prop · G103100 · 1977-12-31 00:00:00 — Allkorrespondensundervisning förmedlas av i . SÖ bestämmer för hurmånga veckotimmars handledning statsbidrag skall utgå. För /77, , ärSÖ:s praxis vid tilldelningen av timmar följande. Samma krav påföräldrarnas anknytning till ställs i aUmänhét på eleverna i korrespondensundervisningen som på eleverna i utlands-skolorna.Varje målsman ansöker individuellt om bidrag till korrespon-densmaterielen hosSÖ som då prövar huruvida eleven är behörig. Kostnaden för denenskUda familjen beror på om barnet betraktas som behörigt eller obehörigt. Förobehöriga elever var kostnaden / 77 för korrespondensmateriel ca . påhögstadiet och ca . HärtiU kommer avgifter för handledningen. Dennatorde i regel vara densamma för behöriga och obehöriga elever. Kompletterande undervisning i svenskaspråket och om svenska förhållanden är avsedd för elever som gåri lokala eller internationella skolor. Eleverna får på detta sätt en kontaktmed språket och kunskap om svenska förhållanden som underlättaråteranpassningen lill . Den kompletterande svenska undervisningenomfattade /77 ca 830 elever med 190 timmars undervisning. Iregel erhåUer barnen . Statsbidrag utgår dels tiU lönekostnad, delstUl läroböcker i svenska språket och om svenska förhåhanden. För deltagandei kompletterande svensk undervisning krävs endast att eleven är barn tiU enutlandssvensk. Statsbidrag för kompletterande svensk undervisning får inte utgåpå ort som redan har statsunderstödd svensk skola om inte särskilda skälföreligger. 1977/78:100 Bilaga 12 250 Enligtförordningen fattar regeringen särskilt beslut om statsbidrag till svensk undervisningvid en internationell skola. har endast de två skolor som drivsav i erhållit statsbidrag till lärarlöneroch läroböcker för denna typ av undervisning. Den svenska sektionen vid denfranska statliga experimentskolan i Saint Germain-en-Layeutanför har erhållit medel till kompletterande svensk undervisning. Styrelsen för Internationell Utveckling(SIDA) har haft möjlighet att driva skolor för sina elever.Sko-lorna har helt bekostats av SIDA inom ramen för biståndsverksamheten.Lärarna har anställts på samma vUlkor som annan SIDA-personal. Då förordningen omundervisning för utlandssvenskars barn utfärdades uppstod ett behov av attsamordna den skolverksamhet som SIDA bedrev med den som enligt förordningenskulle ligga under SÖ. SIDA önskade att SÖ, som hade överinseende överutiandsskolorna, också skulle ta hand om SIDA-skolorna. Som svar på enframställning från SIDA föreskrev Kungl. Maj:t i en skrivelse den 27 maj 1970att SIDA:s skolverksamhet i utlandet skulle inordnas under förordningen om undervisning av utlandssvenskars barn. DärvidskuUe vissa särbestämmelser gälla främst i fråga om huvudmannaskap ochstatsbidrag. SÖ har såledesformellt överinseende över hela verksamheten och därmed också överSIDA-skoloma. Formellt borde SIDA enligt 9 § såsom huvudman anhålla att SÖmåtte medge inrättandet av en svensk utlandsskola för barn till SIDA-anställdaenligt de kriterier som föreskrivs i 8 § i förordningen. Vidare skulle enligtförordningen SÖ medge statsbidrag tiU läromedel till skolan, medan SIDA stodför övriga kostnader. Reellt har den administrativa proceduren skötts så att SIDA,som helt bekostar skolorna över sin budget, självständigt har beslutat vilkaskolor den anser sig behöva. Det är SIDA som fastställt elevantalet, vilketvid inrättandet av skola ofta kan vara lägre än vid de svenska utlandsskolorna,och förordnat lärare. Sammanfattningsviskan man således konstatera att Kungl. Maj:ts skrivelse inte harfyUt någon reell funktion i fråga om alt inordna SID A-skolor underförordningen om svensk undervisning i utlandet. Från SIDA har sedan1968 framförts önskemål om att själva administrationen av SIDA-skolorna iSverige skulle åvila SÖ som den fackmyndighet som besitter rutiner ochsakkunskap på detta område. Vidare har manframhåUit de problem som består i att barn tUl personer som inte är anställdaav SIDA önskat tillträde till