prop · G10369 · 1977-12-31 00:00:00 — Brottstypen, som f n. benämns otukt med barn, föreslogs fåbeteckningen "sexuellt umgänge med barn". (6) Om en vuxen person har sexuellt umgänge med någon som står under hansvård och som är , skulle enligt förslaget den vuxne dömas för "sexuelltumgänge med barn i beroende ställning". Också här gällde enligt förslagetalt ansvar inte skulle ådömas i ringa fall. Det föreslagna sladgandet har vissmotsvarighet i 6 kap. 4 S första stycket BrB. (7) Enligt förslaget skulleden som sexuellt berör barn under 10 år-utanatt det dock kan anses som sexuellt umgänge - dömas för sexuellt ofredande. Denföreslagna bestämmelsen i ämnet motsvarar närmast stadgandet i 6 kap. 6 Sförsta stycket BrB, dock med den viktiga skillnaden att åldersgränsen enligtgällande rätt är . (8) Samtliga under (l)-(7) berörda slraffstadganden i förslaget var så utformadeatt bestämmelserna skulle bli tillämpliga vare sig gärningsmannen eller offretär man eller kvinna. Bestämmelserna skulle således bli tillämpliga på sexuellaövergrepp i såväl heterosexuella som homosexuella förhållanden. Utredningenföreslog i anslutning härtill, att nu gällande särskilda strafföestämmelser i6 kap. 4 S andra stycket och 8 S BrB för homosexuellt umgänge skulle upphävasoch alt följaktligen lagstittningen inte skall innehålla några särbestämmelserför sexuellt umgänge mellan personer av samma kön. Prop.1977/78:69 16 (9) Vidareskulle enligt utredningsförslaget de nuvarande bestämmelserna i 6 kap. 5 S BrB om straff för incest, dvs. otukt med avkomling och otukt med syskon, hell upphävas. (10) Straffansvar tor koppleri skulle enligt utredningsförslaget inträda endastför den som yrkesmässigt främjar eller otillbörligt utnyttjar all annan hartillfälliga sexuella förbindelser mot betalning. Den särskilda strafföeslämmelsenför främjande av otukt föreslogs upphävd. (11) Också den särskilda bestämmelsen i 6 kap. 8 S BrB om förförelse avungdom skulle enligt förslaget upphävas i sin helhet, således inte bara i vad deninnefattade en särreglering för fall av homosexuellt umgänge med ungdom. (12) De särskilda bestämmelserna i 6 kap. 9 och 10 SS BrB om avsteg från kraveipå uppsåt i fråga om del för vissa fall föreskrivna åldersrekvisitel resp. omstraff i vissa fall för försök föreslogs kvarstå i sak oförändrade. (13) Även bestämmelsema i 6 kap. 11 S första och andra siyckena BrB om målsägandeangivelseeller särskild ålalsprövning som förutsättning för rätt all väcka allmänt åtalför vissa brott skulle enligt förslaget behållas i sak oförändrade, såvitt deavsåg de brott som enligt förslaget motsvarade våldtäkt eller våldförande ellerförsök därtill eller frihetskränkande olukt. Bestämmelserna föreslogsemellertid bli utvidgade att omfalta också (försök lill) sexuellt umgänge medbarn och (försök till) sexuellt umgänge med barn i beroende slällning samtsexuellt utnyttjande och sexuellt ofredande. Den särskilda åtalsregeln i 6 kap.11 S tredje stycket BrB föreslogs, i konsekvens med förslaget att ansvar försexuellt umgänge med barn eller sexuellt umgänge med barn i beroende ställninginte skall ådömas i ringa fall, bli helt upphävd. Sexualbrottsulredningensbetänkande remissbehandlades i sedvanlig ordning. Förslagenfick ett blandat mottagande. Skarp kritik riktades framför alll mot de delar avförslagen som avsåg sexuellt tvång och koppleri. Men även förslaget att sänkaåldersgränserna för sexuellt umgänge med barn och sexuell beröring av barnkritiserades av åtskilliga remissorgan. Också i den allmänna debatten harutredningsförslagen i dessa hänseenden rönt stark krilik. 1 övriga delar vannförslagen lill ändrade strafföestämmelser fiertalet remissinstansers gillande. 