaruiredningen på all skälighetsbedömningar i slor ulslräckning förekommer i målinom socialförsäkringen, Slarka skäl talar därför för all lekmannainfiyiundei iförsäkringsrätt får betydande omfallning. Uiredningenerinrar dock om all lekmannadeltagande i en huvudsakligen skrifilig process kanleda till att verksamheien blir omständligare, bl. a. genom att föredragningaroch överläggningar måste göras utförligare. manar lill viss försiktighetnär det gäller alt bestämma omfiiiiningen av lekmannamedverkan iförsäkringsrätt. Uiredningen pekar vidare på att försäkringsrätt är en ny typav domstol, som säkerligen kommeratt få brottas med ålskilliga problem innanverksamheten har funnit sina former. Alt under sådana förhållanden iinledningsskedet dimensionera lekmannainfiy- 1977/78:20 52 landel i försäkringsrätt på ett sätt som saknarmoisvurighei i undru jämförburu domstolar är därför enligt utredningen inlevälbetänkt. 1 stället bör till uti börja med lekmannamedverkan förekomma endusii eu begriinsui untul typer uv mål. Utredningen är dock inte främmunde för ulldel kun vuru skäl utt pröva om frågun i vilku full sådun medverkun börförekommu när verksum-helen i försäkringsrätt konsoliderats och erfurenhetervunnits av lekmunnu-infiyiundel där. När delgäller frågun i vilku lyper uv mål som lekmän bör medverku bör man enliglulredningens mening i första hund vulju kutegorier där lekmännens synpunkleroch erfarenheter kun vunius bli uv störst värde. Del är dock mycket svan ullfinnu urvulskriierier som genomgående skiljer ut de mål där lekmunnamedverkunär mest ungeliigen. Mun måste därför nöju sig med urvulskriierier som ihuvudsuk ger del eftersirävude resultutei. Uiredningen pekar därvid på vissusynpunkter som bör vuru vägledunde. Alt lekmän hur deliagii i uvgörundel iförstu instans är sålundu enligt uiredningen ett sturkt skäl förlekmannuinfiyiunde också i näslu insiuns. Lekmunnumedverkun bör vidare framförulll förekommu i måliyper där skäligheisbedömningur ofta förekommer eller därerfarenheter frän olika områden uv sumhällslivei kun vara lill avsevärd nytta.De mål som lekmän skull medverka i bör i ullmänhei vara av stor ekonomiskbelydelse för den enskilde. Uiredningen erinrur slutligen om att reglernu omlekmunnumedverkun inie bör göras komplicerade och svåröverskådliga. Med ulgångspunkl i det fördu resonemanget föreslåruiredningen utt lekmän skall deltu vid rättskipningen i försäkringsrätt i målsom i förstu instans uvgjoris uv försäkringskussornus pensionsdeleguiioner.Deisummu föreslås gälla i frågu om sumtliga mål enligl lugen omurbelsskudeförsäkring och vissu därtill unknutna särskilduersätiningsunordningur. Vidure skull lekmän medverka i försäkringsrätt om punpåkullur det. Uiredningen konsiuierur uti lekmunnuinfiytundei i endomstol kun uiformus på oliku säll och föreslår utt deltu för försäkringsrättsdel skull ulformas på samma sätt sotn skett för t. ex. länsdomsiolurnu. såutt uv landstingen valda nämndemän skull deltu i dömundei. För alttillgodose behovei av en mera allmäninriktad medicinsk och odontologisksukkunskap föreslår uiredningen all en surskild sukkunnig skull kunna della somledamot i sådana uvgörunden.där målels beskaffenhet eller undru särskilda skälföranleder det. Den sakkunnige föresläs ersälla en uv de lugfarna ledamöierna.Närdet gällerali få svar på en frågu som kräver särskild specialislsakkunskapanser uiredningen däremot ull skrifiligi sukkunnigui-låiande i ullmänhet börinfordrus. Man bör enligt uiredningen försöka undvika enkoncentration av den kvalificerade prövningen av socialförsäkringsmål lill enenda plais. En regionalisering av besvärsprövningen på mellaninsiansplanetmedför