prop · G103170 · 1977-12-31 00:00:00 — Enligl I Malmöhuslän kan det inle fömlsältas att länsdomslolarna fär bättre resurser, omadministrationen handläggs av i stället för av länsstyrelserna.Länsstyrelsen konstaterar att den slutliga avvägningen för övrigt sker pådepartementsnivå. När det gäller frågan om förfarandet vidtillsättning av domartjänsler anför hovrätten för att en fördelmed utbrytning av länsdomslolarna är att del särskilda förfarandet vidtillsättning av domartjänslerna då skulle försvinna. Länssiyrelsen IKristianstads län frmhåller att del torde vara unikt i svenskt domstolsväsendeatt en politiskt sammansatt lekmannstyrelse har inflytande på tillsättning avdomartjänsler. Några reservanter vid I anför att detär betänkligt dels alt tjänst vid länsdomslolen ingär i den övrigalänstyrelsekarriären och att alltså de blivande domarna under sin karriär inomdomstolen är beroende av bedömning, dels all domartjänst vidlänsdomstolen tillsätts efter förslag från denna myndighet som saknarerfarenhet av vederbörandes lämplighet som domare, Å andra sidan framhåller I Västmanlandslän alt länsstyrelsernas förslag i fråga om tillsättning av domartjänslerföregås av en omfattande beredning där en sakkunnig bedömning görs av domareoch andra kvalificerade tjänstemän. i menar atldet även med den nuvarande organisationen finns möjlighet att låta en särskildIjänsleförslagsnämnd lämna förslag vid tillsättning av domartjänsler. Enliknande synpunkt framförs av I som dessutomanser alt det nuvarande tillsättningsförfarandel med medborgarinflytande är välså lämpligt som "domsiolsmodellen", Länslyrelsen pekar särskill påatt man med den nuvarande ordningen fär till stånd en diskussion beträffandesåväl domar- som chefsegenskaper hos de sökande. I samma riktning uttalar sig länsstyrelseni , medan i anser alt del är positivtatt företrädare för allmänheten fär insyn i tillsättningsärendena.Länsstyrelsen I kan inte se all rättssäkerheten skulle vara ifara på grund av den nuvarande ordningen för tillsättning av domartjänsterna. Flera remissinstanser delar kommitléns uppfattningatl den föreslagna reformen endasl innebär att tidigare reformer på områdetfullföljs. En sådan ståndpunkt intar regeringsrätten, som erinrar om atl denredan i sitt remissyttrande över betänkandet (SOU 1974:96) En öppnare domarbanaframhöll som sin uppfattning atl länsdomslolarna borde inordnas iförvalt-ningsdomstolssystemet som första instans och frikopplas från länsstyrelserna.Svea hovrätt ser reformen som ell fullföljande av reform genom atläven den första instansen, länsrätten, integreras i förvaltningsdomstolsorganisationen.Kammarrätten i och länsstyrelserna i , och ländelar denna uppfattning. Kammarrätten anser sålunda att tyngdpunkten irättskipningen bör läggas så lågt ned i Prop.1977/78:170 111 Väl fungerande underinsianser ger del bästa rättsskyddet fördenenskilde, framhåller kammarrätten. Överinstanserna har en viktig uppgift attfylla för rätlskontroll och prejudikatbildning men del stora flertalet målmåste fä sitt slutliga och riktiga avgörande i underinstanserna, menarkammarrätten. Någraremissinstanser kommenterar vad kommittén anför om RS-reformens betydelse förlaxeringsförfarandet i andra instans, dvs. Sålunda innebär RS-reformen enligt i Jönköpingslän atl kommitténs rätlssäkerhelsresonemang fär en mera markerad tyngd än detannars skulle ha haft. framhåller alt hela taxeringsförfarandet iförsta instans kommer att fast förankras i genom denna reform.Länsdomstolarnas anknytning lill kan då utgöra en viss risk förall allmänhetens förtroende för domstolarnas oberoende minskar. Rikskatieverkeianser däremot atl RS-reformen inle påverkar frågan om länsdomslolarna skallvara frislående från länsstyrelserna eller inte. i län anser atl kommitténs slutsats att RS-reformen skulle motivera enförbättring också av andra instans inte är hell korrekt. Enligt länsstyrelsensmening är i stället förhoppningen all antalet besvär över laxeringsnämndernasbeslut skall gå ner