prop · G10340 · 1977-12-31 00:00:00 — De antaganden verketgör om den framtida verksamheten beträffande SlFU:s kursgenomföranden är enligtorganisationerna mindre välgrundade. De anser att en framtida personalstabomfatiande ca 200 personer är mer realistisk. Flertalet instanser har inte berört verkets förslag attlåta ompröva beslutet om att viss del av SIFU skall lokaliseras lill . Avde inslanser som har yttrat sig i frågan anser Uinsstyrdserna i ochStockholms 1977/78:40 112 SHIO.SAF och per-sonalorganisalionernu vid indusiriverkel, bl. a. på de grunderverket har anfört, att det finns skäl att ompröva lokaliseringsbeslutet. Länsslyrelsen i anför dessutom att despecialiserade fortbildningskurser som SIFU har inriktats på ofta kräver helariket som upptagningsområde. Den från kommunikationssynpunkt lämpligaste förläggningsortenför denna typ av kurser är därmed , hävdar länsstyrelsen.Länsstyrelsen påpekar också att de näringsgrenar till vilka dessa kurser riktasi stor utsträckning är lokaliserade till . Länsstyrelsenhänvisar härvid lill företagsräkning, enligt vilken harnära en femtedel av totala antalet arbetsställen i riket med mindre än 50anställda inom tillverknings- och byggnadsindustrin. Indiistriförhundci anför bl. a. att den övervägande majoritetenav de branschorganisationer som samarbetar med SIFU är lokaliserade tillStockholm. En omlokalisering till skulle således enligt förbundet medförabetydligt förändrade kontaktmöjligheter. I sammanhanget påpekar förbundet attsektionen för elteknik. SIFU:s i särklass mest framgångsrika sektion enligtförbundets mening, i hög grad är beroende av en lill Stockholmsomiådetkoncentrerad elektroindustri. Enligt företrädare för branschen måstemotsvarande utbildningsverksamhet i byggas upp i annan regiom SIFU förläggs till Boras, anför förbundel. länsstyrdsen i och Svenskakoinmiinjör-hiindei anser inte att lokaliseringsbeslutet bör omprövas.Statskontoret finner det inte styrkt att som lokaliseringsort skulleminska möjligheterna att attrahera kursdellagre. Härvid påpekar statskontoretden radikalt förbättrade kommunikationsservice som öppnandet av Landvetterflygplats kommer att innebära för Boråsomrädet. Statskontoret framhåller isammanhanget all en eventuell ulökning av antalet tjänster för regional servicebl. a. i bör ses i ett sammanhang för hela landet.Statskontoret tillstyrker inte ett särskilt filialkontor i med andrauppgifter än övriga regionala kontor. Länsstyrdsen i anser bl. a. att desamhällsekonomiska och regionalpolitiska motiven föratt förlägga statligverksamhet, även den som SIFU representerar, till primära centra utanförstorstadsområdena alltjämt är giltiga. Även i länhänvisar i sammanhanget till företagsräkning, som också visar attnärmare av de mindre och medelstora föietagen inom tillverkningsindustrinär belägna i och i de angränsande länen. Motsvarande andel uppnåsockså i de A-regioner som ligger omkring två timmars bilresa från ,framhåller länsslyrelsen. Detta förhållande understryker enligl länsstyrelsensmening att SIFU i torde få goda möjligheter all rekrytera fast ochtillfällig personal samt att uppnå den attraktionsgrad som kursverksamhetensavnämare torde komma att kräva. Prop.1977/78:40 113 IFL framhåller, på grundval av egna erfarenheter, attkurser för mindre företag bör drivas i geografisk anslutning till företagen.Av delta skäl borde det enligt IFL vara relativt likgiltigt var i landet SlFU:shuvudkontor ligger. IFL anför vidare att motiven för verkets antagande attintäkterna av kursverksamheten skulle minska vid en lokalisering till Boråsinte är tillräckligt klart redovisade. Kursverksamheten måste ju ändå bedrivasi anslutning till deltagarnas geografiska hemvist, framhåller IFL. AMS avstårfrån att närmare gå in på verkets förslag beiräffande lokaliseringen av SIFUmen påpekar att styrelsen tidigare ställt sig positiv till en Utlokalisering avSIFU:s verksamhet. SP tar inte ställning i själva lokaliseringsfrägan menkonstaterar mot bakgrund av egna erfarenheter