prop · G10340 · 1977-12-31 00:00:00 — SE avser attvidga denna service till fler kontor och även att förstärka resursernacentralt. Totaltför åtgärder som syftar till att stimulera export från småföretag ochspeciellt nyexportörer beräknar SE ett ökat medelsbehov för /79under elfte huvudtiteln anslaget B 3. Exportfrämjande åtgärder med 6 870 000kr. Prop.1977/78: 40 14 Somen följd av bl. a. de föreslagna åtgärderna ökar enligt SE behovet av resurserför exportservice vid handelssekreterarkontoren. Totalt begär SE 1 530 000 kr.i ökade medel för intensifierad exportservice på högprioriterade marknaderunder anslaget B 2. Handelssekreterare för /79. 3.3Sveriges exportråds kampanj för att öka exporten Iframställning till chefen för den 26 september 1977föreslår SE att en informations- och propagandakampanj med syfte att ökaexporten skall startas. SE anser att starkt försämrade balans iutrikeshandeln i kombination med de förlorade importandelarna i utlandetkräver åtgärder på bl. a. det expörtfrämjande området av en helt annan typ ochdimension . Enligt SE bör en kampanj riktad till näringslivet,fackföreningarna och myndigheterna därför igångsättas för att rikta dessamålgruppers uppmärksamhet mot exportproblematiken och påverka deras attitydertill export i positiv riktning. Detta skulle stimulera till en exportökning. SEföreslår i framställningen en rad konkreta åtgärder, t. ex. anordnandet avexportkonferenser i olika delar av landet, informationsspridning tillmassmedia och förmedling av utbildningsmaterial till bl. a. personaltidningar. Förkampanjverksamheten anhåller SE om statsbidrag på . för perioden t.o. m. , varav ca . för personalkostnader inomkampanjkansliet. 3.4De svenska handelskamrarnas expörtfrämjande verksamhet Iskrivelse till chefen för redovisarSvenska handelskammarförbundet de svenska handelskamrarnas service tiUföretagen i utrikeshandelsfrågor. Sålunda har förbundet och kamrarna enbetydande verksamhet vad gäller att förmedla från utlandet kommandeaffärsförfrågningar. Vidare anordnas kontakt- och studieresor tiU utiandet ochutges tiUsammans med, SE en mässkalender. Olika handelskamrar anordnarkontaktbesök för handelssekreterare och ambassad/konsulattjänstemän yid.dessasbesöki . delskamrarna har också ett vidsträckt internationelltkontaktnät' och bistår företag med rådgivning i utrikeshandelsfrågor.- Iskrivelsen påpekar, förbundet också med anledning av ett förslag iföretagareföreningsutredningens.betänkande (SOU 1977: 3) -om företa?gareföreningarnas framtida exportfräm jande .uppgifter, att det före-: faUernaturligt att de föreslagna stiftelsernas arbete på utrikeshandelns. Prop.1977/78: 40 15 områdeutformas så att det kompletterar den verksamhet som bedrivs av handelskamrarna.1 sammanhanget erinras om att såväl företagareföreningarna som handelskamrarnai dag arbetar som replipunkter för SE. Skäl kan därför åberopas för att intebara stiftelserna utan också handelskamrarna skall kunna inom vissa ramartillföras allmänna medel för denna verksamhet. promemoria daterad som överlämnats till chefen förhandelsdepartementet föreslår handelskammarförbundet att statligt stöd lämnastill handelskamrarnas exportfrämjande verksamhet. Förslagsvis femhandelskammare skulle anställa en exportsekreterare med en halv skrivkraft sombiträde med uppgift att verka för ökade exportansträngningar främst från demedelstora och mindre företagens sida. Det statliga stödet skulle omfattalöner, sociala kostnader, telefon-och resekostnader och uppgå till 1 250 000kr. Flerahandelskamrar uppges i promemorian vara viUiga ställa lokaler till förfogandegratis för SE:s exportchefer att hyra. 3.5.1 Förslagom ändring av exportkreditstödet Närlagen om avdrag vid inkomsttaxeringen avseende kostnad för exportkreditändrades 1975 förelåg en promemoria från SE och därdet bl. a. föreslogs att begreppet kapitalvaror skulle anses innefatta ävenkonsultuppdrag. Exportkreditstödet omfattar nämligen enligt lagen enbartkapitalvaror. I propositionen framhöll föredraganden