prop · G103178 · 1977-12-31 00:00:00 — NTSoch menar att butiks- och förpackningsreklam måstetillåtas under förutsättning att den präglas av stark återhållsamhet ochsaklighet. NTS påpekar särskilt att skälig produktinformation och propagandaför mindre skadliga tobaksvaror därigenom skulle komma tobakskonsumenterna tilldel. CANanser att undantag måste göras för varuinformation i detaljistledet, ibranschtidskrifter, i utländska tryckta skrifter samt annonser med informationom försäljningsstäUen och utskänkningslokaler. Det framhålls att den tillåtnavaruinformationen måste präglas av stark återhållsamhet. Systembolaget förordar ettprincipieUt förbud för alkoholreklam med endast vissa undantag. Reklamförbudetföreslås bli så utformat att sprit-och vinfirmorna får marknadsföra sina varorendast direkt till Spritcentralen och så att Systembolaget kan fortsätta sinnuvarande konsumentupplysning. Starköl skulle enligt förslaget fåmarknadsföras endast direkt till Spritcentralen, Systembolaget ochrestaurangerna. Systembolaget påpekar att förbudet självfallet inte kan avseannat än åtgärder som syftar till att främja avsättningen av ifrågavarandevaror. Bolaget anser därför att exempelvis affärskorrespondens med firmatryck,firmabeteckningar på transportfordon och platsannonser måste vara undantagna omde är utformade så att de inte direkt syftar till att främja varans avsättning. Systembolagetanser vidare ätt skyltningen i systembutikerna bör vara undantagen. Ettskyltningsförbud i systembutikerna skuUe enligt bolaget vara olyckligt ochkomma att uppfattas som hyckleri och väcka löje. Systembolaget menar vidare attdet genom annonser måste kunna informera allmänheten när en ny butik eller utiämningsställeöppnas. Bolaget påpekar också att undantag behövs inom restaurang med tillståndtill Prop.1977/78:178 78 Marknadsföringsåtgärder riktade till gäster på restaurangen måstevara tillåtna. Ibedömningen av om tidningsannonsering skall vara tillåten går den avgörandeskiljelinjen mellan de remissinstanser som tillstyrker utredningens förslagoch de som förordar en strängare reglering. Konsumentverketanger att verket funnit frågan om förbud mot annonsering i dags- ochveckopress vara av särskUt intresse. Åtskillig reklam för alkohol- ochtobaksvaror sker i form av annonsering och sådan reklam är enligt verket vidsidan av förpackningsreklam och butiksreklam den mest betydelsefullareklamformen. En bestämmelse om utpräglad måttfullhet vid marknadsföring avalkohol och tobak ger möjUghet till långtgående ingripanden mot annonseringmed avseende på innehåll, volym och frekvens. anser att delvissamma invändningar kan resas mot ett annonsförbud som mot ett totalförbud. Enövergång till andra mer svårkontrollerbara marknadsföringsmetoder bedöms kunnabli följden. Vidare måste beaktas den förändring av annonseringens utformningsom har skett . Annonseringen kan inte anses positivtframhålla bruket av alkoholdrycker och tobak. Om ytterligare restriktionerinförs med avseende på annonseringens volym, frekvens och innehåll, kanannonseringen enligt uppfattning, antas bli så återhållsam attdess betydelse för totalkonsumtionen sannolikt blir så ringa att behovet avförbud mot annonsering bortfaller. Spritcentralenhar förklarat att man inte har bedrivit någon reklam för de varor sombolaget tillverkar och importerar. Bolaget anser det emellertid angeläget attmöjligheten för bolaget att lämna allmänheten information om nya varor finns.Systembolaget anser att ett förbud mot tidningsannonsering vore olyckligt närdet gäller systemvaror. Systembolaget anser därför att ett klart undantag frånreklambegränsning måste göras för bolaget om dess konsumentupplysning skallkunna fortsätta. Kammarrätteni erinrar om att domstolen i annat sammanhang funnitmonopolföretagens information till konsumenterna om alkoholprodukterbristfällig. Detta sammanhänger med att dessa företag inte har, eller anser siginte böra utnyttja, samma möjligheter som vinagenter och andra att i annonseri dags- och veckopress upplysa om diyckesvaror, förändringar i sortiment etc.Den som t. ex. köper en butelj importerad vara är ofta inte upplyst om att detfinns en härtappad vara av likvärdig kvalitet till lägre pris. förslag kvarstår möjligheterna till marknadsföring genom t. ex.annonsering av butdjimporterade drycker. Det bör då också vara möjligt förmonopol företagen att på likvärdigt sätt upplysa om de härtappade dryckerna. 