prop · G10377 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78:77 Regeringens proposition om vissa frågor rörande trafik med motorredskap ochtraktorer; Regeringen föreslår att antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. I propositionen förordas att motorredskap som används ivägtrafik för persontransport skall vara registrerat, besiktigat och beskattat.Vidare föreslås att sådant motorredskap som används bl. a. för persontransporti vägtrafik skall vara trafikförsäkrat. Dessa regler, i förening med de kravbeträffande förarkompetensen som har beslutat, bör kunna motverkavissa former av missbruk genom användning av motorredskap för ändamål som deinte är inrättade för. I anslutning härtill tas i propositionen också upp fråganom trafiknykter-hetsregiemas tillämpning på förare av traktorer utan släpfordonoch motorredskap. Förslaget innebär att de s. k. promillereglema skalltillämpas även på förare av sådant fordon under förutsättning att fordonetframförs på väg. Prop.\91in%:ll Lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrives att I § trafikskadelagen(1975:1410)' skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Denna lag gäller trafikförsäkring för motordrivetfordon och ersättning från trafikförsäkring för skada i följd av trafik medmotordrivet fordon (tra-fikskadeersättning). Lagen tillämpas dock ej på 1. motordrivet fordon som är avsett att föras av gående, 2. motordrivetfordon när det användes för tävling, träning, övningskör-ning, uppvisning ellerliknande ändamål inom inhägnat tävlingsområde, 3. motorredskap. 3. molorredskap som varken är eller bör vara registrerat i bilregisl-rel. Har till motordrivet fordon som omfattas av lagen kopplatsfordon av annat slag, tillämpas lagens bestämmelser om skada i följd av trafikmed motordrivet fordon på fordonskombinationen i dess helhet. Denna lag träder i kraft den . Lagen omtryckt 1977:949. Prop.\911in:ll Lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissatrafikbrott Härigenom föreskrivesi fråga om lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott dels att 4S 1 och 2mom. skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas ett nyttmoment, 4!j 3 mom., av nedan angivna lydelse. / mom.' Den som vid förande av motordrivet fordon ellerspårvagn varit så påverkad av starka drycker, att det kan antagas, att han ickepå betryggande sätt kunnat föra fordonet eller spårvagnen, dömes för rattfylleritil! fängelse i högst eller, där omständigheterna är mildrande, tillböter, dock lägst tjugofem dagsböter. Till sammastraff dömes föraren, om han av annat berusningsmedel var så påverkad som nysssagts. Den som fört motorfordon, terrängmotorfordon, traktor medsläpfordon eller spårvagn efter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd attalkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färden uppgick till 1.5promille eller däröver, skall anses ha varit så påverkad av starka dryckerunder färden, som i första stycket sägs. 2 mom.' Ärdet ej styrkt, att förare av motorfordon, terrängmotorfordon, traktor medsläpfordon eller spårvagn var så påverkad, som i 1 mom. första stycket sägs,men har han fört fordonet eller spårvagnen efter att ha förtärt starka dryckeri sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färdenuppgick till 0,5 men ej till , dömes till böter, dock lägst tiodagsböter, eller fängelse . Den som fört motordrivet fordon eller spårvagn efter attha förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blodunder eller efter färden uppgick till eller däröver, skall ansesha varit så påverkad av starka drycker under färden, som i första stycket sägs. 2 mom. Är det ej styrkt, att förare 2t\imotordrivet fordon eller spårvagn var så påverkad, som i I mom. första stycketsägs, men har han fört fordonet eller spårvagnen efter att ha förtärt starkadrycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efterfärden uppgick till 0,5 men ej till , dömes till böter, dock lägsttio dagsböter, eller fängelse . Vad som sägs i 1 mom. tredjestycket och 2 mom. gäller ej förare av I. motordrivet fordon, snm är avsett att föras av gående. Senaste lydelse 1975:611. Senaste lydeLse 1975:611. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2. traktor ulan släpfordon eller molorredskap, narfordonet föres annorstädes än på väg. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i lagen (1976:1090) om alkoholutandningsprov Härigenom föreskrivesatt 2§ lagen (1976:1090) om alkoholutandningsprov skall ha nedan angivnalydelse. 2 § Alkoholutandningsprov får rutinmässigt företagas på 1. förare av motorfordon som stoppas vid i förväg beordrad tra- fikkontroll, 2. den som kan antagas under förandeav motorfordon ha, med eller utan skuld, haft del i uppkomsten avtrafikolycka, 3. den som kanmisstänkas för att under förande av motorfordon ha begått brott enligt l-3§lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott eller sådan enligt vägtrafikkungörelsen(1972:603) straffbelagd förseelse som avser a. färdhastighet, b. skyldighet att stanna fordon. c. skyldighet att ha föreskriven fordonslykta tänd. Bestämmelsernai första stycket om förare av motorfordon gäller även förare av terrängmotorfordon,traktor med släpfordon och spårvagn. 1. förare av motordrivet fordon som stoppas vid i förväg beordrad trafikkontroll, 2. den som kanantagas under förande av motordrivet fordon ha, med eller utan skuld, haft deli uppkomsten av trafikolycka, 3. den somkan misstänkas för att under förande av motordrivet fordon ha begått brott enligt I-3§ lagen (1951: 649) om straff för vissatrafikbrott eller sådan enligt vägtrafikkungörelsen (1972:603) straffbelagdförseelse som avser a. färdhastighet, b. skyldighet att stanna fordon, c. skyldighet att ha föreskriven fordonslykta tänd. Bestämmelserna i första stycket om förare av motordrivetfordon gäller även förare av spårvagn. De gäller ej förare av motordrivet fordon,som är avsett att föras av gående, och ej heller förare av traktor ulansläpfordon eller molorredskap, när fordonet föres annorstädes än på väg. Denna lag träder i kraft den . Lag om ändring i körkortslagen (1977:477) Härigenom föreskrivesatt 23 § körkortslagen (1977:477) skall ha nedan angivna lydelse. Har körkortshavarevid förande av motordrivet fordon eller spårvagn gjort sig skyldig till grovvårdslöshet eller visat uppenbar likgiltighet för andra människors liv elleregendom eller företett tydliga tecken på påverkan av starka drycker ellerannat ämne, eller saknar han till följd av sjukdom, skada eller dyliktförutsättningar att föra körkortspliktigi fordon på ett trafiksäkert sätt, omhändertageskörkortet. Misstankesatt körkortshavare vid förande av motorfordon, terrängmotorfordon, traktortågeller spårvagn har brutit mot 4§ lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott,och hade han före färdens slut förtärt starka drycker i sådan mängd attalkoholkoncentrationen i hans blod uppgick till under ellerefter färden omhändertages körkortet sedan analysbevis har erhållits. Ärfråga om brott mot 4S 2 mom. nämnda lag, men uppgick alkoholkoncentrationen ejtill , får om omständigheterna vid brottet kan anses mildrande,körkortet omhändertagas endast om körkortshava-ren har dömts förbrott mot 4§ nämnda lag. Misstankesatt körkortshavare vid förande av motordrivet fordon eller spårvagn har brutitmot 4§ lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, och hade han före färdensslut förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i hansblod uppgick till under eller efter färden omhändertageskörkortet sedan analysbevis har erhållits. Är fråga om brott mot 4§ 2 mom.nämnda lag, men uppgick alkoholkoncentrationen ej till , får omomständigheterna vid brottet kan anses mildrande, körkortet omhändertagasendast om körkortshava-ren har dömts för brott mot 4 S nämnda lag. Denna lag träder i kraft . Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsrådenBohman. Mogård, , Asling, Söder, Troeds-son,Mundeho, Krönmark. Lagrådsremiss om vissa frågor rörande trafik medmotorredskap och traktorer har en del frågor aktualiserats som rörmotorredskapens reglering i vägtrafiklagstiftningen. I det följande kommer jagatt ta upp vissa av dessa frågor som främst från trafiksäkerhetssynpunkt framstårsom särskilt angelägna att lösa oberoende av pågående reformarbete i övrigtbeträffande motorredskapslagstiftningen. 1 anslutning härtill skall jag också ta upp ennäraliggande fråga, nämligen trafiknykterhetsbestämmelsernas tillämpning påförare av motorredskap och traktor utan siäpfordon. Det gäller här de s. k.promillereglerna i 4 S I mom. tredje stycket och 2 mom. lagen (1951:649) omstraff för vissa trafikbrott (ändrad senast 1977:478) (TBL). Dessa reglergäller f n. endast den som har fört motorfordon, terrängmotorfordon, traktormed släpfordon eller spårvagn. 2 Trafikförsäkring m. m. av vissa motorredskap Med motorredskap förstås enligt vägtrafiklagstiftningenett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som arbetsredskap och somär konstruerat för en hastighet av högst . och endast med svårighetkan ändras till högre hastighet. Enligt bilregisterkungörelsen (1972:599, omtryckt1976:779) (BRK) får motordrivet fordon som regel inte brukas utan att vararegistrerat. 1911/1S:11 8 ta motorredskapen ärdock undantagna från registreringsplikt. Motorredskapbehöver nämligen vara registrerat endast om det används på samma sätt som en trafiktraktor (8 S 2 BRK). Med irafiktraktoravses enligt 11 S vägtrafikskattelagen (1973:601, ändrad : 60) (VSL) - med vissa undantag traktor som användsför transport av gods på sådan allmän väg, gataeller annan allmän plats som är upplåtenför allmän samfärdsel.Undantag görs bl. a. för befordran av gods som är lastat påsjälva traktorn. Av 2 S VSL följer vidare att fordonsskatt skall utgå för bl. a. sådant motorredskap som enligt vad nu har sagts är eller börvara registrerat och inte är avställt (skattepliktigt fordon). Enligt lagen (1973:602)om särskild vägtrafikskatt (ändradsenast 1975:1408) utgår för bl. a. brännoljedrivet motorredskapytterligare fordonsskatt. Såväl fordonsskatt som särskild fordonsskatt kan emellertid, när fordonet endast i mindre utsträckninghar använts på allmän väg. sättas ned enligt lagen (1975:278) omnedsättning av fordonsskatt på traktorer och släpvagnarm. Bestämmelser om fordons beskaffenhet ochutrustning finns bl. a. i fordonskungörelsen(1972:.595, omtryckt 1976:778) (FK). Enligt den grundläggande regeln i 7S första stycket FK, som även gäller motorredskap, får fordon brukas i trafik endast om del är tillförlitligt från säkerhetssynpunktoch i övrigt lämpligt förtrafik. Särskilda föreskrifterom motorredskaps utrustning finns främst i 20 S FK. I jämförelse med vad som gäller förbilar är kraven på motorredskaps beskaffenhet och utrustning begränsade. De ytterligare föreskrifter som behövs om redskapens utrustning meddelas enligt 102 § FK av . Kontrollen av att fordon är i föreskrivet skick sker främst genom olika former av besiktning, bl. a. typ-eller registreringsbesiktning. Vid sådanbesiktning fastställs uppgifter som enligt BRK skallföras in i bilregistret (36S första stycket och 55 S första stycket FK). Endast sådana motorredskap som skall registreras måste vara registreringsbesiktigade eller upptagna itypintyg medan övriga motorredskap faller utanför detta kontrollsystem. Iakttas intebesiktningsbestämmelserna avställs fordonet i samband med registreringen (34 § första stycketBRK). Enligt 91 § FK kan bl. a. motorredskap somanträffas på vägunderkastas flygande inspektion och enligt 93 § FK kan i samband med sådaninspektion i vissa fall meddelas föreläggande om kontrollbesiktning. För skadeståndsansvar i allmänhetgäller en regel som finns i 2 kap. I § skadeståndslagen(1972: 207, omtryckt 1975:404, ändrad senast1977:272). Denna innebär att den som uppsåtligen eller av vårdslöshet vållarperson-eller sakskada skall ersätta skadan.Regeln gäller i och för sig ocksåi fråga om skador som uppkommer vidtrafik med motordrivet fordon. På detta område har de skadelidande emellertid ett förstärkt skyddgenom bestämmelserna i trafikskadelagen(1975:1410, ändrad : 358) (TSL). 