genom alt förfarandet i taxeringsnämnderna förbättras. Åandra sidan, säger , kan det tänkas att den genomsnittligasvårighetsgraden på de mål som förs vidare blir större. förutser emellertid att målbalanserna kommer alt öka än mer eflerhand som RS-reformen genomförs. Man kan också enligt meningförmoda att dessa mål blir mera svårbedömda än f n. 1 detta instämmerlänsstyrelsen I . Praktiskasynpunkter på förslaget om fristående länsdomstolar Flera remissinstanser delar kommitléns uppfattningalt länsdomstolarna har arbetat under alll ökande svårigheter och all denogynnsamma balansutvecklingen inte fär tillåtas fortsätta. Däremot råderdelade meningar i frågan om man kan komma till rätta med problemen genomresursförstärkningar eller om en organisationsförändring är nödvändig. Närdel gäller orsakerna lill balansökningarna bemöter några länsstyrelserkommitténs slutsats alt reform, med övergång lill mera domstolsmässigaformer, i och för sig inte kan ses som en orsak till den negativa utvecklingen.Tvärtom menar i att en förklaring kan sökas i1971 års reform, som har medfört en noggrannare prövning och utförligarebeslutsmotiveringar med längre handläggningslider som följd. Länstyrelsenpåpekar dock alt det dröjde , innan reformen påverkade arbetet. Somandra orsaker lill längre handläggningstider pekar på attbestämmelserna om skattetillägg och förseningsavgift har inneburit ettmerarbete samt att målen har ökat i svårighetsgrad. Prop.1977/78:170 112 synpunkterframförs också av länsstyrelserna i , . Flera av de remissinstanser som tillstyrkerkommitténs förslag om en utbrytning av länsdomstolarna instämmer i kommitténsuttalande att svagheter i själva organisationen har bidragit till den negativabalansutvecklingen och att en organisationsförändring är nödvändig för attkomma till rätta med problemen. Enligt bör förslaget omfristående länsdomstolar leda till en effektivare förvaltningsrällskipning ochlill praktiska fördelar i övrigt. Liknande synpunkter redovisas avLandstingsförbundet och Föreningen auktoriserade revisorer. Kammarrätten i , som säger sig varamedveten om att förhållandena växlar kraftigt mellan de olika länen, finnerall delta visar att det f n, saknas ett samlat grepp över länsdomstolarna ochderas skilda förutsättningar atl komma till rätta med arbetsläget. Attnuvarande organisationsmönster ger dåliga förutsättningar för ett sådanl samlatgrepp belyses enligt kammarrätten av utvecklingen. Också kammarrätten iSundsvaU finner atl det siffermaterial som redovisas i betänkandet ochkommitléns analys av länsdomstolamas verksamhet ger belägg för all dessa iorganisatoriskt hänseende inte fungerar på ell tillfredsställande sätt.Kammarrättens intryck är all länsdomslolarna nu är underdimensionerade i förhållandetill arbetsbördan och att stora variationer föreligger i fråga om tilldelningav personal även när förhållandena i övrigt framslårsom tämligen likartade.Enligt kammarrättens mening kan man komma lill rätta med problemen genom alllänsdomstolarna infogas i den allmänna förvaltningsorganisationen och läggsinom område, där en samlad bedömning av behov och fördelning avresurser kan ske, Enligl hovrätten för lalar även praktiska skälför att länsdomslolarna bryts ut från länsstyrelserna, harbättre möjligheter än länsstyrelserna atl främja rekrytering och utbildning ochalt svara för administrativ service. En utbrytning kan också väntas ge gynnsammarebetingelser för personalcirkulalion och för samarbetet mellan länsdomstolarnaoch kammarrätterna. i län delar kommitténs uppfattningatl avgörande praktiska skäl inte hindrar en utbrytning av länsdomslolarna.Länsstyrelsen anser all förbättringar i fråga om bl. a. tjänstgöring i andradomstolar, utbildning och personalförstärkningar från kammarrätterna lättastkan ske vid en integration med förvaliningsdom-stolsorganisalionen. Enligt i län hängersvårigheterna att praktiskt organisera växeltjänstgöring för jurister ikammarrätt och länsdomstolar samman med den skilda