att vid en omlokaliseringuppkommer merkostnader på grund av ökade kontakt-, rese-. Vidare medför en uppdelning av Sl-FU:s verksamhel på Boråsoch enligt SP:s bedömning med all säkerhet ett ökat anställningsbehoväven vid oförändrad verksamhetsvolym. Ett fålal instanser har yttrat sig över förslaget att låtaulreda frågan om ny organisationsform för SIFU. Länsstyrdseni och lan finner det svårt att på grundval avutredningsmaterialet ta ställning till frågan om SIFU bör ges en formellt settfristående ställning eller alltjämt ingå i industriverket. Övervägande skältycks dock tala för att nuvarande ordning behålls. SHIO ochSAF tillstyrker verkets förslag. Dessa organisationer framför sammauppfattning, nämligen att vissa fördelar sannolikt skulle vinnas genom allorganisera SIFU som en självständig enhet i vars styrelse både statliga organoch näringslivets organisationer kunde vara representerade. Som har framgåtttidigare föreslår 5r(bl. a. att industriverket börundersöka möjligheterna att bilda ett självständigt utbildningsinstitut förSIFU:s elsektion. (I 1975:04) tillkallades enligtregeringens bemyndigande för all utreda organisation avverksamheten inom området teknisk och velenskaplig informaiion ochdokumentation. Med hänvisning till det då pågående propositionsaibetel ianslutning till föri_tagareföreningsutredningens betänkande redovisadeSINFDOK-utredningen i skrivelse vissa förslag till åtgärderinom informations- och dokumentationsområdet som nära hängde samman medföretagareföreningarnas verksamhet. Övriga förslag inom ramen för utredningsarbetetkommer utredningen att redovisa i sitt slutbetänkande, som beräknas bliframlagt före utgången av . framhåller att den tekniskainformalionsservi-8Riksdagen 1977178. 1977/78:40 114 cen kan ses som ett naturligt led i den företagsservicesom befinner sig under utbyggnad i landet kring företagareföreningarna. Företagenkan sägas ha behov av att få rätt information i en användbar form men också attgöras medvetna om det informationsutbud som existerar. Kraven är i principdesamma oavsett om frågorna rör avtal, skatter, miljö, säkerhel, juridik,marknadsföring eller teknik. När det gäller främst de mindre och medelstoraföretagen anser utredningen att det ofta är fråga om tekniska problem sombehöver lösas inför produktförbättringar, maskinanskaffningar,produktionsutvidgning, tillfälliga produktionsstörningar m.m. Den nödvändiga informationen finns, enligt utredningen,redan i betydande utsträckning att få tag på exempelvis i svenska ochutländska forskningsrapporter och patenthandlingar, faktadatabaser ochkataloger. Men för de mindre och medelstora företagen är det ofta svårt atttillgodogöra sig dessa erfarenheter utan att en mellanhand mellan informationskällornaoch användarna tar fram informationsmaterialet ur just de fakta som förelagetbehöver ha tillgång till. Företagen vill om möjligt ha konkreta besked ochslippa välja mellan olika alternativ. Framför allt söker företagsledaren,enligt utredningen, en opartisk, erfaren och kunnig samtalspartner, som hanhar förtroende för. Utredningen framhåller att det är svårt att finna eneffektiv lösning på denna informationsöverföring via en mellanhand.Överföringen påverkas av flera faktorer, bl.a. mottagarens behov ochmotlagarekapacitet, mellanhändernas erfarenhet och utbildnong. vetskapen omoch åtkomsten av erforderligt informationsmaterial. Det senare ställer ocksåkrav på att bibliotek och andra informationskällor fungerar i ett samverkandesystem. Endast erfarenheter från försöksverksamhet kan enligt utredningen skapaunderlag för mer permanenta åtgärder. Utredningen pekar vidare på att SINFDOK har tagit initiativtill det s k . En kontaktman har anställts vidföretagareföreningen i län med uppgift att samla erfarenhet om hur enuppsökande kontakt- och informationsverksamhet skall bedrivas för att görabästa nyttan i mindre och medelstora företag. Han skall också stegvis försökaprecisera företagens behov av tekniköverföring. Målgrupp är bl.a.företagsledare