prop · G103100 · 1977-12-31 00:00:00 — Emellertid är ca1 miljard kr. härav att hänföra till omläggningar i redovisningen avutrikeshandelsstatistiken. Tabell1: 3 Bytesbalans för 19741977 Milj.kr., löpande priser Export av varor Import av varor 70 514 72 800 72 012 74 000 84 740 90 440 Övriga tjänster, netto faktum att importprisstegringenmed översteg prisuppgången på exportvarorna. Räknat ifasta priser undergick handelsbalansen enavsevärd förbättring 19761977. Handelsbalansen 1977 slutar enligtkonjunkturinstitutets prognos i kapitel 3 på ett underskott på 5,7 miljarderkr. Med hänsyn tiU den mycket svaga importutvecklingen vUken inte var känd vid prognostUlfället är det möjligtatt importen för kan bli något längre än enligt de härpresenterade kalkylema. Underskottet i handelsbalansen blir då i motsvarandegrad mindre. Sjöfartsnettotminskade 1977 och nettoutflödet av resevaluta ökade starkt. Det är inte trohgtatt devalveringen i någon nämnvärd omfattning fick bromsande effekter påutiandsturismen' . Också transfereringarna visade en kraftig negativförskjutning . Det beror främst på ökningar i gåvobiståndet tUl u-ländemaoch räntebetalningar på den svenska upplåningen utomlands. Sammantaget kombytesbalansen att visa ett underskott på 16 mUjarder kr. Preliminärt beräknaskapitaltransaktionerna meUan och utlandet ha resulterat i ennettokapital-import på ca . Med hänsyn tiU attvalutareserven ökade med ca . skuUe den s. k.restposten ha uppvisat ett positivt värde på ca . Restpostenberäknas residualt och utgörs av summan av varierande slag av oförklaradevalutaflöden. har restposten visat mycket stora positiva tal. Detfår förmodas att den till en del orsakas av bortfall i rapporteringen av främsttjänsteexport, varför uppskattningen av bytesbalansens saldo därav är behäftadmed osäkerhet. Andra orsaker till restposten är kortfristigakapitaltransaktioner av typen förskjutningar i handelskrediterna. Sammantagnainnebär kalkylerna i nationalbudgeten att bruttonationalprodukten skulle haminskat med inte tiU 1977. Det är uppenbart att ensådan produktionsnedgång hade medfört aUvarliga sysselsättningsproblem om inte de arbetsmarknadspolitiska 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 10 åtgärderna i motsvarande mån hadeexpanderat. Arbetslösheten har, så som den mäts i AKU-undersökningama, legat påi stort sett samma nivå fram tiU mitten av 1977. En vissöloiing har därefter inträffat.Arbetsmarknadspolitiken har i stor utsträckning inriktats på att i samarbetemed företagen möta problemen på ett så tidigt stadium som möjligt. Olika formerav utbildning i samverkan med företagen har därför fått mycket stor omfattning.Särskilt gäller detta för den s. k. 25-kronan som berördeinemot 50 000 personer. Totalt sysselsattes i arbetsmark-nadsutbUdning ca 100000 personer , medan omfattningen av beredskapsarbetenlåg på drygt 30 000 personer. Satsningen på att så långt som möjhgt håUa kvarde anstäUda i företagen har självfallet lett till en mycket svagproduktivitetsutveckling. För industrin minskade t. o. m. produktivitetennågot 1975. noterades en svag produktivitetsökning på ca1,medan produktiviteten stagnerade 19761977. 1.2 Utvecklingen inom industrin Det allvarligaekonomiska läge f. n. befinner sig i går hand i hand med storasvårigheter för den svenska industrin. Detta avspeglas bl. a. i attproduktionen i industrin fortgående har sjunkit vilket ären för efterkrigstiden unik utveckling. Bakgrunden tUl den svaga utvecklingenär den djupa intemationella konjunkturnedgången samt den oförmånligautvecklingen av kostnader och priser som vi haft i efter 1974. Därtillkommer svåra strukturella kriser i vissa av våra basnäringar. Dessastrukturproblem har förstärkts av konjunktur- och kostnadsutvecklingen. Såväl de kortsiktigasom de mera långsiktiga problemen hänger samman med det starka internationeUaberoende som vår industri arbetar under. Detta beroende illustreras av attdrygt 1/3 av industriproduktionen exporteras. Man kan därtill räkna med att del av den produktion som