prop · G103156 · 1977-12-31 00:00:00 — De grunder för undantagfrän huvudregeln om motivering som återfinnes i 17 § förvaltningslagen tordenormalt ej vara tUlämpliga, Ärendeom återkallelse av pass eller begränsning av giltighet för pass anhängiggöresnormalt av passmyndigheten själv, bortsett från de fall då anhängiggörandetsker genom framstältaing från vårdmyndighet. SjälvfaUet måste passinnehavarensnarast underrättas om att ett ärende mot honom upptagits. Underlåtenhet attupplysa härom kan blott få ifrågakomma, då mycket betydelsefulla offentUgaintressen står på spel. Det kan givetvis ej sällan befaras att genomförandet avåterkal-lelsebeslutet försvåras, om passinnehavaren blir underrättad om att ettåterkallelsebeslut kan vara på väg. Enbart denna aUmänna risk kan icke utgöratillräcklig grund för att underlåta kommunikation. Risken måste vara betydandeför att återkallelsebeslut skall kunna fattas utan passinnehavarens vetskap. Ävenpå beslut om återkaUelse och begränsning av giltighet måste ställas kravet attde är motiverade. Endast i mycket brådskande fall kan motivermg utelämnas. Beslutom återkaUelse och begränsning av giltighet måste givetvis få skriftiig form.Att t. ex. behåUa ett företett pass med ett muntUgt besked tillpassinnehavaren att passet nu är återkallat låter sig icke göra. I den särskUdasituationen att fråga om återkaUelse uppkommer i samband med attpassinnehavaren företer sitt pass vid utresa ur riket får man tänka sig attpassmyndigheten kan omhändertaga passet i avbidan på beslut i saken. Man får dåUta tUl muntUg delgivning med passinnehavaren av det material som föranlederatt fräga om passets återkallande väckts. får, sedanpassinnehavaren fått tUlfälle yttra sig, meddela sitt beslut skriftUgen ochmotiverat. Ärendeom passtUlslånd kan anhängiggöras antingen genom att passsökanden direkt hos passtUlståndsmyndighetenbegär passtillstånd eller genom att en passansökan, ingiven tiU passmyndighetenav en sökande för vilken passtillstånd erfordras för utfärdande av pass, av passmyn- 1977/78:156 199 dighetenhänvisas tUl tiUståndsmyndigheten. I detta senare fallet måste passökandenantingen av passmyndigheten eller av passtUlståndsmyndigheten upplysas om attett separat ärende om passtUlslånd inletts. I detta ärende har den passökanderegelmässigt anspråk på att bli kommunicerad aUt i tiUståndsärendet inkommetmaterial som ej ingivits av honom själv. Ingen av de grunder som kan föranledaunderlåtenhet att kommunicera kan normalt sett vara tiUämplig i dessa fall. Dådet reella avgörandet av passfråga träffas i passtiUståndsärendet, är det av särskUdvikt att kommunikationen icke försummas i detta. Pålikartat sätt måste, om vårdmyndigheten själv upptar fråga om återkallande avpass eller begränsning av giltighet för pass, passinnehavaren underrättashärom, DyUka ärenden bör handläggas som normala förvaltaingsärenden. Beslutom avslag å passtillslåndsbegäran och beslut om framställning om återkaUelse aveUer begränsning av gUtigheten för pass bör regelmässigt motiveras. Det kandock ifrågakomma att skäl för beslutet av värdhänsyn måste utelämnas. 1977/78:156 200 Närvarande:statsministem FäUdin, ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Asling, Söder, , Mundebo,Krönmark, , , , Propositionmed förslag till passlag Föredragandenanmäler lagrådets yttrande över förslag tiU passlag. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådethar föreslagit alt det remitterade förslaget omredigeras i vissa hänseenden.Jag har ingen erinran mot lagrådets förslag, som inte innebär några egentligaändringar i sak i förhållande tiU det remitterade förslaget. De uttalanden itillämpningsfrågor som jag har gjort i remissprolokollet har sålundafortfarande gUtighet. Enligtdet remitterade förslaget (18, 20 och 22 §§) avses under vissa förutsättningarpass kunna vägras eUer återkaUas för den som är intagen på sjukhus enligtlagen (1966: 293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV),inskriven i specialsjukhus enligt 35 § lagen (1967: 940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen) eller utskriven på försök frånsjukhus som har angetts . En av lagrådets ledamöter har ansett att dettaförslag, i den del det avser andra än patienter som är intagna enligt reglernai 17 § andra slycket LSPV eller 42 § tredje stycket omsorgslagen, inte ärförenligt med 2 kap. 12 § regeringsformen (RF). I den nämndagrundlagsbestämmelsen föreskrivs all begränsning av bl, a. rätlen alt lämnalandet får göras endasl för att tiUgodose ändamål som är godtagbart i ettdemokratiskt samhäUe och att en sådan begränsning aldrig får gå utöver vad somär nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Jagkan inte dela uppfattningen att de nu avsedda bestämmelsema i det remitteradeförslaget skulle strida mot 2 kap. 12 § RF. De patienter som det här är frågaom kan, i den mån de är intagna, enligt gäl- 1Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde . 1977/78:156 201 landelagstiftning hindras från att lämna sjukhuset. Vid tillstånd att på egen handvistas utom sjukhusområdet kan de vidare åläggas att iaktta särskildaföreskrifter, t. ex. om bostad eUer vistelseort. Samma föreskrifter kan gesför dem som är utskrivna på försök. Det moment av tvång som i enlighet härmedkan förekomma även beträffande nu aktuella palientkalegorier utgör i många faUett nödvändigt led i vården. Ätt också rätten tiU pass i vissa faU kanbegränsas för dessa patienter måste betraktas från samma utgångspunkter och kanomöjUgen anses strida mot vad som är godtagbart i ett demokratiskt samhälleeller annars mot de principer som har kommit tiU uttryck i 2 kap. 12 § RF. Enallvarligt psykiskt sjuk person kan hamna i mycket svåra situationer utomlandsoch erfarenheten visar att det ibland kan dröja innan närmaste svenska ullandsrepresentationfår kännedom om saken och kan komma till hjälp. Jag vill också fästauppmärksamheten på vad har anfört i sitt remissyttrande om attdet kan vara betänkligt från vårdsynpunkt att avslå från möjUgheten alt i vissafall begränsa rätten liU pass för patientema, eftersom vården då skuUe kunnabli mera restriktiv med bl. a. färre permissioner Med hänvisning till vad somhar anförts nu anser jag mig inte ha anledning att frångå det remitteradeförslaget på denna punkt. Ifråga om talan mot beslut i passärende innebär det remitterade förslaget (25 §)att med visst undantag beslut av passmyndighet inom rikel överklagas tilllänsstyrelsen och att beslut av länsstyrelse eller passmyndighet utom riketöverklagas tiU regeringen. Talan får dock inte föras mot beslut av länsstyrelsei faU där passfrågan har prövats av nämnd inom kriminalvården eller vårdorgansom avses i LSPV eller omsorgslagen. I sistnämnda del motiveras förslaget medatt klaganden i de fall det här gäller ändå inle kan få tiU stånd någon materiellomprövning av avgörandet, eftersom beslut av nämnd eller vårdorgan skall varabindande för passmyndigheten och kunna överklagas särskilt (26 §). Tvåav lagrådets ledamöter länmar i denna del del remitterade förslaget ulanerinran. En ledamot godtar det föreslagna förbudet mot att i vissa fallfullfölja talan mot beslut av länsstyrelse men förordar alt talan motlänsstyrelses beslut i andra faU skall föras hos kammarrätt och att sammabesvärsordning skall gäUa för talan mot beslut av passmyndighet utom riket. Enledamot förordar alt varje beslul i passärende av länsstyrelse eUerpassmyndighet utom riket skall kunna överklagas till kammarrätt. Självhar jag svårt att se någon fördel med att tiUåta talan mot länsstyrelsesbeslut i faU där passfrågan har prövats särskilt av myndighet inomkriminalvården eUer den psykiatriska vården. beslut blir nämUgenbindande inte bara för passmyndigheten utan också för besvärsinslansen.Sistnämnda instans kan sålunda inte gå m i någon 1977/78:156 202 sakligprövning av besvären. Det skulle därför som en av lagrådets ledamöter har framhåUit te sig närmast vilseledande att tala om en fuUföIjdsrätt i detta sammanhang. HärtiUkommer att en lösning efler en sådan linje skulle stå i mindre godöverensstämmelse med de önskemål som framfördes från sida i sambandmed att en översyn av besvärsförfarandet i passärenden begärdes (ILU 1969: 30,rskr 1969:143). uttalade därvid att särskild uppmärksamhet bordeägnas åt att finna en lösning som i görligaste mån motverkar att ett ärende,utan att nya skäl åberopas, mer än en gång bringas under överordnad myndighetsprövning. Under hänvisning tiU vad som har anförts nu finner jag mig böravidhålla förslaget i remissen i den del det innebär att ett avgörande avlänsstyrelse i passärende inte skall kunna överklagas i faU där vårdmyndighet eUeröverinstans till sådan myndighet har fallat det materiella beslutet. Någotmera tveksamt kan enligt min mening vara om regeringen ellerförvaltningsdomstol lämpligen bör vara sista instans vid besvär överpassmyndighets beslut i andra fall än då beslutet grundar sig påvård-myndighets bedömning. Frågan har knappast någon betydelse från praktisksynpunkt. Besvär tiU regeringen i passärenden av den typ som avsesförekommer bara någon eller några enstaka gånger . I de ytterst få fallsom man här har att räkna med avser besvären inte sällan rena ordningsfrågor,som t. ex. hur gammalt ett passfotografi skall få vara. Över huvud taget är depassärenden som det här gäller i allmänhet inte förknippade med några svårlöstaproblem av rättslig natur. Som framhålls i promemorian kan det emellertid ivissa fall vara angelägel alt de avgörs snabbt. Om sålunda frågan ombesvärsinstans knappast har någon