prop · G10320 · 1977-12-31 00:00:00 — Är Inkomnaärenden Avgjorda ärenden Balans 31.12 Inkomnaärenden fördelade på olika ärendeslag dande inkomst och egenavgifter inkom vidare 439 ärenden angående arbetsmarknadsutbildning ochvusensludiestöd .samt 218 ärenden angående delpension (avser sisla halvåret). Riksförsäkringsverketstillsynsfunktion utövas genom lillsyn.savdelningen. som är uppdelad på tvåtillsynsbyråer samt en organisaiionsbyrå och en byrå för information ochulbildning. Till tillsynsavdelningen hör också den tekniska byrån, som ärförlagd till , samt en särskild administrativ sektion. Någonmera ingående författningsmässig beskrivning av hur tillsynsfunktionen skallfullgöras finns inte. Av 18 kap. 2 § AFL framgår dock all de allmänna försäkringskassornahar att följa riksförsäkringsverkels anvisningar. På grund av sintillsynsfunktion har enligl beslämmelser såväl i AFL somi fiera andra författningar också räll att självmant ta uppförsäkringskassornas och de lokala skallemyndigheternas beslut till prövning(ex officioprövning). 1 vissa fall är sådan prövning obligatorisk. 1 dessa falllalar man regelmässigt om underställning av kassans beslul. Anvisningarhar getts dels i cirkulär och cirkulärskrivelser, dels i handböckerför handläggning av olika ärenden. Från ingången av utgesriksförsäkringsverkels författningssamling (RFFS) samt meddelanden ocharbelsinstruktioner. An visningarna kan vara av olika slag - från allmännariktlinjer och tillämpningsföreskrifter med stöd av särskilda författningsbestämmelserlill detaljerade rutinbeskrivningar. Utvecklingen av ADB-tekniken har krävtstörre enhetlighel och ett ökal anlal detaljföreskrifler. Tillsynsfunktionenfullgörs vidare på det sällel att tillsynsbyråernas personal gör inspektionergenom besök på försäkringskassorna och de lokala skattemyndigheterna. Vidsådana inspektioner går man igenom register, arkiv m.m. och undersöker om dessaär ordnade på ell rationellt sätt. Prop.1977/78:20 43 vidareigenom vissa typer av ärenden och undersöker t. ex. hur bevakningen av pågåendesjukfall sköts. Genom samiul med tjänstemännen försöker mun också la reda påhur olika typer av ärenden handläggs. Vidare infordras akter frånförsäkringskassorna och genomgås på lillsynsavdelningen. 1 avdelningensurbetsuppgifter ingår även utt svara för ulbildning av personal framför ullt påförsäkringskassorna. Denviktigaste bestämmelsen om obligalorisk ex officioprövning (underställning)finns i 20 kap, 10 § AFL. Enligt denna paragraf skall försäkringskassas beslulalllid prövas uv riksförsäkringsverkel om hieslulel hur fallals ipensionsdelegalion och ordföranden eller föredraganden hur anmält avvikandemening. Förfutlningsbeslummelser som innebär ull en fråga skull hänskjulus lillriksförsäkringsverket för uvgörunde finns vidure i 6 i; kungörelsen (1962:520)ungående sättet och tiden för ulbelulning av pension enligt lagen om ullmänförsäkring(ändrud senast I974:232)samt i 20 kap. II i; AFL.Del försia fallel gäller utbetalning av pension lill annan än pensionstagarenoch del andra tvist mellan försäkringskassor om lolkning uv AFL. Sistnämndabestämmelser saknar dock större praktisk betydelse. Riksförsäkringsverkelhar vidare i vissa läll utfärdat anvisningar om underställning. Sålunda skallärende om inkomstprövad förmån underslällas verkets prövning omförsäkringsnämnden och pensionsexpedilionen kommer lill olika beslul i ärendel.Della kan