dock att begreppetkapitalvaror inte kunde ges denna vidsträckta tolkning (prop. 1975/76: 72 s.10). Vid riksdagsbehandlingenav propositionen framlades förslag om att sänka gränsen för att. få rätt tUlavdrag från kreditaffärer om minst 2 milj. kr. till kreditaffärer om minst 0,5milj. (motioner 1975/76: 132, 142 och 143). Skälet var att även småföretagskulle kunna komma i åtnjutande av stödet. (SkU 1975/76: 22, rskr.1975/76: 100) fastställde emellertid minimigränsen till 1 milj. kr. 3.5.2 Förslagom tillskapande av en exportfond Delegationenför den mindre industrin inom SE har genom skrivelse till regeringen den 22september 1977, framfört' förslag om att inrätta en särskild exportfond förmindre företag för att underlätta deras exportfinansiering. Fondenskall kunna refinansiera och/eller garantera bankernas kre ditgivning vid tiUverkning för export och för finansiering av export krediter med kortare löptid än . Fast räntesats skall lämnas och kursrisker skall övertas. . ;.--: Enligtdelegationen skall fonden endast medverka i affärer genom- Prop.1977/78: 40 16 fördaav mindre företag. Kredittiderna skall inte överstiga ochkontraktsbeloppet bör normalt éj överstiga 5 milj. kr. Investeringsbankskall förvalta fonden i samråd med företagareföreningarna. Fonden bör tillförasett statsanslag om 100 milj. kr., och Investeringsbanken skall med särskildstatsgaranti kunna upplåna 200 milj. kr. för fondens räkning i utlandet. Fondenskall också lämna garantier på totalt 500 milj. kr. 4 Föredraganden 4.1 Inledning Statsministernhar tidigare denna dag redovisat riktlinjerna för regeringens arbete med attförbättra småföretagens arbetsvillkor. Inomhandelsdepartementets verksamhetsområde ligger det stora flertalet avsmåföretagen inom tjänstesektorn, dvs. Vidare svarardepartementet för exportfrämjandet. Småföretageninom servicenäringarna möter i allt väsentligt samma slags problem sommotsvarande företag inom den tillverkande sektorn. De berörs alla avutvecklingen av det allmänna företagsklimatet och av strukturförändringarna isamhället. De har behov av riskvilligt kapital i olika former. Gemensamt ärockså behovet av rådgivning i frågor som berör företagen. allmänna debatten har problemen för småföretagen inom servicenäringarnavanligen intagit en mera undanskymd plats än problemen för de tillverkandeföretagen. Detta kan förklaras av att de förstnämnda företagen harklarat sig jämförelsevis bra. När den inhemska produktionen har fått det alltsvårare att konkurrera med importen till följd av bl. a. det högakostnadsläget har servicenäringarna haft en mer gynnsam utveckling, delvisdärför att den privata konsumtionen genom bl. a. den höga upplåningen utomlandshar kunnat öka. Serviceföretagen är i allmänhet inte heller utsatta förutländsk konkurrens. De har i alla händelser uppvisat en hög grad avflexibilitet. Nya servicefunktioner (butikstyper etc.) har vuxit fram i taktmed de förändrade förhållandena i samhäUet. Detta har varit möjligt bl. a.genom att ofta ett förhållandevis litet kapital har måst bindas ianläggningstiUgångar. En viktig bidragande orsak till den relativt godaanpassningsförmågan torde också vara det aktiva bistånd som de enskildaföretagen får från branschorganisationer och leverantörsföretag. Detsagda får inte skymma de ökande problemen för småföretagen inom servicesektorn.Inte minst har dessa föranletts av de stigande kostnaderna för arbetskraft,vilka drabbat de löneintensiva service- Prop.1977/78: 40 17 Dessutom kan tjänsteproducerande företag få särskilda svårigheter itider av åtstramning av den privata konsumtionen. Nedläggningar inom ochomstruktureringar av viktiga branscher, säsom dagligvaruhandeln och hotell-och restaurangnäringen, har föranlett särskilda åtgärder från statsmakternassida. Svårigheterna för små företag att hävda sig på dagens komplexa marknaderhar också lett till särskilda statliga åtgärder, exempelvis vad gällerexportfrämjande och turism. Förslag om stöd- ochutvecklingsinsatser för småföretagen läggs fram