1 TSLfinns regler om ersättning vid trafikskada och omtrafikförsäkring. TSL tillämpas inte på motorredskap, påmotordrivet fordon som är avsett Prop.1911/18:11 9 att föras av gående eller påmotordrivet fordon när det används för tävling, träning,övningskörning, uppvisning eller liknande ändamål inom inhägnat tävlingsområde. Det bördock observeras att fordon av typ gaffeltruckar och stenröjningsvagnar. vilka i vissa sammanhang hänförs tillmotorredskap (SFS 1976:363, 364). inte behöverbetraktas som motorredskap vid tillämpningav TSL. I fråga om behörigheten att föramotorredskap har (prop. 1976/77:113. /77:25, rskr 1976/77:334)genom antagande av körkortslagen (1977: 477) bestämt att det förförande av sådant fordon påväg skall krävas lägsttraktorkort. Enligt förordningen (1977: 720) om ikraftträdande av körkortslagen(1977: 477) skall de nya behörighetsreglernatillämpas . För egen del vill jag efter samråd med chefen förjustitiedepartementet och chefen förbudgetdepartementet anföra följande. Bakgrunden till de nuvarande vägtrafikbestämmelsernaom motorredskap är att man inte har räknat med att dessa fordon skulle komma att användas annat änsom rena arbetsredskap och att de alltsåendast i obetydlig omfattning skulle förekommai trafik. När det gäller reglerna om beskattning har utgångspunkten varit att förhindra snedvridningar av transportstrukturen föranledda av att skattesystemet rubbarkonkurrensneutraliteten mellan biltransporter och transporter med andrafordon. Eftersom ett motorredskap inte ensamt i nämnvärd omfattning torde kunna användas förgodstransporter har undantag frånbeskattning gjorts när gods befordras på självafordonet. Någon särskild bestämmelse om beskattning av motorredskapsom används för persontransporter finns inte. Anledningen härtill torde vara att dessa fordon inte har ansettsanvändbara för sådanatransporter. De nuvarande bestämmelsernainnebär således att motorredskap med tillkopplat släpfordon som användsi vägtrafik för godsbefordran i princip skall registreras,besiktigas och beskattas. Användsmotorredskap för persontransport är det undantaget från dessa bestämmelser. Med persontransport avserjag fall där fordonet används med eller utan passagerare som ett fortskaffningsmedelför personligt bruk. Transporten haralltså inte något samband med arbete som skall utföras med fordonet. Vissa motorredskap har börjat användaspå vägarna för persontransport. Det är enligt min mening från trafiksäkerhetssynpunkt värdefullt att ävendessa fordon registreras och besiktigas. Om så sker kommer de också enligt gällande skattelagstiftning att beskattas på i princip samma sätt som motorredskap som användsför godsbefordran. I båda fallen ärdet fråga om fordon som används för annat ändamål än det förvilket de är inrättade. De hänsynstaganden som ligger bakom denuvarande skattereglerna påverkas inte av mina förslag. En annan brist i gällandebestämmelser är att varken de motorredskap med tillkopplat släpfordon som användsför godstransporter eller de mo- Prop.1911/18:11 10 torredskap som används för persontransport omfattas av trafikskadelag-stiftningen.Som jag har anfört är det utmärkande för dessa fordon att de användsför transporter i vägtrafik. De utgör alltså lika stor trafiksäkerhetsrisk somtrafikförsäkringspliktiga fordon. Jag anser det därtör angeläget attbestämmelserna i om trafikförsäkring och trafikskadeersättning blirtillämpliga även i dessa fall. Med de förändringar som jag nu har förordat kan manmotverka den speciella form av missbruk av gällande bestämmelser som haruppmärksammats . Det förekommer nämligen att företrädesvis äldrelastbilar byggs om så att de i vissa fall kan klassificeras som motorredskap.Fordonen används sedan för persontransport, främst i samband med nö-jeskörning.Syftet är således inte att bruka dem som arbetsredskap. Fordonen kan framförasi trafik utan att vara registrerade, besiktigade, beskattade