prop · G103178 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78:178 Regeringens proposition medförslag till lagstiftning om marknadsföringen av alkoholdrycker ochtobaksvaror; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen läggs fram förslag till lagstiftning om marknadsföringen avalkohol och tobak. Riksdagenbeslutade /att begära att regeringen skulle läggafram förslag till förbud mot alkoholreklam. har riksdagenuttalat sig för åtgärder i syfte att minska tobaksbraket. Förslageti propositionen får ses mot bakgrund härav och de allvarliga hälsorisker somär förbundna med bruket av alkohol och tobak. De föreslagna reglerna omfattaralla slag av marknadsföringsåtgärder som näringsidkare riktar till konsumenteroch som avser spritdrycker, vin, starköl och öl samt tobak. Däremot lämnaslättöl utanför regleringen. Grundregelni förslaget är att särskUd måttfullhet skall iakttas vid marknadsföringen, dvs.reklamen skall i den mån den får förekomma vara starkt begränsad och återhållsam.Förbud skall gälla mot marknadsföring som är påträngande, uppsökande eller somuppmanar tUl bruk av alkohol och tobak. Detta innebär att bl. a. utomhusreklamoch direktreklam till konsumenter inte får förekomma. Tidningsannonseringför spritdrycker, vin och starköl förbjuds utom i viss fackpress.Tobaksannonsering får endast förekomma i starkt begränsade och återhållsammaformer samt under förutsättning att i annonsen på ett framträdande sättåterges den varningstext och innehåUs-deklaration som enligt lag skall finnaspå varans förpackning. Tillämpningenav lagstiftningen knyts till marknadsföringslagen och kommer alltså att handhasav konsumentombudsmannen (KO) och . Dennya lagstiftningen föreslås träda i kraft , om riksdagensbeslut kan fattas under innevarande . 1 1977/78.1 saml. Lag med vissabestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker 1 §Denna lag gäller näringsidkares marknadsföring som avser alko holdrycker och som vänder sig till konsumenter. Medalkoholdrycker förstås spritdrycker, vin, starköl och öl i den betydelse dessabeteckningar har i lagen (1977: 292) om tillverkning av drycker, m. m. 2 §Med hänsyn tUl de hälsorisker som är förbundna med brak av alkohol skall särskild måttfullhet iakttagas vid marknadsföring av alko holdryck. Därvid gäller särskilt att reklam- eller annan marknadsförings åtgärd ej får företagas som är påträngande eller uppsökande eller som uppmanar till bruk av alkohol. Vidmarknadsföring av spritdryck, vin eller starköl får ej användas kommersiellannons i periodisk skrift eller i annan skrift på vilken tryckfrihetsförordningenär tillämplig och som med avseende på ordningen för dess utgivning ärjämförbar med periodisk skrift. Detta gäller dock ej i fråga om skrift som tUlhandahållsendast på försäljningsstäUe för sådan dryck. 3 § Handling som strider mot 2 §skall vid tillämpning av marknadsföringslagen (1975: 1418) anses varaotillbörlig mot konsumenter. 4 § Om förbud mot vissamarknadsföringsåtgärder finns bestämmelser i lagen (1977: 293) om handel meddrycker. Dennalag träder i kraft . Lsg med vissabestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror 1 § Denna lag gällernäringsidkares marknadsföring som avser tobaksvaror och som vänder sig tillkonsumenter. 2 § Med hänsyn till dehälsorisker som är förbundna med brak av tobak skaU särskild måttfullhetiakttagas vid marknadsföring av tobaksvara. Därvid gäller särskilt att reklam-eller annan marknadsföringsåtgärd ej får företagas som är påträngande elleruppsökande eller som uppmanar tUl brak av tobak. 3 § Användes vid marknadsföringav tobaksvara kommersiell annons i periodisk skrift eller i annan skrift på vilkentryckfrihetsförordningen är tillämplig och som med avseende på ordningen fördess utgivning är jämförbar med periodisk skrift, skall annonsen återge sådanvarningstext och innehållsdeklaration som enligt lagen (1975: 1154) om varningstextoch innehållsdeklaration på tobaksvaror skall finnas på varans förpackning. Harflera varningstexter fastställts för varan, skall minst en av dem återges. Vidupprepad annonsering skall de olika varningstexterna användas omväxlande ochsåvitt möjligt i lika stor omfattning. Varningstextoch innehållsdeklaration skall i annonsen framträda tydligt och återges iändamålsenlig form. 4 § Handling som stridermot 2 eUer 3 § skall vid tiUämpning av marknadsföringslagen (1975: 1418) anses vara otiUbörlig mot konsu menter. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1975:1154) om varningstext och innehållsdeklaration pätobaksvaror Härigenomföreskrivs att 9 § lagen (1975: 1154) om varningstext och innehållsdeklarationpå tobaksvaror skaU ha nedan angivna lydelse. 9§ Den som uppsåtligen eUer av oaktsamhet 1. underlåter att förse förpackning till tobaksvaramed föreskriven varningstext eller innehållsdeklaration eller som däri lämnaruppgift som är i väsentligt hänseende oriktig, 2. eljest bryter mot föreskriftsom har meddelats med stöd av 1 §, 3. bryter mot 3 § dömes tiU böter. Ansvarenligt denna lag inträder Ansvar enligt denna lag inträder ej om gämingen är belagd med ej om gärningen är belagd med straff i eller omfattas straff i eUer omfattas av vitesförbud enligt lagen (1970: av vitesförbud eller åläggande vid 412) om otillbörlig marknadsfö- vite enligt marknadsföringslagen ring. (1975:1418). Densom har åsidosatt vitesföreläggande eller vitesförbud dömes ej till ansvarenligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i lagen (1977: 293) om handel med drycker Härigenomföreskrivs att 1 § lagen (1977: 293) om handel med drycker skall ha nedanangivna lydelse. 1§ Denna lag gäller försäljning och införsel av spritdrycker, vin, starköl ochöl (alkoholdrycker) samt lättöl, läskedrycker och andra alkoholfria drycker. Beteckningi denna lag har samma betydelse som I lagen (1977: 292) om tillverkning avdrycker, m. m. Föreskrifterom marknadsföring av alkoholdrycker finns, förutom i denna lag, även i lagen(1978: 000) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alkoholdrycker. Dennalag träder i kraft . Närvarande: statsministem , ordförande, ochstatsråden , , , , , , , ,, Mundebo, Krönmark, , , , , Lagrådsremiss med förslag till lagstiftning ommarknadsföringen av alkoholdrycker och tobaksvaror Efter bemyndigande tillkalladedåvarande chefen för en sakkuimigi för att utreda fråganom lämpliga former för införande av förbud mot tobaksreklam. Utredningen (H1974: 06) som antog namnet tobaksreklamutredningen avlämnade i juni 1975delbetänkandet (Ds H 1975: 2) Varningstext och innehållsdeklaration påtobaksvaror. På grundval av detta betänkande förelades och antog riksdagenlagen om varningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror (prop.1975/76:49, SoU 1975/76:27, rskr 1975/76: 83). Lagen (1975: 1154) trädde Ikraft . Genomtilläggsdirektiv utvidgades utredningsuppdraget till attäven gälla frågan om alkoholreklam. Utredningens namn ändrades därvid tilltobaks- och alkoholreklamutredningen. Utredningen avlämnade i oktober 1976slutbetänkandet (SOU 1976: 63) Reklamen för alkohol och tobak. Ensammanfattning av betänkandet samt de författningsförslag som läggs fram idetta bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 och 2. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av riksåklagaren (), hovrättenför , kammarrätten i , rikspo- Vidare förordnadesnumera byråchefen , numera t. f. departementsrådet , numera de partementsrådet , medicinalrådet , mark nadsdirektören och direktören att som experter biträda den sakkunnige. 