prop · G10313 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop,1977/78:13 om nytt system för destatliga sjöfartsavgifterna, m. m. beslutad den 27 oktober1977, Regeringenföreslår all aniaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprolokoll. 1propositionen föreslås ett nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna. Förslagetinnebär alt en särskild farledsvamavgift införs för gods som transporteras medfattyg till och från . Äv de nuvarande fyravgitterna avskaffas inrikesoch lokal fyravgitt. Den allmänna fyravgiften bibehålls med den nya benämningenfyravgifi. Vidareanmäls i propositionen en reducering av de statliga passageavgif-lerna i Trollhättekanal och . Kapitalkostnaderna för kanalerna fömtsätts t. v. inlepåverka avgifierna. Ettnytt anslag, Ersäitning till viss kanallrafik, föreslås på tilläggsbudget 1 tillstatsbudgeten för /78. Genom detta anslag, som föreslås förasupp med ett formellt belopp av , får ersättningför de minskade intäkter av kanallrafiken som följer av reduceringen av passageavgifieni . Ersättningen avräknas mol inkomsterna av de ställiga sjöfartsavgitterna. Fondenför kanalverk föreslås ingå i fond och kostnadernaoch intäktema under fonden kommer därmed all föras under anslagel Farleds verksamhel,exkl. Delnya systemet beräknas bli genomfört , I 1977/78. /V/- 13 1977/78:13 2 Lagom ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik,transporter och kommunikationer Härigenomföreskrives att 1 § lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifterom trafik, transporter och kommunikationer skall ha nedan angivna lydelse. Regeringenbemyndigas att meddela föreskrifter som avses i 8 kap. 3 S regeringsformen, omföreskrifterna gäller 1. befordran i spårbunden trafik som är avsedd förallmänheten, 2. sådan befordran i vägtrafik som ombesörjes avjärnvägsföretag till komplettering av eller som ersättning förjärnvägsbefordran som avses under 1, 3. säkerheten i spårbunden trafik eller ordningensupprätthållande i samband med sådan trafik, 4. postbefordran eller telekommunikationer, 5. rätt att driva sjöfart inom Sveriges sjöterritoriummed utländskt fartyg, 6. trafikregler eller säkerhetsanordningar försjötrafiken inom Sveriges sjöterritorium eller för sjötrafiken med svenskafartyg, sjöflygplan och svävare utanför Sveriges sjöterritorium, 7. skeppsmätning. Regeringenbemyndigas alt med- Regeringen bemyndigas att med dela föreskrifter om avgifter för dela föreskrifter om avgifter för granskning eller kontroll enligt be- granskning eller kontroll enligt be slämmelse som avses i försia styckei stämmelse som avses i första stycket 3. Regeringen bemyndigas också att 3. Regeringen bemyndigas också alt beslula föreskrifter om fyravgifter besluta föreskrifter om fyravgifier och om avgifter för skeppsmätning. och jarledsvaruavgijier samt om av gifter för skeppsmätning. Dennalag träder i kraft , Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Åsling, Söder, , Mundebo,Krönmark, , , , , Propositionom nytt system för de statliga sjöfartsavgifterna, m. m. 1anslagsframställningen för /77 lade fram förslag tillnytt syslem för de statliga sjöfartsavgifterna. Denna del av verkets anslagsframställningfogades som bilaga till betänkandet (Ds K 1975:8) Säkerhel i faried, avgivet avden sakkunnige med uppdrag att verkställa översyn av förslagrörande utvidgad skyldighel att anlita lots m, m,', och ingick iremissbehandlingen av detta. Yitranden över betänkandet har avgetts avrikspolisstyrelsen, chefen för marinen, , ,, sjösäkerhetsrådet, generaltullstyrelsen, , slatensnaturvårdsverk, , länsstyrelserna i ,, , , , , ,, , , och , , ,, , , , ochNorrbottens län, , Kusttankers intresseförening.Landsorganisationen i (LO), ,Näringslivets trafikdelegation. Rederiföreningenför mindre fartyg, . , ,Svenska