prop · G103181 · 1977-12-31 00:00:00 — Granskaren kansåledes inrikta sin granskningsinsats på all kontrollera de delar av deklarationen,som inte omfattas av daiorkoniroll eller som enligt taxeringsavi är felaktigaeller bör särskilt granskas. Detta innebär atl arbetet med att pricka avkontrolluppgifter bortfaller beträffande merparten av de skattskyldiga niedant. ex. värdering av naturaförmåner och bedömning av avdragssidan sker i likhetmed dugens system. Föranleder granslsningen ändring av deklarationen framräknargranskaren manuellt de nya taxerade inkomsterna. Till skillnad från dagenssystem behöver granskaren i del nyu systemet endust ange de belopp (inklusivenytt laxerat belopp) som ändruts. Utredningenföreslår utt den nuvurunde registreringen uv deklarationsduta tills vidureutökas med i huvudsak specifikation av inkomst av tjänst (nio delbelopp),garantibelopp och förmögenhet. Registreringenpågår fr. o. m. t. o. m. . ADB-registreradedeklarationsuppgifter ger enligt utredningen möjlighet att ulföra - förutomkonlrollsummeringar m. m. av deklarationen - bl. a. maskinell kontroll av garantibeloppoch schablonintäkt uv villufastighet. 1977/78:181 144 Vidarekan vissa deklurutionsuppgifier jämföras med motsvarande uppgifier vidföregående års laxering. beskattning av skattskyldiga och beräkning avextra avdrag för folkpensionärer sker i huvudsak maskinellt. Registreringen avkontrolluppgifier innebär alt dessa kan avstämmas maskinellt motspecifikationen av inkomst av tjänst. I samband med ADB-leslerna beräknas medledning av deklarationen den slutliga skatten samt Ö-/K-skatt ("preliminära"slulskatleuppgifter). Vid "hög" Ö-/K-skatl ges "signal" påavin för kontroll av taxering eller kreditering. Ifråga om registrering av ändrade deklarationsuppgifter föreslår utredningenalt denna inte utförs från taxeringsregislreringsavi. En sådan rutin tordeniimligen innebära visst dubbelarbete med anteckning av nämndens beslut ochdessutom risk för överföringsfel mellan deklaration och avin.Ändringsregistreringen föreslås därför ske från deklarationen, som härigenomalltid kommer att bära nämndens beslut. Beträffande ändringsregistreringenbiträder utredningen förslaget rapport alt registreringen endaslskall omfatta ändrade belopp och eventuella koder (t. ex. för maskinellutskrift av taxeringsnämndens beslut). För atl ge större säkerhet i registreringenoch vid maskinell utskrift av beslutet föreslår utredningen atländringsregisireringen även omfattar de beslutade nya taxerade inkomsterna. Uppgifterom ändrad PGl, skaltetillägg/förseningsavgifi, dubbelbeskattningsavtal m. m.föreslås bli registrerade från taxeringsavi. Dennuvarande laxeringsavin behålls alltså och föreslås i jämförelse med nuvarandeavi bli utökad med i huvudsak följande uppgifter - kontrolluppgifter, i de fall dåmaskinell avstämning mot registrerade kontrolluppgifter inte uppnås - faslighetsuppgifter för upp till femfastigheter, bl. a. redovisas taxeringsvärden, schablonberäknad nettointäkt,innehavstid och försäljningspris vid avyttring - uppgifi om under inkomståret inbetalda skatter - förslag till PGl och egenavgifier - resoliatei av ADB-tester avseende taxering och PGl. Granskningsarbeiet hoslokal skaltemyndighet skall enligt utredningsförslaget bedrivas igranskningsgrupper. I varje grupp granskas deklarationer av olikasvårighetsgrad. Delta skapar enligt utredningen förutsättningar för en sådanparallellagd granskning av löntagar- och rörelsedeklarationer som förordats iprop. 