1977/78:178 79 utgår ifrån att statsmakterna avstår frånatt införa totalförbudmot reklam i tidningar och tidskrifter för alkohol och tobaksvaror eller andraprodukter som får säljas fritt tUl allmänheten. ,, , , mot cancer. ,och tar klart avstånd fråntidningsannonseringen. SÖanser att annonseringen i dags- och veckopress är uppsökande och Icke selektiv.Reklamen uppfattas av verket sällan vara informativ. NTSförnekar inte att konsumenterna genom annonsering skulle kunna ges informationom mindre skadliga produktvarianter. Detta skulle kunna ge hälsomässigtpositiva effekter genom att rökarna går över till mindre skadliga rökverk.Föreningen menar dock att en sådan effekt har lägre angelägenhetsgrad än andramål föreningen arbetar för. Dessutom bedöms effekten kunna åstadkommas genomandra åtgärder som t. ex. butiks- och förpackningsreklam. Föreningen ansersåledes att ett annonsförbud inte innebär någon nackdel för rökama medan detvore högst olyckligt att utsätta icke-rökarna för annonser om mindre skadligaprodukttyper. CANanser att annonser i dagspress och populärpress är av uppsökande art. De nårnya konsumentgrupper och kan inte räknas till passiv marknadsföring. Devidmakthåller en uppfattning av acceptans från samhällets sida av bådealkoholkonsumtion och alkoholskador. Alkoholreklam som når ungdom motverkarden målsättning för skolans undervisning som bl. a. innefattar att framhålladet positiva värdet att i första hand avstå från alkohol- ochtobaksbruk. Enligt förbundets mening har utredningen inte tillräckligt betonatvikten av att barn och ungdom inte utsätts för alkoholreklam. 2.4Undantag för vissa produkter Utredningensförslag om ätt all marknadsföring av alkoholdrycker och tobaksvaror skall varasärskilt måttfull omfattar produkterna öl (tidigare benämnda klass II ochIII), vin och sprit samt tobak. I specialmotiveringen till förslaget harutredningen ställt frågan om man vid till-lämpningen av måttfuUhetsregdn börställa mindre stränga krav beträffande öl än beträffande' starkare drycker.Utredningen menar att begränsningarna måste utformas så att hänsyn tas tillatt det är angeläget att såväl att främja en övergång från starkare dryckertill svagare söm att undvika propaganda för själva dryckesseden. Någraremissinstanser redovisar synpunkter på den gränsdragning utredningen har valt. Svenska bryggareföreningenyrkar att begreppet alkoholdrycker reduceras till att omfatta spritdrycker,vin och starköl. Föreningen framhåller att om 2,8-ölet skall bli denalkoholsvaga sällskapsdryck man vill Prop,1977/78:178 80 satsapå i strävan att främja en övergång till alkoholsvagare drycker det synesnödvändigt att produkten kan stödjas genom marknadsföring. KFanser inte att utredningen klart har angivit vUka regler som skall gälla försvagare alkoholhaltiga drycker som öl. Förbundet har dock tagit fasta på attutredningen har utgått från huvudprincipen att lagstiftningen skall kunnatillämpas med önskvärd grad av flexibUitet. Förbundet utgår därför ifrån attmåttfullhetskravet skall kunna tillämpas med varierande skärpa beroende på hursamhället på bästa sätt vill främja allmänna folkhälsosynpunkter. Systembolagetförordar ett partiellt förbud för alkoholreklam med vissa undantag. Sålundaanförs att systembolaget självt bör ställas utanför ett sådant förbud. Skäletsom anges för en sådan lösning är att den skulle göra det möjligt för bolagetatt fortsätta med sin konsumentupplysning. Systembolaget finner för sin delatt olikheterna mellan systemvaror å den ena sidan och öl och tobak å dCnandra är så stor att det är fullt möjligt att införa olika förbudsregler för debåda grupperna. Systembolaget hävdar att olikheterna är sådana att det t. o. m.