prop · G10376 · 1977-12-31 00:00:00 — Motbakgmnd av ovannämnda fakta föreslår kommittén att man inför obligatoriskinspeklion av alla oljeeldade pannanläggningar (även i statliga byggnader) förvilka sotningsplikt föreUgger och som förbrukar mer än 3 m-* olja . Tillsynenöver inspektionsverksamheten föreslås ligga på respektive kommun medbyggnadsnämnden som tillsynsmyndighet. Inspektionen skall skötas avsotningsväsendet. Den föreslås ske en gång och därvid samordnas med ettav årets sotningstillfällen. När det gälter större anläggningar ansesinspektionsrälten kunna överiåtas på förvaltningsföretaget efter beslut av denmyndighet som skatt utfärda behörighetsbevis - planverket. Kostnadenför den obligatoriska sotningen betalas av fastighetsägaren enligt taxa somfastställs av kommunen. Rutinenförestås bli upplagd på följande sätt: mätning av , gastemperatur m. m.- sotning - förnyad mätning av gastemperatur m. m. Åigärder som vidinspektionen anses behöva vidtas skall utföras genom fastighetsägarens försorg.Ny inspektion skall vidlas vid närmast följande sotningstiltfälle. Om påtaladebrister inte blivit avhjälpta inom angiven tid skall ärendet överiämnas tittbyggnadsnämnden, som kan utfärda åtgärdsföreläggande vilket sedermera iförekommande fall kan vitesanktio-neras. Enligtbetänkandet leder den föreslagna inspektionsverksamheten till ettnyrekryteringsbehov av ca 430 skorslensfejare, vilkel är en ökning av denyrkesverksamma kåren . Man kan också räkna med en kraftig ökning avefterfrågan på tjänster från VVS-företagen. Föratt få garantier för att den mätutrustning som används vid inspektio-nemafyller önskvärda krav förestås att utmstningen skall utprovas av statensprovningsanstalt och lypgodkännas av statens planverk. Enfömtsättning för att en otjebrännare för en viltapanna skall kunna drivas medhög är att den är s. k. stabil. Kravei på en brännares stabilitet börenligt kommittén formuleras som den största acceptabla förändring i brännarensdriftegenskaper - t. ex. och sotbildning - under givna betingelser ochunder ett antal upprepade startföriopp. Det förordas att statens planverk låterutarbeta typgodkännanderegler och övrigt erforderiigt underiag. av inspektionsverksamheten som förestås kräver enligl kommitténvissa lillägg i byggnadsstadgan. Följande tillägg föreslås. 50S Byggnad skall underhållas så, att hållfastheten icke äventyras samtbrandfara, sanitär olägenhet etter vanprydnad icke uppkommer. Byggnadseldningsanläggning skall hållas i sådani skick alt låg bränsleförbrukninguppnås. 1977/78:76 60 65§ skall öva tillsyn över . Uppdagassådan brist hos anläggningen som medför oskälig bränsleförbrukning skaU nämndenålägga byggnadens ägare all undanröja bristen. 76§ 1 mom. Närmare föreskrifter rörande ritningar och andra handlingar, vilkaskola fogas vid ansökan om byggnadslov, rörande arkivering och expedition avhandlingar, rörande konstmktion och utförande i övrigt av byggnader och andraanordningar om vilka bestämmelser äro givna i denna stadga, rörande tillsyn aveldningsanläggning samt rörande byggnadsarbeten meddelar statens planverk. Ettgenomförande av förslaget fömtsätter enligt kommittén bl. - att vederböriigaförfattningsändringar vidtagits - att förhandlingsöverenskommelseträffats mellan och sotningsväsendels företrädare om bl. a.taxesättning och att därvid också fastlagts skorstensfejarmästarnas ansvar ochbefogenheter i detta avseende - att de utbildningsplaner somskisserats i förslaget detatjbearbetas av vederbörande utbildningsorgan ochkursarrangörer och att en första utbildning av skorslensfejare och andra somsiktar på behörighet genomförts. 