prop · G10324 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78: 24 1977/78: 24 omny befälsordning för det militära försvaret; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Pägmndval av riksdagsbeslut (prop. 1973:128, FöU 1973:23, rskr 1973:309)om principer för en enhetlig befälsordning inom det militära försvaret läggs ipropositionen fram förslag till en ny befälsordning. Belalsordningen innebär ensamlad lösning för allt befäl - yrkesbefäl, reservbefäl och värnpliktsbefal. 1den nya belalsordningen skall allt blivande yrkesbefäl gå genom befälsutbildningsom värnpliktiga tillsammans med övriga värnpliktiga. Efter värnpliktsulbildningenföljer en gemensam grundläggande yrkesutbildning. Denna utbildning skall ledafram till samma första uppgiftsnivå för alla yrkesofficerare oavsett vilkauppgifter som officeren efter hand skall lösa i organisationen. En sådanordning lorde f n. vara unik inom den statliga verksamheten. Storbredd vid rekryteringen lill officersyrkel är viktig i den nya befälsordningen.Del är därför nödvändigt att kunna rekrytera yrkesbefäl från alla kategorier avbefälsutbildade värnpliktiga. Som civil utbildning för tillträde till dengrundläggande ofncersutbildningen skall krävas allmän behörighet enligthögskoleförordningen (1977:263) och vissa särskilda förkunskaper. De som inlehar tillräckliga kunskaper i allmänna ämnen bör få möjlighet att gå genomkompletterande utbildning. Alllyrkesbefäl skall i den nya befälsordningen ha kompetens att fullgöra uppgiftersom chef, fackman och utbildare i såväl krigs- som fredsorganisationen. Allaofficerare skall efler hand vidareutbildas till uppgifier på plutonchefsnivåni krigsorganisationen och till uppgifier i fredsorganisationen som kvalificeradeutbildare vid pluton eller som kvalificerade delsystemledare eller tekniker.Ungefär hälften av varje årsklass officerare vidareutbildas till befattningarpå högre nivåer. Urvalet till vidareutbildning skall ha formen av ettsuccessivt urval, där individens mognadstakt och personliga förhållanden I 1977/78. Prop.1977/78:24 2 fåren större betydelse än som är fallet. Reservbefälet skall i dennya befälsordningen rekryieras och utbildas i stort sett enligt dagens system.Lämpliga reservofficerare skall dock i större omfattning än kunnautbildas för och placeras i befattningar på bataljonschefsnivån ikrigsorganisationen. Reservofficersutbildningen skall i ökad ulsträckningsamordnas med lämpliga avsnitt i yrkesbefälsutbild-ningen. Dessa förslag ochandra åigärder beräknas kunna förbättra reservoffi-cersrekryteringen. Värnpliktigtbefäl fullgör huvuddelen av befälsuppgifierna i nuvarande krigsorganisation.Någon principiell förändring förutsätts inte i detta avseende. Värnpliktigaskall alltjämt tas ut och utbildas för uppgifter som grupp-, tropp- ochplutonchefer och motsvarande befattningar i krigsorganisationen på samma sättsom i dagens system. Dettiänsteställningssystem för det militära försvaret som infördes genom 1972 årstjänsteställningsreform skall i princip gälla också i den nya befälsordningen.Vissa jusleringar blir dock nödvändiga med hänsyn till alt nuvarande fyragruppbenämningar för yrkespersonal - gruppchefer, plulonsofficerare, kompaniofficerareoch regementsofficerare - utgår och ersätts av en enda benämning,yrkesofficerare. 1den nya befälsordningen blir fänrik den lägsta tjänstegraden för yrkesbefälet.För reservofficerare innebär de större möjligheterna att utbildas för vissakrigsbefattningar på balaljonschefsnivån att fier reservofficerare än hittillskan få ijänstegraden major. Dennya befälsordningen föreslås börja genomföras under programplaneperioden1978/79-1982/83. De första ansökningarna om antagning som yrkesbefälsaspirantskall kunna ske , och den första omgången blivande yrkesbefäl skallkunna gå genom den gemensamma grundläggande yrkesbefälsulbildningen åren1981-1983. Närvarande:statsministem , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Åsling, Söder, , Mundebo,Krönmark, , , , . Propositionom