1två frågor av principiell natur blev ulredningsförlagel tillstyrkt av en överväldigandemajoritet av remissinsianserna. Del gäller dels förslaget att lagstiftningen pådella område inte skall innehålla några särbestämmelser rörande homosexuelltumgänge, dels förslaget att de särskilda sirafföestämmelserna för incest skallupphävas. Prop.1977/78:69 17 1.3Förnyad översyn av 6 kap. Den3 begärde och erhöll justitieministern regeringens bemyndigandeatt tillkalla en kommitté med sex ledamöter med uppdrag att på nytt se överlagstiftningen om sedlighetsbrott. * Kommitténhar antagit namnet sexualbrottskommitté. Efteren kort redogörelse för sexualbrottsutredningens förslag och för remissutfalletuttalar justitieministern i direktiven för sexualbrottskommittén (Dir.1977:7), att han, efter att ha tagit del av den remisskritik och andraopinionsyttringar som har riktats mot väsenUiga delar av sexualbrotts-utredningensförslag, hade funnit alt förslaget i förevarande skick inte bör läggas tillgrund för någon lagändring och att BrB:s bestämmelser om sedlighetsbrott därförbör ses över på nytt. Denna översyn bör enligt justitieministern avse 6 kap. BrBi dess helhet. Till grund för kommitténs arbete bör, uttalar han, ligga sexualbrottsulredningensförslag och däröver inkomna remissyttranden. Idet följande utvecklar justitieministern några synpunkter som särskilt bör beaktasi utredningsarbetet. Dessa synpunkter har, såvitt de gäller det materiellainnehållet i strafföesiämmelserna, avseende uteslutande på de gärningstyper somi sexualbrottsutredningens förslag betecknats som sexuellt tvång. 1 övrigtuppehåller sig justitieministern vid önskvärdheten av reformer som underiättarsituationen under förundersökningen för och ger ökade möjligheter att i övrigtbereda hjälp åt den som har utsatts för sexualbrott samt vid spörsmålet i vadmån det kan anses motiverat att behålla nu gällande särskilda angivelsereglerför sexualbrott. Kommitténsarbete skall enligt direktiven bedrivas skyndsamt. När det gällerkoppleribrottet erinrar justitieministern om att en särskild utredning meduppdrag att kartlägga prostitutionen i skulle tillkallas senare sammadag. ** Han framhåller i anslulning därtill att sexualbrottskommiltén bör nogafölja detta utredningsarbete. Mot denna bakgrund bör kommittén övervägamöjligheten att lägga fram delförslag beträffande övriga frågor som omfattas avutredningsuppdraget. *Tillledamöter utsågs justitierådet , ordförande, riksdagsledamoten , riksdagsledamoten , pol.mag. ,avdelningschefen och skyddskonsulenten . Till sekreterarehar förordnats hovrättsassessorn . **Utredningentillsattes . Som sakkunnig har tillkallats riksdagsledamoten,hovrättsrådet (Dir. 1977:11). 2Riksdagen 1977/78. 1977/78:69 18 1.3.2 Sexiialbroitsfrågornasbehandling I efter Till1976/riksdag har väckts tre motioner som rör bestämmelserom sexualbrott. Imotion 1976/77:134 har i m. fi. hemställt, att riksdagenför att avskaffa de särskilda åldersgränserna för homosexuellt umgänge beslutaratt 6 kap. 4 och 8 SS skall ges i motionen föreslagen lydelse.Förslaget innebär, att 4 S andra stycket upphävs och att i 8 S orden"eller, om han är av samma kön, " utgår. Imotion 1976/77:241 har m. fi. hemställt, att hos regeringenbegär en sådan ändring i att åldersgränsen för homosexuellahandlingar sänks från nuvarande till . Slutligenhar i motion 1976/77:637 hemställt, att beslutar alt 6kap. 4 och 8 SS BrB ges i motionen föreslagen lydelse. Förslagel innebär, att i4första stycket orden "annan av motsatt kön" skall ersättas av ordet"den", off 4 S andra styckei upphävs saml att i 8 S orden"eller, om han är av samma kön, " utgår. Den16 framställde i följande fråga till justttieministern:"Sedan när är det praxis, att lagförslag om vilka dessutom långtgående enigbeli allmän rättsuppfattning råder, skall utredas två gånger?" I sitt svar uttalade justitieministern bl. a., attdet enligt hans mening var naturligt alt sexualbrottskommittén får möjlighetatt förutsättningslöst pröva vad som kan nyttiggöras av sexualbrottsulredningensbetänkande. Han yttrade vidare, alt om kommittén därvid skulle finna att vissadelar av betänkandet bör bli föremål för omedelbar lagstiftning, direktiven germöjlighet för kommittén alt avge delförslag. Sexualbrottskommilténanserdet för sin del vara angeläget att frågan om de homosexuellas