prop · G10387 · 1977-12-31 00:00:00 — För länder som är hänvisade tiU en relativt liten, svagt växandehemmamarknad innebär den nuvarande tekniken nackdelar. För att kunna utnyttjaekonomin i de stora anläggningarna måste nyinvesteringarna kombineras mednedläggning av äldre enheter med betydande omställningsproblem som följd. Destora anläggningarna är mindre flexibla, kostnaderna vid stille-stånd är högaoch det är dyrt att underutnyttja anläggningarna. Transporterna av såvälråvaror som färdigprodukter blir svårare med större volymer. Enviss forskning och utveckling kring sådana nya stålprocesser, som inte ärförenade med de här nämnda nackdelarna, pågår f, n, i . 4 4.1 Allmänna förutsättningar Medutgångspunkt i prognoser för den svenska stålförbrukningens tillväxt fram tUlmitten av har utredningen beräknat den möjliga handelsstålsproduktioneni under olika antaganden. Avsättningen antas huvudsakligen ske på densvenska marknaden och export väntas förekomma endast för speciella produkter. Tvåproduktionsalternativ har utarbetats för , ett maximi-altemativ och ettminimialternativ. Båda alternativen innebär en större produktion än ochen lägre importandel. Utredningen har förutsatt att de beräknadeproduktionsvolymerna skall kunna uppnås om vissa strukturförändringar genomförsoch den svenska stålindustrins konkurrenskraft därmed stärks. Imaximialtemativet antas att relativa kostnadsläge gentemot utlandethar förbättrats med . Detta ger en bättre konkurrensförmåga påhemmamarknaden och vissa möjUgheter till export, bl. a. av fartygsmaterial.Produktionen av handelsfärdigt handelsstål beräknas Prop.1977/78: 87 13 enligtdetta ailemativ öka . Iminimialternativet, enligt vUket ingen förändring av kostnadsläget iförhållande till omvärlden sker, blir motsvarande produktionsökning perår. Den viktigaste orsaken till den lägre ökningstakten är att den nuvarandeexportandelen enligt detta altemativ inte förutsätts kunna bibehållas.Importandelen minskar emellertid också i förhåUande till dagsläget, vilketförklaras av att produktionskapaciteten kommer att öka på de områden där dentidigare inte varit tillräcklig för att täcka den svenska marknadens behov. 4.2Utredningens förslag till strukturföriindringar Utredningensförslag till strukturförändringar är uppdelade på valsverks- och råslålsleden.Den totala produktionen av handelsfärdigt stål har fördelals mellan de olikavalsverken efter vissa kriterier. TiU dessa hör valsverkens tekniska standardoch deras lämplighet för valsning av olika produkter. Vidare har eftersträvatsfullt utnyttjande av kapaciteten i de producerande verken och en hög grad avproduktspecialisering. Tillverkningenav råstål svarar för av kostnaderna för färdiga stålprodukter och de störstamöjligheterna till rationalisering finns i detta led. Förslagen tillförsörjning med råstål baseras på antagandet all fördelarna medstordrift utnyttjas i den malmbaserade metaUurgin. Den skrotbaseradetillverkningen av stål har dimensionerats efter den beräknade tillgången påsvenskt skrot. Denkonkreta innebörden i maximi- och minimialternativen är följande. I båda akernativenförutsätts att platta produkter produceras enbart i och Domnarvet.Oxelösund är den ende tillverkaren av grovplät och Domnarvet den endetillverkaren av varmvalsade band och kallvalsad plåt. En del av den kallvalsadeplåten vidareförädlas genom förzinkning och plastbeläggning. Produktionsvolymenför grovplåt blir större i maximialtemativet än i minimialternativet, däremotinte produktionen av varmvalsade band och kallvalsad plåt. Stångståli giova dimensioner tillverkas i båda alternativen enbart i NJ,\. Stångstål imedium- och finverkdimensioner tillverkas i maximialtemativet i , ,, , , Qvarnshammar och Smedjebacken.Dessa verk föreslås specialisera sig på olika produkter. Detta innebär bl. a.att antalet tUl-verkare av armeringsstål minskar från sju till fyra. specialiserar sig på vissa produktområden, t. ex. på plattstångoch på rundstång. I minimialternativet blir fördelningen av