av cheferna för ekonomi-,budget- resp. industridepartementet. Flera av förslagen oeh då särskilt de somgäUer beskattning och försörjning med riskkapital blir av betydelse förföretagen inom servicenäringarna. Förslagen berör emeUertid främst andra delarav näringslivet än serviceföretagen. I synnerhet när det gällerfinansieringsstöd och rådgivning finns därför behov av ytterUgare övervägandenrörande servicenäringarna. Jag återkommer senare tiU detta. Exportens stora betydelseför den svenska samhällsekonomin har blivit uppenbar för alla.När exporten släpar efter får det effekter på en rad samhällsområden. Det blirmindre resurser över för import, utlandsresande och u-hjälp. Underskotten ibytesbalansen måste täckas med utlandsupplåning, vilket beskär handlingsfriheteni den ekonomiska politiken. När företagens produktion inte kan säljas itillräcklig utsträckning får det effekter på sysselsättningen.Många företags lönsamhet minskar vid sviktande exportförsäljning, vilket påsikt undergräver deras soliditet oeh kan leda tiU kriser och nedläggning medåtföljande problem för anställda, samhälle och andra intressenter. Det ärdärför av största vikt att effektiva åtgärder vidtas för att stimuleraexporten. Varje outnyttjad tiUgång bör utnyttjas i arbetet på att öka Sverigesförsäljning av varor och tjänster i utlandet. Inte minst torde småföretagen härkunna bidra genom att aktivera sig på exportområdet. exportråd (SE)har en viktig roll att fylla när det gäller att öka det allmänna medvetandet omexportens betydelse. Sålunda har SE arbetat med att få igång enkampanj för att stimulera till ökade exportansträngningar,"". Denna riktar sig tUl både stora och småföretag, men av naturliga skäl intar här småföretagen en betydande plats. Föratt kampanjen skall kunna bli framgångsrik krävs att den får en breduppslutning från det allmänna, från företagen och från de anställda och derasorganisationer. SE har i skrivelse inkommit med äskandeom medel för kampanjens slutliga genomförande. SEhar vidare i sina anslagsäskanden för /79 föreslagit ettsärskilt åtgärdspaket för småföretagen. Åtgärderna syftar till att stimuleraintresset för export, till att utvärdera förutsättningarna.för Prop.1977/78: 40 18 exportoch till att underlätta ett slutligt genomförande av en exportsatsning. Ensärskild fråga i sammanhanget är hur ökade exportfrämjande insatser skallkunna ges regional slagkraft. Det är självfallet viktigt att vi får så storbredd som möjligt på de insatser som skall göras och att vi utnyttjar alla deolika kanaler som står till buds. Förslag har i denna del framlagts rörandemedverkan från utvecklingsfonder, från handelskammare m. fl. Enviktig del av exportfrämjandet är möjligheten att förbättra exportfinansieringen.Regeringen har tidigare tillsatt en kommitté i detta syfte,exportfinansieringskommittén (H 1977: 01). Denna avser att lägga fram förslagvid /78. Redan nu har dock vissa frågor aktualiserats, bl. a.frågan om en utvidgad möjlighet ätt utnyttja det s. k. ränteavdraget.Utvidgningen skulle frärrist vara av betydelse för småföretag. Förslag harockså framlagts från delegationen för den mindre industrin inom oms. Enannan fråga som har blivit aktueU är möjUgheten att förbättra språkkunskapernahos tilltänkta exportörer bland småföretagen. Jagkommer i det följande att närmare behandla dessa olika förslag. 4.2Finansieringsstöd och rådgivning för företag inom servicenäringarna Jaghar i det föregående liksom i proposition 1977/78: 8 om åtgärder pådistributionsområdet pekat på behovet av ytterligare överväganden rörande bl.a. finansieringsstöd och rådgivninig för servicenäringarna. Det bör noterasatt dessa frågor inte närmare hade behandlas av distributionsutredningen (H1970: 14), vars arbete utgjort utgångspunkt för nämnda proposition. Jag har ipropositionen, anmält att en kommitté bör tillkallas för att överväga dessafrågor. Jag avser att begära regeringens bemyndigaiide att tiUkallakommUtén. Jag aur ser det dock lämpligt att för information redanhär