bli fallet t.ex, om frågan huruvida en huvudförmån resp, eninkomstprövad lilläggsförmån skall beräknas såsom för gift eller såsom förogift har bedömis på olika sätt uv tjänsteman på ceniralkonlorel och avförsäkringsnämnden, Vidure skull i vissu full ärende undersiällusriksförsäkringsverkets prövning när del ifrågasätts all en försäkringskussunied relroukiiv verkun skull ändru beslul om försäkruds sjukpenninggrundundeinkomsl. Enförsäkringskassa som själv hur uppiäcki ull ett beslut hur blivit felukiigtbrukar underställa detta prövning, i den mån kassan inleanser sig kunna ändru beslulel. Deisummu gällerom kussun är tveksam i fråga ombeslutets riktighet. Ex officioprövningförekommerockså om felakiigu beslut hos försäkringskassorna upptäcks i sambandmed inspektionsverksamhet. Enligl gällande praxis kunett sådunl beslul rättas till genom utt lillsynsuvdelningen överlämnar ärendetlill besvärsavdelningen för förnyad prövning. Deltu sker dock endasl i ettfåtal full . Om en försäkrud anförbesvär över en försäkringskussus beslul efter besvärstidens utgång, kan vidureriksförsäkringsverket på grund uv sin ex officioprövningsrält ändå tu uppbesvären lill prövning. Dennu möjlighet hur använts i förhållundevis storulsträckning, i vurl full i sådunu ärenden där mun har ansett ull det hurfunnits möjligheter till ändring. Enkonsekvens uv ex officioprövningsrält är alt verkei,nären enskild haranfört besvär över försäkringskassas beslut, kan gå uiöverframställda yrkanden och ändra kassans beslul även lill nackdel för 1977/78:20 44 klaganden.Denna befogenhet, som skiljer sig från vad som gäller vid ettdomslolsförfarande, sammanhänger med ull ex officioprövnings- ochunder-slällningsinslituien bl. a. är uvseddu ull kunna användas för att bevukudet allmännas intresse i socialförsäkringsärenden. Ärendensom tus upp ex officio handläggs liksom underställda ärenden påbesvärsavdelningen, och verksamhet regleras genom lagen (1917:466) om försäkringsrådel(ändrud 1918:323) och urbelsordningen (1947:114) för försäkringsrådel (ändradsenasl 1965:767). Rådet är mellaninstans i de yrkesskudeurenden därhandläggningen i första instans inle har decentraliserats lill försäkringskussuoch där följuklligen beslul i förstu instans hur faltals iriksförsäkringsverkel. Enliglförsäkringsrådslagen skall rådet bestå uv minsl sju ledamöter. Två av dem skallrepresentera arbetsgivarna och två arbetstagarna. Dessa fyra ledamöler och tresuppleanter för var och en av dem förordnas av regeringen i sänder.Förslag lill representanter för arbetsgivarna brukar lämnas av SAF och förarbetslagarna av LO. Övriga ledamöter, av vilka en skall varu rådels chef,utnämns direkl av regeringen. Minsl två uv dem skall vara lagfarna och hafullgjort vad författningarna föreskriver för den som får nyttjas idomarämbeien. Ärendenaavgörs av fem ledamöter men kan också avgöras uv fyra ledamöler, om dessa ärense om beslulel. Av dessa ledamöter skull en vara representant för arbetsgivarnaoch en för arbetstagarna samt minst en vura lagfaren. Vid behandling avvikiigure ärenden eller ärenden av allmän betydelse skall della minsl sjuledamöler. av vilka två skull vuru represen-lunler för arbetsgivarna och tvåför urbeisiugarna saml av övriga minsl två vara lagfarna. Sedan den Ijuli 1975tjänstgör endasl fem lagfarna ledamöler i rådel. Flertalet av dessa uppnårpensionsåldern under de närmasle åren. Vidare tjänstgör som ledamöler tvårepresentanter för arbetsgivarna och två lor arbetstagarna sumt fyru läkurevilka såsom lillfälliga ledamöler dellar i handläggningen av vissa ärenden. 