produktionennågot annorlunda mellan verken. Vadgäller råstålstillverkningen kommer i båda alternativen malm-baserat stål alttillverkas enbart i NJA och . Skrotbaserat elektrostål tillverkas iKockums , , 1977/78:87 ,4 ,Domnarvet, NJA och . Martinugnarna i och antasvara kvar i bruk i maximialtemativet som i övrigt innebär attråjärnskapaciteten byggs ut i från 1,2 tiU 1,8 milj. ton, Ibåde maximi- och minimialternativet innebär förslagen att den malmbaserademetallurgin i Domnarvet läggs ned. Likaså upphör tillverkningen av martinståli , och , I minimialternativet ställs ävenmartinugnarna i och av, Ibåda alternativen förutsätts att grov- och mediumverken för stångstål i Domnarvetläggs ned. Detsamma gäller finvalsverken i NJA och . Iminimialternativet finns inte utrymme för valsverk. Ett nyttfinvalsverk i och ett nytt mediumvalsverk i tas i drift underår 1977. För att dessa nya verk liksom valsverken i och Halmstadskall kunna utnyttjas till fullo, måste äldre anläggningar läggas ned. Förslagenframgår av en tabellsammanställning som bör fogas till protokollet i dettaärende som bilaga 2. Desammanlagda investeringarna i maximialtemativet beräknas som en följd avföreslagna strukturåtgärder uppgå till 1 800 milj. kr. I minimialternativet ärmotsvarande belopp 800 milj. kr. Dessa investeringsbelopp innefattaremellertid inte det totala behovet av investeringar inom handelsstålsindustrinfram till mitten av . I maximialtemativetberäknas den totala sysselsättningen uppgå till ca 15 000 personer vid mittenav , dvs. en minskning med 3 800 personer i förhållande /76. 1 500 av den beräknade minskningen förklaras av redanbeslutade rationaliseringar i NJA och Domnarvet. I minimialternativet beräknasdet totala antalet anställda uppgå tUl ca 14 300, vilket innebär en minskningmed 4 500 i förhållande till läget 1975/76. Dethar inte varit utredningens uppgift att ta speciell hänsyn till konsekvensernaför sysselsättningen av förslagen till strukturförändringar. Sysselsättningenpå en ort har inte vägts mot sysselsättningen på en annan. Dylika avvägningarhar inte legat inom utredningens kompetensområde. Om dagenssysselsättningsnivå för branschen som helhet skulle bibehållas, skulle dettakräva en varaktig subventionering av handelsstålsindustrin. Någon sådan subventioneringhar inte övervägts inom utredningen, eftersom den enligt direktiven skall hasom riktpunkt att företagen inom branschen skall vara företagsekonomisktbärkraftiga i ett långsiktigt perspektiv. Deföreslagna strukturförändringarna får också återverkningar på 1977/78: 87 15 sysselsättningeninom gruvindustrin i . De totala konsekvenserna härav harutredningen inle sökt bedöma. beräkningar skulle lönsamheten i branschen förbättras avsevärtgenom föreslagna strukturförändrmgar. Ökningen av produktiviteten blir i bådaalternativen betydande, särskUt i maximialtemativet. Är 1975 producerades 213ton råstål per anställd i branschen som helhet. 1985blir motsvarande tal 311 och i minimialternativet 267. Järnmalmsproduktioneni har under genomgått kraftiga strukturellaförändringar. ökade produktionen av styckemalm, pelletsoch slig från 22 milj. ton till drygt 36 milj. ton. Den mellansvenskagruvindustrins andel av landets totala järnmalmsproduktion minskade från 25 %år 1969 till , Till skillnad från förhållandena vid malmfälten iLappland är gruvorna i således relativt små och har också mindresammanhängande malmkroppar. Nästan samtliga gruvor i ingårvidare i företag och koncerner med verksamhet inom järn- och stålindustrin. Detsistnämnda förhållandet har inneburit en viktig konkurrensfördel när detgäller avsättningen till stålverken i och Domnarvet, och har haft endämpande effekt på utslagningstakten av lågproduktionsgmvor. Dentrots allt snabba nedläggningen av gruvor i speglar en kraftigtförsämrad konkurrenskraft. Orsakerna står att finna i utbudssituationen påvärldsmarknaden. De transoceana fraktkostnaderna är f. n. mycket låga och ettflertal stora dagbrottsgruvor har tagits i produktion med