och övriga chefer vid vissa verkstadsföretag med mellan 20 och200 anställda. Projektet berör också utbildning av personalen vid företagareföreningeni län. Enligt utredningens uppfattning bör nu stat och kommun taen ökad del av ansvaret för en systematisk och långsiktiginformationsförmedling till mindre och medelstora företag. Det gäller att påolika sätt bl.a. göra redan känd teknik tillgänglig för företagen på etteffektivare sätt än . Många företag har enligt utredningen svårigheteratt utnyttja informationstjänster på ett ändamålsenligt sätt. Det är ocksåvanligt att företagen översköljs med information av obetydligt intresse. Dennyttiga informationen tenderar att drunkna i det stora utbudet. 1977/78:40 115 Mol denna bakgmnd och i anslutning lill den föreslåendeutbyggnaden av företagareföreningarna föreslår utredningen en utvidgadförsöksverksamhel på informations- och dokumenlationsområdet. Verksamheten börpågå med början den . Utredningenföreslår sålunda att vid ytterligare två företagareföreningar, förutom den iKalmar län, påbörjas försök med teknisk informationsförmedling inom ramen förden ordinarie företagsserviceverksamhelen. Arbetet skall enligt utredningenbl. a. bedrivas som en systematisk uppsök-ning av mindre och medelstoraindustriföretag i länet. För arbetet bör vid varje förening anställas enerfaren tekniker som har förulsättningar alt vinna förtroende hos företagarnaoch har möjlighet att analysera företagens behov av teknisk information. Hanbör vara så väl informerad pa informations- och dokumenlationsområdet att hansnabbt kan lämna hänvisningar till goda muntliga och skriftligainformationskällor. För denna uppsökande tekniska informationsservice böranvisas . Vidare föreslår utredningen att det lill enföretagareförening professionell informations- ochdokumentationsexperl som kan få lillgång till modern teknisk utrustning. Hanbör enligt utredningen biträda de i företagsservicen verksamma tjänstemännenvid föreningen. Utredningen föreslår att underförsöksperioden anvisas för anställning av ifrågavarande expert. Uiredningen föreslår också att ell samarbete inleds mellanföretagareföreningar och branschforskningsinstitul. Genom en medverkan fråninstitutens sida kan enligt utredningen informationsgivningen till företagen ispecialiserade tekniska frågor fördjupas och effektiviseras. bör anvisas för ifrågavarande ändamål. Slutligen anför utredningen att i anslutning tillförsöksverksamheten bör viss utbildning i informations- ochdokumentationsservice av berörd personal vid företagareföreningarna komma tillstånd. Utbildningen skulle la sikte på att visa vilka informationskällor somstår till buds och vägen att snabbt få tillgång till materialet. Den skulleäven ange lämpliga metoder för att analysera företagens informationsproblem ochsystematiskt söka information. För utbildningsinsatserna anser utredningen althögst . Utredningen förordar att försöksverksamheten bör följasupp och utvärderas av en särskild styrgrupp med företrädare för bl. SINFDOK, STU och Industriförbundel/SHIO. Samtliga remissinstanser delar utredningensgrunduppfattning all åtgärder bör vidtas för att effektivisera och systematiserainformationsspridningen till de mindre och medelstora företagen. 1977/78:40 116 patent- och registreringsverket, STU, SINFDOK, SHIO,och i stort till den föreslagnaförsöksverksamheten. ställer sig tveksamt tillförsöksverksamheten vid företagareföreningarna. LO tar inte närmare ställningtill utredningens olika förslag. understryker den viktigaroll som företagareföreningarna har när det gäller att förmedla tekniskinformation lill företagen, särskill de mindre och medelstora. Patentverketutnyttjar företagareföreningarna i verkets egnainformationsaktiviteter. Verkets uppfattning är därför att utredningens förslagbör vara väl ägnat att främja en effektivare spridning av teknisk informationlill mindre och medelstora företag. förordar därför ett skyndsamtgenomförande av det av föreslagna programmet ochtillstyrker att de