prop · G103136 · 1977-12-31 00:00:00 — Utredningen har förordat i fråga om påföring av skattetillägg att detskall vara "uppenbart" alt det föreligger oriktig uppgift i sak. Ettsådant krav anser jag dock skulle föra för långt. Vad jaghär har anfört i fråga om krav på utredning och bevisning bör komma lilluttryck i lagtexten. Det bör emellertid ske i 116 a §. I detta lagrum bör angessom förutsättning för skattetillägg att uppgift som lämnas av den skattskyldigebefinnes vara oriktig. 116 b § bör lämnas oförändrad i de avseenden jag nu harbehandlat. Utredningen har också föreslagit ändringar rörande de tvåövriga undantag som regleras i 116 b §. EnUgt den nuvarande lydelsen av dessaundantagsregler utgår inle skattetillägg i den mån avvikelsen innebär rättelseav uppenbar felräkning eller misskrivning. SkattetiUägg utgår inte heller omden skattskyldige frivilligt har rättat oriktig uppgift. Utredningenföreslår i fråga om felräkning eUer misskrivning att till den nuvarande lydelsenav författningstexten läggs orden "som fram- 10 1977/78. Prop.1977/78: 136 146 går av deklaration eUer annat skriftligt meddelande frånden skattskyldige". Tillägget innebär enligt utredningen endast ettförtydligande i enlighet med uttalandena i förarbeten och praxis. Utredningenpåpekar att för att felaktigheten skall anses uppenbar måste den vara så iögonfallandeatt den som granskar uppgiften med normal noggrannhet inle kan undgå attupptäcka felaktigheten. Utredningen föreslår vidare att undantaget för fall avfrivillig rättelse skall göras mera vidsträckt och gälla om skallskyldig"frivilligt vidtagit åtgärd som leder till att skatt kan påföras med rätlbelopp". Utredningen påpekar atl den nuvarande lydelsen avser endasträttelse av oriktig uppgift, som den skattskyldige har lämnat, medan denföreslagna lydelsen däremot täcker också andra faU då frivillig åtgärd från denskatlskyldiges sida kan ligga till grund för beskattningen. Förslagen lämnas utan erinran av det helt övervägandeantalet remissinstanser. För egen del kan jag biträda utredningens förslagbeträffande de fall av rättelse av felräkning och misskrivning som inte skallföranleda sanktion. En redaktionell ändring i lagtexten bör dock göras. Vad gäUer möjligheterna till frihet från skattetUlägg vidfrivillig rättelse finns det enligt min mening inte något uttalat behov av atländra nuvarande bestämmelse. En regel i överensstämmelse med 12 § SkBL, somutredningen har föreslagit, kan för övrigl på ett icke önskvärt sätt minskakraven på atl rättelsen skall vara klar och tydlig. Jag kan därför inte anslutamig till utredningens förslag utan förordar all bestämmelsen i nuvarande 116 b§ förs över oförändrad till 116 f § sista stycket. 5.2.2 SkalletUläggels generella nivå Den generella nivån för skattetilläggen har självfalletväsentlig betydelse för behovet av regler om nedsättning av tillägget medhänsyn till förhållandena i det enskilda fallet. Ju lägre det generella tiUäggetsätts, desto mindre blir behovet av särskilda nedsältningsregler. Innan jagbehandlar frågan om de vidgade möjligheterna till nedsättning av skattetilläggvill jag därför ta upp frågan om en justering av tUläggets generella nivå. Underlaget vid beräkning av skattetillägg är denundandragna skatten. F. n. gäller procentsatserna 50 och 25. Den lägreprocentsatsen 25 tUlämpas när skattemyndigheterna har kunnat rätta den oriktigauppgiften med ledning av särskilt angivet kontrollmaterial. Procentsatsen 50tillämpas i övriga faU. De individuella effektema för olika inkomstlägen ochundandragna belopp framgår av följande uppställning (utdebitering omkring27 kr. per skattekrona). Prop.1977/78:136 147 Andelenfall där 25-procenttiUägget har påförts för oriktig uppgift vid 1977 årstaxering är drygt hälften av samtUga såvitt gäller fysiska personer Detframgår av upplysningar, som har inhämtats från ett antal lokalaskattemyndigheter. Deindividuella effekterna innebär enligt min mening en i stort sett rimligavvägning mellan å ena sidan samhällets krav på ett