åtföljande press påpriserna. Av stor betydelse är också den pågående förändringen avmalmsortimentet. Avsättningssvårigheterna för fosforrik malm har medfört attdyrbara investeringar i defos-foriseringsanläggningar har måst genomföras. Denämnda förhållandena och kostnadsutvecklingen i övrigt har lett till att demellansvenska järnmalmsgruvorna inte har kunnat konkurrera på exportmarknaden.Konkurrenskraften är heller inte självklar när det gäller närbelägna, inhemskaavnämare. t, ex. importerade drygt 300 000 tonjärnmalmsprodukter, IMellansverige har Grängesbergskoncernen järnmalmsgruvor i och ,Anläggningarna i har en produktionskapacitet av ca 2,25 milj, tonper år av lågfosfortyp. Detta motsvarar en råmalmsproduktion av 4,2 milj, tonper år och förutsätter Prop.1977/78: 87 Ig bl,a. kontinuerlig drift av anrikningsverket. Produktionsnivån vid är . StoraKopparberg har f. n. inom kommun järnmalmsbrytning i ,Blötberget och Håksberg. Den största av bolagets gmvor, , är belägen iÖsthammars kommun. har även en mindre enhet i Vintjära.Produktionskapaciteten av järnmalmskoncentrat är i omkring 900 000ton. Motsvarande kapacitetsuppgift för Risbergsfältet är . Somtidigare nämnts har den helt övervägande delen av järnmalms-produktionen iBergslagen levererats till inhemska stålverk och då främst till och Domnarvet.Vissa kvantiteter har emellertid även köpts av de mellansvenskaspecialstålsverken. Ar uppgick dessa verks behov till , varavStora Kopparberg och svarade för ungefär . Eneventuell nedläggning av den malmbaserade metallurgin vid Domnarvet utansamtidig utbyggnad i skulle medföra att produktionskapaciteten avmalm, slig och pellets i Bergslagen blev väsentligt större än vad sommotsvarar behovet i . Utvecklingen på jämmalmsmarknaden gör detosannolikt att större kvantiteter mellansvenska skall kunna exporterasunder den närmaste femårsperioden. Kraftiga begränsningar av produktionen blirdärför nödvändiga. i kan förses med all den malm somproduceras i Grängesbergsfältet, Denna malm behöver emellertid kompletteras medvissa mindre kvantiteter från t. ex. gmvor. Specialstålverken, ,, och kan välja mellan att förse sina verkmed malm, slig och pellets från egna gruvor eller att köpa erforderligaprodukter från DannemoraStråssa. Påfem till torde nämnda förhållanden medföra en nedläggning av deflesta järnmalmsgravoma i , om inte den metallurgiska kapacitetenökas i eller järnmalmspriserna åter stiger tUl en sådan nivå attexport blir möjlig. Denlångsiktiga prisnivån för järnmalm är osäker bl. a. med hänsyn til!valutaprisändringar, de höga investeringskostnaderna i nya gruvor, frakternaför de transoceana malmerna och utslagningen av gruvor under den nu rådande lågkonjunkturen. Storatillgångar av järnmineraUseringar är kända som vid ett väsentligt högre priskan bli brytvärda. Malmreserverna i de stora gruvorna och Dannemoraär tUlfredsställande medan däremot t. ex, och Vintjärns nuvarandemalmkroppar beräknas ta slut , I andra gruvor, som Håksbergoch Blötberget, blir brytningsförhållandena besvärligare mot djupet. Investeringarnai gruvorna har varit höga, speciellt i , som underde investerat ca 150 milj. kr. Prop.1977/78: 87 17 igruva och malmbehandlingsverk, framför allt med sikte på defosfori-sering.Härigenom har Domnarvets och behov av fosfor-fattiga kunnattillfredsställas. Malmen har genom dessa investeringar kunnat ges sådanaegenskaper att den i stor utsträckning kan konkurrera även med malm frånspecialstålverkens egna gruvor. Då dessa är små, torde produktion avmarginalkvantiteter i bli billigare än att driva de senaregruvorna. Viden framtida ökning av den svenska järnmalmsexporten är det naturligt att dennasker genom ökad produktion i Lapplandsgravorna, då de ur transportsynpunktligger bättre till och marginalkostnaderna för en produktionsökning är lägre. IMellansverige bryts förutom järnmalm även innehåUande bly, zink, koppar,silver, , fluss-spat m. m. Verksamhetenär koncentrerad till tre områden. I driver Vielle Montagne enbly-zink-gruva. I bryter bly-zink-silverfyndigheter ochLudvikaSmedjebackenområdet driver såväl AB Statsgruvor som Bolidengruvrörelser. Härutöver kan nämnas med brytning av svavelkis och kopparkis. 