praktisk betydelse för normala förhåUanden ifredstid, måste man givetvis som en av lagrådets ledamöter har framhåUit beaktaalt förhållandena kan växla. Jag är emellertid inte övertygad om att ettbeaktande av den situation som kan uppstå vid krig eller andra utomordentliga förhåUandenleder till att man bör övergå tiU en ordning med prövning av passfrågor iförvaltningsdomstolarna. Vid utomordentUga förhåUanden kan särskUda synpunktergöra sig gäUande i dessa ärenden. Jag viU i detta hänseende hänvisa till altdet remitterade förslaget inle innehåller någon motsvarighet lill de nugällande regler i passkungörelsen (1940: 971) som ger möjUghet förpassmyndighet all vägra pass av försvarsberedskaps- eller säkerhetsskäl (jfr 6§ första stycket f och andra stycket samt 14 § första stycket e kungörelsen).Jag har därvid förutsatt atl de särskilda begränsningar i passrättighetema, somkan tänkas bli nödvändiga om riket kommer i krig eller krigsfara eUer andra avkrig föranledda utomordentUga förhåUanden inträder, skall kunna införasantingen genom beslut av eller också av regeringen med stöd av detbemyndigande som jag har förordat för sådana situationer (30 § Prop.1977/78:156 203 idet remitterade förslaget). Enligt min mening ligger det närmast till hands attregeringen, såsom ytterst ansvarig för rikets försvarsberedskap och säkerhet,blir slutinstans i passärenden om en tiUämpning av bestämmelser av detta slagskulle aktualiseras. Föregen del anser jag inte tillräckUgt starka skäl föreUgga att frångå dengällande ordningen alt regeringen är slutinstans i de passärenden som kanöverklagas från länsstyrelse eller passmyndighet utom riket. TiU mitt StäUningstagandehar bidragit att departementspromemorians förslag i denna del har godtagits avsamtliga remissinstanser medan det förslag om att föra över besvärsprövningeni passärenden till fÖrvaUningsdomstolama som tidigare lades fram i betänkandet (SOU1966:70) Förvaltningsrättskipning avstyrktes av alla remissinstanser som gickin på frågan, däribland regeringsrättens ledamöter (jfr departementspromemorian,avsnitt 6.2.1). Vid26 § i det remitterade förslaget har lagrådet förordat att talan mot beslut ipassärende av utskrivningsnämnd eller utan någon begränsning skall få föras hos psykiatriskanämnden, således till skillnad från förslaget i remissen även när ulskrivningsnämndeller beslutsnämnd prövat besvär över överläkares beslut. Förslagetöverensstämmer i sak med departementspromemorians lösning, som emeUertid pådenna punkt avstyrktes av psykiatriska nämnden vid remissbehandlingen. Jag godtarlagrådets förslag på denna punkt. Motvad lagrådet i övrigt har anfört i anslutning till de enskUda bestämmelsema iförslaget har jag ingen erinran Jag godtar också de uttalanden som lagrådethar gjort angående förvaltningslagens tillämpning i passärenden. Utövervad som följer av det anförda bör vissa redaktionella ändringar göras iförslaget till passlag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen attantaga det av lagrådet granskade lagförslaget med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå att antaga det förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1977/78:156 204 Propositionen....................................................... .... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåU ...................... .... 1 Förslag tUl passlag .............................................. .... 2 Utdrag av protokoll vidregeringssammanträde .. 8 1 Inledning ....................................................... 8 2 Allmän motivering ............................................ .... 9 2.1 Principema för en ny reglering.......................... 9 2.2 Passmyndigheter m. m.................................... .. 13 2.3 Passhinder m. m............................................ .. 15 2.4 Talan mot beslut i passärende.......................... .. 31 2.5 Straffbestämmelser........................................ 33 2.6 Förfarandet i passärenden ............................ .. 34 2.7 Kollektivpass, provisorisktpass och extra pass.... .. 36 2.8 Kostnader ochrationaliseringsvinster................. .. 36 2.9 Ikraftträdande ........................................... .. 37 3 Upprättat lagförslag............................................ 37 4 Specialmotivering............................................... 38 5 Hemställan........................................................ 61 6 Beslut.............................................................. 61 BUaga1 Departementspromemoria (Ds Ju 1977: 3) med förslag Bilaga2 Sammanställning av remissyttrandena upprättad inom Bilaga3 Det remitterade lagförslaget................... 176 Utdragav lagrådels protokoU ... 182 Utdragav protokoU vid regeringssammanträde .. 200 TRYCKERI 1978 77071»