avsätts i är utsatt för internationellkonkurrens. En naturlig följd av detta är att industrin är mycket känslig förvariationer i den internationeUa efterfrågan. En annan följd är att prisutvecklingenpå de svenska industriprodukterna inte på något avgörande sätt kan avvika frånden intemationella prisutvecklingen på motsvarande produkter utan attavsättningsmöjUghetema påverkas. En kraftig uppgång i det relativa priset påsvenska varor leder tUl att köparna börjar övergå till produkter producerade iandra länder. Det är nuvälbekant att vi efter 1974 för den svenska industrins del fått kraftigahöjningar av relativpriserna, som lett till avsättningssvårigheter på såvälexportmarknaderna som hemmamarknaderna. Bakom dessa prishöjningar ligger delsden snabba lönekostnadsstegringen efter Tabell1: 4 Bruttomarginalen' i industriföretag' med minst 500 anställda 1973 1973 1974 1975 1976 1977 Gruvoroch tillverkningsindustri 11,4 13,1 9,4 6,5 4,7 'Rörelseresultat i förhållande till omsättning. 2 SNI 2+3. ' 1974, dels den svagaproduktivitetsutvecklingen i industrin. Vi kan sålunda konstatera attproduktiviteten i industrin fortfarande bara ligger någon procentöver nivå. Därtill kommer den uppskrivning av den svenska kronan somföljt av deltagande i det s. k. ormsamarbetet. Sammantaget har dettalett till en uppgång i kostnaden per producerad enhet, som mätt i dollar medca översteg motsvarande uppgång i våra viktigaste konkurrentländer19741976. Detta har naturligt nog lett till en uppgång i relativpriserna samten nedgång i vinsten per producerad enhet. Vinstnedgången har ytterligareförstärkt av att prishöjningarna lett till en svag volymutveckling. Tabell 1: 4över bruttomarginalens utveckling ger en indikation på den kraftigavinstnedgången . När det gäUer räntabilitetstal finns kalkyler somtyder på att räntabiliteten på eget kapital i industrin ligger på ca1,1977 medan motsvarande siffra 1973 var och 1974 . En annanindikation på den svaga vinstutvecklingen ger de siffror över bmttosparande iföretagssektorn som presenterade i sin höstrapport. De visar på ettkraftigt faU i bmttosparandet, så att detta blir negativt 1977, vilket ävengäller det av prognostiserade utfallet . Denegativa talen bör emellertid enligt institutet tas med stor försiktighet medhänsyn till den residualberäkningsteknik som till-lämpats. Betydande nivåfelkan härigenom ha uppkommit. Innebörden skulle eljest vara att företagen settsom grupp inte bara lånar till alla sina bruttoinvesteringar utan även till endel av sina löpande utgifter. Detta är utan tvivel fallet för en del företagoch kanske t. o. m. för vissa branscher. Siffrorna över bruttomarginaler ochräntabilitet tyder emellertid på att det i varje fall i industrin tagen somhelhet skulle finnas ett visst driftöverskott även 1977. Alla tillgängligasiffror tyder emellertid på att vinstnivån i industrin som helhet nått enoacceptabelt låg nivå. Som följd av denvikande produktionen i industrin har också kapaci-tetsutnytjandet gått nedkraftigt, vilket framgår av tabell 1:5. Mot bakgrund avde presenterade siffrorna för vinst, produktion och kapacitetsutnyttjande tersig den svaga investeringsutveckUngen i industrin naturlig. De senaste årenutveckling framgår av tabell 1: 6. För såväl 1977 som 1978 beräknarkonjunkturinstitutet att de totala 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 12 Tabell 1: 5 Produktion och kapacitetsutnyttjande inom 1978 Produktion, index: 1968 = 100 Kapacitetsutnyttjande, 'Kvot mellan faktisk produktion och potentiell produktion. industrunvesteringarna skaU sjunkamed . Denna svaga utveckling är i ett kortsiktigt perspektiv aUvarligdärigenom att det inte kommer någotefterfrågetUlskott från industriinvesteringarna. I ett längre perspektivleder denna utveckling om den får fortgå till att vår framtida produktionspotentialförsvagas, vUket minskar våra möjligheter att förbättra vår utiändskakonkurrenskraft. En uppgång i industriinvesteringarna kan komma tiU ståndförst när de reala och finansiella fömtsättningama härför