likställdhetmed de heterosexuella i straffrättsligt hänseende blir löst så snart som möjligt.Denna uppfaltning torde delas av en majoritet av medborgarna. De sakligalösningar av problemet som sexualbrottsutredningen föreslog vann praktiskttaget samtliga remissinstansers gillande. Remissopinionenvar något mera splittrad när det gäller förslaget att avskaffa de särskilda strafföeslämmelsemaför incest. Frågan om incestbrotten framstår måhända också som mindreangelägen än frågan om de homosexuellas straffrättsliga ställning. En klarmajoritet av remissinstanserna haremellertid tillstyrkt utredningens förslag ifråga om incestbrott. Enpartiell reform rörande de homosexuellas straffrättsliga behandling ochupphävande av de särskilda bestämmelserna om incest i principiell överensstämmelsemed sexualbrottsulredningens förslag kan i allt väsentligt tekniskt genomförasutan att kommitténs fortsatta arbeie därigenom föregrips. Prop.1977/78:69 19 sådanreform behöver enligt kommitiéns mening inte heller föregås av någon kompletterandeutredning i materiellt hänseende. Under sådana förhållanden och med beaktandeav de uttalanden som enligt den föregående redogörelsen har gjorts iriksdagen, har kommittén funnit att båda de berörda frågorna bör bringas lösning genom omedelbara lagstiftningsåtgärder. 1 enlighet härmedframlägger kommittén genom förevarande promemoria - som utgör ett delbetänkandelill fullgörande av viss del av kommitténs uppdrag - förslag till erforderiigaändringar i . Kommitténutgår från att förslagen skall kunna föreläggas utan föregåenderemissbehandling. Med denna utgångspunkt har promemonan getts en sådanutformning att den - eller i allt fall avsnitten 2 och 3 - i obearbetad formskall kunna ingå i och utgöra det väsentliga sakinnehållet i en propositiontill . 2De homosexuellas straffrättsliga ställning Enligtgällande lag intar de homosexuella en straffrättslig särställning i förhållandetill de heterosexuella i ett fiertal skilda hänseenden. 1 det följande lämnasen sammanfattande redogörelse för de skillnader som råder. (1) Stadgandena i 6 kap. 1S BrB om straff för våldtäkt och för våldförande avser endast det fallet att enman tvingar en kvinna lill samlag genom att utöva våld mol henne, genom atthota henne på ett sätt som innebär trängande fara eller genom att försättahenne i vanmakt eller annat sådant tillstånd (s. k. råntvång; jfr 8 kap. 5 S BrBi dess lydelse närmast före ). Den uttryckliga begränsningen tillsamlagssituationen medför självfallet att bestämmelserna inte är tillämpliga ifall då någon genom "råntvång" tvingar annan av samma kön till könsligtumgänge. Del finns dock förfaranden av homosexuella personer, som i fråga omgraden av kränkning av en medmänniskas integritet står våldtäkt ellervåldförande mycket nära, t. ex. då en homosexuell man med våld eller hottvingar en annan - homosexuell eller heterosexuell - man att låta den förreinföra sin penis i den andres analöppning eller i hans mun eller då enhomosexuell kvinna på något liknande sätt tvingar annan - homosexuell ellerheterosexuell - kvinna att låta den förra införa sin tunga i den andras vagina. Falldå någon genom råntvång förmår annan lill homosexuellt könsligt umgänge fallerdäremot under stadgandet i 6 kap. 2 S BrB om straff för frihetskränkande otukt.Detta brott avser det fallet att någon "i annat fall än i *Besiämmelsernaär i och för sig inte heller tillämpliga i fall då gärningsmannen är en kvinnaoch den tvingade är en man. Därmed sammanhängande frågor behandlas emellertidinte i denna promemoria. Prop.1977/78:69 20 1S sägs", dvs. när förutsättningarna för all döma för våldtäkt eller våldförandeinte föreligger, förmår annan lill samlag eller annal könsligt umgänge -varunder inbegripes också homosexuellt umgänge - medelst olaga tvång ellergrovt missbruk av den andres beroende ställning eller också övar könsligtumgänge med annan under otillböriigt utnyttjande av att den andre befinner sigi vanmakt eller annat hjälplöst tillstånd eller är sinnessjuk eller