något. redogöra för min syn på uppgifterna för kommittén. Närdet gäller finansieringssituationen för företag inom servicenäringarna är detfrämst två i och för sig sammanhängande problein som enligt min mening särskiltbör belysas.' Det ena är den i bankmässig mening lägre kreditvärdighet somdessa företag ofta har. Det andra är det beroende av exempelvis leverantörersom kan följa av att företagen på grund av den bristande kreditvärdigheten oftamåste ordna stora; delar av sin finansiering genom leverantörskrediter.t . . .... Företaginom servicenäringarna äger,:sålunda :sällan anläggningstill-: gångar till merabetydande värden,. ..varför, möjligheterna att anskaffa Prop.1977/78: 40 19 främmandekapital genom inteckningar i fast egendom är begränsade. Även lån mot säkerheti företagsinteckningar, kan vara svåra att erhålla. SärskUtbesväriig bUr avsaknaden av reella belåningsbara tillgångar vid nyetablering avföretag av oprövad typ. Det kan därför vara svårt att lånefinansiera nyaaffärsidéer. Även vid utvidgningar eller ombyggnader uppstår särskilda problemför företag inom servicenäringarna. Somjag har anfört, ordnar många företag inom servicenäringarna stora delarav sin finansiering genom leverantörskrediter eller genom andra utfästelserfrån leverantörshåll. En sådan finansiering kan föra med sig ett beroendegentemot leverantörsföretagen. Särskilt frän konkurrenssynpunkt kan en sådanordning synas betänklig. har bildats inom vissa branscher för att motverka debindningar som leverantörsbunden finansiering för med sig. Inom främst dagligvarusektornverkar sålunda AB Handelskredit med en utlåning som riktar sig till företag somönskar vara mindre knutna till grossistintressen. Förslag har förts frani omstatliga insatser för att förstärka denna verksamhet. Motbakgrund av det anförda bör den av mig förordade kommittén få i uppdrag attnärmare undersöka finansieringsmöjligheterna för småföretag inomservicenäringarna. Härvid bör uppmärksammas i vad mån brist på lämpligakrediter begränsar innovationsmöjligheterna eller i övrigt förhindrar en frånallmän synpunkt önskvärd utveckling av dessa företag samt hur sådana effekter iså fall kan motverkas. Kommittén bör också särskilt undersöka omfattningen avden finansiering som på något sätt härrör från leverantörsföretag samt övervägafrågan om förbättrade finansieringsmöjUgheter för företag som önskar stå särskiltobundna gentemot leverantörsintressen. Vad beträffar övervägandena i denna delvill jag även peka på de lånemöjligheter som de båda halvstatliga företagen erbjuder eller kan erbjuda, , Närdet gäller rådgivning och annan företagsservice finner'jag att det finns påtagliga behov ay sådan service inom såväl tillverkningsnäring-' arna som servicenäringarna. Behovet av råd och hjälp, i frågor rörande marknadsförutsättningar, utbildning, företagsadministration m. m. torde sålunda vara likartade inom olika delar av näringsUvet., , . Det kan diskuteras hur ensådan rådgivning bör vara organiserad för: olika branscher och vilket, behovsom kan finnas av särskilda statliga insatser. har sålunda iskrivelse > 1977 pekat på att förbundet- genom bl. 'sinalänsorgan.-redan fullgör funktioner som "rådgivare tillbutiksdetaljhandeln. Detaljhandeln får också i vissa fall företagsservice .av,leverantörsföretag. Särskilt-utr ; vecklad är denna på dagligvamsidan, .menexempel, finns:också inom bensinhandeln, järn- och.färghandeln.pchblomsterhandeln. ,1 r ; Enviktig uppgift för kommittén blir.därför att utvärdera,den.råd- 1977/78: 40 20 givningsverksamhetsom f. n. tillhandahålls företag inom servicenäringarna. Om denna behöverförstärkas i något hänseende bör det vara naturligt för kommittén att i förstahand pröva om detta kan ske inoin befintliga organisationer och hurförstärkningen skall finansieras. Enfräga som givetvis hänger nära samman med rådgivningsverksamheten är utbUdningsmöjligheternaför företagare. Med förbättrad utbildning kan behovet av rådgivning minskas.Chefen för industridepartementet kommer efter samråd med mig att förordaatt de förstärkta utbildningsmöjligheter för företagare som han då ämnarföreslå även skall avse företagare inom delar av servicenäringarna. Kommitténbör dock kunna överväga om särskilda utbildningsinsatser kan behövas försistnämnda kategori. Avvad jag nu har anfört framgår att kommittén tämligen förutsättningslöst börundersöka behovet av finansieringsstöd och rådgivning för företag inomservicenäringarna. Även olika lösningar i organisatoriskt hänseende m. 