ny befälsordning för det militära försvaret 1.11973 års principbeslut om en enhetlig befälsordning inom det militära försvaret År1973 fattade statsmakterna principbeslut i frågan om en ny och för det militäraförsvaret enhetlig befälsordning (prop. 1973:128, FöU 1973:23, rskr 1973:309).1 propositionen redogjorde min företrädare översiktligt för utvecklingen av befälsordningsfråganfram och redovisade bl. a. följande principiella riktlinjer för enny befälsordning, gemensam för all personal inom försvarsgrenarna. Alltyrkesbefäl inom försvarsmakten måste fullgöra uppgifter i såväl krigs-somfredsorganisationen. Inom båda dessa skall befälet uppfylla de tre väsentligakraven att vara chef fackman och utbildare. Sambandet mellan uppgiftema ikrigsorganisationen och i fredsorganisationen är av såväl funktionell somekonomisk och organisatorisk art. Krigels krav styr befälets insatser ochdärmed också kraven på yrkesbefälet. I krig skall yrkesbefälet verka i kraft avden utbildning och den verksamhet som har genomförts i fred. Delta speglardagens krav. Kommande förändringar i den teknologiska och materiella miljönvisar dock att man även inom en framtida krigsorganisation måsle ställa storakrav på personalens kvalitet på alla uppgiftsnivåer. Kraven på förmåga atthandla självständigt samt att instruera, leda och ha kontakt med människor blirframträdande. Uppgifternasom chef fackman och utbildare förenar yrkesbefälet i sådan grad att en nygrundsyn på befälsstrukturen är motiverad. Yrkesbefälet bör därför ifortsättningen ses som en enda grupp med gemensam identitet. Dentotala mängden uppgifier för yrkesofficerare måste med hänsyn till försvarsmaktensmångskiftande karaktär fördelas på personal som utbildas för att verka inomolika områden och på skilda kompetensnivåer. En indelning i kompetensgrupper,som grJndas på de faktiska behoven inom Prop.1977/78:24 4 krigs-och fredsorganisationen, måsle därför finnas. Att bestämma antalet sådanagrupper och de olika gruppernas uppgifter och utbildning samt hur urvalet tilldem skall ske bör bli en väsentlig uppgift vid detaljutformningen av en nybefälsordning. Ävenförhållandena inom samhället i övrigt måste på ett avgörande sätt påverkabefälssystemet i olika avseenden, t, ex. i fråga om rekrytering, utbildning ocharbetsmiljö. Inomskolans område är det inte endast den kvantitativa utvecklingen som harbetydelse. Av stor vikt är också nya begrepp och idéer inom organisation ochpedagogik samt ändrade relationer mellan lärare och elever. Inom arbetslivetutvecklas, parallellt med förstärkningen av tryggheten för de anställda, enökad strävan att vidga den enskildes medinfiytande. Dessa strävanden måsteockså prägla utvecklingen inom försvaret. En modern befälsstrukturmåste ge möjlighet för organisationen alt på bästa sätl ta till vara denenskildes förmåga och praktiska erfarenhet så att dessa resurser blirutnyttjade på ett konstruktivt sätt. Värnpliktenoch värnpliktssystemet är av största vikt när det gäller den principiellainriktningen av yrkesofficerens uppgifter, rekrytering och utbildning.Värnplikten är den avgörande förutsättningen för att vi organisatoriskt skallkunna förverkliga de försvarsresurser som vår säkerhetspolitik i så stor utsträckningvilar på. Det är därför ett oavvisligt krav på yrkesofficeren att han har godkännedom om värnplikten och dess ideella och praktiska förutsättningar liksomockså praktisk insikt i och erfarenhet av värnpliktsutbildningen och dessvillkor. Huvuddelen av de manliga medborgarna genomgår värnpliktsutbildning.Denna ulbildning är kvantitativt en utomordentlig rekryteringstillgång som gergoda möjligheter lill önskvärd bredd i urvalet av yrkesofficerare. Förutomnu angivna allmänna förutsättningar framhöll departementschefen vissa merspeciella åtgärder som borde beaktas vid utformningen av ett nytt befälsordningssystem. Fördelningenav krigs- och fredsorganisationens befälsuppgifter mellan olikakompetensgrupper av yrkesofficerare, reservofficerare