2 Somytterligare expert förordnades därvid numera byråchefen . Prop.1977/78:178 7 lisstyrelsen(RPS), som därvid har hört sin , (), (), , kommerskollegium (KK),(), (), ,, I , länsnykterhetsnämndeni , i , i länsstyrelsernas utskänkningshandläggare. Systembolaget aktiebolag,Aktiebolaget (Spritcentralen), Svenskatobaksaktiebolaget, landstingsförbundet. ,(), , ,, Näringslivets delegation för marknadsrätt (NDM),rusdrycksreklam, Föreningen ochspritproducenters ombud i , , , Tobaks- och servicehandelns riksförbund, , , Pressens samarbetsnämnd.Svenska annonsörers förening, . Centralförbundetför alkohol- och narkotikaupplysning (CAN), (),, lOGT-NTO, för upplysningom tobakens skadeverkningar (NTS), , mot cancer, , Svenska läkaresäUskapet, Landsorganisationeni (LO) och (). , , allmännarestaurangaktiebolag (), och CentralorganisationenSACO/SR har beretts tiUfäUe att avge yttrande men har avstått härifrån.Remissinstanserna har bifogat yttranden, kom-merskollegium från handelskammarenför och samt , länsstyrelseni från och länsläkarorganisationen samt i från länsläkarorganisationen iMalmöhus län. Ensammanfattaing av remissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 3. Ianslutning tiU behandling av prop. 1976/77: 108 om alkoholpolitikentogs frågan om reglering av reklamen för alkohol upp i flera motioner.Riksdagen beslutade med anledning härav begära att regeringen till nuinnevarande lägger fram förslag om förbud mot alkoholreklam (SkU1976/77: 40, rskr 1976/77: 231). Prop.1977/78:178 8 Fråganom förbud mot tobaks- och alkoholreklam har diskuterats. Olikautredningar har prövat frågan. De förslag som har lagts framhar dock inte lett tiU lagstiftning. I det följande lämnas en redogörelse förvad som har föregått det nu framlagda förslaget samt för de bestämmelser som f.n. gäller för marknadsföringen av alkoholdrycker och tobaksvaror. 2.2 Tidigarebehandling av frågan om förbud mot alkohol- och tobaks reklam I samband därmed bedrevs en statiig upplysningskampanjunder tiden september 1954februari 1955. Ett reklamstopp genomfördes under dentid kampanjen pågick. Det slogs vidare fast att reklamen därefter skullebegränsas genom att Sprit-centralen i köpeavtalen med sina leverantörer skulleta in bestämmelser som innebar att reklamen endast fick omfatta varans märke,ursprung, typ, karaktär och pris. Ar1957 omprövades den nämnda begränsningen på grundval av ett förslag av 1956 årsrusdrycksförsäljningsutredning. Omprövningen ledde till att reglerna föralkoholreklam mjukades upp. Skälen för ändringen framgår av departementschefensuttalande i propositionen (1957: 143) med förslag till förordning om ändring i rusdrycksförsäljningsförord-ningen.I propositionen konstaterades att svårighetema på det nykterhetspolitiskaområdet inte i nämnvärd omfattning hängde samman med alkoholdrycker för vilkareklam fördes. Departementschefen menade att det var sannolikt att en friareordning skulle kunna innebära ett stöd för strävandena att inrikta konsumtionenpå svagare drycker. Följaktligen skulle det stå de statliga monopolbolagenfritt att inrikta konsumenternas intresse på dessa drycker. Det påpekadesvidare att ingripande restriktioner på reklamområdet var förbundna medavsevärda nackdelar. 1961uttalade bevillningsutskottet att varaktiga och väsentiiga begränsningar avalkoholreklamen borde övervägas. nykterhets-lagskommitté tillsattes.Kommittén avgav betänkandet (SOU 1964: 6) Alkoholreklam. I fråga omstarksprit föreslog utredningen tämligen långtgående restriktioner. I reklamskulle inte annan avbUdning än flaska eller etikett få förekomma. Textenföreslogs inte få innehåUa annat än uppgifter om varuslag, namn, tillverkare,tillverkningsområde samt pris och katalognummer vid utminutering. Beträffandeviner och starköl uppställdes inga andra regler än de som fanns i 7 § dåvaranderusdrycksförsäljningsförordningen, nämligen att Prop.1977/78:178 9 allförsäljning av rusdrycker skuUe anordnas och handhas så att så ringa skada sommöjligt skulle uppkomma. Beträffande öl räknade kommittén med attbryggeriindustrin, som i fråga om starkölet var underkastad reglerna förrusdrycksreklam, utan särskUda bestämmelser skulle följa dessa även beträffandereklamen för vanligt öl, självfallet med de modifikationer som betingades avdenna drycks relativa ofarlighet. Kommitténs förslag överlämnades tillalkoholpolitiska utredningen (APU) för beaktande. Vid1968 års riksdag föranledde motioner i frågan om alkoholreklam en hemställanfrån bevillningsutskottet att hos