1 enlighet med uttalandena i nämnda prop. anser utredningenvidare att granskningen av löntagardeklaralioner så till vida bör prioriterastidsmässigt att det blir möjligt au på ett tidigt stadium ta framtillfredsställande statistik för användning inom förvaltningen. Enligt utredningenbör samtliga s. k. enkla deklarationer vara granskade . Vidarebör 2/3 av övriga deklarationer vara granskade och iförekommande falländringsregistrerade . Prop.1977/78:181 145 Utredningenkonstaterar enligt principbeslutet alt frågan om ambitionsnivån vid taxeringenär så väsentlig alt den bör underställas och införas i TL.Utredningen anser del angeläget att understryka atl en sådan lagbestämmelse börutformas så alt den ger skattemyndigheterna möjlighet att underlåta rättelseutan att den uppfattas som en generell "friregel" för deskattskyldiga. Regeln bör vara ett hjälpmedel för myndigheterna att få störreröriighet i uppläggning och inriktning av granskningen vid olika års taxering.Enligt utredningen bör RS\' utfärda anvisningar eller rekommendationerbeträffande vilka beloppsgränser m. m. som bör gälla. Granskningsrutinerna bördärvid utformas så all fel som beror på att skatiskyldig systematiskt försökerskaffa sig skatteförmåner genom att uppta inkomst för lågt eller yrka obehörigtavdrag rättas till även om beloppet är relativt litet. Utredningen pekar på attADB-systemet ger möjlighet all i många fall på ett enkelt sätt rätta ävenmindre fel om detta kan göras utan skriftväxling med den skatlskyldige ellerannan utredning. Gransknings- och rättelserutinerna bör utformas med beaktandeav å ena sidan kostnaderna för rättelse och å andra sidan värdet av preventivaeffekter. uppfattning bör olika beloppsgränser sättas för fel till denskattskyldiges förmån och fel till hans nackdel. Förden enskilde kan detsålunda enligt utredningen te sig stötande om man beträffande fel till hansnackdel har en alltför hög gräns. Utredningen föreslår att beloppsgränsernabestäms till . för fel till den skattskyldiges förmån och . för feltill hans nackdel. Denna inriktning av ambitionsnivån bör enligt utredningenges en mera allmän utformning i lagtexten. Enligt utredningens författningsförslagskall i 65 § tas in en föreskriftomall taxeringsnämnden äger underlåtaavvikelse om denna avser endast ringa belopp. Utredningenpåpekar att uttrycket "ringa" f. n. finns även i 114 § TL, där delföreskrivs att eftertaxering inte bör åsättas, om den skatt som inte påförts äratt anse såsom "ringa". Vad som skall anses som ringa i detsistnämnda fallet får enligt motiv och praxis sättas i relation till olikafaktorer i det enskilda fallet. Någon risk för atl det skall uppstå någon"låsning" mellan det nu föreslagna uttrycket "ringa" i 65 §och det befintliga i 114 § finns därför inte enligt utredningens mening. Uttrycketbör tolkas självständigt för de båda olika situationema. Detstora flertalet remissinstanser har inte några erinringar mot de föreslagnaformerna för granskningsarbetet. Några instanser är dock tveksamma tillsystemet med enkla deklarationer vid lönlagargranskningen. iStockholms län anser att det är olämpligt att de skattskyldiga 10 1977/78 1 saml. 1977/78:181 146 genomE-märkningen på deklarationerna i förväg underrättas om att deklarationernaavses bli föremål för ett förenklat granskningsförfarunde. Vidare borde detenligt förhålla sig på det viset alt granskningen av just dennakategori deklarationer skulle underiättas genom förregistre-ringen.Deklarationsgranskningen av såväl inkomster som avdrag bör göras i ettsammanhang vilket bl. a. förutsätter att granskaren har tillgång lillkontrolluppgifter på laxeringsavin. Den föreslagna ordningen ter sig opraktiskoch torde ofta leda till dubbelarbete för såväl granskare som skattskyldiga.Länsstyrelsen tar också avstånd från tanken alt granskningen av de enkladeklarationerna skall prioriteras i tiden. Liknandesynpunkter anförs av länsstyrelserna i och , lokala skattemyndigheternai och samt lokala skattemyndigheterna i ,, , Sala och fögderier. Länsstyrelseni anser att metodens rationaliseringsvinster kan diskuteras dådessa är direkt avhängiga finheten i de kontroller, som byggs in iADB-systemet. Låga gränsvärden för avvikelser innebär, alt antaletdeklarationer, som återgår till granskaren blir mycket stort medan högagränsvärden medför en materiellt sett otillfredsställande taxering. Det kan enligtlänsstyrelsen ifrågasättas om del är i överensstämmelse med kraven på rättvisoch likformig taxering om vissa deklarationer skall granskas intensivt medanandra