prop · G10367 · 1977-12-31 00:00:00 — Och om det genom ett avgörande av högsta domstolen skullefastslås att innebörden av gällande lag är, att dessa parkeringsmål skallhandläggas vid fastighetsdomstol, medför detta en för mål av denna typ olämplighandläggningsordning. Målen måste handläggas antingen där fastighetsdomstolenhar sitt säte, vilket kan föranleda resor och kostnader för parternasinställelse, eller också på den ort, där parkeringen ägt rum, vilket i sin turkan medföra resor och kostnader för domstolen. Målen måste avgöras efterhuvudförhandling och om denna inte kan hållas i förenklad form blir det en förmål av denna kvalité alltför stor och kvalificerad sammansättning.Uppenbarligen har det inte varit tvister av detta slag som lagstiftaren haft itankarna, då fastighetsdomstolsmål undantagits från tillämpning av lagen omrättegången i tvistemål om mindre värden. Parkeringsmålen är ofta förekommandeoch tvisteföremålet uppgår alltid till mycket ringa belopp. Även i övrigtskiljer sig parkeringsmålen frän de tvister, som skall upptagas avfastighetsdomstol. Starka skäl synes sålunda tala för att parkeringsmålen börhandläggas som förenklade tvistemål. Prop.1977/78:67 32 synes därför böra övervägas, om inte småmålslagen skallgöras lillämplig på dessa tvister, även om de är att anse som arrendetvister. Domareförbundethar ansett sig böra fästa uppmärksamhet på del berördaspörsmålet för eventuella lagstiftningsåtgärder. Deltagare: (ordf), Hans B . , Ordqvist (ref) och . Prop.1977/78:67 33 Bilaga 4 Reinit te rade förslagen Lag omändring i lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om Härigenom föreskrives i fråga om lagen (1974: 8) omrättegången i tvistemål om mindre värden dels att i 2, 8. 17 och 20 §§ ordet "Konungen"skall bytas ut mol "regeringen", dels att 5, 14 och 15 §§ skall ha nedan angivna lydelse, dels att ilagen skall införas en ny paragraf. 14 a S. av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Mål beredes för avgörande vid Mål beredesför avgörande vid sammanlräde eller genom skriftlig sammanlrädeeller genom skriftlig handläggning. Med iakttagande av handläggning.Med iakttagande av 15 och 27 §§ bestämmer rätten efter 15§ jörsta styckei och 27 S bestäm- omständigheterna i vilken mån mer rätlenefter omständigheterna i handläggningen skall vara muntlig vilkenmån handläggningen skall eller skriftlig. vara muntlig eller skriftlig. Dom skall grundas på vad som förekommit vid sammanträdeoch vad handlingarna innehåller. 14 S Utfärdas stämning, skall svaranden föreläggas attyttra sig över käromålet. Yttrandet får göras skriftligen eller muntligen.Muntligt yttrande skall upptecknas genom rätlens försorg. Rätten får förelägga svaranden alt yttra sig vid påföljdall tredskodom annars kan meddelas mot lionom. Har mål om betalningsjördäg-gande hänskjutits lillrättegång enligl denna lag eller har mål upptagits efler ansökan omåtervinning, får rätten förelägga svaranden att ange grunden för sin talan vidpåföljd att tredskodom annars kan meddelas mol honom. Prop.1977/78:67 34 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 § Sammanträde skall hållas, om ej enbari skriftlighandläggning med hänsyn till målets beskaffenhet finnes lämpligare. Efterkommer ej svaranden föreläggande enligt 14 § andrastycket eller 14 a §, får rätten meddela tredskodom. Beiräffande sådan domtillämpas beslämmelserna 144 kap. räiiegångsbalken om tredskodom med anledningav svarandens utevaro. Tredskodom får dock meddelas utan hinder av att kärandenej liar framställt yrkande därom. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrives att 8 kap. 32 S och 12 kap. 71 §jordabalken' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse Arrendetvist som ej enligt 30 § ankommer på arrendenämndsprövning skall upptagas av den fastighetsdomstol inom vars områdefasligheten är belägen.