SIDA-skolorna. Förutom några undantag har sådanttiUträde inte medgivits. Detta beror på att skolorna ingår som en del av dekostnader SIDA har för ett biståndsprojekt i ett utvecklingsland. Därför hardet inte bedömts rimligt 1977/78:100 Bilaga 12 251 att skolgången för barn i familjersom vistas utomlands av andra skäl än SIDA-anstäDning skall betalas av medelsom är anslagna till ett biståndsprojekt. SIDA står här inför problemet attkräva att sådana familjer skall betala de verkUga kostnaderna för en elev iSIDA-skolan. För attklargöra problemstäUningarna söker sig utredningen tillbaka till den uppfattning som utgör bakgrunden till det nuvarande systemet av utlandsundervisning och somredovisades utredning, vars betänkande (SOU 1966: 55) Skolgång bortaoch hemma ligger tUl grund för det nuvarande systemet. Denna uppfattade tillgång tUl svensk undervisningi utlandet som ett socialt rättvjsekrav och föreslog ett system som gav upphovtill föreställningen om elt automatiskt inrättande av utlandsskolor.Dessa var att betrakta som motsvarande svenska grundskolor ehuru de varbelägna i utlandet. Enligt 1964 årsutrednings uppfattning skuUe statsbidrag utgå till helaundervisningskostnaden och den diskuterade inte närmare hur långt det svenskasamhällets ekonomiska ansvar skulle sträcka sig eller förekomsten avelevavgifter. 1968: 67 om undervisning för utiandssvenskars bam samtför vissa minoriteter i föreslog föredraganden visserligen inte statsbidrag i den omfattning utredningenföreslagit. Utomlands uppfattades ofta propositionen och riksdagensbeslut (SU 1968: 129, rskr 1968: 303) somett uttryck för samhäUets skyldighet att tUlhandahållagmndskoleundervisning även i utlandet. Denna avsaknad av ett klartställningstagande till hur långt samhällets skyldigheter i fråga om svensk undervisning bör sträcka sig,vållade svårigheter i den följande utvecklingen. Kostnaderna för svensk undervisningi utlandet steg snabbt och oförutsett, bl. a. genom en kraftig ökning avelevantalet i pä orter med omfattande svensk bosättaing. Inför budgetåret1972/73 lade därför regeringen om anslaget från ett förslagsanslag tUl ett reservalionsanslag (prop. 1972: 1 bil.10, UbU 1972: 2, rskr 1972: 68), varefter anslaget ökat ytterstobetydligt. Mot bakgrand avdenna utveckling har utlandsskoleutredningen sett som sin uppgift att först taställning till den principiella fråganom samhällets skyldigheter för utlandssvenska barns skolgångoch därefter pröva principen för statsbidrag för svensk undervisning iutlandet. Utredningenbörjar med att konstatera att det formellt sett inte finns någon skyldighet att tillhandahålla svenskundervisning i utiandet. Ändå uppfattar många det på ett obestämt sättsom en reell skyldighet för det svenska samhället. För att klargöra denna frågaprövar utredningen hur det förhåller sig med sociala förmåner på andra områden;t. ex. i fråga om sjukförsäkring och barnbidrag. Därvid kan konstateras att så- 1977/78:100 Bilaga 12 252 dana förmåner är strikt förbehållnapersoner bosatta i . Om man ser tillgång till undervisning som en socialförmån i analogi med barnbidrag eller sjukförsäkringsförmåner synes inteheller föreligga några reeUa skyldigheter för samhället att tillhandahållaskolundervisning för bam till utomlands bosatta svenskar. Det finns emellertidenligt utredningen svenska medborgare som vistas i utlandet men somändå bör betraktas som bosatta i . Hit hör t. ex. den personal som ärutsänd för svenska statens räkning för enviss tid och som även under sin utlandsvistelse betalar skatt i Sverige.Utredningen har gjort en bestämd distinktion mellan å ena sidan socialaförmåner som består av ett penningbidrag och å andra sidan sådana som krävernågon form av institutionell inramning, personal och/eller materiel. Med tankepå de konsekvenser detta kan ha på andra områden, finner utredningen det interimligt att det svenska samhället skall ha skyldighet att tillhandahålla detsenare slaget av förmåner i utiandet. Slutligen framhåller utredningen att detinte