närmast behandlas med ett stickprovsförfarande. anser, atlsamtliga deklarationer skall registreras före granskningen för att denna skallvara meningsfull. Lanibrukarnasskaitedelegation vänder sig också mot det föreslagna systemet med E-märktadeklarationer. Delegationen framhåller atl när det gäller vanliga löntagareligger svårigheterna naturligtvis inte i del som syns i deklarationen utan idet som har utelämnats. Denna del kan normalt inte upptäckas av datorn medandäremot taxeringsnämnden med lokalkännedom kan upptäcka sådana fall. Det ärfrån delegationens sida ett absolut krav att taxeringsnämnden skall taställning till samtliga deklarationer. Lekmannainfiytandet och denlokalkännedom som lekmännen för in i taxeringsarbelet är av så stort värde attinga deklarationer får anses vara så enkla atl de får undslippa behandling itaxeringsnämnden. Remissinstansernagodtar allmänt principen att ambitionen vid deklarationsgranskningen skallinriktas på att upptäcka fall av väsentligt skalteundandragande och attundvika bagatelländringar. Flera remissinstanser är emellertid kritiska motförslaget alt RSV i anvisningar skall fastställa vissa beloppsgränser i frågaom ambitionsnivåer. Man befarar att sådana anvisningar i praktiken skullekomma alt utnyttjas för t. ex. medvetna felräkningar upp till toleransgränsen.En del instanser är också negativa lill utformningen 1977/78:181 147 avlagregeln i 65 §. a. påpekas att uttrycket "ringa belopp"förekommer i andra sammanhang i TL, bl. a. i fråga om eftertaxering, och attdet är olämpligt att ha samma begrepp om skilda tolkningar avses. Någraremissinstanser anser att rättelse till den skattskyldiges förmån alllid börske. JO är positiv till denföreslagna inriktningen av ambitionsnivån och framhåller atl rättelse avsmåbelopp inte torde ha någon fiskal betydelse och ofta vållar onödigirritation hos de skattskyldiga. JO vänder sig dock mot förslaget att RSV ianvisningar eller rekommendationer skall sätta ut vissa beloppsgränser för defall där taxeringsnämnderna kan underiåta att avvika från deklarationen och attADB-rutinerna utformas med hänsyn till dessa beloppsgränser. Om förslagetgenomförs löper man enligt JO stor risk för att de i anvisningarna utsattabeloppen uppfattas som en generell frigräns. Detta gäller beträffande såväl deskattskyldiga som taxeringsnämnderna. En enbart maskinell kontroll torde ocksåsvåriigen klara av att upptäcka sådana systematiska undandraganden av i och försig ringa belopp som även utredningen anser bör rättas. Med den ADB-kontroll avdeklarationerna som i allmänhet föreslås, där avvikelser antecknas pålaxeringsavin och således finns tillgängliga för granskaren, är det enligt JO:smening ett ringa merarbete för denne alt överslagsvis även konstatera vilkaslags avvikelser som är i fråga och med stöd av allmänt hållna rekommendationerföreslå eventuella rättelser. JO rekommenderar atl RSV ger ut anvisningar ifrågan. Dessa skulle kunna vara till stor hjälp för granskare och nämnder närdel gäller alt uppmärksamma vilka mindre fel som bör rättas. Liknande synpunkteranförs av kammarrätterna i och , som också framhåller attförslaget med fixerade beloppsgränser står i strid med den avvisande hållningsom intogs i denna fråga principbeslut. Tveksamma eller avvisandetill förslaget i denna del är också länsstyrelserna i , ,, och samt åtskilliga lokalaskattemyndigheter. Länsstyrelseni är också tveksam till centralt bestämda beloppsgränser.Enligt bör granskningsrutinerna utformas så att framför alltavvikelser som kräver utredning i form av skriftväxling m. m. inte sker när detär fråga om mindre belopp. Vidare bör ambitionsnivån vara densamma vidinkomsttaxeringen som vid beräkningen av pensionsgrundande inkomst. Uttalandeni samma riktning görs av Näringslivets skaitedelegation. Delegationen delaruppfattningen att granskningsarbetet bör inriktas på frågor som är av störrebetydelse för taxeringsresultatet och att bagalelländringar i deklarationenskall undvikas. Enligt delegationen framgår det inte klart om de föreslagnabeloppsgränserna är avsedda att gälla i bedömningsfrågor eller om avsikten äratt de skall tillämpas generellt. Enligt delegationens mening bör rättelse avklara fel såsom felräkningar och misskrivningar i princip alltid ske ochbeloppsgränserna endast användas i bedömningsfallen. 