6Stålindustrins och järnmalmsgruvornas betydelse för arbetsmarknaden i olikaorter och kommuner Järn-och stålindustrin har en lång tradition i svenskt näringsliv. At-skilUga orterfrämst i Bergslagen har byggts upp kring järn- och stålhanteringen och mångaav de äldre braken spelar fortfarande en viktig roll för den regionalautvecklingen. De större stålföretagen är dominerande arbetsplatser i fleraorter och regioner. Handelsstålsverken,elva tUl antalet, sysselsatte vid utgången av totalt ca 18 000personer. Sysselsättningen inom järnmalmsproduktionen uppgår till omkring 10000 personer, varav f. n. 2 900 är sysselsatta i den mellansvenskagruvindustrin. Det motsvarar av industrisysselsättningen i landet. Gruv-och handelsstålsektorn utgör således en relativt liten del av hela industrinssysselsättning. Förändringar i sysselsättningen inom denna näring får dockstarka återverkningar i de orter där denna näring dominerar. Berördalänsstyrelser har på initiativ av den arbetsgrupp som tillkallades våren 1977för all biträda vid handläggningen av vissa frågor rörande specialstålverkenoch handelsstålverkcn, den s. k, stålortsgruppen, gjort en utvärdering av deregionala effekterna av den utveckling som nämnda utredningar om handelsståloch specialstål förutser. Länsstyrelsernas medverkan har bestått i att beräknakonsekvenserna för den regionala utvecklingen av stålbranschutredningarnasbedömningar. Vidare har länsstyrelserna i samråd med berörda kommuner belysthur den AV utredningarna antagna utvecklingen kan påverka möjligheterna att 2 1977/78. Prop.1977/78: 87 ,8 uppnåde regionalpolitiska målen. Utgångspunkten för länsstyrelsernas medverkan harvarit länsplaneringens planeringsunderlag och länsprogram. Såvälproduktion som sysselsättning inom handelsstålsektorn är starkt koncentreradtill tre orter: , och . Dessa tre arbetsställen svararför av hela sysselsättningen inom handelsstålsproduktionen. i har det största antalet arbetstillfällen med ca 5 600anställda. Ar 1975 svarade företaget för av industrisysselsättningenoch av den totala sysselsättningen i kommunen. Kommunen har ca 46 000invånare. Arbetspendlingenär omfattande i . Inpend-lingen till ärbetydligt större än utpendlingen. Från sker en viss utpendling, som merän väl kompenseras av inpendling från främst och . Förvärvsfrekvensernabland männen ligger relativt högt i förhållande till andra kommuner av sammatyp, framför allt i de lägre åldrarna medan kvinnornas förvärvsfrekvenser ärlåga. Den registrerade arbetslösheten var lägre än riksgenomsnittetoch lägre än i många andra primära centra. Enligtlänsstyrelsens i bedömning antas ca 1 400 arbetstUlfällenkomma till i kommun . I denbedömningen ligger bl. a. ett antagande om minskad industrisysselsättning ochen kraftig ökning av sysselsättningen inom offentlig förvaltning. Befolkningenväntas öka med drygt 2 400 personer. Konsekvenserna av ettgenomförande av handelsstålsutredningens förslag har då emellertid intebeaktats. Länsstyrelsenhar med olika räkneexempel försökt belysa konsekvenserna av en minskning avsysselsättningen vid Domnarvets . Ett alternativ med innebörden att malmmetaUurginläggs ned och sysselsättningen därmed minskar med 1 700 personer resulterari en minskning av sysselsättningen i kommunen under den närmaste femårsperiodenmed drygt 700 arbetstillfällen. Befolkningen minskar i detta alternativ med ca1 400 personer. I detta räkneexempel ligger antaganden om bl. a. en viss tiUväxtinom övrigt industri, en ökning av sysselsättningen inom offentlig sektor meddrygt 1 300 arbetstillfällen och en minskad inpendling tiU kommunen. Länsstyrelsenanser att ett genomförande av handelsstålsutredningens förslag för Borlängekommuns del skulle medföra en högst väsentlig minskning av antalet arbetstiUfällen.Enligt bedömning skulle ett genomförande av utredningens