prop · G1039 · 1977-12-31 00:00:00 — Föreningarna har frånhäntsmöjligheten att själva bedriva automatspel i samband med bingospel. Däremot hyrföreningarna ut lokaler till andra föreningar, som spelar bingo, och hyr därvidockså ut sina spelautomater. Folketshusföreningarna har sett sig tvingade attkompensera inkomstbortfallet genom att debitera bingoarrangörerna högrelokalhyra. Föreningarna måste i allt större utsträckning vända sig till kommunernamed begäran om ökade anslag för att kunna bedriva verksamheten i förminskadomfattning. 5.3.2 Nöjesparker, tivolin in. Som inledningsvis nämnts, introducerades automatspelet iSverige på nöjesfält och tivolin. Det spel som bedrivs där är av relativtblygsam omfattning och sker huvudsakligen på 25-öresautomater av den mekaniskatypen. Det finns cirka 120 ambulerande tivolin i , varavett 50-tal bedriver aktiv verksamhet. Äv dessa är 810 betydligt större än de 6 1977/78. Prop.1977/78: 9 Tivolin bedriver i allmänhet verksamhet endastunder sommarhalvåret. Detre största nöjesparkerna är i , i ochFuruviks djurpark utanför . Dessa parkers innehav av enarmade banditerunder framgår av nedanstående tabell. 5.3.3 1 samband med bingo Enligt lotteriförordningen får automatspel i samband medbingo anordnas efter tillstånd av länsstyrelse under förutsättning att bingospeletinte är eller kan jämföras med automatbingospel. Bingospelet skall därvid hakaraktär av tillställning och pågå under minst två tim.mars effektiv speltid,dvs. Följande tabell visar resultatet av lotterinämndens senasteanvisningar beträffande tillståndsgivning till automatspel i samband med bingo(se kap. 4.2). antal beviljade antalbeviljade antal 131 1 132 58 7 65 14 19 19 10 10 2 12 12 4 4 2 17 n 5 5 2 4 4 4 4 1 25 27 52 12 25 37 5 40 3 43 12 12 4 10 10 4 4 1 och 109 109 15 15 3 41 14 55 43 14 57 8 11 11 5 5 1 Västernorriand 6 8 14 9 6 15 3 4 4 4 4 1 Summa 461 57 518 186 52 238 48 1977/78: 9 83 Avtabellen framgår, att 7 länsstyrelser inte hade beviljat tillstånd till automatspelunder . är motsvarande siffra 10. 1 de län, där automatspeli samband med bingo beviljats , har antalet enarmadebanditer minskat med 280 eller och uppgår således nu tUl 238. I dettaantal ingår 113 apparater till vilka tUlstånd meddelats innan de nyaanvisningarna kommit tiU. Den främsta orsaken härtill är att de tiUstånd sommeddelats för inte upphör att gälla förrän ett stycke in på år 1976.Efter andra kvartalet 1976 väntas därför antalet spelapparater ytterligaresjunka något. Minskningen har främst berört enkronasautomaterna. Antalbeviljade 25-öresautomater uppgår tUl endast 52, varav iKristianstads län svarar för hälften. Beträffandespridningen av spelapparaterna i landet stämmer bilden väl överens med den frånrestaurangspelet. , och svarar under år 1976tillsammans för av det totala spelet. Totalt i landet förekommer spel på238 apparater i 48 lokaler. I hkhet med restaurangsautomaterna förhyrsspelapparaterna normalt av utställarföretag. Enligt vad utredningen inhämtatär tillståndshavarna själva ägare till automaterna i 19 av 48 lokaler därbingospel förekommer. Dettotala antalet spelapparater utställda på såväl svenska som utländskapassagerarfartyg i linjetrafik från och till uppskattar utredningentill knappt 700. Tiorederier/koncerner, vilka alla tillhör , har förutredningen uppgivit, att de tiUsammans har 418 spelapparater på sina fartyg. Påde svenska båtarna ägs ungefär hälften av automaterna av rederierna själva,medan resten förhyrs av automatägare, i regel på samma vUlkor som gäller förspel i land. Antalet apparater per båt varierar mellan 6 och 26, varvid s. k. långlinjebåtarhar det största antalet. Även roulettspel förekommer, dock med undantag förtrafiken i och på . Äutomatspelets avkastning beräknas under år1975 uppgå till cirka 10 milj. kronor. Den är liten i förhållande tillbranschens totala omslutning. IFinland anordnas automatspel med ensamrätt av ett särskilt organ, Penningautomatföreningen.