1början av 1960-talel kom ca 2 000 mål och ärenden in lill försäk rings rådetvarje år. Anlalel har stadigt gått ned. kom del in I440 mål och ärenden till rådel. Minskningen beror huvudsakligen pådecentraliseringen lill försäkringskassorna av fiertalet sjukersätiningsärenden.1 slutet av började målantalei åter att stiga och uppgick under år 1976till I 583. Ärendenom uibyle uv livränla mol engångsbelopp avgörs f n, uv försäkringsrådel iförstu instuns. De försäkringsniulematisku beräkningarnu UV kupitalbeloppenssiorlek ulförs dock av matenia-tisk-staiisiiska byrå.Dessa ärenden utgör hos försäkringsrådet ungefär 1 /5 av Prop.1977/78:20 45 dettotula uniulel inkomna mål och ärenden eller mellan 200 och 300 . Försäkringsdomslolenär högsta besvärsinslans i ärenden som hur prövuis på riksförsäkringsverketsbesvärsavdelning - uiom ärenden ungående ullmänna burnbidrug-och i ärenden omarbeisgivuruvgifier.i vilku verkei hur beslutui i förstu instans. När delgäller sistnämnda ärenden ur försäkringsdomslolen enda besvärsinstans. Vidureär försäkringsdomslolen högsiu besvärsinsiuns i fråga om besvär över beslul uvförsäkringsrådet samt över beslul av urbeismarknudssiyrelsen när det gällerfiertalet ärenden ungående urbetslöshetsförsäkring och kontanturbetsniurknadssiöd, Försäkringsdomslolen skull också pröva mål somriksförsäkringsverkel ellerarbetsmurknuds-siyrelscn undersläller domstolensprövning, Sudun undersiällning skall ske om det för enhetlig lugtolkning ellerräiistillämpning är uv synnerlig vikl un saken prövas av domslolen eller eljestsärskilda skäl finns för sådan prövning. Försäkringsdomsiolensorganisulionochverksumhei reglerus genom lugen (1961:262) om försäkringsdomstol (ändrud senast1975:1300). ledumöter är dels lugfurnu, dels ickelugfarnu. De lugfurna ledumöternu är en president, som leder domstolens urbeic.och minsl fvru försukringsdomure. Del finns f n, åtta ordinarieförsäkringsdomare och dessutom ett göromålsförordnunde som försäkringsdomure.De icke lugfarnu ledumöternu skall vuru niinst fyru till uniulel och är f n. nio.De skull hu särskild erfurenhel UV urbelsförhållanden ellereljestbesiiiuinsikieruv särskilt värde för domstolens urbeie. De lugfarnuleduniöiernu är ordinurie doniare. som uinämns av regeringen. De icke lugfurnuledumöternu förordnus uv regeringen i sänder. För de icke lugfurnuleduniöiernu skull finnas ersätiurc. Den nornialusummunsäliningen vid målsuvgörunde är ire lugfurnu och ivå icke lugfurnu ledumöler. I mål.vuri uppkommerfråguuv belydelse för enhetlig lugtolkning eller räiistillämpning. får sumiliguledumöler deltu i uvgörundel. Målenförbereds och föredras uv särskildu föredrugunde som förordnas av regeringenför viss lid, Försäkringsdomslolen har vidare tillgång till uv regeringenförordnude läkure, som uvger utlåtunden till domstolen i medi-cinsku frågor, Förfurundeii försäkringsdomslolen är inie reglerui i deiulj i lorfuitning. ulun delförutsuiles vid domstolens tillkomst alt domstolen på egen hund i vissutsträckning skulle kunna utbilda en ändumålsenlig processordning. Vissa'grundläggunderegler ges dock i lagen om försäkringsdomstol. Räiie-gångsbulkens regler omhandläggningen uv besvursmål i hovrätt har ijänui som förebild. I sumband medförvaltningsprocesslagens lillkomst