4Remissuttalanden rörande energisparkommilténs betänkande -Inspektion av byggnaderseldningsanläggningar Obligatoriskinspektion i föreslagen omfattning tillstyrks eller lämnas utan erinran avlantbrukssiyrelsen, , bostadsstyrdsen, slatens planverk,styrelsen för teknisk utveckling, statens provnlngsanslali, HSB:s riksförbund.Rörfirmornas riksförbund. Svenska , hantverks- ochinduslriorganisalion och Sveiiges skorstensfejaremäsiares riksförbund. Ettantal remissinsianser är i princip positiva till obligatorisk inspektion menanser alt de ekonomiska kalkylerna och beräkningarna av möjliga spareffekter äralltför osäkra och att erfarenheterna är alltför begränsade beträffande småanläggningar (villapannor). Dessa instanser förordar därför att man börjar medatt införa obUgatorisk besiktning i slora och medelstora anläggningar ocheventuellt kompletterar detta med försöksverksamhel i viss omfattning förvillapannor. Först när säkrare underiag erhållits bör man enligt dessaremissinstanser besluta 1977/78:76 61 huruvidavillapannor också bör bli föremål för obligatorisk besiktning. Till dessainstanser hör lörtilikationsföivaltningen. sialskoniorel, stålens brand-nämnd,Svenska kommunförbundei och kommunstyrelserna i , , ochÖrnsköldsviks kommuner och LO. menar att enobligatorisk inspektion inledningsvis bör omfalta endast mindre anläggningarinom ett begränsat antal större tätorter med stor andel individuelloljeuppvärmning. ,som redovisar vissa egna kalkyler beträffande den föreslagna verksamhetensutfall, menar alt de indirekta fördelarna för samhället av inspeklion kanmotivera en verksamhet även om kalkylen för fastigheten inte tyder pålönsamhet. Natuivårdsverketframhåller att det är sannolikt att inspektion av eldningsantäggningar kanmedge påtagliga minskningar av luftföroreningsutsläpp men att värdet häravvarierar med bebyggelsestmkluren. Verket menar därför att den förestagnaverksamheten möjligen bör sättas in först på anläggningar av viss storiek och ivissa områden i kommunen. Omfattningen kan t. ex. specificeras i planeradekommande energiplaner efter samråd med aktuell hälsovårdsnämnd. Byggnadsstyrelsenmenar för sin del att de redovisade bedömningarna grundar sig på ett alltförbegränsat undersökningsmaterial, särskilt när det gäller småanläggningarna, ochatt en försöksperiod i liten skala bör genomföras för att bedöma lönsamheten.Insjjektionsverksamheten bör byggas ut i etapper, och lill en början genomförsöksverksamhel i ett fålal mindre områden. Enligt byggnadsstyrelsensbedömning kommer sannolikl inle alla anläggningar att behöva inspekteras. Pågrundval av den föreslagna obligatoriska värmetaxeringen (se prop.1975/76:152) kan anläggningar med höga specifika förbrukningar utväljas. Sjukvårdensoch socialvårdens planerings- och ralionaliseringslnstitul (SPRl), varsyttrande även omfattar synpunkter, anser däremot allobligatorisk inspeklion endasl bör ske på små och medelstora anläggningar.Större anläggningar har normalt sådan utrusining att daglig kontroll redan skeroch någon större effektivitetsvinst knappasl finns att hämta. Nämnden jörsjukvårds- och socialvårdsbyggnader har samma uppfattning. SverigesfasUgtietsägarejörbund hävdar att det numera måsle anses höra litl undantagenatt en etdningsantäggning vid små eller medelstora centraler inle står underkontinueriig tillsyn av sakkunnig. Reglerna om bmksvärdeshyra gör det dessutomi högsla grad angelägel för ägare av hyreshus att hålla nerebränslekoslnaderna. Förbundet anser därför alt det inte är motiverat att införaobligatorisk panninspektion beträffande hyreshus. Frivilliglinjen anses likaframkomlig, och bör enligt förbundet stödjas med fortsatt och utvidgadEPD-verksamhet. Statensråd för byggnadslörskning (BFR) anser att ett principbeslut om införande avobligatorisk provning bör fattas när det gäller villapannor. Rådet anser ilikhet med vad utredningen antyder att verksamheten bör inledas med 1977/78:76 62 enomlättande försöksverksamhet beträffande uppläggning, inspektionsfrekvens m.m. Sålunda menar rådel att försöksverksamheten b|. a. bör gå ut på att samlaerfarenheter av effekten av olika serviceåtgärder för att på så säll geunderiag för bedömningar av vad som är lämpliga åtgärder. Rådet bedömer alt ensådan försöksverksamhet kan dra nytta av de erfarenheter som gjorts vid rådetss. Rådet påpekar att provning och service avseendehela