är påkaUat med skUda regleringar. Remissinstansernaär eniga om att konsumenterna måste tillförsäkras sådan saklig information omtobaks- och alkoholvaror som behövs för att ett medvetet val mellan olikaprodukter skall kunna göras. Reglerna för marknadsföring bör sålunda enligtremissinstanserna inte få förhindra en sådan information. Synpunkter på vadsom är reklam och vad som är varuupplysning är dock inte entydiga.Konsumenternas berättigade krav på varuinformation leder såledesremissinstanserna till olika ställningstaganden vad gäller regleringen avmarknadsföringen av tobak och alkohol. Konsumentverkethar invändningar mot att alkoholinformation bedrivs av systembolaget;. Bolagethar enligt kommersiella intressen och lönsamhetskrav som integår att förena med den samhällsupplysning som är alkoholpolitiskt motiverad.Konsumentverket anser därför att ansvaret för alkoholinformationen bör liggapå det samhällsorgan som har det övergripande ansvaret för samhällets alkö-holpoUtik,dvs. anser att det inte kan undvikas att tillverkare och försäljareav alkohol och tobak måste få ge köparna information om volym, vikt, pris,kvalitet och andra varufakta. Marknadsföringen måste enligt verket begränsastill rent objektiv och saklig varainformation av det slag som motsvararmärkningskraven enligt livsmedelslagen. Prop,1977/78:178 81 menaratt inskränkningar i reklamen inte får innebära att varuinformationen tillkonsumenterna beskärs. Dessa remissinstanser finner det närmast orimligt attneka konsumenterna produktinformation om varor som är tillåtna att sälja ochsom konsumeras av stora delar av befolkningen. Slutsatsen som dessaremissinstanser drar är att nuvarande system med frivUliga överenskommelserbör bibehållas. KF vUl instämma iutredningens bedömning att så länge samhället godtar att de varor som det härär fråga om tillhandahålls till konsumenterna det också är viktigt att konsumentemafår den sakliga information som behövs för att kunna ta ställning tillhuruvida de vill köpa dessa produkter och om de bestämmer sig för köp vilkarelevanta egenskapter, pris m. m. som skall få avgöra valen mellan olikavaruslag och varor av skilda fabrikat. Förbundet tillstyrker därför i principutredningens förslag. NTS vill inte förneka attett visst intresse av varuinformation till berörda konsumenter verkligenföreligger. Inte heller vill föreningen utesluta att det kan kommaatt utvecklas tobaksprodukter med sådana egenskaper att de verkligen är mindreskadliga rökverk. Det behov av saklig information som i sådana fall kanföreligga måste i huvudsak anses vara täckt genom gäUande lagregler ominnehållsdeklaration. Något vägande skäl för tobaksreklam kan sålunda inteanföras enligt föreningens uppfattning. anserdet angeläget att tobaks- och alkoholkonsumenter kan få information om olikaprodukters egenskaper och effekter. En sådan information kan vara en viktigåtgärd inom tobaks- och alkoholupplysningen. Informationen måste då utformas såatt den bidrar till konsumentens vilja att t. ex. sluta röka eller minska sinalkoholkonsumtion. När det gäller tobaksvaror föreslår VISIR att varje försäljningsställeskall tillhandahålla förteckningar över förekommande varaslag och varumärkenmed uppgifter om t. ex. mängden av olika skadliga substanser. Denna förteckningbör enligt förbundet utarbetas av och även innehållagrundläggande information om tobaksbrukets skadeverkningar. Föreningenlänsstyrelsernas utskänkningshandläggare påpekar att det borde vara ensjälvklarhet att alkoholförpackningar förses med deklaration om bl. a. tiUsatsämnen. Enannan sida av Informationen om tobaks- och alkoholprodukter som berörs av remissinstansernaär behovet av hälsoupplysning. SÖ framhåller behovet av ökad satsning påsamhällsinformation och annat förebyggande arbete inom alkohol- ochtobaksområdet. menar att myndigheter och organisationermåste få möjlighet att arbeta vidare på en fortlöpande och intensifieradupplysningsverksamhet om tobakens och alkoholens skadeverkningar i syfte attfå till stånd en attitydförändring som kan bidra tUl minskad konsumtion. 