av utredningen angivna medlen ställs till förfogande fördess genomförande. Slutligen anförs att verket numera bedriver enundervisningsverksamhet som i vissa delar bör väl motsvara det utbildningsbehovsom den av utredningens förslag berörda personalen vid företagareföreningarnahar. De mindre företagens informationsbehov gäller inte barateknisk/vetenskaplig information framhåller industriverket utan i minst likahög grad frågor som rör exempelvis myndighetsföreskrifter, marknads- ochbehovsutveckling, utbildning, serviceutbud m.m. Verket instämmer i utredningensuppfattning att det bör finnas en mellanhand, en "översättare",mellan informationskällorna och användarna, de mindre företagen. Mellanhandensuppgift kan vara att bl. a. analysera företagels informationsbehov, attkonkretisera/översätta detta och att översätta svaret till förföretaget/företagaren användbar form. När det gäller utredningens konkreta förslag ställer sigindustriverket tveksamt till försöksverksamheten vid företagareföreningarna. uppfattning rymmer försöksverksamheten i princip inte något nyttelement, utan utgör en normal arbetsuppgift vid en företagareförening. Genomden utbildning på informationsområdet som verket planerar förföreningspersonalen, torde den befintliga personalen också bibringas erforderligkunskap på informations- och dokumentationsområdet. Verket framhåller vidare att informationssökning för attlösa tekniska problem i mindreföietagen normalt innebär att få tag i den ellerde personer som vet någol om hur man löser det aktuella problemet eller som kanskaffa den information/kunskap som erfordras. Mindreföretagen är m. a. o. merbetjänta av en direktkontakt med en specialist på det aktuella problemområdet,som också kan fungera som mellanhand/översättare, än att få ett antalreferenser/artiklar, som i och för sig kan vara relevanta för problemet. Det ärdärför enligt verket tveksamt om den föreslagna försöksverksamheten med enprofessionell informations- och dokumentationsexperl uppfyller dessa krav. 1977/78:40 117 Enligl verkets uppfattning bör föreningstjänstemännen, somett led i det dagliga arbetet, vid behov kunna utnyttja befintliga resurser påinformations- och dokumentationsområdet. I industriverkets program för effektiviseradinformation ingår ett avsnitt om teknikinformation lill mindreföretagen somtar upp bl.a. en försöksverksamhet i samarbete med ingenjörsvetenskapsakademiensinformationstjänst, temadagar/faktablad kring ny teknik m.m. Genom bl.a. dessaaktiviteter torde föreningstjänstemännen kunna knyta kontakt med specialistersom kan svara för såväl sökning som "översättning" av information. En försöksverksamhet med informations- ochdokumentationsexpert kan dock enligt verket ha en kunskapshöjande effekt iföreningarna och stimulera till ett ökat utnyttjande av befintligainformations- och dokumentationsresurser. förordar att expertenfungerar som konsult åt flera föreningar. framhåller vidare att i programmet förteknikinformation till mindre och medelstora företag ingår som en del att bl agenom temadagar och faktablad föra ut vissa branschforskningsinstitutskompetens och möjligheter att bistå mindreföretagen. Den försöksverksamhet somutredningen föreslår skulle enligt verkets uppfattning möjliggöra ökadeinsatser från stödja de mindre och medelstora företagensverksamhel. Verket anser slutligen i likhet med utredningen alt behovav viss utbildning och kontaktskapande aktiviteter på informationsområdetkrävs för föreningspersonalen, men att denna utbildning bör omfatta samtligaföreningar. Verket redovisar sina planer att under /78 genomföraen grundläggande utbildning på informationsområdet för de informationsansvarigavid varje företagareförening. STU delar uppfattning att enförsöksverksamhet med förmedling av teknisk information till mindre ochmedelstora företag är motiverad. STU ställer sig positiv till den föreslagnasamverkan i en särskild styrgrupp. Genom en sådan samverkan skapasförutsättningar för att informations- och dokumentationsverksamheten