departementstillhörighetenoch de svårigheter som är inbyggda häri när det gäller resursfrågor m.m. brist är att utbildningsverksamhet som är anpassad efterdomstolspersonalens behov f n. saknas. i bedömer delsom utsiktslöst atl komma till rätta med balansproblemel inom den nuvarandeorganisationen. Prop.1977/78:170 113 eftersomlänsdomstolarna är för små och sårbara. Enligt skulle det medförastora fördelar, om länsdomstolarna inordnades iförvallnings-domslolsorganisationen i övrigl. Tillgången lill kompetentarbetskraft skulle tryggas. Härigenom skulle balanserna kunna minskas ochkvaliteten på domstolarnas arbele höjas. F. n. är del svårt alt tillgodoselänsdomslolarnas behov av kompetent personal för lillfälligarbetskraftsförslärkning, anför i . Om manskall kunna uppnå goda arbetsförhållanden och motsvara de höga kvalitetskravsom måste ställas på länsdomstolarna, behövs både en organisalionsändring ochökade resurser. Enliglnågra reservanter i i framstår det, mot bakgrund avden slora balansökningen, som anmärkningsvärt att del har tillkommil endasl endomartjänsl från länsdomslolarnas inrättande,medan en stark upprustning t. ex. av länsstyrelsernas skatteavdelningar harsketl. All länsdomstolama dessutom har både färre och lägre tjänster än bådedomstolar i allmänhet och länsstyrelsernas skatteavdelningar är ägnat altförsvaga organisationen och ytterligare öka de redan oacceptabla målbalanserna.Enligl i har del varit svårt all fä gehör förlänsdomstolarnas behov och alt utveckla en tillfredsställande organisation inomrältsenhelen. Länsdomslolarna behöver liksom andra domstolar ett centralorgan.Därmed skapas enligl en samordning av verksamheten för samtligalänsdomstolar och man uppnår en större enhetlighet i bl. a.rekryterings- och utbildningsfrågor. ser del som naturiigt atlden uppgiften anförtros . Länsstyrelsernai , , , , ochVästerbottens län saml TCO, som avstyrker kommitténs förslag om en utbrytning,delar i och för sig bedömningen att länsdomstolarna måsle ges ökade resurser.De hävdar emellertid all förstärkningar lika gärna kan tillföras domstolarnainom ramen förden nuvarande organisationen. Sålunda lalar enligt länsstyrelseni alll för att ett resurstillskott ger större effekt, omlänsrätterna är kvar i länsstyrelserna än om de blir fristående. Nämndalänsstyrelser delar inle heller kommitténs uppfattning att länsdomstolama ärsmå och sårbara enheter. Tillfälliga arbetskraftsbehov, särskill beträffandepersonal ulan juridisk utbildning, kan enligl i Malmöhuslänlättare bemästras av än av . Enligt iÖstergötlands län stämmer inle kommitténs påstående all"personalslrömmen" nästan genomgående går från länsdomstolarna tilllänsstyrelsen i övrigl med förhållandena i . Genom atlskatteavdelning och länsskatterätl ryms inom finns sammanlagt personalstyrka som besitter kunskaper inom skattelagstiftningen och somutan omfattande inlärning kan användas inom olika delar av skatteavdelningenoch rältsenhelen. Enligl mening ger detta en stor fiexibilitetoch det gör verksamheten mindre sårbar. 8 1977/78 1 saml. 1977/78:170 114 Västmanlandslän uttalar sig i samma riktning och tillägger att en ökad "inlåning"av personal från kammarrätterna gör det möjligt atl successivt minskabalansema. i invänder mot kommitténs påslående altlänsdomslolarna är små och sårbara enheter alt de blir ännu mera sårbara vidarbetstoppar i den föreslagna organisationen. är t. ex.länsstyrelsernas möjligheter att medverka vid anställning eller omplacering avpersonal inte oväsentliga. Enligt i kan behovet aven välanpassad utbildning för domstolspersonalen lika väl tillgodoses inom dennuvarande organisationens ram som i en organisation med friståendelänsdomslolar. Även de länsstyrelser som förordar en fortsattanknytning av länsdomslolarna till länsstyrelserna anser all samordningenmellan länen bör förbättras. I menar all debrister i fråga om samordning, planering och överblick som kommittén påtalarmåste kunna lösas inom den nuvarande organisationens ram. pekarpå all man vid sidan