6 1977/78.1 saml. Prop.1977/78:178 82 3 Varningstext i tobaksahnonser Remissinstansernasinställning till utredningens förslag om en särskild författningsregel sominnebär att tobaksannonser skall innehålla upplysning om de hälsorisker som ärförbundna med bruk av tobak är delad. Det bör dock påpekas att endast en mindredel av remissinstanserna särskilt behandlat detta förslag i sina yttranden. MDpåpekar särskUt att domstolen delar utredningens syn om det lämpliga i en särskUdlagstiftning om varningstext i tobaksannonser. KK anger sig också stödjaförslaget om en sådan upplysningsplikt i annonser. LOhänvisar tiU att utredningen själv funnit en lagreglering om varningstext itobaksannonser som strängt taget onödig mot bakgrund av stadgandet ominformationsskyldighet i marknadsföringslagen. LO avstyrker förslaget medhänvisning till att nuvarande regler synes vara tillräckliga. tar bestämt avstånd från förslaget om varningstext iannonser. Skälet härtill uppges I första hand vara att branschen redan ålagtsatt återge dessa texter på förpackningarna, vilket garanterar att konsumenternahar möjlighet att tillgodogöra sig informationen. Vidare skuUe det redanbegränsade annonsutrymme som enligt gällande överenskommelse står tillbranschens förfogande ytteriigare inskränkas och dessutom skulle inte minstmed tanke på att varningstexterna finns i 16 varianter ökade kostnaderuppstå. Det framstår för övrigt för föreningen som pedagogiskt ytterligttveksamt att i annonser informera om en produkt och varna för attanvända produkten i fråga. ifrågasätter om det inte vore önskvärt atl effekten avdenna typ av motsägande meddelanden som skulle ges, om varningstexten infördesi annonser, var kartlagd. NTSanser metoden att i en annons kombinera två svårförenliga budskap pedagogiskttveksam och dessutom överflödig. Samhället har andra och bättre vägar att nå utmed sitt hälsobudskap. De personer som använder tobak kommer dessutom att tadel av varningstexterna på tobaksförpackningarna, och det är tveksamt omvarningstexter i annonserna jämfört härmed skulle innebära någon väsentlig effektiviseringav spridningen av dessa budskap. Kanske skulle rentav en sådan åtgärd varamindre önskvärd genom att den kunde öka risken för uttröttning och likgiltighetför varningstexterna. Riksföreningenmot cancer finner den tilltänkta hälsofrämjande informationen i tobaksannonserhelt negUgerbar. Prop.1977/78:178 83 Detövervägande antalet av remissinstansema anser det vara mycket positivt attutredningens lagförslag knyts till marknadsföringslagen. RÄanser det vara uppenbart att ämnet bör regleras inom konsumentlagstiftningensram. Kammarrätteni finner utredningens förslag välavvägda. Kammarrätten hälsar denvalda lösningen med särskild tillfredsställelse eftersom ingripanden motmarknadsföring av tobaks- och alkoholvaror ytterst sker inom ramen för etträttsligt etablerat förfarande. RPSanser att en anknytning till marknadsföringslagen bör ge garantier för attlagens tUlämpning anpassas till de snabba förändringar beträffandemarknadsföring som är framträdande I det moderna näringslivet. TCO anför ocksådetta skäl för en anknytning tiU marknadsföringslagen. Länsstyrelseni och i har inte några erinringar motutredningens lagtekniska lösning. Den senare remissinstansen menar att engeneralklausul som är lagfäst är mer tilltalande än direkta förbud i ettmarknadssamhälle av svensk typ. Ävenremissinstanser som yrkar på en mer långtgående reglering av marknadsföringenav tobaks- och alkoholvaror än den utredningen har föreslagit kan acceptera enanknytning av lagreglerna tUl marknadsföringslagen. Socialstyrelsenoch SÖ förespråkar ett partiellt reklamförbud men är beredda att godtaförslaget om en måttfullhetsklausul kopplad till marknadsföringslagen som ettkomplement till i lagtexten intagna direkta