riktigt fullgörande avdeklarationsskyldigheten och ä andra sidan deklarantens intresse av att intedrabbas alltför hårt om han av förbiseende lämnar oriktiga uppgifter. I vissafall synes mig emeUertid de nuvarande reglerna drabba väl hårt. En nedsättningav den generella nivån är därför enligt min mening motiverad. Förslag i dennariktning har också framförts av flera remissinstanser. Nedsätlningen får dockinte vara så stor att verkningarna av sanktionen uteblir. Jag anser att engenerell nivå på innebär en lämplig avvägning. Den lägre procentsats sombör gälla i kontrolluppgiftsfallen bör då vara 20. Jag kommer alt närmareberöra dessa fall . Accepteras mina förslag till procentsatser bör dessaligga fast. Utredningen bör då inte överväga den frågan i .sitt fortsattaarbete. Deindividuella effekterna av skattetillägg enligt dessa lägre procentsatserframgår av följande uppställning. 1977/78:136 148 2 276 1 138 () () () () () () () () Jag föreslär sålunda alt skattetilläggets generella nivåbestäms enligl vad jag nu har anfört. Delta föranleder ändring av 116 a § TL. 5.2.3 SkattetUlägg beräknat efter lägre procentsats Skattetillägg för oriktig uppgift skall enligt 116 a § ivissa fall beräknas efter 25 i stället för . Som jag har anfört,bör procentsatserna sänkas till 20 resp. . Skattetillägg enhgt den lägreprocentsatsen påförs, om den oriktiga uppgiften kunnat rättas med ledning avvisst kontrollmaterial, som i princip skall vara tillgängligt vid taxeringen.Det relevanta kontrollmaterialet utgörs av taxeringsavi, den skallskyldigessjälvdeklaration för del nästföregående beskattningsåret saml uppgift enligt TLsom arbetsgivare eller annan än taxeringsnämnd ulan anmaning skall lämna tUlledning för annans taxering och som har kommit in till vederbörande myndighetinnan den årliga taxeringen har avslutats. Dessa regler infördes som jag har sagt pågrundval av utredningens förslag och började tillämpas fr. o.m. Lagstiftningen skulle enligt vad jag uttalade i prop.1976/77: 92 betraktas som ett provisoriskt ingrepp i systemet i första hand medavseende taxering. Lagstiftningen avviker från utredningens förslag bl. a. såtUlvidaatt skattetillägg enligt utredningen även i fall av här avsett slag skall beräknasefter om del av omständigheterna fär anses uppenbart att den skatlskyldigehar lämnat uppgiften i syfte att dra undan skatt. Vidare föreslär utredningenatt underrättelse från annan taxeringsnämnd skall ingå i del relevantakontrollmaterialet. Remissinstanserna är eniga om att man bör se mildare påsådana fall där oriktig uppgift kunnat rättas med ledning av kontrollmaterialsom taxeringsnämnden normalt har till sitt förfogande vid taxeringen. Ett fåtalremissinstanser finner del oskäligt att skattetUlägg över huvud laget utgår ihär avsedda fall eftersom den typ av förseelser tiUägget skall träffa närmastsägs vara att betrakta som otjänliga försök. Nästan samtliga remissinstanser ställer sig avvisande tillden av utredningen föreslagna regeln om undantag för uppsåtUga fall. Det storaflertalet remissinstanser anser att det kontrollmaterial som bör beaktas isammanhanget i slort bör ha den omfattning som har angetts i den 1977/78:136 149 Kompletteringar av ochinskränkningar i det relevanta kontroHmaterialet föreslås dock från flera håll. För egen del gör jag följande bedömning. Skattetilläggethar generellt sett funktionen atl understryka vikten av omsorg och noggrannhetvid fullgörandet av uppgiftspllklen. Som jag har anfört kan jag mot dennabakgrund inte biträda den uppfattningen, som har förts fram från nägraremissinstanser, all man helt bör undanta ifrågavarande felaktigheter fränskattetillägg. En annan sak är att man i det framtida taxeringsförfarandet börsträva efter all lätta pä den skattskyldiges uppgiftsplikl i sådana fall däruppgifterna normalt redan finns hos myndigheterna. Den kategori av uppgifter som del här är fråga om börsåledes även i fortsättningen lämnas under det ansvar och den påtryckning somskattetillägget utgör. Den obetydliga risken