Överskottet av inkomstema från spelapparaterna fördelas till organisationerför främjande av folkhälsan, stödjande av barnskyddet samt åldringsvårdandeorganisationer m. fl. En liknande förening finns på . Dessa penningautomatföreningarbedriver automatspel på fartyg i trafik på . Antaletapparater som utställs av på fartyg i trafik påSverige uppgår till cirka 115 och avkastningen från dessa fördelas så att 60 %går till föreningen och till rederierna. Prop.1977/78: 9 84 Underår 1975 beräknades omslutningen av automatspelet på båtar uppgå till drygt 4milj. mark med en nettobehållning på 1,5 milj. mark. Dessa inkomster utgör 85 %av föreningens totala inkomster. ,, har 54 enarmade banditer på fartyg i trafik mellan ochSverige. utgör intäkterna från spelet på båtarna en ringa delav föreningens totala intäkter eller 1,4 milj. mark. Frånsvenskt håU bedöms spelverksamheten ombord på andra utländska fartyg än definländska vara ungefär av samma omfattning som ombord på de svenska. På vissabåtar anordnas spel med s. k. tunga jackpotautomater. Detunder /75 influtna skattebeloppet för automat-spel uppgick till23 . Beloppet fördelar sig enligt enligtföljande. 25-öresautomater 159 800 694 200 1-kronasautomater 19 785 500 3 251 500 Automatertotalt 19 945 300 3 945 700 = 23 891 000 (SkU 1975/76: 14) beräknas de totala inkomsterna avspelskatten (inkl. bingospel) för innevarande budgetår till 75 mUj. kronor.Denna beräkning bygger delvis på den uppåtgående trend som spelskatteinkomstemavisat och tar inte hänsyn till att inskränkningar i spelet väntas på grund avde skärpta anvisningar för vissa spelformer, som lotterinämnden meddelat. Denförhöjda skatt som fr. o. m. utgår på automat- och roulettspelpå restauranger beräknades vid en oförändrad omfattning av dessaspelverksamheter ge staten en inkomstökning på närmare 17 milj. kronor per årräknat fr. o. m. Med hänsyn tiU att skärpningen kunde väntas leda tUlvissa inskränkningar av automatspelet borde dock enligt utskottet inteinkomstförbättringen uppskattas till mer än 15 milj. kronor. Normaltägs de enarmade banditerna av andra än dem som har tillstånd tUl spel. Ägarnaär i dessa fall vanligen företag, vUka har som huvudsaklig uppgift att ställaut spelautomater tUl överenskommen hyra (utstäUarföretag). Prop.1977/78: 9 85 Marknaden för utställarföretagen domineras f. n. av fem företag,av vilka tre drivs under beteckningen . Företagens marknadsandelaroch automatinnehav framgår av nedanstående tabell. Förelag Antal enarmade Marknadsandel Företagens marknadsandelar är uttryckta i respektiveföretags andel av det beräknade totala antalet automater, vilket uppskattastill cirka 6 300. Antalet heltidsanställda i dessa företag uppgick tillcirka 1 000 personer. , som tidigare bedrev utställarverksamhet,har fr. o. m. utarrenderat denna lill det nybUdade företaget . De flesta automatägare är organiserade i , en intresseorganisation bildad med cirka100 medlemmar. 6.2 Typ av tjänster Hyresförhållandet mellan dem som har tillstånd till speloch automatägarna regleras genom särskilda avtal, varvid hyresbeloppet oftast faststäUsi procent av behållningen av spelet. Procentsatserna kan variera beroende påförhandlingsposition och vilka tjänster utställarföretagen åtar sig att utföra.Enligt utställarföretagen går normalt av behållningen till tillståndshavarnaoch till automatägarna. Om avtal slutits med kedjeföretag inomrestaurangbranschen kan procentsatsen för restaurangemas vidkommande varahögre. Kostnaden för spelskatt fördelas efter samma gmnd. Automatägarna svarari allmänhet dessutom för reparation och underhåll av spelapparaterna.Hyresavtalen har normalt en löptid , men den genonasnittiigaavtalstiden är . , bedriver en verksamhet som något skiljersig från de övriga företagens. Bolaget hyr nämligen ut spelapparater,huvudsakligen till UtstäUarföretag oeh konsultföretag inom bingobranschen, tillfasta månadshyror. 