uppvärmnings- och ventilationssystem kan antas ge större effekt äninsatser som enbart avser eldningsapparaten. När det gäller medelstora ochstörre anläggningar delar rådet i huvudsak de bedömningar som utredningenredovisar. För de byggnader som här berörs bör enligl rådet provningen utvidgasall gälla byggnaders totala instaltalipner för uppvärmning av tappvarmvatten.Försöksverksamhel härmed bör inledas. Rådet betonar i sammanhanget vikten avatt man vid uppläggning av verksamheten söker former som framhäver karaktärenav provning som service och hjälp till fastighetsägaren. Rådetssynpunkt att provningen/inspektionen bör utvidgas till även andra komponenter ibyggnadernas energisystem delas av en rad remissinsianser. Byggnadsslyrelsen,, och framhåller att inspektioneni ett liirdigutbyggl skede bör omfatta den totala värmehushållningen, dvs. bådeproduktionssidan och förbrukningssidan i en fastighet. anför attäven andra typer än oljeeldade värmeantägg-ningar bör tillses. Poststyrelsenframhåller att enligt dess erfarenhet är skötseln av eldningsanläggningarnagivelvis av betydelse för en god bränsleekonomi. Avgjort större betydelseharemellertid i fiertalei fall driften av de klimatanläggningar som med fåundantag finns installerade i posthusbyggnaderna. Så långt personalresursernamedger pågår därför ett forttöpande artpete att omkon-stmera och driftmässigtanpassa klimatanläggningarna så att en låg energiförbmkning kan nås. det lorde således en obligatorisk besiktning aveldningsanläggningarna 11 en relativt liten betydelse. Däremot finner verketatt det kan vara välbetänkt med en författningsmässigt grundad skyldighet förkommunerna att övervaka värme- och venti|atipnsanlägg-ningars utförande,skötsel och drift, allt i syfte att ge möjUghet att ingripa när anledningdärtill finns. Förslagetom obligatorisk inspektion avvisas av ett antal remissinstanser som hänvisartitt att intresset för energiekonomi numera är så slort och utbrett allpotentiella besparingar redan gjorts och att ett obligatorium inte kan gemyckel uiöver vad som nås på frivillig väg med stöd i form av sparkampanjer,information och rådgivning. Statensinsiiiui jor byggnadslörskning (SIB) anser sig således jnte kunna tillstyrkaulredningens förslag. Institutet framhåller bl. a. att en obligatoriskpanninspektion, som gmndas enbart på uppmätning av rökgasföriyster (inspektion)med eventuellt åtföljande ålgärd (service) vid ell enstaka tillfälle underåret, inte är någon garanti för att man skall uppnå en god driftekongmi i 1977/78:76 63 Erfarenheter från praktisk drift visar att en goddriftekonomi måste bygga på sakkunnig skötsel och kontinueriig uppföljning. Debesparingseffekter som utredningen räknar med är, enligl institutet, överdrivetoptimistiska. Dels bygger de på äldre mätningar, gjorda föreinformationskampanjer, lån och bidrag, förbättrad teknisk utrustning och höjdmedvetenhet hos driftpersonalen om energiekonomi, dets förutsätter de attanläggningarna drivs effektivt kontinuerligt . Institutet menaratt lika stora besparingseffekter som vid ett obligatorium troligen kan uppnåspå frivillig väg särskilt om de ekonomiska incitamenten förstärks -främst genomen ändring av de s. k. bränsleklausulerna. Utvidgad rådgivning, inte minstgenom byggnadsnämnderna och sotningsväsendet, är också angelägen. Institutetmenar vidare att ett obligatorium medför risk för att fastighetsägare strävaratt uppfylla minimikraven och ej mer, eller alt man tenderar all inrikta sig pådet som direkt kan mätas och det som kontrolleras och inte på andra, minst likaviktiga, men mer svårfångade aspekter. Institutet anser också att enkontrollverksamhet kan, speciellt om den inte uppfattas som nödvändig, ledatill en negativ attityd mol samhällsorganen, vilkel leder lill undvikandebeteende och fusk. Fortlfikaiionsföivaltningenoch statens anför Uknande synpunkter och påpekar bk a. att enobligatorisk iDesiktning av många fastighetsägare kan uppfattas som en garantiför att anläggningen efter besiktningen