av länsstyrelsernas avlöningsanslag skulle kunna ha ettsärskilt avlöningsanslag till länsdomstolarna, alt man kan inrätta enlänsdomstol-senhet inom kommundepartementet som nära samarbetar med justitiedepartementetsamt att man kan öka länsstyrelsemas organisationsnämnds möjligheter att geservice. Också i menar att man bör kunnaundanröja de påtalade bristerna beträffande samordning mellan länen, utbildningm. m., om organisationsnämnden ges ökade resurser. Enhgt iVästerbottens län skuWe man inom kunna bygga upp endomslolsavdelning, som slår under tillsyn av en central styrgmpp och som harfast samarbete med länsstyrelsernas övriga avdelningar. Enligt boren utbrytning avlänsdomstolarna inte medföra några avgörande praktiska olägenheter fördomstolarna eller länsstyrelserna. Några remissinstanser ser del emellertid som enbrist atl kommittén inte har närmare utrett de praktiska problem som måstelösas vid en utbrytning av länsdomstolarna. i serdet som en betydande praktisk olägenhet med en utbrytning atlförvallningsdomslolarnas personal säkeriigen skulle komma all sakna denförvallningserfarenhet som finns inom länsdomslolarna.Förvaltningsrältskipningen är enligt mening nära förbunden medden offentliga förvaltningen i stort, bl. a. den kommunala verksamheten, ochdet måste därför vara en betydande nackdel om den lägsta instansens domareskulle komma atl utgöras av direklrekry-terade domslolsjurister ulanförvallningserfarenhet. Nägra remissinstanser pekar på betydelsen av enlokalmässig närhet mellan länsskatlerätlen och skatteavdelningen. Med hänsyntill den stora ärendemängden är del enligt i länviktigt att kommunikationerna och arbetsflödena fungerar smidigt. En utbrytningkommer enligl alt medföra praktiska olägenheter för både Prop.1977/78:170 115 skatteavdelningenoch länsdomstolen, såsom fördyrad distribution, omständligare kontaktvägar ochsämre service till allmänheten. Dessutom kan en utbrytning enligt länsstyrelsenförväntas medföra alt de möjligheter lill utbildning ochcirkulationstjänstgöring som finns kommer atl försvinna. 1 den riktningenuttalar sig också i län, som emellertid menar atl även omåtskilliga praktiska skäl talar för ett bibehållande av länsdomstolarna inomlänsstyrelsen lalar ulan tvekan ännu mera för en utbrytning. Även TCO menar atten utbrytning av länsdomslolarna skulle medföra en försämrad service tillallmänheten. Erfarenhetsmässigt visar del sig enligt TCO all allmänheten harlättare all ta kontakt med än med en domstol. Enligllänsstyrelsen i kan sådana praktiska frågor som t, ex,aktbildning, duplicering och arkivering ordnas på ett praktiskt ochkostnadsbesparande sätl i den nuvarande organisationen, Enligl länsstyrelsenkan del på goda grunder antas atl de praktiska problemen skulle öka i enfristående domslolsorganisalion, TCO fömtser alt de nya domstolarna skullekomma att bli små, sårbara enheter med mycket begränsade möjligheter atl påett godtagbart sätt tillgodose personalen i fråga om utbildning, utveckling ochinflytande. De av kommittén skisserade möjligheterna för icke rättsbildadpersonal till utveckling i de nya domstolarna är enligt TCO:s mening fögarealistiska. i konstaterar atl åtskillig personalinom hyser oro inför framliden. Mot dessa problem för personalenbör emellertid enligt mening vägas den väsentliga förbättringför allmänheten som bör bli följden om förslaget genomförs. Några remissinstanser anser i och för sig att detfinns skäl atl bryta ul länsdomslolarna ur länsstyrelserna. De är emellertidinte beredda atl enbart på grundval av kommitténs förslag tillstyrka enutbrytning utan förmodar alt vissa frågor ytterligare ulreds och övervägs,innan definitiv ställning tas till frågan om utbrytning. Statskontoret tillstyrker i princip atllänsdomstolarna bryts ul från länsstyrelsema men anser att man inte nu bör taställning till den organisatoriska lösningen. De administrativa konsekvensemaav och kostnadema för en utbrytning är inte tillräckligt klargjorda. Del ärdärför önskvärt all