1 den mån företagets kunder är i behov av reparation avautomaterna får de ombesörja denna själva eller anlita företagets tekniker.Sådan service omfattas inte av den fastställda hyran utan faktureras. Prop.1977/78: 9 86 Destörsta utställarföretagen har sina automater nästan uteslutande utställda pårestauranger. För företagens verksamhet är spelintäkterna från de små, enskildarestaurangerna i allmänhet av större betydelse än från restaurangkedjorna. Utställarföretagenföredrar inte någon viss typ av restaurang utan tecknar avtal så snart rimligaförutsättningar för lönsamt spel synes föreligga. Kap.7 Promemorian (H 1975:1) Utredningenlade i rubricerade promemoria fram principförslag om ettstatsmonopol i spelautomatbranschen. Någon proposition grundad på förslagethar dock inte förelagts . 1promemorian anförde utredningen bl. a. följande. Behållningen av spelet påenarmade banditer tillfaller huvudsakligen spelanordnare, som driver spelet i enskUtvinstsyfte, och utställarföretag. Detta står i strid mot den huvudprincip ilotterilagstiftningen som innebär, att behållning av lotteriverksamhet börtillfalla det allmänna eller användas för ideell verksamhet. Principförslagetinnebar att spel på enarmade banditer inte skulle få anordnas med andraspelapparater än sådana som tillhandahölls av ett statligt spelautomatföretag.Vidare borde, enligt utredningen, förbud mot privat innehav av enarmadebanditer införas. Man kunde utgå från att det statliga företaget kom att beaktade sociala synpunkter som måste vara vägledande för denna reglering. Detstatliga företagets övertagande av utställarverksamheten innebar att garantierskapades för betryggande kontroll av spelautomaternas konstruktion och funktionoch för att de inte manipulerades till förfång för allnränheten, t. ex. i frågaom vinstmöjligheterna. Etttrettiotal remissinstanser yttrade sig över promeinorian. De som tillstyrkteförslaget ansåg fördelarna därmed främst vara att det enskilda vinstintressetminskades och att kontrollmöjligheterna förbättrades. De tveksamma angav somskäl bl. a. att förslaget inte skulle lösa de sociala problem som spelet påenarmade banditer orsakar. Vidare ifrågasattes om det vore lämpligt att staten,eller ett statligt företag med ensamrätt, skulle tillhandahålla enarmadebanditer. Några remissinstanser ansåg att beslut i fråga om en monopoliseringi spelautomatbranschen borde anstå till dess lotteriutredningen slutfört sittuppdrag. Dessutom borde resultatet av den utredning som pågårrörande hotell- och restaurangbranschen avvaktas. Införandetav förbud mot spel på enarmade banditer såg några remissinstanser bl. a.länsstyrelserna i och , ochLandsorganisationen i som den 1977/78: 9 87 bästa lösningen på de problem sorn aulomatspelverksamhetenmedfört. i hävdade att frågan om en avveckling avverksamheten borde, med hänsyn till spelautomaternas stora betydelse förhotell- och restaurangnäringen, behandlas i samband med hotell-ochrestaurangutredningen. och lotterinämnden menade att speletpå de enarmade banditerna fått svåra negativa konsekvenser. Rikspolisstyrelsenframhöll dock att ett förbud skulle medföra stor risk för illegalt spel. framstod totalförbud av flera skäl som orealistiskt i dagenssituation. I remissvaren föreslogs olika åtgärder för att komma tillrätta med de missförhållanden som råder. En sänkning av högsla tUlåtnainsats till ett lägre belopp skulle enligt bl. a. lotterinämnden oeh länsstyrelsernai och kunna minska spelets skadliga verkningar.Enligt riksåklagaren skulle ett system med differentierade skatteklasser delsstå i bättre överensstämmelse m.ed nu gällande ordning, dels undanröja mångaav dennas avigsidor. Länsstyrelserna i samt och länansåg att möjligheterna till sanering av spelet genom skärpt beskattning bordeuppmärksammas. Äutomatspelets betydelse för hotell- ochrestaurangnäringen och för de ideella föreningarnas verksamhet framhölls avflera remissinstanser. De som representerar organisationer ined ekonomiskaintressen i automatspel som , och av artistarbetsgivare vartveksamma inför utredningens slutsatser om spelets sociala vådor och ansåg attutredningen borde slutföra