hamnförbundel. Svenska k ryssarklubben, , , ,, ,ångfartygs assurans förening saml . Länsstyrelserna harbilagtyttranden från bl. a. kommuner, handelskamrar, förelag och föreningar, ' Sakkunnig hovrättslagmannen I* 1977/78. Prop.1977/78:13 4 ' som efter begäran genom tilläggsdirektiv ficki uppdrag alt undersöka transportstödets eventuella konkurrensförskjulandeverkningar mellan land- och sjötransport i väner-området överiämnade ijuni 1977betänkandet (Ds K 1977:4) Åtgärder för att främja godstrafiken på ochMälaren. Yttranden över belänkandel har avgeits av , statensvägverk, , , arbelsmarknadsslyrelsen, slatensvattenfallsverk, länsstyrelserna i , , ,, och , , , , ,och , , CentralorganisationenSACO/SR, vallenvägar, LO, ,Näringslivets trafikdelegation. för mindre fartyg. Svenska hamnförbundel.Svenska kommunförbundet, , åkeriförbund.Tjänstemännens centralorganisation (), , Vänerns seglationsföreningsamt . Länsstyrelsernahar bilagt yitranden från bl, a, landsting, kommuner och handelskamrar. 2.1Nuvarande system för de statliga sjöfartsavgifterna Eflerförslag i prop, 1970:119 godkände (SU 1970:143, rskr 1970:347)allmänna riktlinjer för lolsningsverksamhelen m, m, samt för bestämning avkostnadsansvar och avgifter för sjöfarten. 1 fråga om lolsningsverksamheleninnebar beslulel främsl all lidigare långigående lolsavgiftspliki bortföll, Lolsningsavgiftskulle erläggas enbart då lots togs i anspråk. Frånsjöfartens kostnadsansvar undantogs den slalliga isbrytningen. Verksamheienborde enligl föredraganden betraktas som ell driftbidrag lill sjöfarten främslpå norriandskusten och kostnaderna också bestridas av skattemedel. Iövrigt borde kostnaderna för sjöfartsverkels båda program, farledsverksamheloch fartygsverksamhet, i sin helhet läckas av -fömtom vissa bidrag från Ijärdeoch tionde huvudtitlarna - avgifter på sjöfarten. Vidbestämning av kostnadsansvaret för anslagel Fariedsverksamhet, exkl, isbrytningskildes i proposilionen mellan kostnaderna för genomgående och lokal sjöfart.Utgångspunkt var därvid vissa definitioner av olika typer av 1 Ledamöter: direktören , tillika ordförande,statssekreteraren , tillika vice ordförande, riksdagsledamotenFritz , riksdagsledamoten , förbundsordröranden HansEricson, förste ombudsmannen , riksdagsledamoten ,f d, riksdagsledamoten , riksdagsledamoten ,förbundsordföranden , riksdagsledamoten , riksdagsledamoten och direktörenSven , 1977/78:13 5 farleder,nämligen genomfartsled, lillfartsled och infartsled. Kostnadema för den lokalasjöfarten avsåg huvudsakligen loisväsendet saml fariedsulmärk-ning och sjömälningi hamnarnas tillfarts- och infarlsleder. De kunde betraktas som särkostnaderför en hamn eller ett anlal näriiggande hamnar. Kostnademaför genomgående sjöfart hänförde sig till - fömtom isbrytningen - havsfyrar, posilionsbeslämningsmedelsaml sjömälning utanför den yttre kustlinjen (lunglrafikkorridorerna).Kostnaderna var till viss del gemensamma för prakliskl lagel all sjöfart iSverige, lill viss del särkostnader för en slörre region, t, ex, norrlandshamnarna. Som underiagför förslagen i propositionen låg sjöfartsulredningens betänkande (Slenc, K1968:9) De statliga sjöfarisavgifterna, Uiredningen hade förordat enlångtgående uppdelning av kostnadsansvaret och anpassat sina förslag lilltaxeuppbyggnad därefter. Propositionen byggde däremot på en fortsattavgiftsutjämning såväl mellan fartyg av olika storlek som mellan olika hamnaroch kustavsnitt. Vid riksdagsbehandlingen undersiröks starkt angelägenheten aven sådan utjämning med hänsyn lill de lokaliserings- och regionalpolitiskasträvandena. Förall bibehålla lotsningsbenägenhelen på en från sjösäkerhelssynpunkl godtagbarnivå föreslogs i proposilionen en sänkning av lolsningsavgifterna med igenomsnitt . 