kan anses föreligga något samband mellan skattskyldighet i ochtillgång till svensk undervisning i utlandet. Förutom den ovan gjorda distinktionenmellan penningbidrag och institutionell verksamhet, kan påpekas att ett sådantsamband också skulle medföra att en rad grupper i utlandet vilkas verksamhetutredningen uppfattar som väsentlig för inte skulle kunna räkna medstatsunderstöd för svensk undervisning i utlandet. Motivet för samhäUets stöd tUl svenskundervisning i utlandet kan således enligt utredningen inte vara enallmän skyldighet utan det berättigade i att den svenska staten stöderundervisning för barn till utlandssvenskar,vilkas vistelse utomlands ligger i intresse. Utredningen prövarde former för svensk undervisning iutlandet som finns och föreslår att de skall bibehållas. Dock bör regeringenvara beslutande instans i fråga om vilka skolor i utlandet som skall erhållastatsbidrag första gången. Vidare föreslårutredningen att SIDA-skolorna i realiteten inordnas i det svenskautlandsskolesystemet. Enligt utredningens uppfattning bör dock vissa undantagsreglerformuleras beträffande kravet på elevantal och beslut om statsbidrag förstagången. Elevantalet bör under vissa omständigheter kunna vara lägre iSIDA-skoloma och regeringen skall inte behöva fatta beslut om statsbidrag. Utredningenföreslår att systemet med en enskild huvudman,ansvarig för verksamhetens drift och ekonomi bibehålls vid utlandsskolorna.Någon föreskrift i författningen om förekomsten av huvudman som är ansvarig förkorrespondensundervisning och kompletterande undervisning finns inte. Ipraktiken har det emellertid krävts en juridiskt ansvarig person förutbetalande av statsbidraget till dessa undervisningsformer. Ulredningenföreslår att denna praxis fegleras i författning. 1977/78:100 Bilaga12 253 På grundval av de erfarenheter som de nuvarandereglerna för be- h ö r i g h e t ger konstaterar utredningen att det fortfarande finns ett behov av behörighetsregler. Ett gemensamt villkor för all svensk undervisning iutlandet bör vara att elevens föräldrar eller ena förälder är svenskmedborgare; Vad beträffar utlandsskolor och korrespondensundervisning börvidare gälla som krav för behörighet att elevens ena förälder skaU vistas iutiandet på grund av tjänstgöring vid svensk myndighet eller organisation,tjänstgöring vid internationell organisation, tjänstgöring i företag med näraanknytning till , studier eller forskning för vilka studiemedel, stipendiereller lön utgår, kulturarbete på vUket vederbörandes huvudsak-, ligaförsörjning beror eUer verksamhet i utlandet som i övrigt bedöms väsentlig fördet svenska samhäUet. Om synnerliga skäl föreligger bör enligt utredningen påsociala indikationer få medräknas dels även annan elev än som avses ovan, delselev för vilken gäller att,ingen av föräldrarna är svensk medborgare. Vid bestämmande av statsbidrag till kompletterandesvensk undervisning räknas som elever barn vilka går i utländsk skola ochvilkas föräldrar eller ena förälder är svensk medborgare. Utredningen behandlar också frågan om hurbehörighetsprövningen bör genomforas. Enligt nuvarande praxis anger skolornaantalet behövliga elever kategorivis på en blankett enligt gäUande förordning.Med tanke på svårigheterna att tolka behörighetsreglerna synes enligt utredningenrisken vara stor att bedömningen inte bUr enhetlig om den läni-nas till deenskilda skolorna. Bedömningen av behörighet bör ske centralt på grundval aven särskilt utarbetad blankett, individueUt ifylld för varje elev. För attprövningen inte skall bli för administrativt omfattande föreslår utredningenatt den sker vid beslut om statsbidrag första gången till svensk utlandsskola,vid inrättande av nya lärartjänster samt vart tredje är vid alla skolor. Enligt förordningen om undervisning för utlandssvenskarsbam skall ett särskilt beslut fattas av SÖ om inrättandeav skola, anordnande av korrespondensundervisning och kompletterande svensk undervisning. Irealiteten har inga sådana beslut fattats, utan en skola harbetraktats som svensk utlandsskola, korrespondensundervisning ochkompletterande svensk undervisning som anordnad, i och med att statsbidragmedgivits. Utredningen anser att praxis bör regleras i författning. Svenskundervisning i utlandet är privat och kan fungera oberoende av den svenskastatens beslut. De svenska myndigheternas uppgift är att överväga stöd tUlundervisningen och ställa vUlkor för detta stöd. Det ankommer f. n. på SÖ att fatta beslut omstatsbidrag första gången till svensk utlandsskola. En föreställning om ettautomatiskt medgivande vid föreskrivet elevantal har uppstått. 