är i gott skick. Detta kan fl tillföljd att fastighetsägare påverkas att ej anlita fasiighelsskötare för normalskötset. För att undvilca att fastighetsägarna drabbas av felakiiga mätningartorde staten dessulom bli skyldig att garantera att sakkunnig personal finnstillgänglig för inspektionen. Foriijikaiionsföivalt-ningen ärdock i princippositiv till inspektion av medelstora och slora pannor. Förvaltningen anser attdet är tveksamt om den sammantagna besparing, som skulle kunna uppnås genom enobligatorisk inspektion, tillnärmelsevis kan motivera den administrativaapparat som måste till för att inspektera alla mindre eldningsanläggningar. Eneventuell inspektionsverksamhet bör byggas på ett bättre erfarenhetsundertag ändet som redovisats i utredningen. En systematisk försöksverksamhet i någoneller några regioner bör därför föregå den föreslagna verksamheten. Vidare erinrarindustriverket om att rökgasförtusterna normalt uppgår till 7-15 96 av tillfördenergi till en pannanläggning. Resterande del är "förluster" genomtransmission, ventilation m. m. i byggnader. Det kan, enligt verkei, inte ansesmotiverat att med obligatorisk pannkontroll angripa denna lilla del. Verketmenar att sannolikt kan klart lönsammare resultat uppnås genom att angriparesterande värmeföriuster, t. ex. en bätlre inreglering av varmvatten-systemeti hyreshus. Mot denna bakgrund anser industriverket att en obligatoriskinspektion av eldningsantäggningar ej bör genomföras. Under alla förhållandenbör viltapannor uteslutas från en sådan besiktning. Energisparåtgärder böristället primärt stimuleras på frivillig väg. 1977/78:76 64 SverigesvUlaägarejörbund redovisar liknande synpunkter. En obligatorisk inspektion bör,enligt förbundet, begränsas till större och medelstora anläggningar. Svenskapetroleum Insiituiei hänvisar också till det stora intresse som visasför etdningsekonomi och avstyrker förslaget. I första hand förordar instituteti stället att man eftersträvar frivillig ekonomisotning av i princip allaoljepannor genom information och propaganda och ökal serviceutbud från bl. Skulle del visa sig, alt ett belydande antal av landetsvilla- och fastighetsägare ej utnyttjar den tillgängliga servicen, harinstitutet inte något att erinra emot att krav på åriig ekonomisotning medinreglering av drag och luft införs i den obligatoriska skorstens-fejningengenom ett tillägg till byggnadsstadgan. SPRl,tillsammans med Landstingslorbundei och Nämnden Jör sjuk-vårds-ochsociatvårdsbyggnader, håller för troligt att i stort sett samma besparingsresultatsom enligt förslaget kan uppnås genom frivillighet och med stöd av lämpligupplysningsverksamhet. Om obligatorisk inspektion införs bör den endasl avsesmå och medelstora anläggningar. Posistyrelsenanser det tveksamt att ge en eventuell kontroll av eldningsanläggningar formenav ett obligatorium. En tänkbar lösning vore att inskränka kontrollen till attske stickprovsvis. Kostnaderna borde då stanna på kommunen utom kanske i defall en anläggnings dåliga skick krävde särskilda åtgärder. Närdet gälter finansieringen anser BFR alt man mot bakgrund av de starkaenergipolitiska motiven för verksamheien bör välja statlig finansiering,åtminstone under ett inledningsskede. En övergång till avgiftsfinansiering börövervägas senare när verksamheten stabiliserats. För serviceåtgärderna, å andrasidan, är enligt rådet motiven att välja avgiftsfinansiering överväldigande,eftersom besparingar p. g. a. minskad bränsleförbrukning hell kommer fastighetsägarenoch fastighetens nyttjare titt del. Byggnadsslyrelsenframhålleratt del vid val av finansieringsform är viktigt att den som svararför den löpande driften blir positivt inställd till inspektionsverksamheten.Konmninlörbundet tillstyrker finansiering med avgifter. Bådebland dem som är positiva och dem som är negativa till obligatorisk inspektionfinns instanser som framhåller att enstaka inspektioner/injusteringar avpannor inte är tillräckligt för att garantera en energiekonomisk drift. Del ärnödvändigl alt sörja för en optimal, kontinueriig drift genom att se till attkompetent driflpersonal finns. Utbildning och rådgivning till fastighetsskötare,villaägare etc. måsle enligt dessa remissinstanser ges i erforderiigomfattning. betonar t. ex. att det enligt byggnadsstyrelsenserfarenheter inte är själva teslförfarandet vid inspektion av en eldningsanläggningsom är det väsentligaste, utan kontakten med den person som svarar för skötselnoch att denne blir motiverad för alt sköta anläggningen på rätt sätt särskiltmed tanke på att en inreglering för det mesta har kort varaktighet. 