för all en oriktig uppgift av detlaslag undgår upptäckt bör liksom f. n. beaktas genom att tillägget sätts lägreän för övriga fall. Reglerna om lägre skattetillägg har enhgt vad jag harsagt utformats främst med avseende på 1977 ärs taxering. Jag anser emellertidatt reglema även i fortsättningen bör ha samma principiella utformning.Subjektiva rekvisit bör sålunda inte föras in i sammanhanget ulan tillämpningenav reglerna bör vara beroende endast av vad som objektivt sett kan konstaterasföreligga. Jag har emellertid tidigare uttalat mig för atl de nuvarandereglerna om lägre skattetillägg bör omarbetas i syfte att nå en mer enhetligreglering av de fall där risken för att den oriktiga uppgiften skall undgå upptäcktär obetydlig. Det kan dåtill en början övervägas om man inte bör utvidga tillämpningsområdet för detlägre skattetillägget utöver sådana oriktiga uppgifter som kan rättas medledning av kontrollmaterial. Fall kan sålunda förekomma där en oriktighet i enlämnad uppgift framstår som mer eller mindre uppenbar med hänsyn tiU t. ex. vadden skattskyldige i övrigt själv har upplyst i deklarationen. Enligt min meninglalar vissa skäl för att man behandlar sådana fall på samma sätt som "kontroU-materialfallen".Samma obetydliga risk för att felet skall undgå upptäckt kan sålunda föreUggai båda fallen. En sådan ordning torde emellertid förutsätta att man införnågon form av riskbedömning vid prövning av skattetilläggsfrågor. Detta börinte ske utan en Ingående analys av frågan. a. måste behovet av en sådanåtgärd utredas. Jag är därför inte beredd all nu la ställning i frågan ulananser alt utredningen bör överväga den i sitt fortsatta arbete. Jag vill dockpåpeka atl det i flertalet av nu avsedda fall finns förutsättningar för att även utan en allmän riskbedömning tillämpa det lägre skattetillägget med hänsynlill atl kontrollmaterial finns. I många av dessa fall torde ocksåförutsättningar för eftergift föreligga. En annan typ av fel som bör uppmärksammas i dettasammanhang 1977/78:136 150 ärde s. k. periodiseringsfelen. Hit räknas i första hand fel i fråga om rättbeskattningsår för redovisning av intäkt eller kostnad. Till periodiseringsfeli en vidare betydelse kan också hänföras fel i fråga om fondavsättningar,lagervärdering eller annan resultatreglerande åtgärd. Gemensamtför dessa fel är att risken för skatleförlust för det allmänna är mindre äneljest sett över en längre tidsperiod. Utredningen anser att sådana fel i vissafaU bör kunna medföra hälfteneftergift. Ett stort antal remissinstanserunderstryker behovet av en mildare sanktion för dessa fall. Jagkan i princip ansluta mig lill uppfattningen atl periodiseringsfelen börbehandlas mildare än f. n. från skattetilläggssynpunkl. Fall torde f. ö.förekomma, när förutsättningar för hel eftergift föreligger. Jag är emellertidmedveten om att det då frågan om skattetillägg aktualiserasför ett sådant fel inte alltid går alt avgöra om felet kommer att innebära ettdefinitivt skatteundandragande. Man vet t. ex. inte om en utelämnad intäktkommer att redovisas i deklarationen för . Enligt min meningkan man emellertid inte bortse från att periodiseringsfelen generellt settinnebär en lägre risk för slutligt skattebortfall än flertalet andra feltyper.Därför bör det enligt min mening ankomma på utredningen att överväga hur periodiseringsfelenbör behandlas. Reglernaom lägre skattetillägg behöver som jag har antytt omarbetas också medavseende på de fall där kontrollmaterial påverkar bedömningen. Den främstaanledningen härtiU är den förestående omorganisationen av laxeringen i förstainstans. Denna omorganisation kommer att innebära väsentliga förändringar iförhållande till nuläget bl. a. i fråga om granskningsrutinerna. Av intresse idetta sammanhang är bl. a. följande. Ett stort antal kontroller som omfattar besökhos den skaltskyldige företas för atttaxeringsnämndernas beslutsunderlag skall förbättras. ADB-stödet viddeklarationsgranskningen byggs ut bl. a. genom en omfattande registrering avuppgifter i