att försäkringsrätten blir mindre avlägsen från den försäkradesbostadsort. En nämndemannamedverkan underlättas också väsentligt om enregionalise- 1977/78:20 53 Uiredningen föreslår därför alt det skall finnas ire regionalaförsäkringsrätter, en i Siockholm, en i och en i . Uiredningen föreslår allförsäkringsrätt skall vara delad i avdelningar. Varje avdelning föreslås beståav fem eller sex yrkesdomare. Härtill kommer föredragande-och kanslipersonal.Utredningen föreslår all försäkringsrätten i Siockholm inrättas med sju,försäkringsrätten i med fyra och försäkringsrätten i med två avdelningar.Förslaget innebär en viss ökning av anlalel ijänstemän i förhållande litlnuvarande mellaninstanser. Yrkesdomarna i försäkringsrätt föreslås bli benämndaförsäkringsräiisråd och försäkringsrätlsassessorer. Till dessa domarljänsterskull enligt uiredningen kunnu utses inle bara personer som har avlugt juriskandidatexamen ulun även personer ulan sådan examen men med lång och välvitsordad erfarenhet av verksamhel inom ett eller fiera socialförsäkringsorgan, Endusiförsäkringsrättsråden föreslås bli ordinarie domare. Ett försäkringsrättsrådskall vura chef för försäkringsrätten. Förfarandeti försäkringsrätt föreslås bli utformat på samma sätl som i andra motsvarandemellaninstanser på förvaltningsområdet. Sälunda skall enligl förslagelprocessen i försäkringsrätt regleras av förvaltningsprocesslagen, Utredningenräknar med all redan dess övriga förslag skall medföra en förbältring avförsäkringsdomsiolens arbetssituation, så alt domstolen får ökade möjligheteralt fylligt och klargörande molivera sina avgöranden. Detta gäller framför alltförslärkningen av mellaninstansen och införandel av ett ivåpartsförfarande.Genom det senare förslagel räknar uiredningen med att försäkringsdomslolenkommeratt avlastas vissa utredningsuppgifter. Mol denna bakgrund föreslårutredningen endast smärre förändringar för domstolens del. Utredningendiskuterar frågan om all införa prövningstillstånd eller annan form avbegränsning av måltillströmningen till försäkringsdomslolen men kommer fram lillatt fördelarna med en sådan begränsning inie kan sägas vara så stora all deöverväger nackdelarna med eii sådani system. Utredningen anser därför attregler om prövningstillstånd eller annan form av fullföljdsbegränsning f n.inle bör införas. För all förenklahandläggningen i försäkringsdomslolen föreslår utredningen alt den nuvarandelekmannamedverkan inte skall vara obligatorisk. Detta gäller framför allt isådana fall då det är fråga om interimistiska beslul som kräver ett snabbtavgörande eller beslut som inte innebär att eit mål avgörs i sak. Även i måldär utgången är uppenbar, 1. ex. därför att klagandens yrkanden framstår somhelt ogrundade, anser uiredningen att lekmannamedverkan inte är påkallad.Utredningen betonar alt avsikten inte är att minska lekmannainfiytandel utanendast alt förenkla handläggningen. Liksom när det gäller försäkringsrättföreslås förvaltningsprocesslagen bli Prop.1977/78:20 54 tillämpligpå förfarandet i domstolen. Försäkringsdomsiolensnamn föreslås i samband med inrättandet av försäkringsrätterna ändrat lillförsäkringsöverdomsiolen. Uiredningenkonstaterar alt socialförsäkringsprocessen i princip är utformad som ettenpansförfarande. Del är därför huvudsakligen en uppgift för den enskildeförsäkrade all se lill all ett felaktigt beslut blir överprövat i högreinstans. Därutöver finns underställnings- och ex officioprövningsin-stituten,vilka syftar till alt tveksamma eller felaktiga beslul skall bli överprövade ihögre instans. Räckvidden av dessa institut äremellertid enligl utredningensmening begränsad, och de föreslås försvinna