förslagleda tiU ökad arbetslöshet i första hand bland kvinnor och ungdomar. Viden bedömning av utvecklingen i kommun bör även förhållandena i Falunbelysas eftersom /Boriänge i stor utsträck- 1977/78: 87 19 ning bör kunna betraktas som en gemensam arbetsmarknad. Deförväntade problemen i bör därför inte behöva få full genomslagskraftdå antalet arbetstillfällen totalt sett väntas öka i . Av Luleås ca 67 000 invånare är f. n. ca 4 900 anställdavid NJA. Företaget svarar för av industrisysselsättningen och knappt20 % av kommunens totala sysselsättning. Arbetspendlingen till kommun är mycket stor.Pendlingsutbytet är störst med kommunerna i den s. k. Fyrkanten, vilkenförutom består av , och , Förvärvsfrekvensernaär förhållandevis höga jämfört med andra primära centra och riket som helhet.Den registrerade arbetslösheten i var högst bland primära centraoch klart över riksgenomsnittet. Länsstyrelseni förutsåg i länsplaneringen en svag ökning av antaletarbetstillfällen i . En måtUig minskning av antalet sysselsatta inomindustrin och en betydande minskning av sysselsättningen inombyggnadsverksamheten antas uppvägas av ökad sysselsättning inomtjänstesektorn. Vid en utveckling enligt de alternativ som redovisas i handelsstålsutredningenantas antalet arbetstillfällen i minska med ca 1 000 under perioden19751981. Enminskning av antalet arbetstillfällen i får effekter på arbetskraftspendlingen,vilket medför att en del av minskningen av sysselsättningen "flyttasöver" på främst , och kommuner. Med de anlagandenlänsstyrelsen gör om förvärvsfrekvensernas utveckling och framtida flyttningarberäknar man att befolkningen i kommer att minska något . Vidare anför att har kommit attfungera som arbetsmarknad för hela Fyrkanten varför även de andra kommunernapåverkas av en sysselsättningsnedgång. Med en sysselsättningsminskning på ca 1000 personer vid NJA bedömer att befolkningen kommer att minskaunder den närmaste femårsperioden i Fyrkanten som helhet med ca 3 500 invånare.På grand av åldersstrukturen i regionen förutsätter en sådan utveckUng enbetydande utflyttning. Länsstyrelsenanför mot denna bakgrund att om utredningens förslag genomförs blir "landsdelsproblemet"åter en aktualitet. Därmed menas en fortsättning av 1960-taletsutveckling i länet med årliga flyttningsförluster, befolkningsminskning ochurholkning av åldersstrukturen och med detta fortsatt högarbetslöshet. Det tredjestörsta handelsstålsverket ligger i där 3 700 av kommunens 14 000invånare arbetar vid stålverket. Företaget svarar för av induslrisysselsätlningeni kommunen och av den totala sysselsättningen, ligger inom pendUngsavstånd tUl centralorten iNyköpings kommun, Arbetspendlingen är därvid av relativt stor omfattning mellan Kartong: S 20, rad 7 Står: öka med drygt 300 Rättat till:minska med drygt 200. S 20, rad 8 Står: 550 Rättat till 500. S 20, rad 10 Står:1 000 ... 1 800 Rättat till: 500 ... 1 600. S 20, rad 22 Står:sysselsättningsökningen Rättat till: sysselsättningen. S 20, rad 2325 Ny text 1977/78: 87 20 En fjärdedel av järnverkets ansläUda bor i . Förvärvsfrekvensernaför män låg högt i förhållande till andra regionala centra, medan dekvinnliga förvärvsfrekvenserna var förhåUandevis låga. 1 varförhållandena de motsatta. Enligtlänsstyrelsens bedömningar i länsplaneringen väntas antalet förvärvsarbetande iOxelösunds kommun minska med drygt 200 und;r den närmaste femårsperioden ochbefolkningen öka med ca 500 . I väntas antaletarbetstillfällen öka med närmare 500 och antalet invånare öka med närmare I600. Länsstyrelsenhar i sina bedömningar av handelsstålsutredningen räknat med ett alternativför som innebär en minskning med 300400 personer, Minsloiingeni sysselsättningen hos järnverkets underleverantörer beräknas till 200personer. Flertalet av dessa har sin verksamhet förlagd till , men endel även till . Dessutom tillkommer effekterna på serviceföretag somär direkt beroende av befolkningsunderlaget. Även varutransporterna och härmedsysselsättningen vid TGOJ påverkas i hög