även andra organisationslösningar övervägs, innan man tarställning till kommitténs förslag. lämpligt allernativ kan vara färrelänsrätter än kommittén har räknat med. i län anser attfrågan om förvaltningsavdelningarnas framtida uppgifter och organisation är såviktig att skäl föreligger att före ett slutligt ställningstagande i frågan omutbrytning avvakta resultatet av såväl somlänsdemokratikommitténs arbete. TCO framhåller att del f. n. pågår fierautredningar som på ett mer eller mindre avgörande sätl kan komma atl påverka länsstyrelsensoch personalens förhållanden. All den sammantagna effekten av dessa utredningarskommande förslag inte kan överblickas lalar enligl TCO mot en utbrytning avlänsdomstolarna. Prop.1977/78:170 116 i framhåller atl denföreslagna reformen fär åtskilliga konsekvenser i ekonomiskt hänseende och förlänsstyrelsernas organisation i övrigt. Konsekvenserna har berörts men inteslutligt penetrerats av kommittén. I huvudsak skall frågan överlämnas lillandra utredningar. Enligt mening är utbrytningen avlänsdomstolarna inte så brådskande atl inte resultatet av dessa utredningarsarbele bör avvaktas, innan statsmakterna lar definitiv ställning lill denföreslagna reformen. Vidare bör de ekonomiska konsekvenserna först bliklariagda. avstyrker därför att principbeslut fattas enbart pågrundval av kommitténs betänkande. i tillstyrker iprincip kommitténs förslag men föreslår alt man avvaktar till dess godtagbaraförslag i frågan om vad som skall ske med den del av allmänna enheten som blirkvar efter utbrytningen av länsdomstolarna har lagts fram. i ser ur rentorganisatorisk synpunkt goda skäl all bryta ut länsdomstolarna frånlänsstyrelserna. är emellertid inte beredd att ulan ytteriigareöverväganden tillstyrka förslaget. Innan ytteriigare klarhet har nåtts i frågaom den nya länsrättens målområde, någol som ju i högsta grad kommer alt påverkasåväl som myndighet som dess personal, är det förhastat atl på iförsta hand principiella grunder tillstyrka kommitténs förslag. Enligt 1 och länborde kommittén ha redogjort närmare för de kostnader som kan tänkas uppkommavid en utbrytning av länsdomstolarna. I delta sammanhang nämner länsstyrelsensärskill kostnadsökningar för administrativ service. menar ocksåatl kommittén borde ha utrett processordningen för olika typer av mål. Riktlinjerför en ny länsdomstolsorganisation De riktlinjer som kommittén har dragit upp för enny organisation med fristående länsdomslolar får överlag ell positivtmotiagande. Enligt regeringsrätten är riktlinjerna föromorganisationen ägnade atl medföra stora fördelar förförvaltningsrättskipningen i såväl kvalitativt som organisatoriskt hänseende.Domstolsverket ser möjligheter till en bättre personalplanering samt ocksåmöjligheter lill en bättre total resursplanering genom atl förvallningsdomstolsorganisationenblir parallell med den organisation som de allmänna domstolarna har. Del kanenligt antas att en organisation med fristående länsdomstolarkommer att främja ett fruktbärande personalutbyte mellan de olika domstolsgrenarna.Härigenom kan också skapas fömtsättningar för en förbättrad och mera allsidigdomarutbildning. i delar kommitléns uppfattning allen gemensam domarkarriär för länsdomstolarnas och främsl kammarrätternasdomarpersonal bör skapas. Domarna och föredragandena i länsdomstolarna ulgör enliten och specialiserad gmpp med ensartad rekrytering. Prop.1977/78:170 117 Mot bakgrund av erfarenhetema från de allmännadomstolarnas område ser inte obetydliga fördelar med denföreslagna omorganisationen. Hovrätten beaktar särskill den nyttigaväxeltjänslgöring i olika instanser och det smidiga utnyttjandet av personellareurser som förslaget medger. Kammarrätten I finner förslaget vara enfrån flera synpunkter lämplig lösning. Kammarrätten anser atl den föreslagnaordningen, genom bl. a. domarkarriärens uppbyggnad och utformningen avutbildningen förde yngre juristerna, kommer atl medföra en allmän förstärkningav förvaltningsrällskipningen,särskill