deklarationer och kontrolluppgifter. Resultatet av de ADB-testersom sker av de registrerade uppgifterna skrivs ul på taxeringsavin. Dennautökas också med vissa andra uppgifter, bl. a. om fastighetsinnehav och ominbetald preUminär skatt. Deklarationsgranskningen av löntagardeklaralloneravses 1 slor utsträckning ske utan att föregående års deklaration finns lillhands. En helt ny rutin läggs upp för lämnandet av kontroUuppgifter. Det avsesske i en formbunden ordning på i huvudsak förtryckta blanketter. De nämndaändringarna genomförs successivt fram lill taxering. Omorganisationenav laxeringen i första instans innebär sålunda förändringar i fråga om bl. a.det kontrollmaterial som f. n. skall beaktas Prop.1977/78: 136 151 enligt reglerna om lägre skattetillägg. Självdeklaralionenför det närmast föregående året kommer inte regelmässigt att finnas med vidgranskningen av löntagardeklaralloner. Som jag har nämnt kommer dock de väsentiigauppgifterna i deklarationerna atl registreras med hjälp av ADB. Dessa uppgifterkommer att vara tillgängliga vid granskningen. Vidare skall föregående årsdeklaration i regel finnas med vid granskningen av rörelseidkares ochjordbrukares deklarationer. Jag anser därför inte atl det f. n. finns någonanledning att ta undan denna handling från del relevanta kontroll-materialet ifråga om beräkning av skattetillägg efter lägre procentsats. De ändringar som föresläs beträffande taxeringsavinföranleder enhgt min mening inle heller att handlingen som sädan bör mista sinplats bland det kontrollmaterial som skall beaktas i sammanhanget. Vissa av deuppgifter som kommer att tillföras avin finns emellertid redan f. n. 1 regel tUlgängligavid taxeringen utan att de för den skull får beaktas i skatletilläggssammanhang.Jag avser här uppgifterna om fastighetsinnehav. Dessa uppgifter omfattar bl.a. taxeringsvärden och anges f. n. på en särskild handUng siom sorleras in ideklarationen. Enligt min mening bör denna handling 1 avvaktan på attuppgifterna däri förs in på taxeringsavin hänföras till det kontrollmaterialsom kan grunda lägre skattetillägg. Det finnsemellertid ocksä andra handlingar som jag anser böra hänföras till detta kontrollmaterial.Det finns anledning alt räkna med att omorganisationen av taxeringen såsmåningom kommer atl innebära all kontrollrutinerna ytterligare byggs ut eller ändras.Mot denna bakgrund anser jag att man inle kan hälla fast vid den nuvarandeprincipen att i lagtexten räkna upp alll relevant kontrollmaterial. I ställetbör lagregeln ges en mera generell utformning som kompletteras med enexemplifierande uppräkning. Innebörden bör vara att hänsyn skall tas till allauppgifter som taxeringsnämnden regelmässigt har tillgång till. För att annat kontrollmaterialän det som f. n. anges i lagtexten skall kunna beaktas bör enligt min meningsom villkor gälla alt det rör sig om material som normalt är tillgängligt vidtaxering. Rätt höga krav bör ställas upp för atl kontrollmaterial skall ansesnormalt tillgängligt. I princip bör man till en början kräva att materialet tasfram för dekarationskon-trollen. Vidare bör materialet vara generellt iden meningen alt det omfattar alla eller så gott som alla skallskyldiga ilandet eller i visst län som haft intäkt, kostnad etc. av det slag som konlroUmaterialetavser att ge upplysning om. Slutligen bör man kräva att det genom administrativarutiner är sörjt för att de som granskar deklarationerna regelmässigt fårtillgång lill materialet. I regel bör det vara fråga om sådant material som mereller mindre automatiskt överlämnas till taxeringsnämnd, t. ex. genom atl del insorteras i deklarationerna. Något krav på att materialet skall ha Prop.1977/78:136 152 varUdirekt tillgängligt finns dock inte. Även sådant kontrollmaterial i form av t.ex. ADB-register som finns hos skattemyndigheterna bör beaktas underförutsättning atl det vid taxeringen rutinmässigt sker en kontroll avdeklarationsuppgifterna mot detta. Även i detta fall måste dock självfalletkravet på att det skall vara fråga