och värnpliktsbefälmåste sålunda ske efter en realistisk analys av befälsuppgifterna iorganisationen. Principen om rekrytering genom värnplikten måste ges större praktiskbetydelse än som är fallet. Behörighetsreglerna måste anpassas till utvecklingeninom det civila utbildningsväsendet och dess normer. För visst yrkesbefäl kanliksom behövas särskilda rekryterings- och utbildningsvägar samtsärskilda urvalskriterier. Försvarsmaktens behov av personal som vidtillräckligt låg ålder kan ges kvalificerade uppgifter måste särskilt beaktas. Pågrundval av de metoder som redan finns inom försvaret måste utbildningen avyrkesofficerare utvecklas och reformeras. Särskild hänsyn bör härvid tas tillutvecklingen inom del allmänna utbildningsväsendet bl. a. i fråga om s. k.varvad utbildning. Förvärvad praktisk erfarenhet måste ges Prop.1977/78:24 5 störrevikt än nu vid utbildning och urval. Särskilt bör möjligheterna att ge redanutbildat yrkesbefäl erforderlig och ändamålsenlig vidareutbildning uppmärksammas. Försvaretsinomverksutbildning och det civila samhällets olika utbildningsåtgärder måstesamordnas för alt bl. a. ge möjlighet att snedda mellan olika kompetensgruppervid olika ålderslägen. Systemet bör göras mer fiexibelt än med störremöjligheter för den enskilde att av egen kraft och förmåga gå vidare till alltmer kvalificerade uppgifter. Vidutformningen av befälsstrukturen måste tillfredsställande befordringsmöjligheterbehållas. Kompetensgruppernas antal och definition måste studeras noga. Målet måslevara att alla yrkesofficerare under hela den yrkesverksamma tiden skall kunnafå arbetsuppgifter som motsvarar deras utbildning och erfarenhet. Hänsyn måsteockså tas till behovet av samordning inom och mellan försvarsgrenarna. Reserv-och värnpliktsbefälet kommer också att ha avgörande betydelse förkrigsorganisationens funktionsduglighet. Det är därför betydelsefullt att bl.a. rekryterings- och utbildningssystem ulformas så att behovet av välutbildadpersonal inom dessa befälsgrupper kan tillgodoses. Modernt utformad informationär härvid av stor betydelse. De vägledande idéer som har angetts föryrkesofficerarna måste i fråga om uppgiftsinriktning och urval, rekrytering,utbildning och medinfiytande i lillämpliga delar gälla även för reservofficerareoch värnpliktsbefal. 1propositionen uttalade min företrädare vidare att han, under förutsättning attriksdagen inle hade något att erinra mot vad som anförts om utgångsvärden fören reformering av krigsmaktens befälsstmktur, avsåg att inom försvarsdepartementetfortsätta arbetet med att ta fram underiag till de reformer som behövdes inombefälsområdet. Till departementet skulle därvid knytas en särskild delegationför samråd i dessa frågor med representanter för försvarsmakten ochpersonalorganisationerna samt också ledamöter av . Tyngdpunkten i detfortsatta arbetet måste naturligen ligga på frågor om avvägning avbefälsgruppernas uppgifter inom krigs-och fredsorganisationen saml om yrkesbefälelsrekrytering, urval och utbildning. Avslutningsvisanmälde departementschefen att han av pågående utredningar om befälsordningeninom marinen och flygvapnet inhämtat att utredningsarbetet inom dessautredningar hade nått så långt att resultatet kunde ingå i underiagel för defortsatta övervägandena. (FöU 1973:23) underströk kraftigt värdet av en hög kvalitet påförsvarets befäl. Förutsättningarna för att arbetet med en ny befälsordningskulle få en fast grund bedömdes som goda. Det militära försvarets ledning ochberörda personalorganisationer hade i princip anslutit sig till de ipropositionen angivna tankegångarna för uiformning av en framtidabefälsstruktur. Utskottethade inte något att erinra mot de principiella riktlinjer som Prop.1977/78:24 6 departementschefenhade redovisat och inte heller mot den avsedda uppläggningen av arbetet.Departementschefens avsikt alt tillkalla en särskild samrådsdelegation förmedverkan i det fortsatta arbetet tillstyrktes. Utskottetunderströk, i likhet med departementschefen och i anslutning lill vissa avutskottet behandlade motioner i ämnet, det reservanställda och värnpliktigabefälets avgörande betydelse för krigsorganisationen och vikten av att dessabefälskategoriers förhållanden i olika avseenden beaktades i förevarandesammanhang och i lämplig utsträckning anpassades till vad som kunde komma attgälla för yrkesbefälet. (rskr 1973:309) följde i sitt beslut försvarsutskottets hemställan. 