gjordes vissu ändringur i lugen omförsäkringsdomsiol. som innebur au förfirunde- 1977/78:20 46 reglernui sisinämndu lug i slor utsträckning unpussudes lill förvaltningsprocesslagen. Enligl 24 i; lagen omförsäkringsdomstol meddelus närmare bestämmelser om domstolens organisution ochverksumhei av regeringen, Någru sådunu beslämmelser har inte meddelats, ochdomstolen har under hela sin verksamhet arbetat utan någon skrivenarbetsordning. hur emellertid en urbeisgrupp inom domstolenutarbelal en urbelsordning, som f n, tillämpas på prov. Regeringen har genombeslut dels meddelat vissu föreskrifier som gällerskyldighet för lagfaren ledumoi av försäkringsdomstolen utt vara ordförande idomför grupp inom domslolen. dels uppdragit åt domslolen all själv bestämma om sinaarbetsformer sumt faslslälla arbetsordning och andru bestämmelser som erfordrusför domstolens arbeie. Förfarandereglerna i lagenom försäkringsdomstol innehåller i huvudsak följande. Den som vill anförabesvär hos försäkringsdomslolen skall i sin besvärsinlaga uppge bl.a. denändring i beslutet som yrkas, de skäl som åberopas lill stöd förändringsyrkandet saml de bevis och den ulredning i övrigt som åberopas (7 i;).Uppfyller besvärsinlagan inte dessa föreskrifter eller är den eljestofullständig, skall försäkringsdomslolen förelägga klaganden att avhjälpabrisien. Om del av inlagan inle kan utläsas vad klaganden yrkar och om brisleninle avhjälps, skall besvärslalan avvisas. Ändring i överklagat ellerunderställt beslut får inle göras lill nackdel för enskild part, om intelillfiille lämnats denne ull yttra sig. Försäkringsdomstolen får dock förbjudaverkställighet av överklugui eller underställt beslut eller eljest meddelainterimistiskt förordnunde ulun all sådani ytirande inhämtats (8 ij)- Förfarandeti försäkringsdomstolen är i princip skriftligt. Muntligt förhör med part ellerannan kun dock hållas, om domstolen anser att del behövs. Till muntligtförhörskall part kallas. Part fåråläggus personlig inställelse. Muntligförhandling är i princip offentlig och bestämmelserna i 5 kap, rättegångsbalkenom offentlighet och ordning är tillämpliga enligt en hänvisning i 9 i;,Försäkringsdomslolen har dock utrustats med en vidsträckt befogenhet alt påbegäran av part förordna om handläggning inom stängda dörrar, Försäkringsdomslolenskall verka för att utredningen i målet blir så fullständig som krävs medhänsyn till målets beskaffenhet och har möjlighel att själv föranstalta ombevisning (10 i;). Sålunda fär försäkringsdomstolen förordna om syn (14 i;),inhämta yttrande över fråga som kräver särskild sakkunskap från bl, a.myndighet eller tjänsteman (15 i;) samt förordna om förhör med vittne ellersakkunnig (16 i;). När det gäller regler om förebringande av bevisninghänvisas i lagen om försäkringsdomstol lill en rad beslämmelser irättegångsbalken. Även beträffande förfarandet i övrigi hänvisas tillbestämmelser i , bl, a. i fråga om rättegångs-förseelse, omombud och om laga förfall. Omdet vid överiäggning visar sig att ledamöterna har skilda meningar. 