skapats. Först närindustriproduktionen åter börjar expandera uppstår det behov av en utbyggdkapitalstock som leder till ökade investeringar. För att investeringamaskaU komma tiU stånd krävs också att företagen har tiUräcklig finansieU styrkaför att kunna finansiera investeringarna. För detta krävs en uppgång ivinstnivån. Förutsättningen för en sådan utveckling har skapats genom denkursjustering med sammanlagt som vidtogs imder 1977. Därigenom skapadesett utrymme för förbättrad konkurrenskraft som företagen kan använda dels sänkning av priserna i utländsk valuta, dels till en förbättring av denlåga vinstnivån. Prissänkningarna bör göra det möjligt för industrin att återvinnamarknadsandelar på såväl exportmarknaderna som hemmamarknaden. Huvuddelen avden volymeffekt dessa prisökningar ger upphov tUl slår ut med minst ett årsfördröjning, varför det även 1978 bUr en viss minskning av industriproduktionen.Vid en bedömning av investerings-utvecklingen måste man också beakta att detlåga kapacitetsutnyttjandet för med sig att en produktionsuppgång inte reseromedelbara krav på kapacitetsutbyggnad. Det är mot denna bakgnmd rimligt att räknamed en uppgång i industriinvestermgarna tidigast in på 1979. Tabell1: 6 Industriinvesteringarnas utveckling 19731978 1973 1974 1975 1976 1977 1978 Byggnader och an läggningar O 23 10 -6 -15 -24,5 Maskiner m.m. 13,5 6,5 2,5 3,5 15 11 1 Preliminär nationalbudget 13 I diskussionenovan har industrin behandlats i sin helhet och de problem som diskuterats har,ehum allvarliga, huvudsakligen varit av kortsiktig natur. I vissaindustribranscher finns emeUertid djupgående problem som inte kan lösas medåtgärder av typ kostnadsanpassning och som inte heller försviimer vid eninternationeU konjimktumppgång. De branscher det här är fråga om är främstvarven, järn- och ståUndu-strin, gmvindustrin samt teko-industrin. Dessabranscher har stmktureUa problem i den meningen att om de vid nuvarandeproduktionsstmktur skuUe göras konkurrenskraftiga genom en generellkostnadsanpassning, så skulle denna anpassning kräva förändringar i detrelativa kostnadsläget som varken ter sig genomförbara eUer önskvärda. Derassituation skulle inte heUer annat än i begränsad omfattning förbättras av eninternationell konjunkturuppgång. Det utsatta läget för vissa av dessa branscherillustreras av tabeU 1: 7 som anger utvecklingen av deras bruttomarginalerunder . Även omproblemen för dessa branscher är av långsiktig natur har naturligtvis svårighetemai mycket hög grad förstärkts och blivit akuta av de problem som diskuterades iföregående avsnitt. Varvsindustrin och järn- och stålindustrin har dessutom ihög grad drabbats av oljekrisen. Oljeembargot och de mycket kraftigaprishöjningarna på olja 1973 medförde en stagnation i efterfrågan påtankfrakter, vUket reducerade behovet av tankfartyg. Detta kom att förstärkade tendenser tiU överkapacitet i den intemationella varvsindustrin som fannsredan tidigare. Därmed skapades också stora avsättiungsproblem för den svenskavarvsindustrin. Detta har i sin tur tenderat att förstärka stålindustrinsproblem eftersom en betydande del av produktionen i denna bransch levereratssom insatsvara tiU varvsindustrin. Det mestdjupgående och aUvarliga problemet för del när det gäller dessabranscher är emellertid att den produktionsteknologi vi här arbetar med i mångafaU relativt lätt kan överföras tUl länder där kostnadema för såväl arbetskraftsom råvaror/insatsvaror är betydligt lägreän i . Genom den aUtmer ökade mekaniseringen och datoriseringenhar produktionsteknologin i aUt högre grad kommit att bli bunden tUlkapitalutmstningen. Detta gäller i hög grad de här aktuella Tabell1: 7 Bruttomarginaler för rissa krisbranscher 19741977 1974 1975 1976 1977' Järn-,stål-och metallverk 16,7 7,5 -1,8 -6,7 Teko-industri 7,5 3,6 3,7 0,1 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 14 Den kapitalutrustningsom länder med i förhåUande tiU låg lönenivå arbetar med är ofta minstlika modem och effektiv som den svenska. I många fall