i samband med all en friståendemellaninstans inrättas. I stället föreslår utredningen att ettivåpartsförfarande skall införas. Uppgiften all jämte den enskilde kunna föratalan i socialförsäkringsmål föreslås bli tilldelad riksförsäkringsverkel.Verkei skall kunna vara part både i försäkringsrätt och iförsäkringsöverdomsiolen. Den som skall bevaka all handläggande myndighetersbeslul blir riktiga och rättvisa måste enligl ulredningens mening kunna föralalan såväl till förmån för som till nackdel för enskild försäkrad. Enväsentlig fördel med ett ivåpartsförfarande är enligt utredningen all målendärigenom blir mera fullständigt utredda. Domstolen får på så sätl ett säkrareunderlag för sina avgöranden och förutsättningarna all nå materiell rättvisa ienskilda ärenden förbättras. Genom att beslut kan överklagas lill högre instansäven av andra än enskilda parter ökas enligl utredningen möjligheterna altskapa en lillföriitlig och vägledande praxis på sociulförsäkringens område. Föranunderlätta för enskilda försäkrade att hinna överklaga beslut som de ärmis.snöjda med föreslår uiredningen alt besvärsliden i socialförsäkringsärendenskall förlängas lill , Uiredningenanser att rättssäkerheten för den enskilde kommer alt förbättras genom altbesvärsorganisationen byggs ut och genom att det införs möjligheler förriksförsäkringsverket alt föra talan i socialförsäkringsmål med tonvikt påuppgiften att verka för en enhetlig rättstillämpning. 1 många fall haremellenid den enskilde ett behov uv juridisk rådgivning i socialförsäkringsärendenfrån utomstående. Detta behov bör enligt ulredningens mening tillgodoseshuvudsakligen inom ramen fördel ullmänna rältshjälpssystemei. Eftersomräitshjälpsulredningen (1975:07) urbeiur med frågun om en översyn av deltusystem läggs i belänkundel inle frum någru konkreia förslug belräffunderättshjälp inom socialförsäkringsprocessen ulan man pekar enbart på olikamöjligheler lill förbättringar. Prop.1977/78:20 55 3.5Riksförsäkringsverkets funktion i socialförsäkringsprocessen Uiredningenföreslår utt funktionen ull föru lulun i sociulförsäkringsmål skull handhas aven särskild enhel inom riksförsäkringsverkel, kallad ombudsmunnuexpedilionen.En viklig uppgifi för ombudsmunnuexpedition börenligtutredningen vuru ull grunsku beslul uv ullmän försäkringskassa och överklagasådunu beslut i den mån anledning härlill föreligger. Endast en ytterst lilendel uv del sloru uniulel ärenden i försäkringskussornu kun dock kommu lillriksförsäkringsverkets kännedom. När del gäller urvulel uv de ärenden hosförsäkringskussornu som bör grunskus uv kun enligluiredningen oliku metoder komma till användning. Dels kun felakiigu ellerolämpligu beslul som upptäcks i sumband med tillsynsuvdelningens inspektionerhos försäkringskussornu överlämnas lill ombudsmunnuexpedilionen. dels kanförsäkringskussornu åläggus ull sändu in vissu beslul lillriksförsäkringsverkel för granskning. Det senare kan bli fallet i fråga om t.ex. ärenden enligt ny lagstiftning eller ärenden inom områden där felaktigheteroftu förekommer. Ifrågu om mål i vilku enskild klagur till försäkringsrätt är det enliglutredningen inle realistiskt att länka sig att verket skall gå in som motpart iallu mål. Även här måste ett urval ske så att verkei uppträder som denenskildes motpart bara i de mål där delta är påkallal av verkels uppgift allbevaka intresset av likformighet och rättvisa inom försäkringen. Enliglulredningens mening bör del i försia hand ankomma på riksförsäkringsverkelsjälvt att göra della urval. Försäkringsrätt böremellertid också ha möjlighelall föreskriva att riksförsäkringsverkel skall gå in som part i mål, där verkeiansett