1enlighet med departementschefens uttalande i prop. 1973:128 bildades år 1974inom försvarsdepartementet en särskild arbetsgrupp, befälsordningsgruppen(BOG), med uppgift att ta fram underiag för och utarbeta förslag lill en nybefälsordning. Samtidigtknöts till departementet en särskild delegation för samråd i befälsordningsfrågorna.1 denna ingår bl. a. ledamöter av saml företrädare för myndigheternaoch de tre yrkesbefälsförbunden. Företrädare för Reservofficerarnas centralorganisationhar beretts möjlighet att della i delegationens sammanträden. BOGhar i sitt arbete lämnat företrädare för personalförbunden tillfälle att fortlöpandedelta i arbetssammanträden som anordnats av gruppen. Härvid har ävenföreträdare för Reservofficerarnas centralorganisation attdelta i arbetssammanträden med gmppen. Syftet har härvid varit att fåförbundens inställning i olika frågor klarlagd och att om möjligt nå enighet omprinciper för och tillämpning av alternativa lösningar på frågorna. Företrädareför överbefälhavaren och försvarsgrenscheferna har också fortlöpande deltagiti arbetssammanträden med gruppen och har därvid lämnat synpunkter och förslag iolika frågor. lämnadeBOG lill departementschefen ett första utkast med förslag lill ny befälsordning(BOG:s grundskiss). Förslaget gmndades på de riksdagsbeslut angivnahuvudprinciperna, på vissl underlag från överbefälhavaren saml på de betänkandensom hade avgetts av befälsutredningarna för marinen och flygvapnet. Vidutarbetandet av förslagel hade BOG också beaktat personalförbundens underarbetets gång framförda synpunkter på och ställningstaganden till en gemensamrekrytering och grundutbildning till yrkesofficer. I grundskissen angavs attvissa frågor hade berörts ofullständigt och därför krävde ytteriigarebehandling. Personalförbundenbereddes lillfälle att ta del av grundskissen och lämnade under hand vissasynpunkter på denna. Prop.1977/78:24 7 Efterbehandlinginom departementet av grundskissen gav min företrädare i slutet av år 1975vissa riktUnjer för del forisatta arbetet i befälsordningsfrågan för allsnabbt få fram ett genomarbetat huvudalternativ. Underdet följande arbetet ägde fortsatta överiäggningar rum mellan BOG, företrädareför myndigheterna och personalförbunden, främst rörande tjän-sieställningsnivånefter den grundläggande yrkesutbildningen. Överiäggningar förekom även inom försvarsdepartementetoch mellan företrädare för berörda departemeni. upprättades inom försvarsdepartementet ett principut-kasl med förslagtill en ny befalsordning. Genom beslut uppdrog regeringen åtöverbefälhavaren att med ledning av en till uppdraget fogad promemoria granska principutkaslel. Efterremiss avgav (), ()och (), Reservofficerarnas centralorganisation yttranden över principutkaslel. , KOF och POFlämnade ett gemensamt yttrande. Sedanöverbefälhavaren i en särskild ulredning, personalutredning , redovisat bl.a. resultatet av sin granskning av principutkastet, har befälsförbunden ochReservofficerarnas centralorganisation yttrat sig även över överbefälhavarenspersonalutredning. KOF och POF har därvid avgett gemensamt yttrande. Decentrala militära staberna har på grundval av de preliminäraställningstagandena arbetat med att förbereda reformerna inom befalsordningsområdet. 