t. o. m. effektivare.Vidare är produkterna relativt standardiserade, vilket innebär att priset ochleveranssäkerheten är de mest betydelsefulla konkurrensfaktorerna. Dettainnebär att det inte finns ett teknologiskt gap mellan de svenska företagen ochde utländska som är tUlräckligt för att väga upp de internationeUt settrelativt höga svenska kostnadema. För att den svenska lönenivån också i fortsättningenskall kunna tillhöra världens högsta är det därför nödvändigt att industrinkontinuerligt omstruktureras så att en specialisering aUtid råder på sådanproduktion i vilken har ett internationellt sett teknologisktförsprång. Här spelar forskningen och utvecklingen en betydande roll. För debranscher som befinner sig i kris iimebär detta att det får ske enneddragning av produktionsvolymen. gäller det att utveckla de delarav branscherna där vi har komparativa fördelar genom t. ex. ett teknologisktförspräng eller genom ett specieUt yrkeskunnande. Det krävs alltså engenomgripande stmkturell omvandling av branscherna. När det gäUer situationen i de enskUdabranscherna kan vi för stålindustrins del konstatera att bakom den trendmässigalönsamhetsförsämringen i liksom iövriga Västeiuopa ligger en allt hårdare importkonkurrens. Denna harhittUls främst kommit från . Den japanska stålindustrin har storakonkurrensfördelar gentemot den västeuropeiska genom att kapitalutmstningen ärmycket modern och tiU fullo utnyttjar de stora skalfördelar som finns iståltillverkningen. För framtiden kan denetablering av mycket moderna stålverk som pågår i utveckUngslän-dernaväntas ytterligare försämra den västeuropeiska stålindustrins konkurrenskraft.Detta innebär att den västeuropeiska ståhndustrin kommer att trängas ut frånmarknaden i utvecklingsländerna, vilket innebär att konkurrensen på återståendemarknader hårdnar. För att den svenska stålindustrini fortsättningen skaU ha möjlighet att klara den utländska konkurrensen krävsdärför att produktivitetshöjande åtgärder vidtas. (SOU1977: 1516) har bedömt att utsikterna för handelsståUndustrin är gynnsammastom produktionen främst inriktas på den svenska marknaden. Även om den konkurrensfördelsom finns av en inhemsk marknad inte är stor så förehgger den dock. Vidareanses de största rationaliseringsmöjligheterna finnas i råståltillverkningen. Specialstålindustrin i skUjer sig frånhandelsstålindustrin bl. a. genom sin exportinriktning.Specialstålindustrin exporterar ca 3/4 av sin produktion. Även omstordriftsfördelar finns är de dock inte lika stora som i handelsstålindustrin.Vidare är produkterna något mer differentierade vilket innebär att kvalitetenspelar större roll i specialstålindustrin än i handelsstålindustrin. Dettainnebär också att det mänskliga kunnan- 1 Preliminär nationalbudget 15 det är en mer betydelsefuUkonkurrensfaktor i specialstålindustrin. Detta gäller dock inte för detrelativt stora produktområdet rostfria platta produkterav enkel kvalitet. Dessa skUlnader mellan handels- och specialstålindustrininnebär att framtidsutsikterna ter sig något gyrmsammare förspecialståUndustrin, även om produktionen i första hand är inriktad på export.För att konkurrenskraften skaU kunna vidmakthåUas är det emeUertid nödvändigtatt företagen successivt uppgraderar sina produkr ter kvalitetsmässigt, vilketstäUer krav på forsknings- och utvecklingsarbete. Vidare förefaller en deleffektivitetsvinster finnas att hämta på produktions- och marknadsföringssidan.En utförligare diskussion om specialstålindustrin förs i den s. k. 1977 årsspecialstålutredning och propositionen (1977/78: 47) om specialstålindustrin. Åtgärder somsyftar tUl att förbättra den svenska stålindustrins konkurrensläge kräveremellertid att stora investeringar görs. Dessa kan med hänsyn tUl företagensekonomiska läge inte i önskvärd utsträckning genomföras via upplåning påkapitalmarknaden. Mot denna bakgrund har regeringen ställt betydande resursertiU stålindustrins förfogande i form av lån och lånegarantier. Den kris som drabbat världensvarvsindustri har inte haft sin likhet . Orsaken ären kombination av ett antal olyckhga omständigheter. En förklaring äroljekrisen, med de kraftigt ökade priserna på råolja som i sig ledde till enminskad efterfrågan på tanktonnage. Den mycket djupa och långvarigalågkonjunktur som västvärlden nu befinner sig i har också bidragit tiU attdämpa efterfrågan på frakttonnage. HärtUl kommer att kapaciteten i världensvarvsindustri byggdes ut mycket kraftigt under 19721973. ResiUtatet har blivitatt ett betydande kapacitetsöverskott nu föreligger. har nya konkurrenterbörjat uppträda på marknaden, exempelvis och BrasUien. Hur ter sig då de mer långsiktigaförutsättningama för svensk varvsindustri? Detta kommer bl. a. att bero på ivilken omfattning övriga varvsnationer minskar sin kapacitet. En nedskärninganses allmänt vara nödvändig. bedömer att efterfrågan på fartyg under1980-talets första hälft kommer att motsvara av den varvskapacitetsom fanns 1974. Så länge överkapacitet råder i världens varvsindustri kommerden svenska varvsindustrin att ha svårt att visa lönsamhet. Det kan här varaen fråga om uthåUighet. EmeUertid måste man komma ihåg att stödet åtvarvsindustrin tar resurser från andra slag av produktion som kanske i längdenskulle vara en viktigare satsning. Trots de ogynnsamma framtidsutsikternaväntas ändå en ytterligare utbyggnad av varvskapaciteten i vissa låglöneländersåsom , , och . Detta trots att teknologin idenna typ av produktion inte förefaller vara lika lättrörlig internationelltsom exempelvis för textilproduktion. a. med tanke på 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 16 att det mänskliga kunnandet, viaorganisationsteknologi och i viss mån produktteknologi, förefaller vara ettviktigt konkurrensmedel i deima typ av produktion, vilket i sig talar förkomparativa fördelar för teknologiskt sett avancerade länder. Förlåglöneländer talar emellertid att varvsindustrin är relativt arbetsintensiv.Bland andra åtgärder som har vidtagits för att förbättra varvens situation ärolUca försök tiU att diver-sifiera produktionen, t. ex. genom att produceraoljeborrställningar. HittiUs har emellertid dessa ansträngningar inte visatsig vara tillräckliga. För att mUdrakonsekvenserna av den neddragning och den omstmkturering av den svenskavarvskapaciteten som är nödvändig, har stora StatUgainsatser gjorts. Målsättningen har varit att avsevärt skaU minskasin kapacitet i linje med en överenskommelse meUan . Ett led härivar bUdandet av AB Svenska varv. De beslutade statliga insatsema iform av aktieteckning, lån och förlusttäckning uppgår till drygt 4 miljarderkr. fördelade över 19761979. Härutöver har staten i den senastevarvspropositionen ställt kerditgarantier på ca . Genom dessainsatser har bl. a. lagerproduktion kunnat ske, vUket mildrat konsekvensernaför sysselsättningen. Krisen inomteko-industrin är av gammalt datum. Teko-industrin var den första avindustribranschema som drabbades av en utflyttning av produktionen tiUlåglöneländerna. är det emeUertid företag i höglöneländerna som ihög grad svarar för teknologin. Detta gäUer såväl de produktionsmetoder somtillämpas, som själva produktutformningen. Eftersom detma typ av teknologimycket lätt kan spridas internationellt, har länder med en hög lönenivå mycketsvårt att vara konkurrenskraftiga. Detta gäUer främst produkter som tUlverkasi längre serier, dvs. mer standardbetonade produkter. För vidkommandehar hela efterkrigstiden karakteriserats av omfattande nedläggningar av företagmed åtföljande sysselsättningsnedgång. har problemenblivit allt aUvarligare, bl. a. som en följd av den måtthga ökningen av denprivata konsumtionen, samt av den i internationellt sett snabba lönekostnadsutvecklingen.Eftersom textil- och konfektionsindustriema är relativt arbetsintensiva oförmånhga lönekostnadsutvecklingen starkt försämrat situationen för dessaredan hårt trängda industrier. Extraordinära åtgärder har vidtagits av staten. a. statiiga lånegarantier med mycket gynnsamma vUlkor,sysselsättningsbidrag till äldre arbetskraft och offentliga beställningar.Härtill