Även klandertalan som avses i 31 § och ärende enligt 9 kap. 24 § upplages av denna domstol. Som arrendetvist anses ej tvist rned anledning avtillfällig upplåtelse av mark för uppställning av fordon. Tvist som efter mot arrendenämnds beslut är anhängigvid domstol får återförvisas till nämnden. 12 kap. 71 S Hyrestvist som ej enligt 69 § ankommer påhyresnämnds prövning och ej heller rör kollektivavtal skall upptagas av denfastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen. ' Omtryckt 1971:1209. 12 kap. omtryckt 1974:1083. Prop.1977/78:67 35 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Som hyrestvist anses ej tvist med anledning av tillfälligupplåtelse av utrymme för uppställning av fordon. Besvärstalan som avses i 70 § upptages, om den rörkollektivavtal, av arbetsdomstolen och i annat fall av bostadsdomstolen.Besvärshandlingen skall inges till den domstol som har att upptaga besvären. Denna lag träder i kraft den . 1 mål som har anhängiggjortsföre ikraftträdandet tillämpas äldre beslämmelser. 1977/78:67 36 Närvarande: f. d. justitierådet , justitierådet ,regeringsrådet , justitierådet . Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 20 oktober1977 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över förslag till 1. lag om ändringi lagen (1974: 8) om rättegången i tvistemål om mindre värden, 2. lag om ändringi jordabalken. Förslagen, som finns bilagda detta protokoll, har införlagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Förslagen föranlederföljande yttranden. Förslaget till lag om ändring i lagen om rättegången itvistemål om mindre värden. Institutet tredskodom bygger på presumtionen att den, somfått mottaga ett krav och som kallats till en förhandling hos domstol för behandlingav kravet, medger detta genom att utebli från förhandlingen. Tanken är att enbetalningsskyldig icke skall kunna genom att hålla sig undan förhindra att densom är berättigad till betalning erhåller en verkställbar dom beträffande sitttillgodohavande. I lagrådsremissen föreslås nu att bruket av denna presumtionskall vidgas. Även underlåtenhet att inkomma med ett ytirande över ett genomstämning an-hängiggjort krav eller underlåtenhet att närmare utveckla ettblankt bestridande av ett krav skall få uppfattas som ett medgivande av kravetoch kunna föranleda tredskodom. Man har att räkna med att underlåtenhet att svara på ettskriftligt krav i många fall kan bero på allmän oföretagsamhet att fatta pennaneller låta höra av sig muntligen och över huvud på den osäkerhet som mångamänniskor känner inför uppgiften att avge svar till myndigheter. Man måsteockså betänka att många har språkliga svårigheter var åttonde person iSverige är född utomlands. Oförmågan att kunna rätt uppfatta innebördenav ett framställt krav är också stor. Underlåtenhet att svara kan haföranletts av dylika omständigheter. 1977/78:67 37 ner därför från rättssäkerhetssynpunkt en viss tvekan att,som ,föreslås, ganska drastiskt vidga användningsområdet för institutet tredskodom. Enligt tillgänglig statistik meddelas tredskodom förnärvarande i av de mål som handlägges enligt småmålslagen. Det synessannolikt att denna andel i och för sig kan ökas utan att för den skull gruppenav i realiteten icke betalningsskyldiga som felaktigt drabbas av tredskodomskulle öka mer än proportionellt. En förutsättning härvidlag är givetvis attde nya kriterierna för bruket av tredskodom slår lika väl till som dehittillsvarande. Avgörande betydelse för mitt ställningstagande tillförslaget anser jag mig böra tillmäta det förhållandet att huvuddelen av deinstanser som har erfarenhet från detta speciella rättsområde tillstyrktlagändringar av denna art. Inför denna sakkunskap får betänkligheterna vika,särskilt som en prövning förutsätts skola ske i varje särskilt fall av om underlåtenhetenatt svara skall föranleda tredskodom eller ej. Jag finner mig därför icke hagrund för verkligt vägande invändningar mot det framlagda lagförslaget. 