2Visst underiag principutkast till en ny befälsordning Somen allmän bakgmnd till såväl principuikast som den på grundval av bl.a. utkastet och yttrandena över detta utarbetade nya befälsordningen har enöversiktlig redogörelse för nuvarande ordning i fråga om bejälspersonalen inomjörsvarsmaktenställts samman inom försvarsdepartementet. Denna sammanställning bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga. Befälsutredningarnaför marinen (MBU) och flygvapnet (MTU) överlämnade under hösten 1973promemorian (Ds Fö 1973:4) Marinens befäl -Principiella utgångspunkter ochförslag beträffande reformer av befälsstrukturen vid marinen och betänkandet (SOU1973:34) Flygvapnets belal -Rekrytering och ulbildning. Dessa förslag haringått i underlaget principutkast. Utredningarnagrundar sina överväganden och förslag på en helhetsbild av befälsbehoven förresp. försvarsgren och de andra delar av försvarsmakten som funktionellt hängersamman med ifrågavarande försvarsgren. Förslagen avser såväl värnpliktsbelalsom yrkesbefäl och reservbefäl. Prop.1977/78:24 8 1fråga om yrkesbefälet konstaterar båda utredningarna att varje yrkesofficerskall vara chef fackman och utbildare i såväl freds- som krigsorganisationen.Efter att ha analyserat bl. a. organisatoriska utgångsvärden och befälsuppgifternasinnebörd föreslår dessa utredningar befälsstrukturer vid marinen resp.flygvapnet som fömtsätter värnpliktsrekrytering på två rekryteringsvägar till yrkesbefal.Utredningarna anser vidare all yrkesofficerarna bör delas in i treuppgiftsgrupper, nämligen regementsofficerare, kompaniofficerare ochplutonsofficerare med utökade möjligheter till snedd-ning (övergång) från en befälsgrupptill en annan. Av betydelse för detfortsatta arbetet i befälsordningsfrågan är den systematisering som MBU pågrundval av studier av befälsuppgiflernas innebörd har gjort av kraven påbefäl. MBU anger fem olika kravnivåer -funktionsnivåer. Dessaärlägs t a fun k tion s ni våer med jämförelsevis begränsade befälsuppgifter inom visstfackområde - motsvarande gruppchefsnivå - saml delsystemledning med belalsuppgiftinom del av ett funktionsområde. Exempel på delsystem är de i ett vapensystemingående delarna, t. ex. spaningsdel, utvärderings- eller eldledningsdel ochsjälva vapnet. Befälsuppgiftema inom denna funktionsnivå kan i sin tur delasupp i uppgifter av normal resp. mera kvalificerad karaktär. Dessa motsvarar uppgifterpå troppchefs- resp. plutonchefsnivå. Ytterligare nivåer är e n s y -slemledningmed ledning av helt vapensystem eller annat system -motsvarandekompanichefsnivå-ochflersyslem led ni n g med krav på förmåga att leda och samordna flera vapensystem ochandra system till en samlad funktion - motsvarande bataljonschefsnivå. Denhögsta nivån innebär ledning av flera flersystem och motsvarande eller än mer kompliceradebefälsuppgifter - moisvarande nivån för högre chefer, regementschefsnivån och fredsbataljonschefsnivån. SåvälMBU som MTU föreslår att den allmänmilitära utbildningen samt ledar- ochlärarutbildningen för yrkesofficerarna inom marinen resp. flygvapnetförstärks. MBU;sförslag anger vidare att marinens kompaniofficerare i teknisk tiänst framdelesbör utföra en stor del av de uppgifter som i nuvarande organisation fullgörs avmariningenjörer linje G (gymnasieingenjörer). MTUföreslår för flygvapnet bl. a. att kategorierna fältflygare och trupputbildareavvecklas. Uppgifterna i allmänmilitär utbildning bör föras över från kategorintmpputbildare och fördelas på alla yrkesofficerare i marktiänst vid flygvapnet.De nuvarande tmpputbildarnas uppgifter i krigsorganisationen bör härvid övertasav värnpliktigt befäl och reservbefäl, vilket innebär alt nya utbildningslinjerför dessa befälskategorier tillkommer. De civilmilitära mästarna ochflygteknikerna bör få militär ställning som kompani- och plutonsolTtcerare.Särskilda åtgärder föreslås också för att ge de flygande krigsdivisionernalämpligt personal in nehåll och minska avgången av piloter till civil luftfart. Detre yrkesbefälsförbunden hade i sitt gemensamma yttrande över den Prop.1977/78:23 9 infördesvar en av lörutsältningarna alt det inte skulle leda lill en överströmning avläkare från den offentliga till den privata sektom. Det lorde nu slå klart attnågon sådan effekt inte uppkommit. De offentliga