sig inte behöva föra talan. mening bör i huvudsak urvalet av de mål i vilkariksförsäkringsverkel skall gå in som motpart genomföras så, all verkeibeslämmer att i princip föra lalan i vissa grupper av mål, varefterombuds-mannaexpedilionen inom dessa grupper gör en prövning i varje mål för sighuruvida lalan skall föras. När del gäller urvalet av målgrupper anseruiredningen att i slort sett samma regler bör tillämpas som när del gällerfrågan huruvida verket självt skall föra lalan mol försäkringska.ssas beslul. Närdel gäller den högsta instansen är del enligl uiredningen av särskild vikl allmålen blir så fullständigt utredda och allsidigt belysta som möjligt. Utredningenföreslår därför all ell ivåparlsförfarande regelmässigt skall förekomma där. 3.6Omprövning av försäkringskassas beslul Utredningenkonstaterar all ex officioprövning och underställning i del nuvarande systemeti stor ulsträckning har använts för all efler besvärstidens 1977/78:20 56 utgångkomma till rätta med felaktiga beslut av försäkringskassa. För attutmönstringen av dessa institut ur socialförsäkringsförfarandel inte skall ledatill negativa resultat för den enskilde försäkrade föreslår uiredningen attförsäkringskassa åläggs all under vissa förutsättningar ompröva egna beslut. Utredningenkonstaterar att del redan nu relativt ofta förekommer att försäkringskassornaomprövar fattade beslut. Enligt en undersökning som utredningen har gjortvarierar dock praxis mellan olika försäkringskassor. Kassorna är mera benägnaatt ompröva felaktiga beslul på sjukförsäkrings-sidan än på pensionssidan.Särskilt vanligt är all omprövning sker av sådana beslul som fattas pålokalkontoren, t. ex. i sjukpenningärenden. Del vanligaste skälet tillomprövning är enligt utredningens undersökning att nya omständigheter harframkommit som visar alt det ursprungliga beslutsunderiaget var ofullständigteller felaktigt. Beslut som har blivit oriktiga därför all en lagbestämmelsehar tillämpats felaktigt omprövas också i viss utsträckning. Muntliga besluloch beslut som innehåller förbiseendefel, t. ex. räknefel, omprövas i stortsell ulan begränsningar. Ifråga om skriftliga beslul skall enligl förslaget själv ändrabeslulel, om delta innehåller vissa kvalificerade felaktigheter. Ändring skallsålunda ske om ett beslut på grund av skrivfel, räknefel eller annat sådantförbiseende innehåller uppenbar oriktighet. Detsamma gäller om beslutet har blivitoriktigt på grund av att det har fattals på uppenbart felaktigt ellerofullständigt underiag. Slutligen skall ändring ske om ett beslut har blivitoriktigt på grund av uppenbart felaktig rättstillämpning eller annan liknandeorsak. Muntligabeslut av försäkringskassa skall enligl förslagel alltid kunna omprövas. Vissainskränkningar i omprövningsmöjligheterna föreslås när det gäller beslut somhar prövats i sak av högre instans, beslul som är mer än ivå år gamla samt närdet ifrågasätts att ompröva till nackdel för försäkrad. 3.7Ändrad besvärsväg för avgiftsärenden m. m. Utredningenföreslår all besvärsprövningen av mål om arbetsgivaravgift, pensionsgrundandeinkomst och underlag för egenavgift skall fiyttas Över lillbesvärsorganisalionen på skatteområdet (länsskatterätl, kammarrätt ochregeringsrätten). Överfiyttningen kan dock enligl utredningen inle ske förränden aviserade decentraliseringen av ärenden om arbetsgivaravgifter frånriksförsäkringsverket har genomförts. Utredningenkonstaterar att försäkringsdomstolen f n. är försia och enda besvärsinstans iavgiftsmålen och att denna målgrupp därför är mycket betungande för domslolen.För att minska domstolens arbetsbörda föreslår utredningen attförsäkringsrätien i skall skjutas in som försia besvärsinslans mellanriksförsäkringsverkel och försäkringsöverdomsiolen i Prop.1977/78:20 57 väntanpåden nämnda överfiyiiningen. skull enligluiredningen försäkringsrätten i Siockholm i stället för riksförsäkringsverkelsbesvärsavdelning vara första besvärsinstans också i fråga om pensionsgrundandeinkomsl och egenuvgifter. 