1977/78:20 47 skall omröstning företas. Därvid gäller i tilliimpligudelur bestämmelsernu i 16 kap. om omröstning i överrätt, Deltuinnebär bl, a, ull ordförunden vid lika röstetal har ulslagsrösl, Försäkringsdomslolenskull dock själv, till skillnud från vad som gäller enligt 16 kap,räiiegångsbalken. bestämmu i vilken ordning omröstningen skull ägu rum.Skiljuktig mening skall uniecknus i protokoll eller fogus vid domstolens beslut(19 i;), Försuk-ringsdomstolens beslut skull grundus på vud hundlingurnuinnehåller och på vad som eljesi har förekommit. Beslul, varigenom domstolenskiljer målet från sig, skull om del inle anses obehövligt innehålla de skäl påvilku avgörandet har grundats. Om domstolen finner att dess beslul på grund uvskrivfel, mi.ssräkning eller unnut sådunt förbiseende innehåller uppenburorikiighei, skull domstolen, sedan purt hur fått tillfälle att yttru sig.meddelu beslul om rättelse (20 i;), I mål hos försäkringsdomslolen skall purt själv bäru sinurättegångskostnader (21 i;). Part som inställt sig till muntlig handläggninghar dock möjlighet alt få ersättning av allmänna medel för kosinud för resu ochuppehälle. Även vittne eller sakkunnig har rätt till ersättning av allmännamedel för kostnad för inställelse (17 i;). Målutvecklingen i försäkringsdomstolen framgår av följandetabell Är Inkomnamål Avgjorda mål Balans 31,12 1976 2 621 2 539 1360 2.4 Vissa tidigare överväganden omsocialförsäkringsprocessens allmänna utformning Sociulförsäkringsprocessen är i princip uiformud somett enpurtsför-farande. Beslut kan i stort sell endasl av den enskildeöverklugus lill högre instans. Ex officioprövnings- ochunderslällningsinsliluten innebär dock möjlighet alt få till stånd enöverprövning i högre instans av försäkringskassas, lokal skattemyndighets ochriksförsäkringsverkets beslul ulan ull besvär har anförls. Frågan om socialförsäkringsprocessens utformning har i åtskilliga Prop.1977/78:20 48 sunimanhangvaril föremål för diskussion. Redan i samband med den nuvarandebesvärsorganJsatJonens tillkoms! diskuterades om ett tvåparisfor-furunde bordeinföras. Vad man då åsyftade vur frumförallt ull införu ell s. k. ullmänt ombudmed huvudsaklig uppgift alt tillvarata det allmunnus intresse isociulförsäkringsprocessen. Diskussionen vid dennuvurunde besvärsorgunisuiionens tillkomst gällde framför ullt om ett allmäntombud skulle inriiitus för ull föru del allmännus i försäkringsdomslolen.Departementschefen uttalade ull man skulle vinna ålskilliga fördelar omprocessen vid domstolen kunde anordnas som ett förfurunde med två motståendeparter. Han ansåg dock ull betänkligheter kunde resus mol att införa ensärskild purisrepresentunt fördel ullmännu ulun en närmure undersökning rörundevilku konsekvenser i olikuuvseenden.som deltu skulle föru med sig. Frågan bordedock enligl depurlemenischefen tus upp vid ett senure lillfälle. sedun slörreerfarenhet uv besvärsförfurundeis funktion inom det nyu sociulförsäkringssysiemethude vunnits, Frågunom ell ullmänt ombud på sociulförsäkringens område hur diskulc-ruts även efiertillkomsten uv nuvurunde sociulförsäkringsudminisirution. Innebörden avbegreppet ullmänt ombud hur efter hund förskjutits, I de mångu riksdugsmotionersom hur förekommit i frågun på senure lid hur i ullmänhet eflerlysls ell organmed huvuduppgifi ull vid försäkringsdomslolen tillvuraia främst de enskildasrält sumt verku för en enhetlig räiistillämpning i socialförsäkringsmål. Frågunom ullmänt ombud hur således närniust kommit all bli en fråga om rättshjälp åtde enskildu. Dennu aspekt på frågan framfördes bl.u. i sumband med tillkomstenav den räilshjälpsreform. som trädde i krafi den . Frågan om allmänt ombudhar också beröns uv JO i ell beslut (Dnr 2960/71). 