sitt arbete innan definitiva beslut fattades omautomatspelet eller att förslaget borde avvisas. Folkets husföreningarnas riksförbund, som deladeutredningens uppfattning om spelets sociala skadeverkningar, ansåg sig intekunna ta ställning till förslaget om ett statligt spelautomatföretag.Folkparkernas centralorganisation förordade en begränsning av automatspelet,innebärande att det endast skulle få förekoinma i samband med offentligtillställning samt att uthyrningsverksamhet skulle förbjudas. Kap. 8 Sociala konsekvenser av spel på enarmade banditer 8.1 Uttalanden om sociala problem Enligt den tillsatta lotteriutredningen utgjordespelet på enarmade banditer en i många fall oskyldig form av förströelse ochnågra påtagliga olägenheter hade inte framkommit av sådant spel på nöjesfältoch i folkparker. Befarade sociala vådor ansågs vara beroende av under vilkaformer och i vilken utsträckning spelet bedrevs. Ett legaliserat automatspel,som fick bedrivas i allt större omfattning, kunde få till följd en ökning avsociala missförhållanden. Prop.1977/78: 9 88 höll särskilt de uppenbara olägenheterna av att spelhallarväxte fram, där socialt missanpassade personer och ungdomar utan inskränkningkunde hänge sig åt hasardspel. (Ds Fi 1972: 2) menade att ompenningvinster tilläts skulle det legala spelet få ökad attraktionskraft iförhållande till det illegala, vilket framstod som en fördel från bl. a. socialsynpunkt. 1 remissvar över punktskatteutredningens förslag angav länsstyrelseni bl. a. att utredningen förbisett de sociala synpunkterna påautomatspelet och att avsevärda modifieringar av förslaget var nödvändiga. Detvar rimligt att tUlse att spelarna genom kontrollåtgärder skyddades mot fuskoch bedrägeri i spelet. Ett godkännande av en spelapparat eller typ av apparatborde därför föregås av en av offentlig myndighet utfärdad teknisk granskningav att konstruktionen fyllde rimliga krav på skydd mot manipulationer sompåverkade vinstchans och spelhastighet. En sådan åtgärd liksom bestämmelse ombegränsning av antalet apparater som fick finnas inom samma lokal var enligtlänsstyrelsens mening nödvändig för att erhålla önskad sanering och kontrollöver verksamheten. Vid prövningen av spelplats borde huvudsyftet vara attapparaterna inte skulle få förekoinma i lokaler där barn och ungdom under 18 årvistades i större omfattning. Utredningens förslag om möjlighet tillpenningvinster avstyrktes av Folkparkernas centralorganisation undermotivering att det skulle leda till en från social synpunkt inte önskvärdökning av hasardmomentet i spelen. Med liknande motivering avstyrktelänsstyrelsen i utredningens förslag om förhöjd insats ochvinstchans. Departementschefen fann (prop. 1972: 128) att det varuppenbart att införandet av möjligheten till direkt penningspel skulle innebäraatt spelet på de enarmade banditerna fick en dragningskraft jämförlig med densom det olovliga spelet hade. Härigenom skulle risken för socialaskadeverkningar kvarstå i betydande utsträckning. Visserligen kunde antas attinförandet av beskattning och generellt tUlståndstvång kunde åstadkomma en frånsocial synpunkt önskvärd begränsning av spelandet. Det föreföll dock yttersttveksamt otn en sådan begränsning kunde ernås om man också skuUe godta dejämförelsevis liberala regler för tillståndsgivningen som utredningenföreslagit. Därför kunde departementschefen inte biträda förslaget attgenerellt slopa tUlställningsvillkoret. Undantag kunde dock göras för automatspelpå restauranger som erhållit tillstånd tiU utskänkning enligt rusdrycksförsäljningslagen,eftersom det kunde förutsättas att uppsikt och ordning rådde där. utgick i den förut nämnda promemorian (H1975: 1) från att företaget skulle komma att beaktade sociala synpunkter som mäste vara vägledande för regleringen ifråga. 