sjukvårdshuvudmännen har visseriigenfortfarande en otillräcklig tillgång på läkare, men detta beror inte på attläkare i större utsträckning blivit privatpraktiker. Så långt statistiken hittillsvisar har antalet yrkesverksamma privatpraktiserande läkare minskat under1970-talet. Från läkarförbundei har också påtalats att någon nämnvärdnyetablering av privatpraktiker inle skett under 1970-taIet, vilket skall sesmot bakgrund av den förestående stora avgången av åldersskäl bland deprivatpraktiserande läkarna. I detta sammanhang har pekats på de ekonomiskasvårigheter som är förenade nied att öppna ny privatpraktik på läkarvårdslaxansgrundnivå. Förbundet har därför framhållil behovet av att åtgärder vidtas föralt underlätta viss nyetablering av privatpraktiker. Socialdepartementetssjukvårdsdelegation fastställer ett läkarfördelningsprogram som ärett planeringsinstruntenl för fördelningen av tillgängliga läkarresurser tillolika verksamhetsområden och vårdformer. Programmet skall bl. a. ligga till gmndför medgivande att inrätta läkartjänster inom den offentliga hälso-och sjukvården. gällande läkarfördelningsprogram avser perioden 1975-1980.Enligt beräkningsgrunderna fördetta förutsätts antalet privatpraktiserandeläkare som är förbli oförändrat . Det innebär ellberäknat ersäli-ningsbehov med ca 30 vidareutbildade läkare . Övrigaläkare, som utövar privatpraktik vid sidan av annan verksamhet eller sedan deuppnått , påverkar inte läkarfördelningsprogrammel. Somjag tidigare nämnt omfattar möjligheten till högre individuell arvodeslaxa enbariläkare som var verksamma saml läkare vid gruppmottagningar som fannsinrättade detta år. En nyetablerad läkare är hänvisad till läkarvårdslaxansgrundnivå. Detta har visat sig innebära svårigheler, eftersom kostnaderna fören ny läkarmottagning vanligen är högre än för äldre mottagningar. Eftersamråd med statsrådet vill jag förorda följande åtgärder. Föralt underlätta etablering av nya privatpraktiserande läkare i den omfattningsom beräknats i gällande läkarfördelningsprogram bordet införas en särskild möjligheltill individuell taxebindning i samband med nyetablering. En sådan särskildlaxenivå, som bör ligga högsl över taxans grundnivå, bör omfatta högst 30läkare under vardera , dvs. sammanlagt 60 läkare undertvåårsperioden. Denna särskilda taxenivå bör liksom nu gällande regler förindividuell taxebindning få formen av en övergångsbestämmelse iläkarvårdstaxan. Frågan om i vilken takt den här aktuella särskilda laxenivånskall avvecklas bör tas upp till prövning i anslutning lill det förslag rörandeavveckling av den individuella taxebindningen, som avseratt lägga fram i samband nied nästa Prop.1977/78:24 10 gymnasialastudier och ha gått genom olika specialkurser inom gymnasieskolan. Ca35 % av de inryckande kan väntas inneha allmän behörighel för högskolestudier.Denna andel kan antas sjunka något som en följd av den minskade tillströmningentill gymnasieskolans teoretiska linjer och den ökade efterfrågan påyrkesinriktad gymnasial utbildning. Detta förhållande kan komma att ändrasgenom revision av läroplanerna. Ca 15 96 av de värnpliktiga beräknas ha enbartgrundskola som bakgrund. principutkast till en ny befalsordning 1regeringens anvisningar till överbefälhavaren för programplaneringför perioden /78-1981/82 lämnades bl. a. ett utredningsuppdrag beträffandepersonal. Mot bakgrund av vissa organisatoriska riktlinjer skulle härvidredovisas alternativa omfattningar och utformningar av personalorganisationensamt de konsekvenser som dessa medförde i fråga om kostnader och övrigaeffekter på kort och lång sikl. Enligl anvisningama skulle bl. a. förutsättasall befälspersonalens tjänstgöring i slörre ulslräckning än f n. ägnades åtutbildningen av värnpliktiga. Vid behovsberäkningar för personal ikrigsorganisationen skulle vidare förutsättas att i princip all anställd befälspersonalsom utbildades i det nya systemet med enhetlig befälsordning krigsplaceradessom lägst pluionchef (motsvarande).