sinnesslö.Uttrycket "olaga tvång" i denna paragraf har samma innebörd som i densärskilda bestämmelsen i 4 kap. 4 S BrB. Det olaga tvånget beskrivs där somtvång "genom misshandel eller eljest med våld eller genom hot om brottsliggärning"; till olaga tvång hänförs i paragrafen också otillbörligt tvång somutövas "genom hot alt åtala eller angiva annan för brott eller att om annanlämna menligt meddelande". Eftersom "hot som innebär trängande fara"undantagslöst torde innefatta hot om brottslig gärning, kommer sådana fall av"homosexuell våldtäkt" eller "homosexuellt våldförande" somhär avses alltid att ulgöra frihetskränkande otukt. Stadgandet om straff för frihetskränkandeotukt blir därjämte och i samma omfattning som när det gäller heterosexuellaförhållanden tillämpligt på vissa lindrigare former av homosexuella övergreppsom sker genom utövande av tvång eller annat sådant otillbörligt förfarande somanges i paragrafen. Straffetför våldtäkt är fängelse i lägst och högst . För våldförande -dvs. våldtäkt som är att anse som mindre grovt brott - är straffet fängelse ihögst ; lägsta straff är således fängelse en månad. Straffskalan för frihetskränkandeotukt är densamma som för våldförande. Den som genom s. k.råntvång tilltvingar sig könsligt umgänge med annan av samma kön kan såledesenligt gällande lag inte dömas för vare sig våldtäkt eller våldförande utan iallmänhet endast för frihetskränkande otukl med ett straffmaximum av , under det att i en heterosexuell relation gärningsmannen i moisvarandefall kan dömas för våldtäkt med ett straffmaximum av eller, i mindregrova fall, för våldförande med samma straffskala som för frihetskränkandeotukt eller fängelse högst . Om emellertid i ett fall av homosexuelltövergrepp det utövade våldet eller hotet är så allvariigt att gärningeninnefattar grov misshandel, för vilket maximistraffet är fängelse , ellerolaga tvång som utgör grovt brott, för vilkel kan följa fängelse i högst sexår, torde gärningsmannen böra dömas även för grov misshandel resp. olaga tvångsom är grovt, varvid givetvis de angivna strängare straffskalorna i 3 kap.6 S resp. 4 kap. 4 S andra styckei BrB blir tillämpliga, På motsvarande sätttorde - i homosexuella såväl som i heterosexuella relationer - gärningsmannenskola dömas både för olaga tvång, som ulgör grovt brotl, och frihetskränkande otukl,om han förmått offret till könsligt umgänge genom hot om brottslig gärningeller hot att åtala någon eller att lämna menligt meddelande om annan samtomständigheterna är sådana att gärningen skall anses innefatta olaga tvång somär grovt. Prop.1977/78:69 21 Detsagda innebär att "homosexuell våldtäkt" i straffrättsligt hänseende regelmässigtär att bedöma mildare än egentlig våldtäkt. Skillnaden mellan straffskalorna i6 kap. 1 resp. 2 S BrB är avsevärd och fär i princip antagas i motsvarande måninverka på straffmätningen i de enskilda fallen. I fråga om sådana homosexuellaövergrepp som i en motsvarande heterosexuell relation skulle vara att bedömasom våldförande men som i den homosexuella relationen blir att hänföra till frihetskränkandeotukt blir skillnaderna i den straffrättsliga bedömningen betydligt mindre,eftersom straffskalan för de båda brotten är densamma. Ällmäntsell kan emellertid konstateras, att de strafföestämmelser i som avsersexuellt övervåld eller annat sexuellt tvång i fråga om de allvarligasteövergreppen ställer de homosexuella i en förmånligare ställning än deheterosexuella, både i vad avser brottsbeteckningarna och beträffande brottens svårhetsgrad,sådan den kommer till uttryck i straffskaloma. (2)1 6 kap. 4 S första stycket BrB finns bestämmelser om straff för otukt medungdom. Bestämmelserna avser dels det fallet att någon har könsligt umgänge medannan av motsatt kön, vilken är och på något sätt står under denförres övervakning, vård eller lydnad, dels att någon har heterosexuellt könsligtumgänge med en underårig under annat utnyttjande av den underåriges beroendeställning. Dessa slraffstadganden är således tillämpliga uteslutande iheterosexuella relationer. 