1977/78:100 Bilaga 12 254 Då det enligt utredningen inteföreligger någon principiell skyldighet att tillhandahålla svensk undervisningi utlandet, bör beslutet fattas av regeringen efter en allsidig bedömning avskolsituationen på orten och övriga förhållanden i landet. Högstadium börbetraktas som utbyggnad av befintlig skola och bör därför inte krävaytterligare beslut av regeringen. Vidare krävsdet för medgivande av statsbidrag första gången till svensk utlandsskola ettvisst minimiantal elever. Utredningen föreslår att minimiantalet elever höjs från 7 tUl 10 på ettdera låg- ellermellanstadiet eUer 12 på båda stadierna tiUsammans. För högstadiet börminimiantalet elever vara 14 under två på varandra följande läsår. Utredningenföreslår också att statsbidraget skall dras in om antalet elever under två påvarandra följande år varit åtta och det tredje året inte väntas överstiga åtta.För handledning vid korrespondensundervisning och kompletterande svenskundervisning föreslår utredningen att ett visst minimiantal elever skallkrävas för medgivande av statsbidrag. Utredningen föreslår följande regler för tilldelning av lärarkrafter.En lärartjänst inrättas om elevantalet uppgår till tio på ettdera stadiet eUertiU minst tolv på båda stadierna tillsammans, två lärartjänster om antaletuppgår tUl minst femton på båda stadierna tillsammans. Ökar elevantaletytterligare skall samma regler för delning av klass följas som i Sverige.Statsbidrag till skolan skall dras in om antalet elever under två på varandraföljande läsår varit åtta och inte förväntas stiga under det tredje året. Statsbidrag tillhandledning vid korrespondensundervisning skall enligt utredningen ges enligtföljande. Uppgårelevantalet till 14 har huvudmannen möjlighet att begära att reguljärhögstadieundervisning införs. Statsbidrag tilltimmar kompletterande svensk undervisning skall enligt utredningen medgesenligt följande. Timantal (högst) 1977/78:100 Bilaga 12 255 Utredningensprincipiella inställning innebär att samhäUet inte skall stå för hela undervisningskostnaden, vilket varutgångspimkten för den tidigare utredningen. Som bakgrundsbeskrivningenvisar har det inte heller funnits någon annan princip för fördelningen avkostnaderna mellan samhälle och huvudman. Utredningenföreslår följande principer för utformningenav statsbidrag till svensk undervisning i utlandet. Lärarna vidutlandsskolorna anställs enligt utredningens förslag av staten men får sintjänstgöringsskyldighet förlagd tiU utlandsskolorna. Staten bestrider således utgifter såsom lönekostnader, rese- och flyttningskostnader,kostnader för sociala utgifter för dessa lärare samt utlandstillägg. Statsbidrag föreslåsutgå tiU ett lokalbidrag som uppgår tiU av den verkliga lokalkostnaden.Detta är avsett att ersätta det nuvarande hyresbidraget som utgör avden totala lokalkostnaden. Det bör utgå till alla skolor oavsett om huvudmannenäger lokalerna eller inte. I detta senare fall motsvarar hyreskostnadenräntekostnaden. Vidare föreslås ett driftbidrag som ersätter nuvarande bidragtill stadigvarande undervisningsmateriel och bidrag till läroböcker m. m. Dettabidrag föreslås utgå av kostnaderna för lärarlönema inkl.utlandstill-läggen, vUket motsvarar en ökning med av det nuvarande anslaget. Utredningenföreslår vidare att möjligheten att erhålla statsbidrag till förvärv avskollokaler utgår med hänvisning till den föreslagna förbättringen