1977/78:181 148 Kammarrätteni ansluter sig till de resonemang som utredningen har fört i frågan ommål och ambitionsnivå i granskningsförfärandel, men är tveksam inför förslagetatt olika beloppsgränser bör sättas för rättelse av fel till den skattskyldigesförmån resp. fel till hans nackdel. Visserligen ligger effektivitetshänsyn ochadministrativa synpunkter bakom förslaget men kammarrätten frågar sig ändå omdet inte för den enskilde och allmänheten skulle te sig stötande attskattemyndigheterna över huvud tagel blundar för fel som leder till att denskatlskyldige får betala för hög skatt, låt vara att del rör sig bara om femtiotill . Kammarrätten vill därför förorda att rättelsealltid bör ske då den är till den skaltskyldiges fördel. Avsamma mening är i . ställersig också avvisande till den föreslagna lagregeln i 65 § 2 mom. om atl nämndenäger rätt att underlåta avvikelse om denna avser endasl ringa belopp. Enligtlänsstyrelsen är det inte lämpligt att i TL la in en så vagt formuleradbestämmelse. Det är här närmast fråga om en anvisning till taxeringsnämnden.Länsstyrelsen anseratt om bestämmelsen införs kan den skattskyldige föraprocess i länsskatterätten om avvikelse bort underiåtas eller inte. Definitionen "ringa belopp", är enligtlänsstyrelsens mening också oklar. Säkert är att begreppet inte avses få sammabetydelse i den föreslagna paragrafen som motsvarande uttryck i reglerna omeftertaxering. Redan detta är enligt skäl nog alt inte ta in denföreslagna bestämmelsen. Ävenlänsstyrelserna i , och Kopparbeigs län anser att uttrycket"ringa belopp" inte bör komma till användning med hänsyn till alt detavses få annan innebörd än vid eftertaxering. RFVanser att avvikelse inte bör underiåtas i fall där den pensionsgrundandeinkomsten påverkas. Någraremissinstanser är tveksamma till om man genom att undvika bagatelländringarkan i någon nämnvärd grad öka verksamheten för att upptäcka väsentligaskatteundandraganden. Det gäller bl. a. i ..påpekar att alla deklarationer måste granskas, även de enklaste.Även ett bagatellfel måste bedömas med hänsyn till om rättelse skall ske ellerej. Vinsten kan endast bli den ringa tid som åtgår till rättelsens utförande.Länsstyrelsen tar också avstånd från centralt bestämda beloppsgränser. Rätlenatt underlåta avvikelse bör enligt exklusivt tillkomma beslutandetaxeringsmyndighet, i första hand taxeringsnämnden. Skattechef, som skallverka för likformighet inom länet, bör lämpligen efter samråd med RSV ochkollegor verka för enhetlighet i detta hänseende, främst beloppsmässigt. Enligtlänsstyrelsen synes rättelse till skattskyldigs fördel dock alltid böra vidtas. Länsstyrelseni län godtar inte förslaget atl en beloppsgräns skall sättas,under vilken ändring ej skall ske i taxeringsnämnd. anser attutredningen överskattat möjligheterna att genom styrning av resurserna frånenklare deklarationer till mera svårkontrollerade få någon Prop.1977/78:181 149 nämnvärdminskning av skatteundandragandet. Möjligheterna att viddeklarationsgranskningen, framför allt i lokal laxeringsnämnd men även isärskild, upptäcka fall av väsentligt skalteundandragande är enligt länsstyrelsensuppfattning begränsade. Erfarenhetsmässigt inriktas därför arbetet i de lokaladistrikten på mindre höjningar, vilket anser ligga i sakensnatur. Man kan inte heller borlse från att de mindre felen pålöntagardeklarationerna för hela landet sammanlagt kan uppgå till betydandebelopp. Om höjning i dessa fall skulle underiåtas och t. o. m., som utredningenföreslagit, en beloppsgräns skulle sättas, skulle resultatet bli att deillojala skattskyldiga skulle gynnas på de lojalas bekostnad. Vidare anserlänsstyrelsen att rättelser lill den skattskyldiges fördel alltid skall skeoberoende av beloppets sioriek, när rättelsen påverkar den taxerade inkomsten. 