'avses kunna prövas. Det finns dock skäl att redan nu förstärka möjligheternatill sådant stöd för vissa avgränsade företagsgrupper. Chefen förindustridepartementet kommer att föreslå att målgruppen förföretagareföreningarnas verksamhet vidgas. Efter samråd med mig kommer handärvid att föreslå att även tjänsteproducerande företag, som har direktanknytning till de tillverkande företagen, skall kunna anUta företagareföreningarna.Även produktions-varuinriktade partihandelsföretag avses t. v. ingå imålgruppen. Frågan får sedan närmare prövas i den utredning jag kommer att tainitiativ tiU. Turistnäringeni är en utpräglad småföretagsbransch. På boendesidan är flertalethotell, pensionat och stugbyar familjeägda småföretag. Den kommersiellauthyrningen av enskilda torp och stugor drivs naturligt nog också oftast iliten skala av jordbrukare och fiskare. På aktivitetssidan finns också ettstort antal småföretagare, t. ex. båt-uthyrare, guider och upplåtare av jakt-och fiskerätt. Matställena drivs ofta av mindre företag. Turismen påverkar ävenindirekt en vidare krets av företag, t. ex. butiker och hantverksföretag.Eftersom turistnäringen ofta bedrivs i glesbygd med få andrainkomstmöjligheter har den även regionalpolitiskt en avsevärd betydelse. Turismenpåverkar i hög grad den svenska bytesbalansen. Inom är detjordbruksdepartementet som ansvarar för frågor som rör investeringar i turist-och fritidsanläggningar såsom exempelvis småbåtshamnar, vändrihgsleder och vintersportprojekt,medan ansvarar för att turismen i marknadsförs såatt den når ut till konsumenterna inom och utom landet. Prop.1977/78: 40 21 Sverigesturistråd (ST) har i sin anslagsframställning för /79 framhållitatt en av de viktigaste uppgifterna för svensk turism är att söka åstadkommabättre utnyttjande av tUlgänglig kapacitet. ST anser att det finns avsevärdabrister i information om och distribution av den svenska turistnäringenstjänster oeh att detta utgör ett väsentligt hinder för arbetet att utvecklaresande till och i . Jag delar ST:s uppfattning att det är svårtför konsumenten att få en tillfredsställande översikt av möjligheterna attsemestra i samt att det också kan vara tidskrävande och komplicerat attteckna sig för ett lämpligt svenskt turistarrangemang. Särskilt svårt är dettaför sådana konsumenter som bor utanför . Föratt försöka starta en utveckling som kan råda bot på denna brist på informationoch marknadsföring avser ST att medverka i inrättandet av ett antal regionalaproduktions- och bokningsorgan. Måletför dessa organ är att i samarbete med de regionala och lokalaturistorganisationerna paketera och marknadsföra regionernasturistattraktioner. Man kan här lokalt t. ex. kombinera vistelse i stugby medhyrning av motorbåt, eller med guidade utfärder tUl sevärdheter i trakten.Variationsmöjligheterna är självfallet stora. Dessa turistprodukter kan sedanmarknadsföras via de regionala centralerna med, där det behövs, säljstöd av ST.En av de främsta uppgifterna är därvid att underlätta för konsumenterna attboka såväl enskilda arrangemang som paketresor. STär vidare av den uppfattningen att såväl konsumenternas som distributörernaskrav är av den arten att den sannolikt enda framkomliga vägen är att införa enlämplig datorisering av bokningen och därmed sammanhängande administrativa rutiner.Kravet för en sådan datorisering är enhetlighet, decentralisering och flexibUitet.Främst för att säkerställa enhetlighet anser ST sig behöva initiera och drivaen utveckling som leder tUl ett samlat