1paragrafens andra stycke har emellertid tagits upp bestämmelser om straff förotuktmedungdom i homosexuella relationer. Om någon som själv fyllt har könsligtumgänge med annan av samma kön, vilken ej fylll , eller också, under omständighetersom anges i första stycket - dvs. när den yngre står under den äldresövervakning, vård eller lydnad eller den äldre på annat sätt utnyttjar den yngresberoende ställning - har könsligt umgänge med annan av samma kön, vilken ärunder . Straffetför otukt med ungdom är i såväl första som andra styckets fall fängelse . Dessabestämmelser innebär, att när det gäller brottstypen otukt med ungdom, dehomosexuella intar en mindre förmånlig ställning än de heterosexuella i två hänseenden:l:o Heterosexuellt könsligt umgänge med den som är är strafföartendast om det råder ett övervaknings-, vårdnads- eller lydnadsförhållandemellan kontrahenterna eller den unges beroende ställning utnyttjas, under detatt i homosexuella relationer könsligt umgänge med den som är mellan 15 och 18år alltid är strafföart, under förutsättning att gämingsmannen själv fyllt 18år. - 2:o Heterosexuellt könsligt umgänge med den som är äri sig självt aldrig strafföart, under det att i homosexuella relationer straffinträder för den som har könsligt umgänge med någon som är mellan ifall då det råder ett sådant beroendeförhållande mellan kontrahenterna somförut nämnts. 1977/78:69 22 Detskall slutligen påpekas, att det råder full straffrättslig likställighet mellande homosexuella och de heterosexuella, när det gäller könsligt umgänge med barnunder . Sådant umgänge - "otukt med barn" -föranleder enligt 6kap. 4 S BrBslraff för envar som själv fyllt , vare sig fråga är om enheterosexuell eller en homosexuell relation. (3) Bestämmelserna i 6 kap. 5 S BrB om straff för incest i vissa fallavser endast gäming som innebär alt någon har samlag med sin avkomling (första stycket)eller med sitt helsyskon (andra stycket). Stadgandena träffar alltså endastheterosexuella förbindelser. Det är med andra ord i princip slraffritt fören fadereller moderatt ha könsligt umgänge med sin son resp. dotter eller annan avkomlingav samma kön, under fömtsättning att avkomlingen äröver (i vissa fall kanförfarandet möjligen vara slraffritt även om barnet är yngre). Motsvarandegäller i fråga om homosexuella förbindelser mellan vuxna helsyskon. I dessahänseenden ser alltså strafnagstiftningen mildare på de homosexuella förbindelsernaän på de heterosexuella. Detta sammanhänger med all säkerhet med att endastsociala men däremot inte arvsbiologiska(genetiska) faktorer spelar in ibedömningen av homosexuella förbindelser mellan närstående. (4) Såsom "förförelse av ungdom" betecknas i 6 kap. 8 S BrB attnågon genom att uUova eller ge ersättning skaffar sig eller försöker skaffa sigtillfällig könsförbindelse med någon som är under 18 eller, om det är fråga omen homosexuell förbindelse, under . Straffet är böter eller fängelse ihögst . Här intar således de homosexuella en mindre förmånlig ställningän de heterosexuella, i det att det är straffritt t. ex. att mot betalningskaffa sig en heterosexuell könsförbindelse med en prostituerad 18- eller 19-åring,under del att motsvarande förfarande är strafföart, när fråga är om en homosexuellförbindelse. (5) Enligl 6 kap. 10 S BrB inträder straff för försök till sexualbrottendast när del fullbordade brottet skulle ulgöra våldtäkt, våldförande, otuktmed barn eller otukt med ungdom. Försök till frihetskränkande otukt, lill otuktmed avkomling eller till otukt med syskon, till otuktigt beteende, till kopplerieller till främjande av otukt eller försök till förförelse av ungdom är däremotstraffritt. Dennareglering innebär självfallet, att i samma mån som straffansvar för fullbordatbrott inträder i vidsträcktare omfattning i homosexuella än i heterosexuellarelationer och gärningen är strafföar på försöksstadiet - båda dessa fömtsättningarföreligger endast i fråga om otukt med ungdom - de homosexuella också