om ett generellt kontrollmaterial i nyssangiven bemärkelse vara uppfyllt. Detanförda innebär atl material som hämtats in genom särskilda förfrågningar,utredningar eller kontrollaktioner inte omfattas av bestämmelsen. Inte hellersådana uppgifter som RSV enligt särskild föreskrift i TL kan fordra inbeträffande en viss kategori av skattskyldiga (se t. ex. 40 §) bör räknas tillnormalt tillgängligt material. Underrättelser mellan taxeringsnämnder böruteslutas från det nu aktuella kontrollmaterialet. Det beror framför alll påatt de f. n. tillämpade rutinerna inte är så utvecklade att detta materialgenerellt kan påräknas. I förtydligande syfte föreslår jag att detta undantag särskUtföreskrivs i lagtexten. Jagavser att i specialmotiveringen närmare redogöra för de principer som bör gällanär man bedömer om en uppgift eller handling skall beaktas vid tillämpningenav nu ifrågavarande regler. Del får sedan ankomma på RSV att efterbemyndigande av regeringen meddela verkställighetsföreskrifter i frågan. d. skall enligl nuvarande ordning beaktas om de har kommit in tillvederbörande myndighet före taxeringsperiodens utgång, dvs. f. n. senast den30 juni. 1976/77: 92 framhöll jag att man av praktiska skäl inte bordegöra undantag härifrån för de sällsynta fall då kontrolluppgiften har lämnatsförst sedan skattemyndigheterna tagit initiativ för att få in uppgiften. Bl.a. den förestående förlängningen av taxcringsperioden ger mig anledning att taupp frågan om de nu angivna förutsätlningarna bör gälla även i den nyataxerings-organisationen. Förlängningen avtaxeringsperioden till medför med nuvarande lydelse avreglerna om lägre skattetiUägg automatiskt en motsvarande förlängning av dentid under vilken kontrolluppgift kan lämnas med verkan att den skall beaktas iskattetilläggssammanhang. Den förlängda taxcringsperioden i förening med denutvidgade kontrollverksamheten i första instans medför också att del bhr vanligareatt man kan upptäcka sådana fall av underlåtenhetall redovisa löneinkomst där kontrolluppgift saknas. Det kan här rörasig om fall där arbetsgivaren och den anställde har kommit överens om"skattefri" lön. I sådana faU kan den anstäUde med nuvarande reglerkomma i åtnjutande av det lägre skattetillägget om arbetsgivaren företaxeringsperiodens utgång sänder in en kontrolluppgift. Detkan mot denna bakgrund ifrågasättas om man inte för framtiden bör kräva attkontrolluppgiften, för att den skall beaktas i skatte- 1977/78:136 153 tilläggsfrågan,skall ha lämnats innan skattemyndigheterna på annat sätt har fått kännedom omlöneutbetalningen. En sådan ordning skulle emellertid medföra problem av bl. Det torde sålunda inte utan omfattande administrativarutiner vara möjligt att håUa reda på om en kontrolluppgift har lämnatssjälvmant eller först efter anmaning eller kontroll. Vidare skulle även i inteuppsåtliga fall förseningar frän arbetsgivare i fråga om lämnandet avkontrolluppgifter få olika konsekvenser i skatlelilläggsfrågan beroende på omden skattskyldiges underlåtenhet all redovisa en löneinkomst hinnner avslöjasinnan kontrolluppgiften kommer in eller först därefter. Med hänsyn till delanförda kan jag inle förorda att man från tiUämpningsomrädet för det lägre skattetiUäggettar undan sådana faU där kontrolluppgift har lämnats först sedanskattemyndigheterna har fått kännedom om den oredovisade inkomsten. Den ytterligarereaktion som kan vara motiverad i dessa fall bör utdömas enligt SkBL. Delta ställningstagandegör att man också bör aktualisera frågan om man skall behålla kravet på attkontrolluppgiften skall ha kommit in . Ett stort antalremissinstanser anser att detta krav bör slopas och alt man skall fästaavseende endast vid om skyldighet att lämna kontrolluppgift utan anmaning ioch för sig har förelegal. Remissinstanserna motiverar sin inställning med attdet är otillfredsställande att sanktionens storlek är beroende av den störreeller mindre noggrannhet, varmed annan än den skatlskyldige fullgör sinuppgiftsskyldighet. Som jag harframhållit gjorde