1 sinframslällning till JO hude klaganden anfört bl. a,, att riksförsäkringsverkel isin egenskap uv sumtidig tillsynsmyndighet och besvärsinsiuns förförsäkringskussornu grunskude besvärsärenden även ur tillsynsaspekten, vurvidkunde förekommu ull verket i sitt beslut gick utöver vud som hade yrkats ochändrade kassuns beslut till nuckdel förden som hade överklagat beslutet, JOuttalade att den nuvarande ordningen enligt vilken riksförsäkringsverketuppträdde så utt säga både som doniare och åklagare från principiell synpunklkunde le sig stötande. kunde emellenid ej lustas för dentillämpade ordningen som måste anses slå i överensslämmelse med lagsiifiarensavsikter. Alternativet lill den gällande ordningen skulle vura ull ett allmäntombud lillskapudes med uppgift ull hos riksförsäkringsverkel uppträda somenskilds motpart på samma sätt som taxeringsintendenl gör i luxeringsmål. Dennualternativa ordning tedde sig enligt JO från åtskilliga synpunkter merutilltulande än den gällande mer outvecklade ordningen med en dubbelfunklion förriksförsäkringsverkel. 1977/78:20 49 1 betänkandet föreslår utredningen att en helt nymelluninstans på sociulförsäkringens område inrällus och all vissa ändringurgenomförs i fråga om försäkringsdomSiolens organisution och verksumhei.Frågorsom gäller socialförsäkringsprocessens utformning las också upp ibetänkandet. Som en följd av utredningens förslag i övrigt föreslås ull ullmanförsäkringskussu får lagreglerud befögenhel all under vissu förulsätiningurompröva sinu egnu beslul. Frågor rörande lämplig besvärsväg för vissaärendegrupper inom socialförsäkringen och närliggande områden behundlus vidarei beiänkun-dei. Utredningen konsiuierur inledningsvis attsociulförsäkringen numeru ärett av de dominerande inslagen i del svenskavälfärdssamhället. Utredningen påpekar vidure ull de reformer som under årenslopp har genomförts på socialförsäkringens område framför ulll har lugii siklepä del materiella innehållel i försäkringen. På den administrativa sidan hurdäremot ulvecklingen i mindre grad präglats av nydaningar och förändringar.Inräiiundel uv försäkringsdomslolen och den nya försäkringskasseorganisaiioneni början på 1960-ialei var dock ell ullryck för de ökade anspråk påsocialförsäkringens udministrutivu sidu som uibyggnuden uv de muterielluförmånernu förde med sig. Uiredningen konstuterurail belastningen påsocialförsäkringsadministru-lionen sedun dessu förändringur genomfördes harökat kraftigt, inle minst för de besvursprövunde orgunens del. Sålundu hartillströmningen uv mål och ärenden till försäkringsdomslolen ochriksförsäkringsverkets besvärsavdelning mer än fördubbluls . Utredningen erinrur om den förstärkning uv förvultningsrättskipningeni ullmänhei som åstadkommits genom 1971 ärs förvuliningsräiisrelbrm, vilkenendust i begränsud utsträckning hur berört besvursprövningen inomsociulförsäkringen, I förhållande lill vad sorn numera gäller på jämförburuområden frumstårdärförenligi utredningens mening besvärsprövningen inomsociulförsäkringen som i vissu hänseenden niindre uivecklud. Med hänsyn lillden utomordeniligu belydelse som sociulförsäkringen har i dugens sumhälleanser utredningen ull en rimlig utgångspunkt för en översyn uvsocialförsäkringens besvärsorgunisu-lion bör vara utt besvärsprövningen pådetta område skall kunna hålla minsl samma stundurd somförvuliningsräiiskipningen i övrigt, I del nuvurunde besvärssyslemei inom sociulförsäkringenär, påpekur uiredningen,den domstolsmässiga besvärsprövningen i fiertalet målkoncentrerad till en enda instans, försäkringsdomstolen. Detta hur bidrugittill utt domslolen har kommii utt beluslus i alllför hög grad. Domstolen häridag den dubbla uppgiften alt dels åstadkomma goda materiella avgöranden i denstora mängd uv socialförsäkringsmål som den prövar, dels svara för prejudikal- 4 1977/78. 