grepp på datafrågan. Det vore intepraktiskt om turistorgan i olika delar av landet utvecklade sina egnadatasystem och sälunda försvårade för distributörerna och därmed ytterst förkonsumenterna. väg att gå kan, enligt ST, vara att rådet svarar förinvesteringar i program och maskinvara och förhyr dessa till produktions-.ochdistributionsleden. Jagär positiv till turistrådets initiativ att i samarbete med regionala organ ochandra intressenter driva en utveckling mot förbättrad sammansättning ochmarknadsföring av turistnäringens tjänster. Jag anser också att statliga medelbör ställas tiU förfogande. för denna utveckling av regionala produktions- och bokningsorgan.Dock bör också övriga intressenter delta i finansieringen. . . : . ST:s uppfattning att enenhetlig datorisering av bokning och andra administrativa rutiner sannoliktblir nödvändig för att kunna tillfreds-. ställa de stora krav som i framtidenkommer, att ställas är jag ännu inte Prop.1977/78: 40 22 bereddatt ta ställning till. Jag anser att ST i samråd med statskontoret skall utredafrågan ytterligare och därvid särskilt ta fram olika finansieringsalternativ.ST skaU, om man finner att datorisering ät" ändamålsenlig, senast /79 föreslå lämplig maskinlösning och lämplig programvara samtlämna tidsplan för genomförandet. Jagberäknar ST:s kostnader för arbetet på att utveckla regionala produktions- och bokningsorganoch pä att utreda datoriseringen till . för /79. Jagavser att återkomma till anslagsfrågan i budgetpropositionen för /79. Exportenär av utomordentlig betydelse för det svenska välståndet. Om de varor somproduceras inte kan säljas på världsmarknaden får det effekter påsysselsättningen öch på hela näringslivets livskraft. Jaganser det därför väsentUgt att få tiU stånd en ökad satsning på exporten.Särskilt bland småföretagen finns en outnyttjad exportförmåga. Visserligengår redan nu en inte obetydUg del av dessa företags produktion på export genomatt den ingår som insatsvaror i de större företagens leveranser, men det börfinnas utrymme även för mer direkt exportförsäljning. Det är viktigt både ursamhällets och ur småföretagens egen synvinkel att de breddar sinaavsättningsmöjligheter till flera kunder och marknader och därmed blir mindresårbara. torde i och för sig gärna vUja öka sin export. Samtidigtfinns det flera återhållande faktorer. Dessa ligger bl. a. i bristande kunskap.Småföretagen vet inte om produkten har en marknad utomlands, de känner intetill lämpliga avsättningskanaler, pappers-rutinerna vid export kan vara svåraatt tillägna sig och inte minst saknas ofta tillräckliga kommersiellaspråkkunskaper. Finansieringen av exportaffärer kan också vara ett problem,även om inte småföretagen drabbas av samma krav på långa kredittider som destörre företagen. Jagser samhällets uppgift på detta område vara att hjälpa småföretagen att kommaöver de nämnda tröskelproblemen. Stödåtgärderna skall i princip vara en hjälptill sj'älvhjälp oeh skall därför normalt kunna avvecklas efter eninkörningsperiod. Jaghar konstaterat att det allmänna intresset för exportfrågor har ökat i Sverigeunder . Det är med tiUfredsställelse jag ser vad som kan bli enbred samverkan för exporten växa fram. Såväl uttalanden från företagen ochderas organisationer som från de fackliga organisationerna pekar möt a;ttenighet råder om att kraftfulla Prop.1977/78: 40 23 åtgärderför att öka exporten måste.tUl. Detta ger den bakgrund som är nödvändig för attinsatser i exportfrämjande syfte skall få effekt. Jagövergår nu till att behandla de tidigare nämnda förslag som exportråd(SE) har lagt fram i sin anslagsframställning för /79 samt deövriga framställningar som har berörts. Mångasmåföretag har en positiv grundinställning tUl att börja exportera, men mångagånger upplevs initialproblemen som stora. Man uppfattar exporten vara såkomplicerad att i och för sig önskvärda satsningar uppskjuts till en ovissframtid. Småföretag har oftast inte råd att göra misstag och därför bjuderförsiktigheten att man väntar.