1 remissvar över promemorian anförde automalägaresriks- Prop.1977/78: 9 89 förbund att efter hade sociala vådor avspelet försports i än mindre grad . Det förelåg enligt förbundetinte några motsättningar mellan kommersiella och sociala intressen. Bedömningenatt det råder uppsikt och ordning på spritrestaurangerna var riktig. Riksorganisationenav Artistarbetsgivare delade utifrån de erfarenheter man hade av verksainheteninom nöjesparkerna inte uppfattningen att spelet medför sociala vådor.Polismyndigheten i hävdade däremot att spelet på enarmade banditerföranleder sociala vådor. i menade att speletvisat sig kunna urarta till en mani och leda till personliga tragedier, inteminst för ekonomiskt svaga grupper såsom pensionärer och ungdomar. Medanspelapparaterna i i allt högre grad förlades i närheten av platserdär ungdomar samlas, accentuerades ungdomsproblemen med svåra sociala konsekvensersamtidigt som ansträngning att nå ungdomarna med meningsfullafritidsaktiviteter försvårades. Folkparkernas centralorganiscuion hävdade att spelautomatverksamhetenhade totalt sett ökat högst väsentligt. Genom spelverksamhetenslättillgänglighet hade, enUgt vad som allmänt omvittnats, åtskilliga socialaföljdverkningar uppstått, vilka troligen främst drabbade ungdom och socialgrupp3. Hovrätten över och fann att spelet kunde bedrivas i enomfattning och under former som ingav betänkligheter, inte minst från socialsynpunkt. Det var angeläget att vidta åtgärder för att komma till rätta medmissförhållandena och söka motverka spridningen av enarmade banditer. Länsslyrelseni var av uppfattningen att ändring av beslämmelserna rörandespelet borde vidtas för att motverka sociala olägenheter. iVärnamo ansåg att verksamheten fått sådan oinfattning att denfrån social synpunkt gav anledning till allvarlig oro. Automatinnehavarnashänsynslösa utnyttjande i kommersiellt syfte av lättledda personer såsomungdomar, åldringar och begåvningshandikappade hade i många fall lett tillpersonliga tragedier. Enligt kunde en återgång tillförbud mot penningvinster vid automatspel minska de sociala skadeverkningarna. Justitiekanslernhävdade att sociala olägenheter av spel på enarmade banditer aldrig kundeundvikas oavsett om automaterna ägdes av staten eller hyrdes ut av staten ellerinte. i däremot ansåg att socialt stötande avarter kundeförhindras genom rnonopoliseringen. fann det inteininst av sociala skäl vara angeläget att verksamheten kom under samhälletskontroll. Statsrådet och chefen för har den 14mars 1975 till utredningen överlämnat en till honom ställd skrivelse frånsocialborgarrådet i koininun angående spelverksamheten på bl. Prop.1977/78: 9 90 enarmade banditer bland ungdom, att övervägas viduppdragels fullgörande. 1skrivelsen har anförts bl. a. att särskilt i har spelverksain-heten ifräga om bingospel, enarmade banditer och flipperspel snabbt vuxit ut och attden starkt kommersiella och spekulativa spelverksamheten vänder sig i ökadutsträckning till ungdomar. Vidare sägs att spel-automaterna i i allthögre grad förläggs i närheten av skolor och andra platser där ungdom brukarsamlas, varför skolungdomars spel på enarmade banditer och flipperspel underraster och håltimmar ökat i omfattning och blivit ett allvarligt problem bl. a.av ekonomisk och social art. Kommunen står f. n. helt maktlös när det gälleratt komma till rätta med spelverksamheten i fråga och det är angeläget attkommunen får sådana befogenheter att "ungdomsspelandet" kan få entillfredsställande lösning. 1skrivelsen påpekas också att flipperspelen på ungdomsgårdarna i Stockholmtagits bort för att skapa en mer meningsfull fritidssysselsättning. Detta hadeemellertid i flera fall fått till följd att många ungdomar slutat besökagårdarna eftersom det finns flipperspel att tillgå i närheten. Skrivelseni denna del överlämnades tUl (ör handläggning.Departementet överlämnade skrivelsen i sin tur till , som isvar anförde bl. a. att styrelsen delar uppfattningen altden kraftigt ökade spelverksamheten bland ungdom blivit ett allvarligt problemoch att en översyn av gällande skattebestämmelser och tillståndsgivning för flipperautomaterborde göras i likhet med vad som sker beträffande enarmade banditer. Ökaderestriktioner