9TN-revision m. m. Kontrollenvid taxeringen bygger främst på om taxeringsrevision ochskyldighet att efter anmaning lämna upplysningar eller förete vissa slag avhandlingar. Taxeringsrevisionfår enligt 56 § TL äga rum hos envar för att kontrollera att deklarations-eller uppgiftsskyldighet enligt TL fullgjorts rikligt eller för att eljestbereda beskattningsmyndighet upplysnng till ledning vid beslut om taxeringeller eftertaxering. Vid taxeringsrevision får granskning ske av räkenskaperoch anteckningar med därtill hörande verifikationer samt korrespondens,protokoll och andra handlingar rörande verksamheten. Hos bokföringspliktigskatiskyldig får även göras kassainventering och lagerinventering samlgranskningar av maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier. Taxeringsrevisionfår ske för kontroll även av det löpande årets räkenskaper och handlingar. Den.som verkställer taxeringsrevision har rätt att genast få ta del av handlingarsom skall granskas. Den hos vilken revision sker är skyldig att lämna deupplysningar som fordras för revisionens verkställande, att lämna tillträdetill de lokaler, som används i verksamheten, saml att lämna nödigt biträde förgranskning av handlingar, varulager, maskiner och vissa inventarier. Taxeringsrevisionskall så långt möjligt ske så att den inte hindrar verksamheten förden hosvilken revisionen görs. Skattechefen får, när det är påkallat, bestämma tid ochplats för revisionen. Denna får verkställas hos den vars verksamhet skallgranskas. Böcker och andra handlingar som har överiämnats för taxeringsrevisionfår inte vara tillgängliga för annan än den som utför revisionen och biträdentill honom samt den som har alt övervaka revisionen. 1977/78:181 150 Densom verkställer taxeringsrevision får ta del av handling av betydelse förrevisionen även om den omfattas av tystnadsplikt hos den skatt- elleruppgiftsskyldige. Vill denne åberopa särskilda omständigheter som skäl för attinte utlämna handlingen, får länsskatterätten på ansökan besluta atl handlingenskall undantas från revisionen. Mot skatterättens beslut får talan inte föras. Beslutom taxeringsrevision meddelas enligt 57 § TL av skattechefen. Denne får dockdelegera beslutanderätten till bl. a. chefen för revisionsenheten. Underiåterden hos vilken taxerigsrevision sker att tillhandahålla räkenskaper eller andrahandlingar får den som medelat beslut om revisionen förelägga vite (58 och 123§§ TL). Enligt31 § 2 mom. TL är var och en skyldig att i den omfattning som har angetts ianmaning meddela de ytterligare upplysningar, som ansetts nödvändiga förkontroll av egen deklaration eller taxering. Deklarationsskyldig är vidareefter anmaning skyldig förete alla handlingar, som behövs för kontroll avdeklarationen, såsom kontrakt, kontoutdrag, räkning och kvitto. Anmaning attlämna ytteriigare upplysningar får enligt 53 § TL förenas medvitesföreläggande. Isamband med taxeringsrevision kan även beslutas om säkringsåtgärd med stöd avbestämmelserna i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- ochavgiftsprocessen. Säkringsåtgärd, som utgörs av beslag, försegling ellereftersökning, kan vidtas för alt bl. a. säkra tillgång till räkenskapsmaterial.Beslut om säkringsåtgärd i samband med taxeringsrevision får meddelas av densom föreskrivit att revision skall ske. Beslut om eftersökning skall dock ivissa fall meddelas av länsskatterätt. RS-utredningenföreslog 1974 avgivna rapport att taxeringsrevisionerna skullekompletteras med revisioner i samband med den åriiga deklarationsgranskningen.Revisionerna avsågs inte få det djup eller den bredd som karaktäriserar enfullständig taxeringsrevision utan syftade främst till att genom olika slag avpunktkontroller förbättra underlaget för taxeringsnämndens beslut. Sådanakontroller motsvarade, framhöll utredningen, vad som brukade betecknas sompartiella revisioner. Denna beteckning borde därför användas även för deföreslagna