jag beträffande denna fråga i prop. 1976/77: 92 i likhet medutredningen den bedömningen att tillämpning av den lägre procentsatsenförutsätter atl klontrolluppgift har kommit in till vederbörande myndighetföre laxeringsperiodens utgång. Däremot ansåg jag inte atl det bör krävas attuppgiften faktiskt finns till hands vid taxeringstillfället. Det skulle kunnaleda tUl obilliga konsekvenser. Med hänsyn till risken för illojaltutnyttjande anser jag inte heller nu att man kan gå längre och släppa kravet påatt uppgifterna verkligen har kommit in före taxeringsperiodens slut.Uppgifterna bör därför ha varit tillgängliga för taxeringsnämnden företaxeringsperiodens utgång. Motsvarande bör gälla för övrigt kontrollmaterialutom taxeringsavi och den skattskyldiges deklaration . Mitt förslag tiU ändring i116 a § om skattetUlägg beräknat efter innebär säledes följande. Den lägre procentsatsentillämpas om rättelse skett med ledning av kontrollmaterial, som normall ärtillgängligt vid taxering. Med undantag för taxeringsavi och självdeklarationför nästföregående beskattningsår skall kontrollmaterialet vara tillgängligtför taxeringsnämnden före utgången av taxeringsperioden. Som normalttillgängligt kontrollmaterial anses inte meddelande från annan taxeringsnämnd. Prop.1977/78: 136 154 Enligl 116 d § fär skattetillägg efterges om felaktigheteneller underlåtenheten "med hänsyn till den skattskyldiges ålder, sjukdom,bristande erfarenhet eller den oriktiga uppgiftens särskilda beskaffenhet ellerdärmed jämförlig omständighet är att anse som ursäktlig". Skattetilläggfår också efterges om det belopp som kunde ha undandragits är atl anse somringa. Utredningen framhåller att eftergiftsgrunderna i mångafall har till-lämpats på ett alltför stelt och bokslavUgt sätt och atträttstillämpningen synes ha gett alltför obetydUgl utrymme förbefrielsegrunden "därmed jämförlig omständighet". Utredningenpåpekar vidare atl flera ursäktande omständigheter av mindre tyngd bör kunnamotivera att avgift efterges om de tiUsammans har beaktansvärd styrka. Utredningen anser emellertid inte att någon väsentligändring av reglerna om hel eftergift är påkallad. Med hänsyn främst till attbefrielsegrunden "därmed jämförlig omständighet" vållattolkningssvårigheter en jämförelse mellan oUka befrielsegrunder sägs inteutan vidare kunna göras föreslår utredningen vissa ändringar av delvisredaktionell art. I förslaget framhävs de objektiva kriterierna. Det angesatt särskild avgift får efterges, om felaktigheten eller underlåtenheten"framstår som ursäktlig med hänsyn till den orikliga uppgiftensbeskaffenhet eller annan särskild omständighet". Det anges också attavgift kan efterges, om felaktigheten eller underlåtenheten "kan antagasha sådant samband med den skattskyldiges ålder, sjukdom eller bristandeerfarenhet eller därmed jämförligt förhållande att den kan ansesursäktlig". Uiredningens förslag har bedömts positivt av de flestaremissinstanserna. Några instanser framhåller att det föreslagna eftergiftsrekvisilet"annan särskild omständighet" ger större möjligheter till eftergiftpå objektiva grunder än nuvarande lydelse. Ett parremissinstanser anser att del bör komma till uttryck i lagtexten atl fleraomständigheter, som var för sig inte kan föranleda eftergift, sammantagnaskall kunna medföra eftergift. Några remissinstanser anser att det börövervägas att möjliggöra eftergift då den skatteundandragande åtgärden intehar varit ägnad att leda till lägre skall. Det påpekas också att bestämmelsernaom eftergift inte är utformade så all de passar för juridiska personer. Av mintidigare redogörelse för den avgränsning av sanktionsområdel som följer av rekvisitet"oriktig uppgift" framgick det, att kraven på att den skattskyldigeredovisar betydelsefulla sakuppgifter är ganska höga. Del innebär bl. a. attden skattskyldige måste ha en uppfattning om vilka uppgifter som är väsentligaför bedömningen av ett yrkande för alt inte riskera att anses ha lämnat oriktiguppgift och därför bU påförd skattetillägg.