avlokalbidraget. Statsbidraget till handledningvid korrespondensundervisning kommer att stiga till följd av de regler förelev- och timantal utredningen föreslår. Beträffande statsbidraget tillkorrespondensmateriel föreslår utredningen ingen ändring av principerna förberäkning men inräknar i kostaaden utläggen för flygporto. Utredningenföreslår att statsbidraget vid kompletterande svensk undervisning tillläroböcker m. m. som beräknas till ett belopp av . per elev förvandlastiU ett allmänt driftbidrag beräknat till . Statsbidragtill timundervisning i svenska språket och om svenska förhåhanden höjs genomde regler för elev- och timantal utredningen föreslår. Vidare anserutredningen att statsbidrag skall utgå till behöriga elever som går i utländsk skola. Beträffande förbudet att medge kompletteran de svensk undervisning på ort som redan har statsunderstödd svensk skola, dvs. svensk utiandsskola, föreslår utredningen att statsbidrag skall kunna utgå om särskilda skäl föreligger. Som en logisk följd av detnoggranna regelsystemet för beräkning av 1977/78:100 Bilaga 12 256 statsbidrag föreslår utredningenatt det nuvarande reservationsanslaget blir ett förslagsanslag. Enligt direktiven i fråga om lärarnasanställningsförhållanden har utredningen haft i uppdragatt undersöka möjligheten att tillämpa ett sjukförsäkringssystem för dem sominnehar lärartjänst vid svensk utiandsskola. En undersökning avlärarnas skyldigheter och förmåner i fråga om skatter och social trygghet visarbl. a. att det inte finns någon skillnad i villkor för lärare och andrasvenskar som tar privat anstäUning i utlandet. Detta innebär att lärarnanormalt ansluts till socialförsäkringen i landet. Detta innebär att lärarna,trots att skolföreningen erhåller svenska statsbidrag för sina löner, inte ärskattskyldiga i . 1 praktiken betalar de allra flesta lärarna inteheller skatt i värdlandet. Utredningen anger tre alternativ förlösning av anställningsformen. Lärarna tillförs svenska sociala förmåner genomspecialbestämmelser men förblir anställda av enskild arbetsgivare i utlandetmed statsbidrag. Samstämmighet råder därvid inte mellan skyldigheter ochförmåner eftersom läraren inte betalar skatt i (och oftast inte i värdlandetheller) men erhåller svenska försäkringsförmåner. Det andra alternativet innebär att dennuvarande formen av privat anställning bibehålls med statsbidrag tUlhuvudmannen. Lärarna betalar inte skatt i men åtnjuter inte hellersociala förmåner i form av sjukförsäkring. Samstämmighet råder mellanskyldigheter och förmåner. Enligt det tredje alternativet anställs lärarna avsvenska staten. Därvid betalar de skatt i och åtnjuter svenska socialaförmåner. Samstämmighet råder mellan förmåner och skyldigheter. Utredningen föreslåren statlig anställningsform. Förutom samstämmigheten i förmåner ochskyldigheter kan man enligt detta alternativ reglera lärarnasanstälbiingsförhållanden på samma sätt som t. ex. de UD-anställdas och anpassalöneförmånerna efter levnadsvillkoren i landet. På det sättet erhåller manförutom social trygghet för utlandsskollärarna också rättvisa mellan dem. Beträffande självaförfarandet vid övergången till statlig anställningsform föreslår ulredningenatt statens utiandslönenämnd får i uppdrag att förhandla medpersonalorganisationerna om de utlandsförmåner som skall läggas tUl lärarnaslöneplansanknutna löner. I fråga om lärarnas anställningsförhållanden föreslårutredningen inga förändringar utom på de punkter där den stathgaanställningsformen tvingar fram sådana. I fråga om lärarnasanställningsförhållanden i internationeUa skolor, i korrespondensundervisningoch kompletterande svensk undervisning föreslår utredningen inga förändringar. Mot bakgmnd avde erfarenheter som gjorts och de förändrade förhållanden som inträtt sedan1968 föreslår utredningen att en särskUd nämnd inrättas, utlandsskolnämnden. 