revisionerna. Tidsåtgången för varje partiell revision beräknadeslill i genomsnitt Ivå arbetsdagar. Beslutom partiell revision skulle enligt utredningsförslaget fattas av den myndighetsom ansvarade för granskningen av deklarationen. Med den fördelning av ansvaretför granskningsarbetet som utredningen förordade innebar detta att partiellrevision skulle beslutas av skattechefen i fråga om de största företagen och avlokal skattemyndighet i övrigt. Endastminnesanteckningar och inte granskningspromemorior skulle normalt upprättas.Den partiella revisionen borde vidare mynna ut i ett 1977/78:181 151 Revisionsdirektören förutsattes handha den övergripandeplaneringen, ledningen och uppföljningen av de partiella revisionerna. Omdeklarationsgranskaren vid partiell revision bedömde att fullständig revisionborde komma till stånd, var del enligt utredningens mening lämpligt attlänsstyrelsens revisionspersonal i allmänhet övertog ärendet. Utredningen föreslogslutligen att rätt att utfärda anmanning för erhållande av bl. a. upplysningaroch handlingar, som anses erforderliga för taxeringskontrollen, skulletillkomma också de tjänstemän som skall biträda laxerings-nämnden med deklarationsgranskning. 1975:87 anförde föredraganden med anledning av utredningens förslag bl.a. följande. Utredningenhar enligt sina direktiv arbetat med alt la fram medel för att effektiviseraskattekontrollen. Förslaget om en omfattande användning av partiella revisionerär ett medel att förbättra skattekontrollen. Jag har redan tidigareunderstrukit att ett huvudsakligt mål för den nya taxeringsorganisationen börvara att förbättra granskningen av rörelse- och svårkontrollerade deklarationeroch verka för minskade möjligheter till illojala skatteundandraganden. Revisionsobjekten beräknasi dag utgöra ca 350 000. Nuvarande 10 000 revisioner gör del alltsåsannolikt för ett förelag alt bli närmare granskat endast vart trettiofemte årvarvid emellertid bör observeras alt detta antal ofta omfattar granskning avfiera år. Det säger sig självt alt detta är ett oacceptabelt förhållande. Denföreslagna ordningen innebären väsentlig förbättring i detta hänseende.Förslaget innebär att en kontakt skall las med 50 000 företag . På såsätt skulle alltså varje företag kontrolleras . Även detta fåranses vara en frekvens i underkant och bör man eftersträva en ökning. Den föreslagnakontrollåtgärden kan lämpligen betecknas partiell revision såsom föreslagits.Sådana revisioner bör kunna ulföras av både och den lokalaskattemyndighetens granskare. Revisionerna kan dock bli av varierandeomfattning. Omfattningen av varje revision får givetvis bestämmas med hänsyntill den verksamhet som skall kontrolleras. Som utredningen har understrukitbör denna form för kontrollverksamhet utnyttjas även för mer informell kontaktmellan skattemyndigheterna och rörelseidkarna och vice versa. Större ömsesidigförståelse för den andra parlens verksamhet bör därigenom kunna uppnås tillnytta för båda parter. Föredragandentillstyrkte med hänvisning till det sagda i princip förslaget om partiellarevisioner i samband med den årliga granskningen enligt de huvudlinjer somutredningen dragit upp. Den närmare utformningen av denna del avtaxeringsarbetet ansåg han borde behandlas i det fortsatta utredningsarbetet.Utformningen av revisionens innehåll, vem som skall besluta om revision m. m.var också frågor som enligt hans mening borde tas upp efter ytterligareförsöksverksamhet. Föredraganden pekade ävenpå behovet av ökade resurser för kontroll av arbetsgivaravgifter och underströkatt den effektivaste kontrollen i det 1977/78:181 152 hänseendetuppnåddes vid en integrerad revision i fråga om såväl direkt och indirekt skallsom arbetsgivaravgift. Alla revisioner borde vidare enligt hans meningdokumenteras och dokumentationen tillställas den skattskyldige. Någonfullständig revisionspromemoria borde dock normalt inte behövas. Han förordadeslutligen atl granskningsassislent skulle få rätt att anmana i sammautsträckning som taxeringsnämnd.