naturligtintegreras med såväl företagareföreningarnas och branschforskningsinstitutenssom STU:s serviceverksamhet. ÄvenSINFDOK ansluter sig i allt väsentligt till de av utredningen framfördaförslagen. När det gäller förslaget om att knyta en informalions-ochdokumentationsexpert vid en företagareförening vill dock SINFDOK rekommenderaatt de närmare betingelserna - vilken region som är lämpligast, om expertenbör vara verksam vid en eller flera förenignar m.m. -ytterligare utreds innanformerna för försöket fastställs. Eftersom de i försöksverksamheten ingående projekten ärfördelade på olika huvudmän, industriverket och STU, föreslår SINFDOK attansvaret för hela programmet läggs på industriverket. SINFDOK förklarar sigockså berett att medverka i den föreslagna styrgruppen för uppföljning och Prop.1977/78:40 118 utvärdering Och att ställa erfarenheterna frånSINFDOK-projektet lill förfogande. TCO framhåller att de förslag om en utvidgadförsöksverksamhel som lägger fram har den fördelen attverksamheten fortfarande bedrivs i begränsad form. Den bör ge erfarenheter somkan utnyttjas för att senare bedöma om verksamheten skall övergå i störreskala. Försöksverksamheten bör enligt TCO inriktas på att ge information ochmotivation hos de som arbetar i små och medelstora företag att utnyttja deninformaiion som kan vara relevant i olika problemsituationer. Den bör inteensidigt inrikta sig på företagsägaren/företagsledaren ulan även vända sig tillövriga i förelaget. TCO anför vidare alt verksamheten förutom teknisk ochkommersiell inforniation bör innefatta även arbetsmarknadspolitisk information.Bristande kunskaper om arbetsmarknaden och dess parter är ofta en allvarligsvaghet hos de små företagen. TCO tillstyrker sålunda att den föreslagnaförsöksverksamheten initieras om statsmakterna ställer nödvändiga resursertill förfogande. Det föreligger emellertid ett stort behov av att noggrant angeinriktningen av verksamheten innan den påbörjas. Den styrgrupp som föreslås blitillsalt finns det däiför ett stort behov av. Denna grupp bär även svara för enkontinuerlig uppföljning av verksamheten. 1 styrgruppen mäste de fackligaorganisationerna vara representerade. LO delar utredningens grunduppfattning att det ärangeläget alt olika åtgärder vidtas i syfte att skapa ökad kännedom om redanbefintlig teknik och uppnådda forskningsresultat bland mindre och medelstoraföretag och förbättra dessa företags möjligheter att tillgodogöra sigdenna kunskap. Samhället satsar stora medel på forskning och utveckling vilketär nödvändigt. Sannolikt skulle dock enligt LO:s uppfattning, betydligt störreutvecklingseffekter kunna uppnås om detta följdes upp med mer effektivaåtgärder i syfte att sprida kännedom om forskningsresultat och tekniskaframsteg framförallt bland de mindre och medelstora företagen. LO lar dock inte närmare slällning tillSINFDOK-utredningens olika förslag. SHIO instämmer i allt väsentligt i utredningens förslagmen framför vissa synpunkter som måste beaktas i sammanhanget. Viss försiktighet bör sålunda enligt SHIO iakttas vid denföreslagna systematiska uppsökningen av mindre och medelstora företag i sambandmed försöken med teknisk informationsförmedling. Många företagare upplever altde översköljs av information och skrifter och har svårt att tillgodogöra siginnehållet. Utredningen konstaterar också att den nyttiga informationen kandrunkna i det stora utbudet. Risk finns också att en del företagare uppfattarden uppsökande verksamheten som opåkallad och påträngande, och därför intetillgodogör sig denna enligt intentionerna framhåller SHIO. Prop.1977/78:40 119 SHIO understryker vidare vikten av att bransch- ochintresseorganisationer utnyttjas vid informationsspridningen lill de niindreföretagen. Branschförbunden har enligt SHIO utomordentliga insikter ibranschens speciella förhållanden, till skillnad mot företagareföreningarnasmera allmänna kunskaper om företagsamhetens regionala förutsättningar. Deflesia branschorganisationer har en