1977/78:76 65 Fonlfikationsföivaltningenpåpekar att en inspektionsverksamhet inte kan ersätta behovet av kompetentpersonal som utövar frekvent tillsyn över anläggningarna. Andrainstanser som framför liknande synpunkler är poststyrelsen och SIB. Förslagetalt primärkommun blir huvudman med som tillsynsorgan samt altinspektionen skall ulföras av sotningsväsendet tillstyrks i allmänhet. anser delsåledes vara naturligt att kommunen blir huvudman för verksamheien medbyggnadsnämnden som tillsynsmyndighet. Genom de nya bestämmelserna i om energihushållning har byggnadsnämnderna redan nu anledning att iökad ulslräckning engagera sig i frågor som hänger samman med byggnadersuppvärmningsanordningar. BFRdelar uppfattningen att de kommunala byggnadsnämndema bör vara de organ somansvarar för provningen. Erforderiig förstärkning av byggnadsnämndernaskompetens förutsätts kunna ske. Den försöksverksamhet som BFR förordar när detgäller de mindre anläggningarna bör ledas av planverket i samråd medkommunförbundet. SIB anser alt nämndema redan nu är hårt belastade och attutredningsförslaget därför medför behov av personalförstärkning ellerförändringar av nuvarande arbetsuppgifter hos byggnadsnämnderna ochytteriigare uppgifter har aviserats i andra sammanhang. ochVVS-tekniska jörenlngen anför liknande synpunkter. LO,som hänvisar titt yitranden från bl. Svenska skorsiensfejarejörbundei, haringet att invända mot att kommunen blir huvudman för verksamheten. Manframhåller i sammanhanget även den principiella synpunkten alt ettkommunaliserat sotningsväsende skulle passa bäst i det föreslagnaorgani-salionsmönstrel. Man anser det olämpligt att en obligatorisk verksamhelskall utföras mot betalning på basis av privat företagsamhet. I sammanhangetframhåller LO också ett allmäni krav på god kontinueriig tillsyn över verksamhetenfrån kommunens sida. Kommunjörbundeihar för sin det inle något att invända mot alt kommunen blir huvudman förinspektionsverksamheten. Det bör emellertid därvid ankomma på kommunen attavgöra vilkel organ som skall ulöva tillsynen. Kostnadema för verksamheten börtäckas med avgifter. uppfattningen att en klar boskillnad bör upprätthållas mellaninspeklion och service. I många kommuner kan det vara lämpligt att inspektionenfullgörs av personal inom sotningsväsendet efiersom man där har en uppbyggd ochfungerande organisation och en samordning kan resultera i ett snabbigenomförande till en låg kosinad. Men med hänsyn dels till attinspektionsverksamheten tills vidare inte bör omfatta viltapannor och attantalet medelstora anläggningar varierar mellan olika 5 1977/78. 1977/78:76 66 kommunersamt dets till att man i vissa kommuner har möjlighet att på annat och minstUka tillfredsställande sätt ordna inspektionsverksamheten bör man enligt förbundetinte centralt fastställa hur inspektionen skall vara organiserad. Kommun skattgivetvis vara skyldig alt svara för att inspektionsverksamheten kommer tittstånd, men enligt förbundets uppfattning måste det tillkomma kommunen alt somhuvudman för verksamheten själv få avgöra organisationens utformning. Kommunerkan finna det lämpligt att anställa personat för detta slag avinspeiktionsverksamhet sammankopplad med motsvarande inspektions- ochrådgivningsverksamhet för kommunens egna och de kommunala företagenspannanläggningar. Till detta kan enligt förbundet läggas den synpunkten attsotningsväsendet inte generelll