reklamförbud. Socialstyrelsenföreslår vidare att begreppet särskild måttfullhet byts ut mot synnerlig återhåUsamhet. NTSansluter sig tUl utredningens förslag såvitt det avser lagreglernas upprätthållandemed tillämpning av marknadsföringslagen. Det avgörande skälet för föreningensställningstagande är de möjligheter till snabba och effektiva ingripanden somerhålls genom detta. CANansluter sig till att lagreglerna knyts an till marknadsföringslagen.Förbundet påpekar att höga vitesbelopp torde förhindra överträdelser på etteffektivare sätt än bötesbelopp. Vidare anförs att det redan nu finnsstraffsanktioner i 6 § marknadsföringslagen med upp till fängelse för uppsåtUgaöverträdelser. Någraremissinstanser är tveksamma till en koppling av lagreglerna till marknadsföringslagen. KKmenar att även om vissa betänkligheter kan anföras mot tanken att påmarknadsföringslagstiftningens område införa ytterligare en opreciseradgeneralklausul det inte finns skäl till direkta erinringar mot den föreslagnalagstiftningens konstruktion som sådan. Systembolagetanser att utredningens förslag skulle kunna leda till det Prop.1977/78:178 84 egendomligaförhållandet att den av statsmakterna beslutade alkoholpolitiken till den delden avser marknadsföringen av systemvaror ej kan bedrivas på avsett sätt därföratt ett annat statUgt organ, KO, anser att statsmakternas alkoholpolitikstrider mot statsmakternas konsumentpolitik. Konsumentpolitiken skulledärigenom få en högre dignitet än alkoholpolitiken, vilket måste anses heltfelaktigt. Systembolagetanser det av anförda skäl olämpligt och formellt tvivelaktigt att med stöd avmarknadsföringslagen reglera reklamen för systemvaror liksom attkonsumentmyndigheterna skall bedöma marknadsföringen av dessa utifrånalkoholpolitiska synpunkter. Detta hindrar självfallet inte att marknadsföringenav alkoholdrycker bedöms av konsumentmyndigheterna enligt marknadsföringslagenefter samma grunder som gäller för marknadsföring av andra varor i den måndessa grunder är tillämpliga, t. ex. om felaktiga uppgifter lämnas. 1fråga om de föreslagna måttfullhetsbestämmelsernas konstruktion framhåller NDMatt utredningen anfört övertygande skäl till stöd för sin uppfattning attförbud vid vite är en lämpligare sanktionsform än straff. Däremot finnerdelegationen den formella kopplingen av bestämmelserna tillmarknadsföringslagen lagtekniskt olämplig. Två skäl anförs, nämligen dels attdet är tveksamt om det är lämpligt att kumulera olika generalklausuler, delsatt det inte i lagtexten anges i vilka avseenden särskild måttfullhet skallgälla. Föreningen och spritproducenters ombud i åberoparockså dessa synpunkter. Konsumentverketdelar utredningens uppfattning att en särskild reglering av marknadsföringenav alkohol och tobak är nödvändig och anser att denna reglering får betraktassom ett förtydligande av vad som enligt marknadsföringslagen är att anse somotillbörlig marknadsföring. Därvid bör enligt de grundläggandevärderingar framstå som bestämmelserna vilar på. Därutöver bör det komma tilluttryck att vid marknadsföring av alkoholdryck och tobaksvaror stark begränsningoch stark återhållsamhet skall iakttas samt att marknadsföringsåtgärd ej fårvara påträngande, uppsökande, övertalande eller på annat sätt mer aktiv. NDMbetonar i sammanhanget också att lagstiftningen även med en precisering avmåttfullhetsbegreppets innebörd blir ganska abstrakt och svårförståelig. Denmåste därför kompletteras med mera konkreta och detaljerade anvisningar,lämpligen av i stort sett samma innehåll som de nuvarande överenskommelsernamellan KO och branschorganisationerna. förordar att lagstiftaren såvitt gäller det grundläggandereklamförbudet själv avgör normerna och fastställer sanktionerna föröverträdelse på förhand enligt gängse metoder. Förbundet anser att det vore felatt överlåta hela rättsbildningen i fråga om olika grader av måttfuUhet tillmarknadsdomstolen och företagens 1977/78:178 85 Förbundet anser lagfäst straffsanktioneratförbud för näringsidkares