eller försäkrade.Det torde finnas beaktansvärda behov av att få bygga om fordon så att de kanbrukas som arbetsredskap. Det är därför enligt min mening inte lämpligt attförhindra det missbruk som förekommer genom att förbjuda sådana fordon. I defall fordonen används för persontransport bör i stället de regler omregistrering, besiktning, försäkring och beskattning tillämpas som jag harförordat. Dessa åtgärder i förening med de av beslutadekompetensreglerna för föraren bör vara tillräckliga för att undanröja de fråntrafiksäkerhetssynpunkt största betänkligheterna mot dessa fordon och derasanvändning. De föreslagna reglerna bör också kunna leda till att ombyggdalastbilar tas ur bruk och att nya sädana för användning annat än somarbetsredskap inte tillkommer i någon nämnvärd omfattning. Mina överväganden kräver ändringar i BRK och TSL. Detankommer pä regeringen att meddela de bestämmelser som behövs om registreringoch jag återkommer senare med förslag till författningsändringar i den delen.Jag vill emellertid översiktligt redovisa de ändringar i BRK som blir aktuellaoch göra några kommentarer i anslutning därtill. Registreringsskyldigheten enligt BRK bör i linje med vad jaghar anfört utvidgas till att avse även motorredskap som används förpersontransport - med eller utan passagerare - på väg som ej är enskild. Genomdetta uttryckssätt får man en önskvärd anpassning till den ivägtrafiklagstiftningen använda terminologin. Någon saklig skillnad avses intei förhållande till det i 11 § VSL använda uttryckssättet. Om färden ärbegränsad till endast passage över vägen bör registrering dock inte krävas.Inte heller bör kör-ning kortaste sträcka till eller från arbetsställe förfordonet eller liknande kräva registrering. Används fordonet däremot - annat änundantagsvis vid färd kortare sträckor - för persontransporter som inte harsamband med det arbete för vilket fordonet är inrättat bör del vara registreringsplik-ligt.Vid bedömningen om ett motorredskap används på sådant sätt att registreringkrävs bör givetvis hänsyn las till samtliga omständigheter i fallet. Vid ensådan sammanvägning bör bl. a. syftet med fordonsinnehavet Prop.1977/78:77 11 kunna framgå och tillmätas betydelse när det gäller attavgöra om ett fordon används för sitt egentliga ändamål eller inle. Finns i ett enskilt fall behov av ytterligare undantag, t.ex. för vissa mera regelbundet förekommande kortare körningar, får dettatillgodoses dispensvägen. Det kan givetvis hävdas att reglerna borde göras merrestriktiva än vad jag nu föreslår. Härvid måste emellertid - såsom jag harnämnt i det föregående - uppmärksammas att del kan finnas beaktansvärt behovav att använda ett motoiredskap för viss person- eller godsbefordran. Avgräns-ningenfår enligt min mening inte göras så snäv att detta legitima behov inte kantillgodoses. Jag vill i detta sammanhang också framhålla att jag med minaöverväganden självfallet inle tar ställning i frågan hur ett visst fordon - ombyggt eller inte - skall klassificeras enligt dedefinitioner som gäller för motorfordon resp. motoiredskap. Det kan mycket väl förhålla sig så att exempelvis de av mig åsyftade ombyggda lastbilarna i vissa fall är att be trakta som motortordon och inte som motorredskap. Det är en fråga som kan avgöras endast efter en bedömning i det enskilda fallet av vederböran de myndigheter. Jag vill också anmäla att jag avser föreslå regeringen att uppdra åt att - i samband med en mera allmän översyn av motorredskapslagstiftningen - särskilt beakta om nuvarande klassificeringsregler är rationella med hänsyn till de fall av missbruk som har uppmärksammats. Av BRK och FK följer att registreringspliktigi fordonskall registrerings-besiktigas eller i förekommande fall typbesiktigas.Registreringsplikten medför att fordonet blir skattepliktigt enligt VSL och ivissa fall också enligt lagen om särskild vägtrafikskatt samt att för registreringspliktigimotorredskap gällande särskild skatteskala skall tillämpas. Enligt I S TSL tillämpas