Kungl. Maj:t skulle begära förslagtill vårriksdag om förbud mot reklam för spritdrycker. Någon proposition om förbud mot spritreklam framlades emeUertidinte. Orsaken härtill var att regeringen bedömde att det fanns hinder fråntryckfrihetssynpunkt att lagstifta om generellt förbud mot spritreklam. APU föreslog i sittbetänkande (SOU 1974: 9093) AlkoholpoUtik att reklam och andramarknadsföringsåtgärder för alkoholdrycker med vissa undantag skulle förbjudas.Det förhållandet att alkoholdrycker får säljas betar enligt APU på intet sättstatsmakterna möjligheten att tUl förekommande av missbruk meddelarestriktioner. APU menade vidare att den varuinformation konsumenterna kundevara i behov av när det gäUde spritdrycker, vin och starköl långt bättre kundemeddelas genom det alkoholbolag man föreslog skulle inrättas än genom denkommersiella reklamen. Enligt APU:s uppfattning fanns det skäl att anta attreklamen utöver en inverkan på valet mellan olika märken också hade en konsumtionshöjandeeffekt. APU anförde att det i och för sig vore tänkbart att begränsa ettförbud till att avse enbart spritdryckema. Motiveringen härför skulle då varaatt reklamen för vin och öl skulle kunna utgöra ett stöd för strävandena att inriktakonsumtionen på svagare drycker. APU avvisade dock en sådan lösning. APUmenade att alkoholreklamen vilka varor den än avsåg och hur neutral den änutformades var agnad att öka intresset för alkoholdrycker och bidra till englorifiering av bruket av denna vara. APU föreslog vissa undantag frånreklamförbudet nämligen för butiksreklam, reklam i restauranger och reklam iutländska publikationer. Det föreslagna alkoholbolaget skulle också vara undanlagetfrån regleringen. InomAPU förekom i denna fråga skiljaktiga meningar. Två ledamöter viUe gå längreän utredningen och inte alls tUlåta alkoholbolagets reklam medan två ledamöterförordade en återhållen reklam kontrollerad av KO med stöd avmarknadsföringslagen. EfterremissbehandUngen av APU:s förslag tillkallade regeringen enberedningsgrupp för frågor avseende alkoholpolitiken. 1 anslutning härtillanförde dåvarande chefen för till regeringsprotokollet attAPU:s förslag om förbud mot reklam och Prop.1977/78:178 10 andraåtgärder för marknadsföring av alkoholdrycker hade avstyrkts eller föranletterinringar från ett stort antal remissinstanser. Frågoma avseendealkoholreklamen bedömdes ha samma karaktär som motsvarande frågor beträffandetobaksreklamen varför en samordnad bedömning borde komma till stånd. Regeringenbeslutade därför att utvidga uppdraget för den vid årsskiftet 19741975tillsatta utredningen angående tobaksreklam till att även gälla alkoholreklam. Iriksdagen väcktes och motioner med yrkande om förbud motalkoholreklam. hänvisade till att tobaks- och alkoholreklamutredningensarbete skulle slutföras och ansåg att borde avvaktaregeringens förslag i frågan (SkU 1975/76: 64). Utskottet var därför inteberett att förorda några omedelbara åtgärder mot alkoholreklamen menunderströk vikten av en stark begränsning av densamma. Tobaks- och alkoholreklamutredningenöverlämnade som har nämnts sitt slutbetänkande Reklamenför alkohol och tobak. Beredningsgruppen förfrågor avseende alkoholpolitiken lämnade en rapport över sittarbete (Ds S 1977: 1). Denna rapport låg till grund för det förslag till ettnytt samlat alkoholpolitiskt program som förelades och antogs av riksdagenunder (prop. 1976/77: 108, SoU 1976/77: 4, SkU 1976/77: 40, rskr1976/77: 231). Syftet med de åtgärder som ingår i programmet anges vara att nåsådana begränsningar av den totala alkoholkonsumtionen att alkoholmissbruketträngs tillbaka och att alkoholskadorna därmed motverkas. Socialpolitiskaåtgärder anges ha en given plats då det gäUer att främja en sådan utveckling.Vidare innehåller programmet restriktioner för handeln med alkoholdryckerfrämst som ett skydd för ungdomen. Beslutade åtgärder innebär vidare ökadsatsning på information. Reklamen för alkohol togs inte upp tUl behandling ipropositionen med anledning av