1977/78:20 50 bildningen.Den tunga belastningen på domstolen i förening med domsiolens ambition all ulanpåtagliga dröjsmål avgöra sina mål har enligl ulredningens mening begränsatdomstolens möjligheter att ge fylliga och klargörande motiveringar till sinaavgöranden. Detta har inneburil att den prejudikatbildande funktionen har fåttstå tillbaka. Utredningen konstaterarattarbetsläget iden högsla instansen i hög grad är beroende av närmaslunderiiggande instansers verksamhel och struktur. fullgörs huvuddelen avbesvärsprövningen närmasl under försäkrings-domstolen av riksförsäkringsverketsbesvärsavdelning. De bestämmelser som gäller för förfarandet där medför enliglulredningens mening ull besvärsavdelningen arbetar i former som måstebetecknas som otillfredsställande. Ett mindre tillfredsställande drag när detgäller den nuvarande mellaninstansen är vidare dubblafunktion som dels besvärsprövande organ, dels tillsynsmyndighet överförsäkringskassorna. En annan nackdel som utredningen påpekur är allriksförsäkringsverket ena stunden skall fungera som opartisk domstol och andrastunden, efier besvär lill försäkringsdomslolen, skall vara remissorgan åtdenna domstol. Utredningen erinrar om attmun inom ramen för dubbla roll som besvärsprövande organoch tillsynsmyndighet har försökt tillgodose kravei på likformighet ochrättvisa vid tillämpningen av försäkringen genom två institut - underställningoch ex officioprövning - som syftar lill ull tveksamma eller felaktiga beslutskall bli överprövade i högre instans. Räckvidden av dessa institut äremellertid begränsad. Enligt Ulredningens uppfaltning uppnås likformighet ochrättvisa bäsl inom ramen för ett ivåparlsförfarande. särskill problem ifråga om besvärsprövningen inom socialförsäkringen anser utredningenbesvärsvägen i ärenden om arbetsgivaravgifter vara. Försäkringsdomslolen blevvid sin tillkomst enda besvärsinslans beträffande dessa ärenden. Enligtuiredningen framstår det emellertid som mer naturligt att ärendena omarbetsgivaravgift följer samma besvärsväg som skatteärendena. Sammanfattningsvis anseruiredningen all en reform av besvärsprövningen inom socialförsäkringen börutformas efler följande huvudlinjer, Besvärsprövningenanpassas lill del mönster som gäller på undra jämför bara områden. Besvärsprövningen i mål om arbetsgivaravgifterfiyttas över lill besvärsorganisationen på skatteområdet - länsskatlerält,kammarrätt och regeringsrätt -och de besvärsprövande organen påsocialförsäkringens område får sin verksamhel inriklad enban på försäkringensförmånssida, Möjlighelerna förden högsta besvärsprövandeinstansen på socialförsäkringens område, försäkringsdomslolen, all fullgörasin prejudikulbildande verksamhel förbällras. Prop.1977/78:20 51 Besvärsprövningen i mellaninstansen fiyttas överlill frislående organ, som övertar de uppgifter riksförsäkringsverkelsbesvärsavdelning och försäkringsrådet nu har. ges uppgiften att bevakaintresset uv likformighet och rättvisa i socialförsäkringsprocessen och lår idenna egenskap rält all inträda som part i förfarandet.