grad av utvecklingen vid stålföretagen.Järnverket räknar med att klara sysselsättningsminskningen med naturlig avgångsom väntas få samma fördelning på Nyköpings- och Oxelösundsbor som den totalapersonalen. Konsekvensernaav dessa antaganden blir att sysselsättningen i kommun beräknas minskamed ca 550 arbetstiUfällen och antalet invånare minskar något fram till år 1981i stället för den tidigare bedömda befolkningsökningen. Även i Nyköpingskommun påverkas antalet arbetstUlfällen något och befolkningsökningenbegränsas till drygt 1 200. Ökningen inom andra sektorer av näringslivet iNyköpings kommun kan således väntas kompensera minskningen inom stålindustrin.I kommun väntas dock en liten minskning. Avövriga åtta handelsstålverk är de i och , båda med ca 1000 anstäUda, de största. Stålverketsbetydelse för sysselsättningen i resp. kommun och på den lokala arbetsmarknadenvarierar mellan olika kommuner beroende på den dominans de har, I Boxholmskommun svarade med ca 600 anställda för avindustrisysselsättningen och i är stålverkets andel av induslrisysselsätlningennära , I övriga kommuner , , , , Motalaoch svarar handelsstålföretagen för av industrisysselsättningen.Även i den gruppen av kommuner varierar givetvis stålverkens betydelse på denlokala arbetsmarknaden. IBergslagen sysselsätts i gruvnäringen ca 2 900 personer medan det i malmfälteni sysselsätts ca 7 000 personer. Antalet järn-malmsgravor iMellansverige har under minskat men det finnsfortfarande nio kommuner i Bergslagsområdel där järnmalmsbrytning avnågorlunda omfattning sker, I kommun. Prop.1977/78: 87 21 medca 1 100 personer sysselsatta i gruvor, svarar gravnäringen förnärmare av industrisysselsättningen. I med dess Stråssagruvasysselsätts 300 personer och i och finns av de industrisysselsattainom gravindustrin. Minskande export och krav på ökad effektivitet inom demellansvenska gmvoma väntas leda tiU en omfattande personalreduktion. Sysselsättningeni dessa jämmalmsgmvor kan därför väntas minska från närmare 3 000 i början avår 1976 till drygt 1 000 . Imalmfälten domineras arbetsmarknaden i och kommuner avgravindustrin. av industrisysselsättningen i kommunåterfinns inom gravhanteringen. I Kirana är motsvarande siffra . 7 Nytt handelsstålsbolag 7.1 Förhandlingar Imaj 1977 inledde , och Statsföretag/N JA partema förhandlingar om bildande av ett gemensamt handelsstålföretag med arbetsnamnetSSAB (Svenskt Stål). Förhandlingama leddes av professor förhandlingarna deltog vidare representanter från de anstäUdas organisationerinom berörda företag. Inomförhandlingarnas ram har ett visst utredningsarbete genomförts. Tvåkonsultföretag, det engelska Atkins Planning och det franska Sofresid anlitadesför att oberoende av varandra genomföra en bruksvärdering av de anläggningarsom företagen räknade med att överföra till det nya handelsstålbolaget, dvs.stålverk, gruvor och transportanläggningar. Värderingen gjordes medutgångspunkt i nyanskaffningsvärde för anläggningar med motsvarande kapacitetoch karaktär med justeringar för de befintliga anläggningamas modernitet ochgrad av förslitning. Konsultemas värdering gav ett resultat som innebar attden berörda egendomen i de tre företagen sammanvägt kunde Isättas lika storavärden. Detbokförda värdet av den aktuella egendomen är olika hos de tre företagen. Grängesoch NJA, som genomfört större nyinvesteringar, har betydligthögre värden än , där investeringarna gjorts längre tiUbaka itiden. har också gjort större avskrivningar på dessaanläggningar än vad som motsvarar avskrivningar enligt plan med hjälp avöverskott från andra verksambeter. Genom underhåll och moderniseringar avanläggningarna har dock anläggningar enligt konsultema enstandard, som innebär att de värdemässigt kan likställas med de båda andra företagensanläggningar trots att det bokförda värdet på tillgångarna inte Prop.1977/78: 87 22 ökatsi motsvarande grad. Förhållandet förklaras bl. a. av att utrustningen har långlivslängd och att prisökningarna på utrustningen varit stora .