att tobaks-och alkoholreklamutredningens förslagövervägdes inom . Med anledning av motioner i fråganhemställde skatteutskottet att skuUe begära att regeringen kom medförslag om förbud mot alkoholreklam till /78. Underde har frågan alltmer debatterats hur tobakskonsumtionenoch dess skadeverkningar skall kunna begränsas. Ett förbud mot tobaksreklam flera tillfällen diskuterats i . Ar 1971 uppdrog Kungl. Maj:t åtsocialstyrelsen att redovisa en allsidig medicinsk undersökning rörandetobakskonsumtionen. En särskild arbetsgrupp tobaksutredningen fick avsocialstyrelsen i uppdrag att lösa uppgiften. föreslog 1973 bl. Prop.1977/78:178 11 attförbud skulle utfärdas för alla marknadsbearbetande åtgärder som inte kundevisas direkt stödja det program utredningen utarbetat med uppgift att begränsatobakskonsumtionen. Utredningen framhöll att det inte fanns belägg för attavskaffandet av den del av marknadsföringen som är synlig, nämligen reklamen,skulle få påvisbar betydelse för den totala tobakskonsumtionen på längre sikt.Tvärtom fanns starka skäl att tro att ett förbud enbart mot dettakonkurrensmedel inte skulle få avsedd verkan då företagen har möjlighet att gåöver till andra konkurrensmedel. Enligt utredningen kunde det finnas skäl församhället att bevilja ett företag rätten att vända sig till rökare till prisetav en skyldighet att informera om tobakens skadeverkningar.Utredningen bedömde att sådan information kunde ha mycket stor effekt hos ickerökaret. ex. genom att hjälpa ungdomar som inte debuterat att avstå även ifortsättningen. Informationen bedömdes också kunna ha effekt på rökare. Vidareanfördes att samhället har anledning att låta företagen marknadsföratobaksprodukter som är mindre skadliga än de som har funnits påmarknaden. Utredningen hänvisade till att det har framhåUits attproduktutveckling av tobaksvaror inte är någon lösning på tobaksproblemen.Utredningen menade att sådana varor inte desto mindre kan tänkas vara en övergångshjälpvid begränsningen av rökningen. Det vore därför egendomligt om samhälletbehandlade marknadsföringen av dessa varor lika snävt som marknadsföringen avde mer hälsofarliga varorna. En begränsning av marknadsföringsåtgärderna kundeenligt utredningen åstadkommas genom en vidareutveckling av den marknadsreglerandeverksamhet som fanns vid den aktuella tidspunkten dvs. konsumentombudsmannensarbete med stöd av marknadsföringslagen, frivUliga åtaganden från företagenssida m. m. En stor fördel med ett sådant system ansågs vara att samhället ivarje enskilt fall inte behövde utöva förhandsgranskning avmarknadsföringsåtgärder beträffande tobaksvaror. År1974 överlämnade med eget yttrande fobaksutred-ningens rapporttill socialministern. Förslaget mottogs i huvudsak positivt vid remissbehandUngen. Iriksdagen väcktes flera motioner i tobaksfrågan. Man begärde bl. a.lagstiftning om upplysningsplikt på såväl cigarrettförpackningar som påandra reklambärare rörande tobakens skadeverkningar samt förslag om förbudmot alla former av reklam för tobak och därtill kraftigt ökadinformationsverksamhet. hänvisade (SoU 1974: 5) tiU sittbetänkande SoU 1971: 21 vari hade uttalats att det torde råda allmän enighet omatt även i vårt land måste ske en systematisk satsning för att få tiU stånd enminskning av tobakskonsumtionen. I anslutning till detta uttalade utskottet I1974 års betänkande att det sedan tobaksutredning nuframlagts och även remissbehandlats var angeläget att Kungl. Maj:t utandröjsmål gav till- Prop.1977/78:178 12 fälleatt ta stäUning tUl ett program, som Innefattade åtgärder för en sådansatsning. Utskottets hemställan bifölls av (rskr 1974:12). Vidaretillsattes utredningen beträffande frågan omtobaksreklam (senare tobaks- och alkoholreklamutredningen). lämnat delbetänkandet Varningstext och innehålls-deklaration påtobaksvaror (Ds H 1975: 2) avgav regeringen en proposition (1975/76:49) itobaksfrågan. 