3.8 för vissa andra ärendegrupper Uiredningentar också upp frågan om ändrad besvärsväg för vissa undra ärendegrupper, Sålunduföreslår utredningen alt besvärsvägen för barnbidragsärenden,bidragsförskottsärenden och de ärenden om värnpliktsförmåner m. m, som kommerall handläggas av försäkringskassa skall bli densamma som för övriga ärendensom handläggs uv försäkringskussu. Deltu innebär att kammartätt ochregeringsrätten upphör all vuru besvärsprövande organ när del gällerbarnbidrags- och bidrugsförskoiisärenden och all försäkringsrätt ochförsäkringsöverdomsiolen blir besvärsprövunde orgun också på dessa områden. Vidare föreslårutredningen en enhetlig inslansordning beiräffande sådunu ärenden som handläggsav riksförsäkringsverkel i försia instuns och inle är av administrativ karaktärulan bör få en domstolsmässig prövning. gäller framför alll de ärendenenligl äldre yrkesskadelagsiiftning som fortfarande handläggs avriksförsäkringsverket i försia instuns. Också när del gäller t. ex. ärenden omfrivillig pensionsförsäkring föreslås försäkringsrätt bli försia besvärsinslansoch försäkringsöverdomsiolen högsiu instans. Vidare föreslår uiredningen attbeslämmelser om besvär över beslul skall införas i ettpar fall då sådana bestämmelser saknas. Detta gäller utbyte avtilläggspension mol engångsbelopp enligl 15 kap. 3 i? .AFL och avdrag frånfolkpension enligt kungörelsen (1967:209) om avdrag från folkpension i vissafall. Uiredningenräknar med all förslagel innebären årlig kostnadsökning med drygl 8 milj. kr.Därtill kommer ca 1,1 milj. kr. i etableringskoslnuder uv engångsnatur.Utredningen påpekur ull den årligu kostnudsökningen lill inle ringa del berorpå en vänlud ökning uv måluniulel. Dennyu besvärsorgunisationen föreslås irädu i krufi den . Särskildayttranden har avgeits av experterna gemensamt beiräffandelekmannamedverkan i försäkringsrätt samt av experten beträffandecentral eller regional mellaninstans, och anförall de inte kan acceptera ulredningens förslag om ett begränsatlekmannainfiytande i försäkringsrätt. Prop.1977/78:20 58 lektnannainfiytandellår enligl deras mening inle begränsas lill de av uiredningen föreslagnaområdena, eftersom även ärenden angående t. ex. sjukpenninggrundande inkomsl ochindragning av sjukpenning har slor ekonomisk betydelse för den enskilde. Ocksåinom andra områden av socialförsäkringen finns ärenden av samma betydelse ochsom medför samma skälighetsprövning. Sjönellframhåller att syftet alt stärka den enskildes rättssäkerhet och underlättaarbetsbördan för försäkringsdomslolen bäsl tillgodoses med en central och inteen regional mellaninstans. Delta gäller särskilt underde första åren efterreformens genomförande. Enhetligheten vid ärendenas handläggning i mellaninstansenär särskilt angelägen inom socialförsäkringen, där praxisbildningen lämnarstort utrymme för skälighetsbedömningar av alla slag. Största garantin för enenhetlig tillämpning är en sammanhållen enhel. 