kan åläggas att fullgöra eninspektionsverksamhet. anser att kommunen/somtillsynsmyndighet bör kunna ges frihet att inom sitt eget verksamhetsområdeavgöra om inspektionen generelll skall genomföras med hjälp av sotningsväsendeteller på annat sätt. Statskoniorettillstyrker den föreslagna samordningen mellan sotning och inspektion. Ensamordning också mellan inspeklion och den åriiga servicekontroll, på vilkenett stort anlal fastighetsägare abonnerar, bör utredas närmare eftersom debrister som upptäcks vid inspektionen bör åtgärdas möjligt. Ävenbostadsstyrdsen, planverket och provnlngsanstalten tillstyrker att inspektionensker genom sotningsväsendels försorg i anslulning till en av de åriigaordinarie sotningama. fömtsätter därvid, i likhet med utredningen,att den som skatt handha inspektionen skall ha genomgått viss ulbildning. HSB:sriksjörbund tillstyrker av praktiska och ekonomiska skäl att den årligainspektionen ulförs av sotningsväsendet när det gäller villor och mindre,tunnoljeeldade pannor. För större värmecentraler bör däremot, enligt HSB, enkvalificerad inspektör utföra arbetet. HSB förutsätter att den värme- ochenergikontrolt som byggts upp inom t. ex. HSB och kan utnyttjas äveni en obligatorisk inspektionsverksamhet. Riksbyggenhävdar att sotningsväsendet bör kunna vara lämplig organisation för genomförandetav kontrollen i fråga om villor och mindre anläggningar men att man förkontrollen i större panncentraler bör anlita särskilda, auktoriseradeinspektörer. Sådana inspektörer behöver inte nödvändigtvis vara kommunalt ellerstatligt anställda, utan kan vara rapporteringsskyldiga till exempelvisbyggnadsnämnden i kommunen. Provningsansialienframhåller att den förestagna verksamheien enligt lagen om riksprovptatser m.m. är att betrakta som officiell provning, som enligt samma lag skall utföras vidriksprovplals om inte annat föreskrivs. Provningsanstalten delar dock avpraktiska och ekonomiska skäl uppfattningen att inspektionen bör utföras avsotningsväsendet. Sverigesskorslensfejaremäsiares riksjörbund lillslyrker att inspektionsupp- Prop.1977/78:76 67 giftenförs till sotningsväsendet och att byggnadsnämnderna blir tillsynsmyndighet.Förbundet instämmer i utredningens bedömning att strikt åtskillnad bör görasmellan den som inspekterar och den som utför serviceåtgärden. Rörfirmornas riksjörbundhar samma uppfattning men menar att också andra inslanser än sotningsväsendetbör ha möjlighet att utföra inspektion. hantverks- ochinduslriorganisalion tillstyrker att inspektionen sker i sotningsväsendelsregi. Byggnadsslyrelsenanser att ansvaret för eventuell inspektionsverksamhet bör kunna åläggaskommunala myndigheter. Som alternativ till sotningsväsendet bör undersökashuruvida det är lämpligt att anlita t. ex. Statens anläggningsprovning förverksamheten. SIBmenar att det är lovvärt att sotningsväsendet utökar sitt kompetensområde tillatt omfatta även ekonomisk eldning och att viss rådgivning där så anses befogatsker i samband med det ordinarie sotningsarbetet. Verksamheten behöver dock,enligt SIB:s mening, inte bedrivas som en kontrollverksamhet ulan som enfrivillig rådgivningsservice till pannägare och pannskö-lare. Fastighetsägareförbundeivill för sin del ifrågasätta det monopol som sotningsväsendet skulle få. att det inte är en acceptabel ordning att tåla skorstensfejarnasvara för både sotning och inspektion; det skutte innebära att de fickkontrollera sill eget arbete. Möjligheternatitt dispens berörs av en rad remissinstanser. Kommunjörbundei framhåller inte har något att erinra mot förslaget att vissa störreförvaltningsföretag, som disponerar egen kompetent organisalion, själva bör flinspektera sina anläggningar. Samma uppfattning redovisar BFR. kommunstyrelsenI och , som för sin det dåfömtsätter att resultaten skatt anmälas till tiltsynsmyndigheten och alt dennaskall göra stickprovskontroller. Kommunstyrelseni anser att de kommuner som har egen tUlfredsställandeinspektionsverksamhet bör ges möjlighet titt dispens.