alkohol- och tobaksreklam vara den praktiskt endaframkomliga vägen. Det är, framhåller' förbundet, tillika en restriktion som imycket ringa grad belastar gemene man. Remissvaren ger anledning tUl bedömningen att när detgäller tobaksvaror ansvarsfördelningen mellan berörda myndigheter är klar.Detta vitsordas bl. a. av . ansvarar för samhälletstobakspolitiska åtgärder såsom information om hälsorisker och utformning avvarningstexter på tobaksförpackningar. Det övergripande ansvaret för prövningav frågan om en marknadsföringsåtgärd är förenlig med marknadsföringslagenligger hos och kon-sumentverket/KO. skallsåledes tillse att marknadsföringen på dessa varor uppfyller kravet påsärskild måttfullhet och att av fastställd varningstext påvisst sätt införs i tobaksannonser. När detgäller alkoholdrycker är situationen mer komplicerad och oklar. Fleramyndigheter och andra organ handlägger frågor rörande alkoholförsäljning.Sålunda har , länsstyrelserna och andra organ vid sidan av KOutbildat praxis på marknadsföringsområdet när det gäller alkoholdrycker.Riksskatteverket har träffat avtal med livsmedelshandeln om marknadsföring avmellanöl. Systembolaget har träffat avtal med bryggerinäringen av reklamförbudför starköl. KO har å sin sida träffat överenskommelse med agenterna för de utländskaproducenterna av sprit och vin. saknas det numera skäl att låta monopolbolagen bibehålla dentillsyn över marknadsföringen av alkoholdrycker som de f. n. har. Tvärtom kandet enligt vara olämpligt att organ som själva bedriverkommersiell marknadsföring och därvid är underkastade marknadsföringslagensbestämmelser, utövar sådan kontroll över andra näringsidkares marknadsföring.Konsumentverket menar att det förhåller sig annorlunda med länsstyrdsenas övervakningav handeln med alkoholdrycker. Verket är vidare tveksamt till att monopolbolagetdriver upplysningskampanjer. Lönsamhetskrav går i grunden inte alt förena medden samhällsupplysning som är alkoholpolitiskt motiverad. Ansvaret föralkoholinformationen bör enligt ligga på det samhällsorgan somhar det övergripande ansvaret för samhällets alkoholpolitik.. 4vs.socialstyrelsen. Spritcentralenanser å sin sida att utredningens förslag innebär att bolagets hittillsvarande uppdrag att övervaka rusdryckesreklamen kan 7 1977/78. Prop,1977/78:178 86 upphöra.I konsekvens härmed uppges också att kanavskaffas. i Stockholmslän förutsätter att den övervakning m. m. av marknadsföringen på alkoholsidansom f. n. utövas av och länsstyrelserna skall fortgå. Denföreslagna regleringen bedöms inte ge några praktiska problem men kräver ettingående samarbete myndigheterna emellan så att inte dubbelsanktioner och olikatolkningar tillämpas, TCO anser att det skallankomma på att med stöd av marknadsföringslagen övervakaefterlevnaden av lagbestämmelsen om särskild måttfullhet. CAN anser att enanknytning till marknadsföringslagen med och KO somtillsynsmyndighet bör kompletteras med samråd mellan och deinstitutioner som arbetar med pre-vention, , socialstyrelsenoch CAN. Prop.1977/78:178 87 Närvarande:f. d. justitierädet , justitierädet , regeringsrådet ochjustitierädet Nordenson. Enligtutdrag av protokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till 1. lag med vissa bestämmelser ommarknadsföring av alkoholdrycker, 2. lag med vissa bestämmelser ommarknadsföring av tobaksvaror, 3. lag om ändring i lagen (1975:1154) om varningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror, 4. lagom ändring i lagen (1977: 293) om handel med drycker. Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Lagrådet som har ansett sig inte böra gå in på en bedömning av bärkraften i derättspolitiska skäl som har motiverat att överträdelser av de föreslagnalagbestämmelserna rörande annonsering skall, i stället för att på sedvanligtsätt straffbeläggas, föranleda att ett förbud eller åläggande av samma sakligainnehåll som den redan lagfästa föreskriften kan komma att meddelas enligtmarknadsföringslagen lämnar lagförslagen utan erinran.