14 och 14 a §§ Lagrådet: Innebörden av de föreslagna ändringarna är att påföljd av tredskodomkan knytas till underlåtenhet att avge yttrande, sålunda ej såsom nu endasttill underlåtenhet att inställa sig vid sammanträde. I 14 § med det nya andrastycket sägs endast, att svaranden kan föreläggas eventuellt vid tredskodomspåföljd att "yttra sig" över käromålet. Enligt 14 a § kan svarandenföreläggas eventuellt vid tredskodomspåföljd att "ange grunden för sintalan". Uttrycket "ange grunden för sin talan" synesnågot oklart. Det kan uppfattas såsom innefattande avsevärt mer än vad som voreerforderligt i förevarande sammanhang. I motiven skiljes mellan angivande avgrunden för svarandens talan och yttrande över vad motparten i samband medbegäran om hänskjutande till rättegång anfört. Det kan emellertid ifrågasättasom det inte för ett angivande av grunden för svarandens talan är nödvändigt attjust yttra sig över vad käranden anfört vid framställningen om hänskjutandetill rättegång (jfr 29 § lagsökningslagen). Stadgandet kan därför komma atttolkas så att man nödgas ställa mycket långtgående krav på svaranden för attmöjligheten av tredskodom skall uteslutas. Oavsett vilken innebörd man emellertid vill tilläggaberörda uttryck, saknas enligt lagrådets mening fog för att ange kravet påsvaranden olika i 14 §:ns och 14 a §:ns fall. Även i 14 a § bör sålunda siadgasatt rätten får förelägga svaranden "att yttra sig över käromålet" vidpåföljd av tredskodom. 1977/78:67 38 Förslaget till lag om ändring i jordabalken I förslaget till ändrad lydelse av 8 kap. 32 § sägs attsom arrendetvist ej skall anses tvist med anledning av tillfällig upplåtelse avmark för uppställning av fordon. Motsvarande regel ges i 12 kap. 71 § beträffandeviss annan tillfällig upplåtelse för parkering. Meningen är att dessa tvister istället skall följa huvudregeln i 10 kap. 10 § beträffandenyttjanderätt till fast egendom. De skall alltså tas upp av den tingsrätt därfastigheten är belägen. Helt klart framgär detta emellertid knappast genom deföreslagna bestämmelserna. Den tolkningen vore i och för sig tänkbar att tvistav ifrågavarande art skulle handläggas vid svarandens personliga forum. En möjlighet vore att man intog en materiell bestämmelse i8 kap. 1 § (12 kap. 1 §) jordabalken av innebörd att nu ifrågavaranderättsförhållanden över huvud ej skulle vara att betrakta som arrende (hyra).Bestämmelsen i arrendekapiUet kunde förslagsvis lyda: "Som arrende betraktasicke tillfällig upplåtelse av nyttjanderätt till mark för uppställning av fordon." Sakliga skäl kan tala för en sådan anordning. Arrende- ochhyresreg-lerna passar genomgående inte särskilt bra för de tillfälligaupplåtelser varom nu är fråga. Om i något fall behov skulle föreligga, kan jusåsom väl kan bli fallet beträffande andra nyttjanderätter som ej är arrendeeller hyra en analog tillämpning komma i fråga. Genom att man sålunda uttryckligen uttalade att fråga ärom nyttjanderätt torde någon tvekan om att forumbestämmelsen i 10 kap. 10 §rättegångsbalken skall tillämpas ej kunna uppkomma. Någon ytterligareföreskrift härom skulle då inte bli erforderlig. Om man emellertid nu vill begränsa sig till frågan omforum, synes lämpligast att i ett stadgande direkt utsäga, att 10 kap. 10 §rättegångsbalken skall tillämpas. Ett sådant stadgande synes systematiskt hörahemma i det nämnda lagrummet. I princip behandlar detta alla tvister omnyttjanderätt till fast egendom. I första stycket tredje meningen anges dockett undantag från principen: vad som sägs i paragrafen gäller ej arrende-, hyres-oeh bostadsrättstvist. Det stadgande som kommer i fråga är närmast att sesom en inskränkning i detta undantag, som innebär att huvudregeln i paragrafenär tillämplig på hithörande fall, oavsett om målet i och för sig kunde vara attbetrakta som arrende-eller hyrestvist. Med syftning på det nämnda undantaget synes som tilläggtill 10 kap. 10 § första stycket böra fogas en bestämmelse avförslagsvis följande lydelse: "Tvist med anledning av tillfälligupplåtelse av nyttjanderätt till mark eller hus eller del av hus föruppställning av fordon skall vid tillämpning av paragrafen ej anses somarrende- eller hyres- Prop.1977/78:67 39 tvist".Det kan övervägas att därjämte i 8 kap. 32 § och 12 kap. 71 § jordabalkeninföra bestämmelser med erinran om att stadgande angående laga domstol för häravsedda fall finns i 10 kap. 10 § . Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , . , , , , ,, Åsling, Söder, , , , ,, . Proposition om ändring i lagen (1974:8) om rättegången itvistemål om mindre värden, m. m. Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om ändringi lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden, 2. lag om ändringi jordabalken. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. I anslutning till 14 och 14 a §§ förslaget om ändring i småmålslagenhar lagrådet anmärkt att uttrycket "ange gmnden för sin talan" isistnämnda paragraf är något oklart lill sin innebörd och skulle kunna tolkasså att långtgående krav ställs på svaranden för att möjligheten av tredskodomskall uteslutas. Jag vill med anledning härav framhålla att 14 a § är avseddatt användas endast i fall då svaranden inte under det tidigare domstolsförfarandethar angett några skäl för sitt bestridande av motpartens talan. Bestämmelsensyftar till att ge rätten möjlighet att vid äventyr av tredskodom föreläggasvaranden att ange skälen för bestridandet så att ställning kan tas till fråganom målets fortsatta handläggning. Det är alltså inte meningen att svarandenskall behöva lämna en iner utföriig motivering än vad som betingas av detangivna syftet. Oavsett vilken innebörd som bör tilläggas berörda uttrycksaknas enligt lagrådet fog för att ange kravet på svaranden olika i de fall somavses i 14 resp. 14 a §§. 1 sak torde den av lagrådet förordade lydelsen inteinnebära någon skillnad i förhållande till det uttryck som har använts i detremitterade förslaget till 14 a §. Det får emellertid ses som en fördel omsamma uttryck används i de båda aktuella paragraferna. Med lagrådets förslagtill lydelse är måhända risken mindre för att det ställs mer långtgående kravpå svaranden än vad som är avsett. Jag godtar alltså lagrådets förslag på denpunkten. ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1977/78:67 41 Närdel gäller ändringarna i jordabalken är jag inle beredd att i detta sanunanhangla ställning till frågan huruvida de avsedda parkeringsupplå-lelserna i andrasammanhang kan vara alt bedöma som arrende resp. hyra. Om man sålunda ienlighet med vad jag harförordat i remissprotokollet begränsar sig till forumfrägankan. säsom lagrådet har framhållit, systematiska skäl anföras för att enbestämmelse i ämnet placeras i 10 kap. 10 § . Jag ansluter migtill lagrådets ståndpunkt i den frågan och godtar även lagrådets förslag tilllagtext. Med en sådan reglering bör i 8 kap. 32 § och 12 kap. 71 § jordabalkentas in hänvisningar till 10 kap. 10 § . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga 1) lag om ändring i lagen (1974:8)om rättegången i tvistemål om mindre värden, 2) lag om ändring irättegångsbalken, 3) lag om ändring i jordabalken. Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå alt antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Tryckeri, Stocktiolm 1977