1 ännu högre grad än tidigare fick därigenom kostnaderna för lolsningsverksamhelentäckas av andra, obligatoriska avgifter. Föratt bidra lill all läcka kostnaderna för lokal sjöfart infördes en ny avgifi, lokalfyravgift, som utformades på samma säll som den sänkta lotsningsav-giften. Avgiftsparametrarblev således dels fartygets sloriek mätt i nellodräk-tighet, dels ledens längd.Avgift skulle ulgå vid resor på hamnar i olika avgiftsområden (normall sammasom dåvarande lulldistrikt) i såväl direkl som kombinerad utrikes fart. Genomatt i förväg erlägga tolv avgifter för vissl avgiftsområde befriades dockfartyget från ytteriigare avgifter för resor på samma avgiftsområde underhalvåret (resp, ), Molkostnaderna för genomgående sjöfart ställdes i försia hand allmän fyravgift, istort motsvarande tidigare fyr- och båkavgift. Avgiften skulle ulgå förankommande resor i direkt utrikes fart med ell enhelligl belopp per registertonav fartygels netlodräktighet. Avgiftspliklen begränsades till ett visst antalresor . För linjefartyg i s, k. fjärrzonsfart reducerades under vissaförutsättningar avgiften till hälften. Förresor i inrikes fart mellan olika avgiftsområden infördes en ny avgift, inrikesfyravgift. Avgiften hade i princip samma konstmktion som den allmänna fyravgiften;dock utgick avgift enbart för den del av nettodräktig-heten som översteg 400registerton. Avgiften omfattade också bogserat gods och då beräknad eflergodsels volym. Betalningsskyldigheten ålades vamä-garen i frågaom ra t gods varvid som grund för debiteringen fömtsattesett deklaralionsförfarande, och i övrigt redaren. Prop.1977/78:13 6 Sjöfartsverkeifick rätt att beslula om sådana avvikelser från avgiftssystemet-l. ex. i formav rabalter-som var företagsekonomiskt motiverade för verkei, Avgiftsbestämmelsemasom trädde i krafl den är iniagna i lolsavgiflskungörelsen(1970:699, ändrad senast 1976:952) och fyravgifts-kungörelsen (1970:702, ändradsenast 1977:122), Denprincipiella uppbyggnaden av sjöfarisavgifterna har inle ändrats ,Däremoi har avgifterna höjts i olika omgångar. 1 fråga om allmän och inrikesfyravgift har därtill skett en ökning av anlalel avgiftsplikliga resor. Dessauppgår numera lill tolv mol 1971. Avgiftsbeloppet per registerton av netlodräklighetenhar höjts från 2,00 lill . Den lägsta gränsen för uttag av inrikes fyravgiftär från den höjd lill I 500 netloregister-ton. Lokal fyravgift harräknats upp med sammanlagt och loisningsavgiften med i genomsnitt 45 96, Frånden avräknas av fyravgifterna som bidrag lill den av handelsfiotlanskultur- och fritidsråd (HKF) bedrivna verksamheien. Förinnevarande budgetår beräknas inkomsterna av sjöfarisavgifterna exkl. HKF:sandel till sammanlagt 140 milj, kr,, varav allmän fyravgift 88, inrikes fyravgift5, lokal fyravgift 16 och lotsavgifter 31 milj, kr. Som följd av en viss mindreökning av trafikvolymen förutsätts de sammanlagda inkomsterna under budgetåret1978/79 stiga med 7 milj. kr, lill 147 milj. kr. 2.2Sjöfartsverkets förslag till nytt avgiftssystem Ianslagsframställningen för /77 konstaterade allde avgiftsökningar om genomsnittligt som skett från den lillsammansmed stegringen av trafikvolymen hade i slort selt gett balans mellan utgifteroch inkomster under anslagel Farledsverksamhel, exkl, isbrytning de fyrabudgetåren 1971/72-1974/75, För / 76 skulle däremoi uppslå ettunderskott i storleksordningen 40 milj. kr. Underskottetskulle öka ytterligare under /77, räknade med ennettoulgift under anslagel om 166 milj. kr. De allmänna sjöfarisavgifternaberäknades ge en inkomsl av enbari 120 milj, kr., vilket gav ell underskott istorleksordningen 45 milj. kr. Underskottetvar hänförligt lill den lokala sjöfarten. Mot en nettoulgift av 106 milj, kr.stod inkomsier i form av lokala fyravgifter och lotsavgifter otn ca 35 milj,kr. