prop · G10357 · 1977-12-31 00:00:00 — I samband med att utredningen tillsattes gavs slatensnaturvårdsverk i uppdrag att värdera de berörda älvarna frånrekreationssynpunkt. bedömningar grundar sig i huvudsak pårapporten "Rekreation och friluftsliv vid älvar i norra "som på verkets uppdrag har utarbetats vid geografiska institutionen vid Umeåuniversitet. Dessutom har verket använt sig av yttrande() till utredningen med avseende på fritidsfisket samt material somhar tagits fram tidigare, främst i samband med den fysiska riksplaneringen. Naturvårdsverkefs uppdrag till innebardels utveckling av en metod för värdering av älvsträckorna, dels tillämpningav metoden på dessa. Uppdraget omfattade inte fritidsfisket. För att möjliggöragenomförandet gav utredningen de fyra berörda länsstyrelserna i uppdrag attförse och med vissa erforderliga grunddata omt. ex. befintliga turistanläggningar, reservat och förordnanden enligtnaturvårdslagen samt landskapsvårdande åtgärder. har vid sin bedömning utgått från attvattenkraftutbyggnad i regel innebär övervägande negativa effekter för turismoch friluftsliv. Det avgörande argumentet har varit att vattenkraftutbyggnadmedför förlust av en för friluftslivet särskilt attraktiv naturtyp somförekommer sparsamt till följd av tidigare utbyggnad av älvarna. har först utarbetat en rangordning utanhänsyn tagen till fiskets intressen. Stor vikt har lagts vid längre och sammanhängandeälvsträckor med goda naluriiga förulsättningar för turism och friluftsliv. Bedömningen av älvarnas tillgänglighet har i dettasammanhang utgått från i det befintliga vägnätet, omfatiande såväl allmännavägar som skogsbilvägar. Vid delaljbedömning av tillgängligheten är det ocksåav intresse att känna till framkomligheten vid vandring till fots i terrängen.Detta har dock inte varit möjligt inom ramen för denna utredning. Prop.1977/78: 57 32 Vidare har landskapsbilden varit en viktig faktor vidbedömningen av älvarnas rekreationsvärden. Bedömningen har gjorts dels översiktligtmed hjälp av flygbilder och ett omfattande kartmaterial, dels genom utförligafältkontroller. Det finns emellertid inga enkla normer för bedömning avlandskapsbilden. Enskilda individers uppfattning om vad som är värdefullt ellerintressant varierar. Vid bedömningen har det högsta värdet åsatts storartadelandskap, ibland i form av kombinerade natur- och kulturlandskap. Lägsta värdehar åsatts monotona landskap, ibland påverkade av kraftiga ingrepp såsomkalhyggen, grustäkter etc. För att få fram en total bedömning av älvsträckornas värdefrån rekreationssynpunkt har i efterhand fritidsfiskets intressen vägts in ibedömningen. Samråd har under detta arbete skett med företrädare förfiskeintressena. Fritidsfisket utgör den viktigaste enskildafriluftsaktivifeten längs älvarna och är dessutom den aktivitet som i regellider störst skada vid en utbyggnad. På grund härav har verket ansett del varamotiverat att ge fisket en avsevärd tyngd vid totalbedömningen av älvarnasrekreationsvärde. Den sammanvägda rangordningen återfinns i tabell 2.11, därklass 4 anger högsla och klass 1 lägsta värde från rekreationssynpunkt. Inför utredningens lägesrapport gjorderiksantikvarieämbetet en sammanställning av känt material om älvdalarnaskulturhistoriska värden. Med utgångspunkt i denna första sammanställninggjordes därefter nya översiktliga inventeringar och besiktningar, dels där deftidigare underlaget hade särskilda brister, dels där det bedömdes som särskilttroligt att det fanns kulturhistoriskt värdefulla miljöer. En försöksverksamhetmed intervjuer av samer gav värdefulla resultat, och flera forskningsprojekthar också utnyttjats. På grundval av detta underlag har riksantikvarieämbetetavgränsat en rad kulturmiljöer av särskilt värde, vid sidan av de miljöer avriksintresse som ämbetet tidigare avgränsat under arbetet med den fysiskariksplaneringen, Def ärviktigt för upplevelsen att en äldre tids lämningar inte rycks ur sittsammanhang, utan att den omgivande miljön fär bidra till att belysa ursprungoch funktion. Av särskilt värde för kulturminnesvården är således störreområden som inom ett avgränsat landskapsrum återspeglar en särprägladkulturutveckling. Vissa områden kan representera en kontinuerligkulturutveckling. Andra områden ger prov på en enhetlig bygd tillkommen underett begränsat skede. Områdenas betydelse är inte alltid beroende av deenskilda elementens kvalitet utan ofta av det helhetsinnehåll som de kanerbjuda. Mycket talar för ett bevarande av större sammanhängande mUjöer, därkulturformens samspel med de naturgivna förutsättningarna kan studeras. Envattenkraftutbyggnad kan därför i en del fall vara ett hot mot kulturhisto- Prop.1977/78: 57 Tabell2.11 Värdering från rekreationssynpunkt, inkl. fritidsfiske (klass4 anger högsta värde) (värde inom parentes avser värdet exkl. ÄLV: inkl. älv VAPSTÄLVEN(3) ÄNGERMANÄLVEN: (3) RÄNE ÄLV (2) LULE ÄLV: Petsaure Storselet Sädvajaure Barfaure (2) (2)Malån RICKLEÅN (2) : Överstjuktan (2) ÅNGERMANÄLVEN: (2) Storån (2) LULE ÄLV: Lermejaure (3) Flarkån SKELLEFTE ÄLV: Petikån (3) ÄNGERMANÄLVEN: Ransarluspen-Fatmomakke Flåsjöån (2) riskt värdefulla miljöer även där inga byggnader ellerandra lämningar direkt förstörs. Ämbetet har rangordnat de olika älvsträckornas värde förkulturminnesvården. Ämbetet understryker atf ojämnheten och osäkerheten iunderlagsmaterialet egentligen gör det omöjligt att göra en värde-gradering. Deprioriteringar som ändå görs återspeglar ämbetets kunskaper . Nyainventeringar och fortsatt utredningsarbete kan komma att ändraställningstagandet. Prop.1977/78: 57 Tabell 2.12 Värdering från kulturminnesvårdssynpunkt (klass4 anger högsta värde) ((u) anger att värderingen är preliminär och baserad påosäkert underlag) Lilla Lule älvs källflöden SKELLEFTE ÄLV: Petikån ÄLV (u) ÄLV: älv (u) LULE ÄLV: Petsaure (u) (u) ÄBY ÄLV (u) SKELLEFTE ÄLV: Storselet (u) Malån ÄLV (u) : Forsbäck-Fjällnäs (u) VAPSTÄLVEN (u) ÄNGERMANÄLVEN: (u) Långseleån-Rörströmsälvenutom (u) ÄLV (u) SKELLEFTE ÄLV: Barfaure (u) Karsbäcken (u) RICKLEÅN (u) SÄVARÅN (u) NÄTRAÅN (u) ÅNGERMANÄLVEN: Saxån (u) Fatsjö (u) Nedre Vojmån Flåsjöån (u) Storån (u) LULE ÄLV: Lermejaure (u) Flarkån (u) Effektutbyggnader 1 Klassningen förutsätter att översilningsängarnavid förblir opå verkade av företaget. 2 Den kulturhistoriska miljön vid Fatmomakke kyrkstad förutsätts förbli Opåverkad av företaget. 1 värderingslistan, tabell 2.12, har särskilt osäkrabedömningar markerats med (u). Klasserna har fått följande definitioner: Kulturmiljöer av oersättlig karaktär, där sambandet mellannaturmiljö och kulturtyp har hög representativitet. Referensområde förforskningen, av internationell betydelse. Prop.1977/78: 57 Ämbetetstillståndsprövning kan förväntas gå emot all utbyggnad. Synnerligen värdefulla kulturmiljöer. Ämbetetstillståndsprövning kan förväntas gå emot generell utbyggnad, men medge vissutbyggnad under förutsättning att av ämbetet angivna kulturmiljöer inte berörs. Kvantitativt och kvalitativt värdefulla kulturlämningarförekommer. Ämbetets tillståndsprövning kan förväntas medge vissutbyggnad på sedvanliga villkor. Kostnaderna för dokumentation kan bliavsevärda. Kulturminnen förekommer men kulturmiljön är starkt förändrad genom senare tiders exploatering. Kvantitativt och kvalitativtmindre betydelsefulla kulturlämningar förekommer. Ämbetetstillståndsprövning kan förväntas medge utbyggnad på sedvanliga villkor.Kostnaderna för dokumentation kan bli avsevärda. Klassindelningen kan utformas som ulredningsområden (u).Härmed avses områden inom vilka ämbetets kunskap om kulturlämningar ochmiljöer är av sådan art att ämbetet f. n. inte är berett atf ta slutligsfällning till bevarandefrågan. Lantbruksstyrelsen har i samråd med lantbruksnämnderna iNorrbottens, och bedömt de olika älvsträckornasvärde för rennäringen. Nämnden i Västerbollen har dock avstått från attredovisa någon rangordning. Värderingen av älvsträckorna i detta län gjordesdärför av utredningens sekretariat på grundval av nämndens beskrivningar ochden kartläggning av renskötselns markanvändning som statens planverk publicerat(Rapport 20, del 3). 1 tabell 2.13 betyder klass 4 mest värdefull och klass 1minst värdefull. Med en asterisk markeras sådana älvsträckor som enligtfiskerikonsulenternas bedömning har stor eller mycket stor betydelse församebyarnas yrkes-, husbehovs-eller fritidsfiske. Fiskets värde bör ses somnågot som tillkommer utöver det värde som rangordningssiffran anger. I sitt yttrande till utredningen framhållerlanfbruksstyrelsen att det är otillräckligt att bara bedöma inverkan avvattenkraftutbyggnad. Flertalet samebyar påverkas även av andra verksamheter,t. ex. skogsbruk, gruvdrift, vägbyggnad och trafik på väg och järnväg,snöskotertrafik. 1977/78: 57 Tabell 2.13 Värdering från rennäringssynpunkt (klass 4 anger högsta värde) (*anger fiske av stor ellermycket stor betydelse ochKaitum älvar* älv Vuojatätno* Lermejaure* Lilla Lule älvs källflöden* Klippen* Överstjuktan* ÄLV ÄLV RICKLEÅN SÄVARÅN ÖRE ÄLV ÄLV turism, fritidsbebyggelse, jakt och fiske. En rättvisandebedömning av renskötselns situation bör alltså grunda sig på en genomgångsamebyvis av alla de intrång som drabbat renskötseln, och helst ocksåde intrång som kan förutses från olika håll. Detta har inte varit möjligt inomutredningens ram, men planverkets nämnda sammanställning har utnyttjats iarbetet. Den innefattar ocksä en redovisning av vissa tidigare intrång irennäringen. Lantbruksstyrelsen har engagerat de fyra berördalantbruksnämnderna i arbetet med att bedöma inverkan på jordbruket avytterligare vattenkraftutbyggnad. Lantbruksnämnderna har värderat delsjordbruksförutsättningarna längs de olika älvsträckorna, dels, så långtunderlags- Prop,1977/78: 57 Tabell2.14 Värdering från jordbrukssynpunkt (klass 4 anger högsta värde) SKELLEFTE ÄLV: Sädvajaure : Klippen, Tärna Forsbäck, Fjällnäs ÄNGERMANÄLVEN: Nedre Vojmån Övre Effektutbyggnader i Skellefte älv, älv ochÅngermanälven materialet medgett, inverkan på jordbruket av eventuellautbyggnader. Lantbruksnämndernas värdering av jordbruksförutsäffningarnaframgår av tabell 2.14. Siffran 4 anger högsta värde, 1 lägsta värde. I någrafall har nämnderna avstått från att ange värdet på en älvsträcka, i andra fallhar man tiUämpat en annan och mer detaljerad indelning än övriga myndigheter.Värderingen och sammanvägningen har då i stället gjorts av utredningenssekretariat på grundval av nämndernas beskrivning. Lantbruksstyrdsen framhåller att vattenkraftutbyggnader påolika sätt kan påverka förutsättningarna för jordbruk i . Direktaskador uppstår då odlad mark, anläggningar och vägar dams över. Förluster avmark och anläggningar kan också indirekt försvära jordbruket genom 1977/78: 57 38 är det endasf delar av eft jordbruksföretagsmark som direkt går förlorad eller skadas, men det medför sämreförutsättningar för en rationell produktion vid de kvarvarande delama. Enefterföljande anpassning av företagsstrukturen till de nya förutsättningarnatar ofta och kan medföra betydande företagsekonomiska ochsamhällsekonomiska övergångskostnader. Redan gjorda investeringar kan antingendirekt gå förlorade genom överdämning eller bli företagsekonomiskt olönsammagenom att de blir överdimensionerade i krympande företag. Detstora flertalet projekt skulle dock enligt lantbruksnämndernas bedömning kunnagenomföras utan allvarligare svårigheter för jordbruket. Svåra skador kanvänfas inträffa främst i nedre delen av men också vid Vuotnakoskioch Parakkakurkkio i övre delen av och vid Sädva i . Utbyggnadav en älv kan under vissa förutsättningar också få positiv inverkan påjordbruket. i redovisar att en reglering avRåne älv troligen skulle få positiva effekter för jordbruket i vissa områdenkring älvens nedre del, som påverkas kraftigt av älvens vår- och höstflöden.En utjämnad vattenföring skulle medföra att stora åkerarealer skulle kunnabrukas säkrare och mer intensivt. Skogsstyrelsenhar för utredningens räkning studerat risken för minskad skogsproduktion pågrund av att skogsmark dams över. Även försämrad produktion till följd avlokalf ändrade grundvaffenförhållanden har dock betydelse, liksom bortfallet avproduktiv skogsmark för ledningsgator o. d. Skogsvårdsstyrelsemai de fyra nordligaste länen har beräknat de arealer skogsmark som kan bliöverdämda vid en utbyggnad och särskilt uppskattat arealer med skog iåldersklasserna . I flera fall har dock underlagsmaterialet inte medgettnågon arealberäkning. Speciellt gäller detta för behovet av nya ledningsgator.Skogsvårdsstyrelserna har bedömt de långsiktiga skadeverkningarna efter enfyrgradig skala där 1 motsvarar minsta skada och 4 största skada.Skogsstyrelsen har sedan justerat värderingar för att fåstörre enhetlighet. lista framgår av tabell 2.15. Vattenkraftutbyggnadinnebär ofta att god skogsmark tas i anspråk. inventering harvisat att sammanlagt ca 30 000 ha skogsmark går förlorad enbart genomöverdämningar, om samtliga tänkbara projekt byggs ut. Produktionsförmågan hosdessa marker är ca . De största produktionsförlusternauppkommer vid , Ängesån, och . De flesta projektenhar å andra sidan bedömts orsaka endast små skador på skogliga intressen. 1977/78: 57 Tabell2.15 Värdering från skogsbrukssynpunkt (klass 4 anger högsta värde) SKELLEFTE ÄLV: Malån Lilla Lule älvs källflöden relativt god skogsmark. Dessa kan tänkas beröra 2.3.10 Utredarens analys och förslag De olika myndigheternas värderingar har vägts samman avutredningen i två sammanfattande rangordningar. Underlaget ger en bild avälvarnas olika värden i outbyggt skick och den kraftekonomiska nyttan av enutbyggnad. För att nyttan på ett tillfredsställande sätt skall kunna vägas motövriga behandlade intressen bör det emellertid också klariäggas i vilkenutsträckning en utbyggnad skulle komma att skada de redovisade värdena. Dettahar dock i önskvärd grad kunnat ske i ett relarivt litet antal fall, nämligendå projekten varit nägoriunda Prop.1977/78: 57 40 Def gäller t. ex. älv och älv.I flertalet fall har det inte varit möjligt atf göra några detaljeradeskadebedömningar beroende på att projekten i vissa fall endast förelegat somskisser, i andra fall enbart som tänkbara resurser. TUl detta kommer att inventeringen av miljövärdensannolikt i mycket stor utsträckning har koncentrerats till de älvsträckor därkraftföre-fagen ligger långt framme med sin ufbyggnadsplanering. Miljövärdena idessa älvsträckor har därigenom blivit bättre kartlagda än vad som är faUet iälvsträckor där en utbyggnad kan vänfas bli aktuell först långt fram i tiden ellerdär kraftförefagen inte redovisat några konkreta utbyggnadsplaner. Liksom i den sehlstedtska utredningen utgår den slutligarangordningen från en bevaranderangordning, där främst de olika myndigheternasvärderingar vägts samman. Utredaren har eftersträvat att i första hand värderaälvsträckor, inte projekt. Bedömningen har dock gjorts mot bakgrund av demiljöingrepp som de redovisade utbyggnaderna skulle medföra. Detta innebär attutredarens rangordning inte alltid kan tillämpas om det i ett vattendrag blirfråga om en utbyggnad av annat slag än den nu aktueUa, t. ex. småkraftverk avden typ som håller på att utvecklas av kraffindustrin. Givetvis kan infe rangordningen utformas genom en enkelmatematisk bearbetning av de värderingar som gjorts från olika fackmyndigheter.Att det på många håll i fjällvärlden knappast existerar något jord- ellerskogsbruk, och resp, myndighet alltså satt ettor i sina värderingslistor,betyder t, ex. inte att älvsträckor i fjällen skulle vara mindre värdefullaeller skyddsvärda. Utredaren har för varje älvsträcka bedömt vilka intressensom bör tillmätas betydelse för placeringen i rangordningen (se bilaga 1). Älvsträckorna har ordnats i fyra klasser efter sitt värdeför de olika bevarandeintressena. Det som värderats är i möjligaste mån sådanaegenskaper hos älven och dess närmaste omgivning som skulle kunna påverkas viden utbyggnad. I den högsta klassen klass 4 ingår älvsträckor med mycketstora bevarandevärden. I den lägsta klassen klass 1 ingår älvsträckor dären utbyggnad skulle kunna beröra små eller måttliga bevarandevärden. Dessaälvsträckor är i regel starkt påverkade av tidigare vattenkraftutbyggnad.Rangordningen av älvsträckornas bevarandevärden framgår av tabell 2.16. Vid den slutliga rangordningen (se tabell 2.17) harbevaranderangordningen ställts mot kraftnyttan, formulerad främst genom denrangordning som är resultatet av Svenska kraftverksföreningens och statensvattenfallsverks genomgång av den företagsekonomiska nyttan av de olikaprojekten. Så långt möjligt har därvid de principer som tUlämpades iden sehlstedtska utredningen följts. Det har främst inneburit atf den slutliga Prop.1977/78: 57 Tabell 2.16 Bevaranderangordning (klass 4 anger högstavärde) ÄLV: inkl. älv Lilla Lule älvs källflöden LULE ÄLV: Petsaure LULE ÄLV: Effektutbyggnader SKELLEFTE ÄLV: Effektutbyggnader rangordningen fått karaktären av en modifieradbevaranderangordning, där kraftnyttan i flertalet fall inte påverkat projektensplacering i rangordningen. De skilda förutsättningarna för de bådautredningarna har emellertid tvingat fram vissa skillnader vad gällerrubrikerna för de olika klasserna. De olika klasser som här använts definieraspå följande sätt: Älvsträckor med mycket höga bevarandevärden. Den redovisadekraftnyttan har inte kunnat motivera en placering i lägre klass. 1977/78: 57 Lilla Lule älvs källflöden (exkl. Rörån-Livas älv) Klasseninnehåller dels älvsträckor med mycket höga bevarandevärden och enbetydande kraftnytta, dock inte så stor att älvsträckorna bedömts böra hänförastill klass 3 a, dels älvsträckor med höga bevarandevärden och liten ellermåttlig kraftnytta. Älvsträckormed mycket höga bevarandevärden och en synnerligen stor kraftnytta.Den senare har motiverat att Prop.1977/78: 57 43 älvsträckornai denna klass, trots de mycket höga bevarandevärdena, brutits uf urbevaranderangordningens klass 4. Älvsträckor med påtagliga bevarandevärden berörs, 1 någrafall finns höga bevarandevärden, men i dessa fall har en betydande kraftnyttakunnat motivera placering i denna klass. Huvudsakligen älvsträckor med mättliga bevarandevärden. Inågra fall har också en belydande kraftnytta kunnat motivera en flyttning frånklass 2 i bevaranderangordningen till denna klass. Om- och tUlbyggnadsprojekt som infe närmare undersöktseller värderats, vare sig från utbyggnads- eller bevarandesynpunkt. Utredaren understryker att det är nödvändigt att rangordningenanvänds med stor försiktighet. Den kan ge en översiktlig bild av vattendragenoch deras olika värden och den kan bilda underlag för diskussionen om vilkaälvsträckor som för framtiden bör undantas från utbyggnad. Den kan däremotinte ge direkt besked om vilka älvar eller älvsträckor som kan byggas uf ellervilka särskilda villkor som bör förknippas med olika utbyggnader. För enbedömning av om en utbyggnad verkligen skulle spoliera de värden som är knutnatill vattendraget behövs i flertalet fall den betydligt mer noggranna ochdetaljerade prövning som sker enligt vattenlagen. Givetvisfinns det en rad aspekter på vattenkraftutbyggnad som inte kunnat vägas in irangordningen. Det gäller t. ex. sysselsättningseffekterna beträffande vilkadet redan i direktiven anges att de måste bedömas i ett störreregionalpolitiskt sammanhang. I vissa landsdelar eller regioner kansysselsäftningstillskotten bli betydande och få en relativt lång varaktighetmedan i andra landsdelar endast ett fätal arbetstillfällen skulle kunnaerbjudas och detta dessutom under en kort utbyggnadsperiod. Behovet avsysselsättningstillfällen varierar också kraftigt mellan olika delar av landet.A andra sidan bör observeras att en utbyggnad också kan innebära bortfall avsysselsättningstillfällen, t. ex, inom rennäringen och jord- och skogsbruket. Utifrånbyggarbetskraffens synvinkel är det angeläget att bibehålla sysselsättningenför dem som är sysselsatta med vattenkraftutbyggnader eller i varje fallge utrymme för en så långsam minskning som möjligt av arbetstillfällena. Utredningen har vidare inte kunnat göra någonsamhällsekonomisk värdering av de olika utbyggnadsmöjligheterna. En sådanvärdering har efterlysts av några av de organisationer som haft kontakt med ut- Prop.1977/78: 57 44 redningen.Metoderna för samhällsekonomiska värderingar är komplicerade och knappastutvecklade för jämförelser med så många alternativ som def här är fråga om.Inte heller utredningens underlag i övrigt tillåter en värdering av den typ somhär nämnts. Vägaroch bebyggelse är i stor utsträckning koncentrerade fill älvdalarna. Med tankepå utredningens karaktär av översikt och med hänsyn till att flertalet projektinfe är annat än preliminära skisser har det inte varit möjligt för utredningenatt göra en detaljerad kartläggning av utbyggnadernas skadeverkningar i dettaavseende. TUlsammanshar den sehlstedtska och den ekströmska utredningen behandlatutbyggnadsmöjligheter motsvarande ca 19 av de /år som bedömts varaekonomiskt utbyggnadsvärda. De behandlade vatten-kraftresursernas fördelning päklasser i de slutliga rangordningarna framgår av tabell 2.18, Tabell2.18 De behandlade vattenkraftresursernas fördelning på klasser i de slutligarangordningarna Summa 6,3 12,5 18,8 Utanförutredningsarbetet har framför allt legat fre av de fyra outbyggda huvudälvarna,som tillsammans skulle kunna ge ett energifill-skott av ungefär /år.Vidare saknas mer omfattande utredningar i främst tre avseenden: I södra och norra behandlades utbyggnadsmöjligheteri de fem huvudälvarna. De möjligheter ttll utbyggnader som finns i smärrevattendrag är således infe redovisade. Det bör observeras att inventeringen avufbyggnadsvärd vattenkraft för den sehlstedtska utredningen väsentligengjordes före oljekrisen. Intresset för utbyggnader i de mindre vattendragen vardå inte särskilt stort. Vattendragen i landets södra delar, dvs. söder om ,har inte varit föremål för utredning. Möjligheter att bygga ut standardiserade småkraftverk genom att bl. a.utnyttja äldre dammar har inte bedömts. Sådana anläggningar har på mycket långsikt ansetts kunna ge ca /år i energi-tUlskott. Prop.1911 nS: 51 45 Enligtutredaren talar båda utredningarnas underlagsmaterial för återhållsamhet närdet gäller den fortsatta vattenkraftutbyggnaden. Landshövding att en utbyggnad av projekten i klass 4 i det södra området inte bordekomma fill stånd och att man även i övrigt borde vara restriktiv när det gällerutbyggnad. I det norra området är de outnyttjade vattenkraftresurserna avsevärtstörre. Landsdelen är också glesare befolkad, utom vid kusten och vissa störreorter i inlandet. De slutsatser som dras beträffande norra älvar äremellertid i huvudsak desamma som de som redovisas i den sehlstedtskautredningen. Projekten i klass 4 bör således inte heller i detta fall komma ifråga för utbyggnad. 1 övrigt bör observeras de stora bevarandevärden som demindre vattendragen har. Främst gäller detta de s. k. skogsälvarna, som oftaligger nära de större orterna vid kusten. Ofta är kraftnyffan samtidigtförhållandevis låg. Beträffande de mindre vattendrag som har påtagliga ellerstora bevarandevärden bör därför enligt utredaren en betydande återhållsamhetiakttas. Vidrangordningen har inte hänsyn tagits till tidsplanerna för de olika projekten.Denna faktor är emellertid av stor betydelse vid ett ställningstagande tillvilken utbyggnadsnivå som skall eftersträvas . Medutgångspunkt i rangordningarna och tidplaner för de olika projekten skisserasnågra olika handlingsalternativ. Med förhållandevisbegränsade skadeverkningar torde def vara möjligt atf genomföra en ytterligareutbyggnad med 4 å /år på lång sikt och 2 å /år på kort sikt, dvs.fram fill mitten av , Med förhållandevis begränsade skadeverkningarhar här avselts en utbyggnad av älvsträckor i klasserna O och 1 samt vissastörre projekt i klass 2. Vidare förutsätts då utbyggnad ske av projekt medmotsvarande karaktär i de vattendrag i landet som inte varit föremål för utredning. Föratf uppnå det av i det energipolifiska beslutet angivnaUllskottet /år på kort sikt, dvs.