1977/78:100 Bilaga12 257 tillSÖ och ges beslutanderätt i vissa frågor. Dess ställning kommer att motsvara t.ex. den ställning läromedelsnämnden innehar med den skillnaden att ordförandei läromedelsnämnden är generaldirektören eller hans ställföreträdare medan tUlordförande i utlandsskolnämnden utses en riksdagsledamot. Nämndens uppgifterföreslås bli att ha tillsyn över svensk undervisning i utlandet, pröva eleversbehörighet tiU statsunderstödd undervisning, yttra sig över framstäUningar omstatsbidrag första gången till utlandsskola, fastställa utlandsskolo masorganisation, dvs. bestämma antalet lärartjänster, och besluta om statsbidragtill svensk undervisning i utlandet, besluta om lärares anställning vidutlandsskolor samt att utfärda förordnanden för lärare vid utlandsskola. I nämnden bör ingå riksdagsledamöter, företrädare förarbetsmarknadens parter, företrädare för utrikesförvaltningen och företrädareför svensk undervisning utomlands. Ledamöterna bör utses av regeringen. På grundval av de tillkommande arbetsuppgifterutredningen förutser såsom behörighetsprövning, administration av de statligalärartjänsterna samt utökad information, föreslås att ytterligare tvåhandläggande tjänster inrättas vid SÖ. Utredningen beräknar kostnadenför svensk undervisning i utlandet /77 under förutsättning attutredningens förslag genomförs. Därvid konstaterar den först att en statliganställningsform för lärama skulle öka kostnadema med . Inberäknad dennakostnad och kostnader för övriga förslag, skulle totalkostnaden för genomförandetav utredningens förslag till utformning av svensk undervisning i utiandet ökafrån ca . Efter remiss har yttranden om betänkandet avgivits avstyrelsen för internationell utveckling (SIDA), statskontoret,(), (), (), centrala , , efter hörande av huvudmännen för svenskundervisning i utlandet, , i (LO), (), /SR, (), , , , , , och Skola, ,, ,Filadelfiaförsamlingen i , . Remissinstansema är delade i sin uppfattning tUlutredningens principiella inställning och dess förslag tUlbehörighetsregler. Flertalet remissinstanser i har inga invändningarmot ut-ledningens förslag. och SvenskaUtlands-il 1977/78. 1977/78:100 Bilaga 12 258 skolors Förening avstyrker däremotutredningens förslag. SÖ avstyrker förslaget och anför bl. a. attutgångspunkten för ställningstagandet här liksom i andra fall bör vara barnetsrätt tUl undervisning oberoende av föräldrarnas förvärvsarbete ellersysselsättning i övrigt. Från en sådan utgångspunkt kommer man enligt SÖ tillslutsatsen, att staten rätteligen borde tUlse eller bidra till att varjesvenskt barn i utlandet kunde få för sitt åldersstadium avpassad svensk undervisning,om barnet inte deltar i annan undervisning. I en reservationtill SÖ:s yttrande tillstyrkte man dock utredningens principiellaställningstagande och förslag tUl behörighetsregler. Praktiskt taget alla remissinstanser tUlstyrkerutredningens förslag om bibehållandeav de nuvarande formerna för svensk undervisningi utlandet. föreslår emellertid att man i stället för stödet till svensk undervisning i utlandet bör gevarje svenskt barn i utlandet ett kontantbidrag. Flera missionsorganisationeranser att ett bidrag bör utgå till varje barn i de fall då antalet elever ärför litet för en svensk utlandsskola. Några, däribland SÖ och SIDA, anser attstatsunderstöd bör övervägas också för förskoleundervisning. Beträffande förslagetom regler för mer reguljär högstadieundervisning påpekar att dennaform av undervisning ställer sig mer kostnadskrävande änkorrespondensundervisning med handledning på högstadienivå. Då resultaten fråndenna verksamhet genomgående är positiva, ifrågasätter , om inte deökade anslag en reguljär högstadieundervisning skulle kräva, bättre skulle kunnautnyttjas genom att låta fler elever komma i åtnjutande av svensk undervisningi utlandet. SÖ anser att möjligheter skall ges även åt vuxna att komma iåtnjutande av kostnadsfri korrespondensundervisning i utlandet. Uppgiften att besluta om statsbidrag till svenskundervisning vid internationell skola bör enligt ligga på SÖ. Den anser också att ett regelsystem för statsbidrag vidinternationell skola borde ha utarbetats.