i första instans. Den kommerati innebäraen förbättring inte minst därigenom all rättstillämpningen, genom juristernasväxeltjänslgöring och det utbyte av information och erfarenheter som därvidsker, blir enhetligare. Också ser växeltjänslgöringenmellan de tre inslanserna som ett synneriigen värdefullt led i domarulbildningen.Flera remissinstanser framhåller att den föreslagna ordningen kan förväntasmedföra att behovet av resursförstärkningar i länsrätterna kan prövas ochprioriteringar ske med överblick över hela fältet. I den riktningen uttalar sigriksskatteverket, kammarräiien i SundsvaU och länsstyrelserna i ,, , och Norrbollens län. i Kristianstadslän ser bl. a. följande fördelar med den nya organisationen. kanbyggas ul och bli den centrala förvaltningsmyndigheten. Del funktionellasambandet mellan de tre instanserna kan vidgas till personalsidan.Domarkarriären kan samordnas liksom rekrytering och utbildning.Personalväxling underiätlas. Rationaliseringsinsatser kan fä bättre genomslag. i ifrågasätteremellertid riktigheten av kommitténs påstående atl länsdomslolarna genomanknytningen till domslolsverket och kammarrätterna kan garanteras depersonalförsiärkningar som man f n. inle kan fä. menar nämligenatt dessa båda myndigheters resurser i princip lorde vara lika begränsade somlänsstyrelsernas. Att föra in domstolarna under slår enligllänsstyrelsen dessutom i motsats lill statsmakternas ansträngningar på övrigaområden atl decentralisera arbetsuppgifter. Den omständigheten alllänsstyrelserna slår utanför domstolsverkels organisation behöver emellertidinte utesluta ett nära samarbete mellan länsstyrelserna och verket. Siatskoniorei anser alt del är viktigt attOPAL-ulredningen fömlsäitningslösl prövar konsekvenserna för länsstyrelsernaav utbrytningen av länsdomstolarna. I instämmer idetla. Några remissinstanser pekar på att del vid sidan av kommitténs tvåprincipskisser till lösning finns andra alternativ som kan diskuteras.Länsstyrelsen i nämner som exempel atl en sammanhållenförvaltningsavdelning kan bildas genom att en enhet för kvarvarandearbetsuppgifter inom nuvarande Prop.1977/78:170 118 allmännaenheten, en socialtjänsteenhet och en juristenhet förs samman. Länsstyrelsernai , och för också fram tankar i sammariktning. Endast ett fätal remissinstanser kommenterar dealternativa lösningar som kommittén lägger fram. i länser fördelar, från bl. a. rekryteringssynpunkl med alt sammanföra den juridiskakompetensen inom till en enhet och menar atl man därigenom ocksåskapar fömtsättningar för en högt kvalificerad juridisk funktion. Länsstyrelsenframhålleratt man inom planeringsavdelningens olika enheter handlägger en mängdärenden där del behövs juridisk medverkan. Denna samverkan sker genom dagligarutiner. Det skulle därför enligt mening vara till storolägenhet för ärendenas beredning om den juridiska kompetensen skulle behövahämtas utanför planeringsavdelningen. Dessutom skulle en juridisk enhethuvudsakligen ha atl handlägga ärenden som tillhör planeringsavdelningen. Enligt i kvarstår deskäl som motiverade bildandet av planeringsavdelningen med oförändradstyrka. Enligt mening skulle det inte stämma väl överens medgrundtankarna 1971 alt till avdelningen föraarbetsuppgifter som inte på ett naturiigt sätl kan fogas lill arbetsuppgifternai övrigl. Om en sådan omorganisation ändå skulle genomföras, måste detmotiveras av att de arbetsuppgifter som tillförs planeringsavdelningen är såbegränsade att de inle nämnvärt påverkar inriktningen av verksamheten i slorlinom avdelningen. framhåller att de arbetsuppgifter som blirkvar inom förvaltningsavdelningen är av väsentligen allmän förvaltningsräitslignalur. Del kan pä gmnd härav vara motiverat atl i linje med strävandena allmarkera myndighetsutövningens självständighet söka till förvahningsavdelningenföra samman dessa uppgifter med andra uppgifter inom avförvaltningsjuridisk art liksom all lill föra nya ärendegrupperoch därigenom göra det möjligt att behålla denna avdelning.