4Remissyttranden 4.1 Allmänna synpunkter Ulredningensförslag har i sina huvuddrag tillstyrkts eller lämnats utan erinran avfiertalet remissinsianser. Inte någon av remissinsianserna har att dennuvarande ordningen för besvärsprövningen påmelluninstuns-planel bör behållas.RikslÖr.säkriiigsverkei framhåller alt del förhållandet alt besvärsprövningen iförsia instans ligger inom verket är förenat med vissa fördelar men vill intebestrida att del nuvarande systemet också är behäftat med nackdelar. Verkettillstyrker därför en reformering av besvärsprövningen i stort enligl det avutredningen utformade förslaget och påpekar att man därigenom skaparen moderntbesvärsförfarande likv'årdigl med sådana på andra rättsområden. LOframhåller att förslaget innebär betydande förändringar inte minst för den enskildei förhållande till nuvarande ordning. Även anpassningen av besvärsprövningeninom socialförsäkringen lill det mönster som gäller på andra jämförbara områdenär enligt LO en fördel. JO anser all införandel av en domstolsprövning i ledetmellan försäkringskassa och försäkringsdomstolen i kombination med ettIvåpartsförfarande framstår som en riklig ålgärd i strävandena mot slörsiamöjliga rättssäkerhet för den enskilde. Domsiolsverkei anser attdet finns ett klart reformbehov när det gäller besvärsorganisationen inomsocialförsäkringen och understryker att besvärsprövningen på detta område börhålla samma standard som inom förvaltningsrättskipningen i övrigt. Verketfäster särskild vikl vid att dubbla roll sombesvärsprövande organ och tillsynsmyndighet inte behålls. Liknande synpunklerframförs av läkarjörbund. Hovränen över och samlSveriges domareförbund uttalar ull det ur rättssäkerhetssynpunkt inle ärtillfredsställande all riksförsäkringsverkel 1977/78:20 59 både är besvärsinsiuns och som lillsynsmyndighetlillvuruiar del ullmännus inlressen gentemot den enskilde. Hovrullen påiulurvidure,som en ytterligare brist i den nuvurunde ordningen, all del suknus fusiuregler för beslutsför-helen på besvärsuvdelning. Kammarrätten i Mlalar M de erfurenheter somvunnits inom den nuvarande förvullningsdomslolsorgunisutionen ger anledninglill försiktighet när del gäller all införu domstolsprövning inom nyuförvaltningsområden, i synnerhet om della medför en uividgning avförvultningsdomslols-orgunisaiionen. system med en domstolsprövning som kanske i två instanser och som inrymmer en ivåpartsförfarande, dvs, ett system avdet slag som utredningen föreslår, framsiår dock enligl kammarrättens meningsom överlägset den nuvarande organisationen för besvärsprövning inomsocialförsäkringsområdet. Ulredningens förslug utt skapa en enhetlig besvursordningmed regionala försäkringsrätter som första besvärsinsiuns ochförsäkringsöverdomsiolen som högsiu instuns för de ärenden som hör tillsociulförsäkringens förmåns-sidu och närliggunde områden mollus positivt uv defiesiu remissinslunser. Hovrätten över och . Jörsäkringsdomsiolen.riks/örsäkringsverkei och JO överväger en lösning som innebär ull prövningen uvsociulförsäk-ringsmålen i förstu besvärsinsiuns förläggs till redun befiniliguorgun, i,ex, länsrätter eller kummarrätier. De siunnur dock för ull den uvutredningen föreslagnu lösningen är mest ändumålsenlig. JO uilulur därvid ullkummur-rätternus sloru urbetsbördu och ullmänt kändu svårigheter ull i ullulägen erbjudu en snubb process ulgör hinder mot ull överiu en mängd nyubesvärsmål, där kruvel på kort handläggningslid oftu ur frumirädunde. Hovrättenfrumför liknande synpunkler och tillägger ull ell integrerunde uvdomsiolsverksumheien inom sociulförsäkringsonirådel med de ullmännuförvullningsdomslolurna endusi kun bli en frågu på . Andraremissorgan ifrågasätter dock en anknyining lill kammur-rättsorganisationen.Kaminanäiien i finner del således naturligt all pröva om en sådananknyining kan ske. Kammarrätten åsyfiar då en ordning som innebär altsocialförsäkringsmålen handläggs av särskilda avdelningar i kammartätierna. Ensådan ordning finner kammarrätten vara förenad med fördelar framförutredningens förslag.