'Propositionen innehöll bl. a. förslag till lag om varningstextoch innehållsdeklaration på tobaksvaror. I sitt betänkande (SoU 1975/76: 22) överpropositionen, som bifölls av , uttalade socialutskottet attsocialstyrelsens tobaksutredning och remissyttrandena däröver borde kunna tastill utgångspunkt för regeringens överväganden i frågan. Utskottet framhöllatt det sagda inte innebar att utskottet tagit ställning till enskildheterna itobaksutredningens förslag. Utskottet ansåg det emellertid uppenbart atttyngdpunkten i programmet måste läggas på omfattande och allsidigainformationsinsatser, vUka borde kunna stödjas av andra åtgärder. Utöver deförslag som lades fram i propositionen borde enligt utskottet resultatet av to-baksreklamutredningensfortsatta arbete kunna bidra till att komplettera åtgärdsprogrammet. motion till 1975/hemstäUdes att hos regeringenskulle begära förslag om förbud mot all reklam och marknadsföring avtobaksvaror. hänvisade vid behandlingen av motionen tUl att tobaksreklamutredningenarbetade på åtgärder mot to-baksreklam. Utskottets hemställan om avslag påmotionen blföUs av (SoU 1975/76: 39, rskr 1975/76: 299). Som harnämnts tidigare överlämnade nämnda utredning sitt slutbetänkande i oktober1976. RegeringentUlsatte en särskUd kommitté (dir. 1977: 37) som har till uppgiftatt bereda frågorna om och avge förslag till ett fortsatt åtgärdsprogram medsyfte att minska tobakskonsumtionen och motverka dess skadeverkningar. Idirektiven för kommittén hänvisas till att frågan om reklam för alkohol ochtobak bereds i . Massmedieutredningenlämnade delbetänkandet (SOU 1972: 49) Tryckfriheten och reklamen. Pågrundval av bl. a. denna utredning lade regeringen fram ett förslag (prop.1973: 123) tiU ändring i 1 kap. 9 § tryckfrihetsförordningen (TF). Dettaändringsförslag som bifölls av innebär att möjligheter har öppnatsatt utan hinder av tryckfrihetsförordningen förbjuda kommersiell annonseringvid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror (KU 1973: 23, rskr1973: 229, KU 1974: 2, rskr 1974: 10). Föredragandenuttalade i nämnda proposition (s. 44) att det fanns starka skäl att öppna enmöjlighet att vid behov gripa in mot reklam i tryckt skrift för tobak ochalkohol. Han underströk dock att han genom Prop.1977/78:178 13 dettaställningstagande inte hade uttalat sig om i vad mån sådana ingripanden skullegöras. Syftet med ändringen var således endast att göra klart att det fråntryckfrihetssynpunkt inte fanns något hinder för ingripande mot kommersiellannons som används vid marknadsföring av alkohol och tobak. 2.2.4Rekommendationer av vissa internationella organ m. m. Enexpertgrupp, inom () rekommenderade attalkoholreklamen i massmedier så långt som möjligt skulle elimineras. En annanexpertgrupp inom WHO rekommenderade bl. a. att alla former av reklamoch annan aktiv marknadsföring av tobaksvaror skulle begränsas ellerförbjudas. antog en rekommendation till medlemsstaterna att vidtarestriktiva åtgärder mot alkohol- och tobaksreklam. De åtgärder somrekommenderades var bl. a. att medlemsstaterna strikt reglerar eUer förbjuderalkohol- och tobaksreklam i TV och radio samt allmänt begränsar denna reklamsärskilt i press samt på teatrar, gator, allmänna platser ochidrottsanläggningar. har tobaksreklamen behandlats och alkoholreklamen år1974. Både beträffande tobaksreklam och alkoholreklam har flera medlemmar väcktförslag om ett nordiskt förbud. Såväl vid remissbehandlingen som inom rådetförelåg starkt delade meningar beträffande förslagen. Rådets juridiska utskottinstämde i att det fanns ett behov av en reglering och begränsning av tobaks-och alkoholreklamen men ansåg genereUt förbud mot reklamen som olämpligt ochopåkallat. majoritet beslutade dock att som rekommendation antaen uppmaning till medlemsstatemas regermgar att införa förbud mot alkohol- ochtobaksreklam. övriga nordiska länderna har på förevarande område vissa regleringsåtgärdervidtagits. En redogörelse härför finns i tobaks- och alkoholutredningensslutbetänkande (s. 101111). 2.3.1Lagstiftningen beträffande tillverkning av och handel med alkoholdrycker m. m.