drabbasav straffansvar för försöksbrolt i större omfattning än de heterosexuella. Menregleringen innebär också, att vissa i homosexuella relationer begångna försök tillsexuella övergrepp, vilka är sirafföara i heterosexuella relationer, inte kanbestraffas enligt bestämmelserna i 6 kap. BrB. Detta gäller försök till"homosexuell våldtäkt" eller "homosexuellt våldförande", eftersomfullbordade brott av dessa slag över huvud taget inte kan begås i Prop.1977/78:69 23 homosexuellarelationer(se ovan under 1). Inte heller kan en gärning av detta slagbestraffas som försök till frihetskränkande otukt, efiersom detta brott somnyss nämnts inte är strafföart på försöksstadiet. Detsagda innebär emellertid inte att försök till "homosexuell våldtäkt" eller"homosexuellt våldförande" alltid eller ens i allmänhel ärstraffritt. Innefattar gärningen försök att föröva en misshandel som inte ärringa eller att genom hot utöva ett olaga tvång som skulle vara att anse somgrovt inträder enligt 3 kap. 5 och 10 SS eller 4 kap. 4 och 10 SS BrB ansvarför försök till misshandel som inte är ringa eller försök till olaga tvång somär grovt. 1 praktiken torde del dock knappast vara realistiskt att länka sig ensituation där ansvar inträder för försök till olaga tvång genom hot; påpekas måatt brottet "olaga hot" (4 kap. 5 S BrB) inte är strafföart påförsöksstadiet. Men motsvarande lär då också gälla i fråga om försök tillvåldtäkt eller våldförande. (6)Samtliga övriga slraffstadganden i 6 kap. BrB är så utformade att det i frågaom där avsedda broll råder full likställighet mellan homosexuella och heterosexuella.Detta gäller sålunda beiräffande det lidigare berörda brottet otukt med barn (3S) och beträffande otuktigt beteende (6 S) samt i fråga om koppleri ochfrämjande av otukt (7 S). Samtligade nya bestämmelser om sexualbrott som sexualbrottsutredningen föreslog var såutformade att de var helt likformigt tillämpliga i såväl homosexuella somheterosexuella relationer. Destadganden i 1-3 SS i förslagel till ny lydelse av 6 kap. BrB som avsåg sexuellttvång och som närmast var avsedda att motsvara de nuvarande bestämmelserna i1-2 SS av kapitlet tog sikte på varje form av sexuellt umgänge utan avseende påkontrahenternas könstillhörighet. Ansvar för "sexuellt tvång" skulleenligt förslaget ådömas den som "medelst olaga tvång förmår annan tillsexuellt umgänge" (I S), och om brottet är grovt skulle gärningsmannendömas för "våldtäkt" (2 S). För "sexuellt utnyttjande" skulleden dömas som har "sexuellt umgänge med annan under otillböriigtutnyttjande av att denne på gmnd av psykisk sjukdom, utvecklingsstörning ellerav annan orsak befinner sig i hjälplöst tillstånd" (3 S). 2.2.2Sexuellt umgänge med barn Delnuvarande brollet "otukl med barn" (6 kap. 3 S BrB) motsvaras i utredningsförslagetav ett stadgande om straff för "sexuellt umgänge med Prop.1977/78:69 24 barn"(4 S). 1 fråga om gärningsinnehållet avvek förslagel från gällande rätt endaslgenom att åldersgränsen satts till 14 istället och att uttrycket "könsligtumgänge" ersatts med "sexuellt umgänge"; i sistnämnda hänseendetorde del inte råda någon saklig skillnad. Den föreslagna bestämmelsen skulle ilikhet med den nu gällande bli lillämplig i såväl homosexuella som heterosexuellarelationer. 2.2.3SexueUt umgänge med barn i beroende stäUning Enligtutredningsförslaget skulle bestämmelserna i 6 kap. 4 S BrB om straff för otukl med ungdom ersättas av bestämmelser om siraff för "sexuellt umgänge med barn i beroende ställning" (5 S). De föreslagna bestämmelserna stadgade straff för den som har "sexuellt umgänge med eget barn, adoptiv barn, styvbarn eller annat barn, som står under hans vård och ej fylll 18 1 ringa fallskulle inte dömas till straff Också dessa bestämmelser avsåg såväl homosexuelltsom heterosexuellt umgänge. Den olikhet i den straffrättsliga behandlingen avhomosexuella resp. heterosexuella relationer som råder i frågaom sexuellteller könsligt umgänge med ungdomar skulle således enliglutredningens förslag försvinna.