kontinuerlig skriflulgivning. framför alltgenom branschtidningama, och bedriver en omfattande kurs- ochföredragsverksamhet saml allmän rådgivning. Vad gällerbranschforskningsinstitulen konstaterar SHIO att dessa huvudsakligen,åtminstone , bedrivit en forskning som i enbart ringa grad kommit demindre företagen till godo. Hos dessa företag finns däiför en utbreddskepticism mot all ett ökat stöd för FoU-insatser till denna företagssektorskall kanaliseras över branschforskningsinstituten. Minimi-bidraget förmedlemsskap i vissa av de industristiflelser som bedriver kollektiv forskningär enligt SHIO också väl högt för att intressera mindreföretagen i allmänhet.SHIO anser därför att samhället bör rycka in och förbättra möjligheterna förmindreföietagen att tillgodogöra sig och bidraga till den kollektivaforskningen. förslag på denna punkt hoppas SHIO skallvara ett led i den riktningen. SHIO finner del värdefullt all de föreslagnaåtgärderna skall följas upp och utvärderas av en särskild styrgrupp. , slutligen, tillstyrker också den förslagna försöksverksamheten understyrka alt frågan om en mer permanent insats får övervägasförst efter noggrann utvärdering. Småföretagens roll i olika länder varierar avseväri.Ekonomiska, sociala och kulturella olikheter har medverkat till attföretagsstrukturen fått skiftande utseende. Till en del torde också rentredovisningsmässiga skillnader uppkomma lill följd av mycket varierandedefinitioner av småföretagsbe-greppel. Utvecklingstendensernahar visat en större samstiimmighet. I samtliga industrialiserade länder harunder det skett en ökad koncentration mot störreföretagsenheter. De mindre och medelstora förelagens sysselsättningsandel harvanligen minskat. En förskjutning av småföretagandet mellan näringsgrenar kankonstateras i flertalet länder. Olikheteri tradition och annal har också lett till alt samhällsinsatserna påsmåföretagsområdet tagit mycket varierande former. Påfallande är dock att maninriktar sig på frågor rörande de mindre och medelstora företagenskreditförsörjning och deras behov av utbildning, rådgivning och information.Gemensamt för ett flertal länder synes också vara att just under de senaste tvåtill tre åren intresset markant ökats för denna kategori av företag. 1977/78:40 120 Utvecklingen av beståndet av industriföretag i harvarit likartad med den svenska. Antalet företag gick mycket starkt tillbakaunder andra . har det endast skett enobetydlig minskning. Särskilt påtaglig har nedgången varit i antalet mycketsmå företagsenheter. ökade den totala industrisysselsättningenfrån 369 000 till 391 000 anställda. Ökningen föll helt på företag med fler än50 anställda och med tyngdpunkt på de större företagen. Härigenom kom de mindreoch medelstora företagens sysselsättningsandel att minska från till 59,. Den branschvisa fördelningen av små och medelstora företag visar på ettmycket starkt småförelagsinslag i livsmedels-, trävam- och teko-industrierna. Idessa branscher har även utvecklingen mot större företagsenheter varitstarkast. Inom vissa expansiva branscher, bl. a. den plastbearbetande industrinoch elektroindustrin, har antalet små företag ökat. Den regionala utvecklingenhar gått mot en med riksgenomsnittet likartad företagsstorleksstruktur i flertaletregioner. En radåtgärder har vidtagits från samhällets sida i syfte att underlätta verksamheteninom småföretagssektorn. Bland den kreditgivning som vänder sig mot de mindreföretagen märks särskilt Håndverks- og sniåiii-dustrifondet vilken har tilluppgift att ställa garantier och lämna långsiktiga investeringskrediter i formav toppfinansiering till hantverks- och småindustriföretag. I fondensbestämmelser begränsas dess medverkan till företag med färre än 20 anställda.Utlåningsramen uppgick till . Andrakreditformer som i betydande utsträckning vänder sig till de mindre ochmedelstora företagen utgör Industrifondel och Industriens omstiUing.sfond vilkabåda syftar till att underlätta och främja omställningar och samgåenden inomindustrin.