kommer ordinarie branschfrämjande åtgärder. Vidare kan nämnasbildandet av den nya teko-koncemen i Statsföretags regi. Totalt sett kanstatens stöd tiU teko-industrin för /78 beräknas uppgå tilldrygt 600 mUj. Insatsema frånstaten är starkt koncentrerade tiU vissa branscher. Stålindustrin, varven ochteko-industrin som tUlsammans svarar för av den svenska industrinsförädlingsvärde står för av kost- Bil.1 Preliminär nationalbudget 17 nadernaför de särskUda insatserna. Satt i relation tiU just dessa branscher ärsatsningarna mycket omfattande. Deindustripolitiska satsningarnas samhäUsekonomiska effekter är omfattande.Genom åtgärderna möjUggörs en omstmkturering av dessa branscher som annars ejkommit tUl stånd. Man får inte bortse från att dessa satsningar taren betydande del av våra samlade reala resurser i anspråk. 1.3 Utblick mot 1978 De tendenser iden ekonomiska utvecklingen som kommit till synes, främst under andra halvåret1977, utgör gmnden för bedömningen av konjunkturen 1978. Vad först gäller deninternationella utvecklingen kan det konstateras att en viktig faktor isammanhanget utgör de stimulansåtgärder som beslutats i vissa länder underhösten 1977. Enligt beräknas tillväxten i området ha uppgåtttill i årstakt . De stimulansåtgärder som vidtagits ifrämst , , , och undervåren 1977 även i beräknas höja den totala produktionen . Huvuddelen av effektema faller på 1978. kan mandärför förutse en högre tUlväxt. Det finns en risk att aktiviteten iekonomierna därefter faller ner på en lägre nivå. Det har här förutsatts att ensådan profil inte kommer att vara politiskt acceptabel i de berörda länderna.Det gäller främst med tanke på konsekvenserna för arbetsmarknaden men ävenriskerna för att en låg tillväxt skulle leda tUl en förvärradbytesbalanssituation i underskottsländerna med en sannolik ökning av redanbefintliga protektionistiska tendenser. Därför har här en mera jämntillväxtprofU lagts till grund för prognosen över deninternationella utvecklingen, vilket i och för sig förutsätter vissaytterligare stimulansåtgärder utöver de som annonserats. Totalt skulleproduktionstillväxten under dessa förutsättningar uppgå tiU 1978 inomOECD-området. TUlväxten i och ligger över genomsnittetmedan produktionsökningen i skulle uppgå till . Av särskildvikt för vår del är att motsvarande ökning inom väntas uppgå till endast2 %. Den andra punkten där utvecklingenunder i sig synes vara avgörande för tendenserna under 1978är utrikeshandeln. Världshandeln totalt sett har bedömts komma att öka i volym 1978. Marknadstillväxten för de svenska bearbetade varorna, därhänsyn tagits tUl exportens ländersammansättning blir som följd av den lågatUlväxten i vår närmaste omvärld något lägre eUer . Med den tidsprofil överde relativa prisförändringarna och deras effekter som konjunkturinstituteträknar med i kapitel 3 skulle man kunna 2 1977/78.1 saml. 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 18 Tabell1: 8 Preliminär försörjningsbalans -2,4 -3,6 -1,3 -2,6 -0,1 -3,4 -1,5 -6,2 -8,1 -15,2 -14,9 -9,0 (-2,2)' (-1,1)' -1,3 -1,0 -0,4 -2,6 -0,2 -2,6 -0,1 ' Lagerinvesteringarnas förändring i procent avföregående års bruttonationalprodukt. räkna med en viss återgång under1978 av tidigare andelsförluster. Med denna förutsättning, och med något snabbareandelsvinster i råvaroexporten, trots en i stort sett halverad fartygsexportskulle exporten kuima öka . En avgörande förutsättning för prognosen äratt exporten synes ha vänt och att detma tendenshåller i sig. En motsattutveckUng kan väntas för importen. I och med att åtstramningsåtgärdernasuccessivt fick effekt började verkningarna på importvolymen bliavläsbara. blir importvolymen ytterligare drygt1 % lägre. Dels beror detta på att den inhemska efterfrågan faller med ca 1,, dels beror det på att de genomförda kursförändringarna förbättrat deninhemska produktionens relativa prisläge. Hur snabbt ochi vilken omfattning förändringar i importens konkurrenskraft påverkar dessandelar av vår hemmamarknad är självfaUet osäkert.