eventuellt totalförbud borde övervägas också för flipperspel. Frånhandelsdepartementet har vidare till lotteri-utredningen överläinnatsen från EskUstuna kommun till departementet ingiven skrivelse rörandekonsekvenserna för barn och ungdom av utbredningen av spelautomater. I skrivelsenpåpekas bl. a. att skolelever skolkar eller i övrigt uppehåller sig ispelhallar sä att de kominer för sent till skolan. Viss kriminalitet bland barnoch ungdom kan hänföras till spelintresset. Socialvården har tagit hand om barnsom inte vågat återvända hem på grund av att de har spelat bort pengar. har i skrivelse till utredningen anförtbl. a. följande. Många människor har drivna av speliver blivit helt ekonomisktblottade genom spel på enarmade banditer. Många pensionärer har gripits avtron att de lätt kan förstärka sin blygsamma inkomst genom sädant spel. Iverkligheten har de blivit ruinerade och råkat i ekonomisk misär. Spelet ärinte utformat så att det ger lika chanser för ägare och spelare.Organisationen föreslår att enarmade banditer förbjuds eller att det tUlses attspelaren alltid tilldelas en verklig chans att vinna. 1977/78: 9 91 enarmade banditerna inte har någon rimlig plats isamhället är det mest tillfredsställande att de förbjuds. RiksförbundetHem och Skola har för kännedom överlämnat beslut vid fullmäktigemöte i maj 1976om att med skärpa uttala sig för att enarmade banditer förbjuds. Utredningen har för att få en bild av automatspelet hållithearings med företrädare för bl. a. sociala myndigheter, ägare och anställda ihotell- och restaurangbranschen, ideella organisationer och andra anordnareav spel på enarmade banditer. Vid dessa hearingshar framförts olika uppfattningar om spelets sociala konsekvenser. Företrädareför de sociala myndigheterna har hävdat, att spel på enarmade banditer vållarproblem för många människor med små inkomster. Åtskilliga av dessa människormåste söka ekonomiskt stöd från det allmänna för att de spelat bort för mycketpengar. Vidare har man märkt att många ungdomar spelar på 25-öresautomater.Företrädare för folkparker och folkets hus har sagt sig inte märka någrasociala problem med spelet. Från restaurangägarhåll har ifrågasatts om detföreligger större risk för sociala skadeverkningar av spel med enarmadebanditer än av andra spelformer, exempelvis bingo, totalisator-spel och tips.Representanter för de hoteU- och restauranganställda anser, att mångaanställda spelar bort för mycket pengar på enarmade banditer. De hävdar ocksåatt de enarmade banditerna är besvärande från arbetsmiljösynpunkt. (Se vidaredel II, bilagorna 111). Några undersökningar av automatspelare och deras spelvanorhar, såvitt känt, inte gjorts tidigare i . lät emellertid ÄBgenomföra en undersökning av svenskarnas spelvanor bl. a. på enarmade banditer.Undersökningen genomfördes som s. k. omnibusundersökning varvid cirka 1 200personer utfrågades. Av materialet framkom bl. a., att ungefär en fjärdedel avden vuxna befolkningen har spelat påenarmade banditer. Av dessa spelade 15 gånger . uppgavatt de spelade . Medelantalet speltillfällen bland dem somspelade var 11,4, dvs. i genomsnitt ungefär en gång . De yngre() har i större utsträckning prövat på enarmade banditer än övriga; av dem har spelat mot i åldrarna 2534år, , i 45 Prop.1977/78: 9 54år och i åldrarna . En försiktig beräkning ger följandeungefärliga antal speltillfällen totalt och inom olika åldersgrupper: Summa spellillfallen alla åldrar cirka 3 miljonei 3,5" 3,5 " 2,5 " 3 " Det bör noteras, att ovanstående siffror är ungefärligaoch bygger på en grov skattning av spelfrekvensen från respondenternas sida.Vidare ger inte tabellen uttryck för spelets omslutning eller dess betydelseför den enskilde spelarens ekonomi. Spel på enarmade banditer är vanligtförekommande dels i låginkomstgrupper, dels bland höginkomsttagare.Spelfrekvensen är betydligt lägre i inkomstskiktet /år. Den ärstörre bland storstadsborna (boende i orter på mer än 200 000 invånare) än iövriga landet.