lagen inte pä molorredskap. Dennabestämmelse bör i överensstämmelse med de riktlinjer som jag har angett ändraspå så sätt att frän lagens tillämpningsområde undantas endast sådant motorredskapsom varken är eller bör vara registrerat. Undantas ett visst fordondispensvägen från registreringsplikt faller därmed - liksom skatteplikten - även trafikförsäkringsplikten. Det är angeläget att de nya bestämmelserna träder i kraftsnarast möjligt. Visst förberedelsearbete - med bl. a. information till berördafordonsägare - krävs emellertid. Med beaktande härav föreslår jag attikraftträdandetidpunkten bestäms till . Därmed får man också entidsmässig samordning med ikraftträdandet av de regler som redan harbeslutat när det gäller behörigheten att föra motorredskap. 1911/18:11 12 3 Trafiknykterhetsreglernas tillämpning på traktor utan släpfordon och motorredskap Gällande bestämmelser om trafiknykterhetsbrott finns i 4S TBL. Lagrummetskiljer mellan två brottstyper, ett grövre brott som regleras i I mom. och ett lindrigaresom regleras i 2 mom. Enligt 1 mom. förstastycket inträder ansvar för rattfylleri närförare av motordrivet fordon eller spårvagn har varit såpåverkad av starka drycker att delkan antas att han inte har kunnat förafordonet på ett betryggande sätt. I tredje stycket finns en presumtionsregel sominnebär att den som har fört motorfordon, terrängmotorfordon, traktor med släpfordoneller spårvagn efter att ha förtärt starkadrycker i sådan mängd alt alkoholkoncentrationen i blodet under eller efter färden uppgick till minst 1,5 ',;, skall anses havarit så påverkad under färden att det kan antas att han inlehar kunnat föra fordonet på ett betryggande sätt. Straffskalan förrattfylleri omfattar fängelse i högst ett åreller, där omständigheterna ärmildrande, böter, dock lägst ljugofem dagsböter. Ansvar enligt 2 mom. inträder när förare har framfört motorfordon, ler-rängmotorfordon. traktor med släpfordon eller spårvagnefter att ha förtärt starka drycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen i blodet under ellerefier färden uppgick till minst 0.5 men ejtill l,5är alltsåkonstruerad uteslutande som en promilleregel och är subsidiär till det svårare brottet rattfylleri. Straffet är dagsböter,lägst tio. Av del anförda framgår att promilleregeln i I mom. tredje stycket och 2mom. inte gäller förare av motorredskap eller traktor utan släpfordon. Däremotkan ansvar för rattfylleri som grundas på det allmännapåver-kansrekvisitet i 1 mom. ådömas också förare av sådana fordon. Frågan om den nu berörda avgränsningeni fråga om promillereglernas tillämplighet ärbefogad har varit föremål för diskussion. års tranknykterhetskommitté föreslog isitt betänkande (SOU 1963: 72) Nykterhet itrafik (s. 102- 105) att samtliga ansvarsbestämmelser i trafiknykterhetslagstiftningen skulle bli tillämpliga påtraktorer utan släpfordon och molorredskap.Motsvarande förslag lades fram av tra-fiknykterhetskommitté i dess betänkande(SOU 1970:61) Trafiknykterhetsbrott - Förslag1970'. Frågan har också uppmärksammats iandra sammanhang, bl. a. under innevarande (mot. 1976/77:329, JuU 1977/78:3). Till stöd för förslaget att trafiknykterhetslagstiftningeni sin helhet borde omfatta alla slag av motordrivna fordon åberopade 1966 årstrafiknykter-hetskommitté - i det följande kallad trafiknykterhetskommittén - bl. a. att traktorer, även om de försutan släpfordon, samt motorredskap kan in- ' Angående ledamöter och experter irafiknykterhetskommitié samt de remissinstanser som hördes över kommitténs betänkandehänvisas till prop. 1974:154 s. 5-6. Prop.1977/78:77 13 nebära påtagliga risker i trafiken trots att de ärkonstruerade för relativt låga hastigheter. Detla beror enligt kommitténsärskilt på det förhållandet att traktorerna och många av motorredskapen, t.ex. grävskopor, mobilkranar och truckar, har en avsevärd storlek och tyngd.Visserligen förs dessa fordon i stor utsträckning på andra platser än i denallmänna trafiken, varvid olycksrisken är påtagligt mindre.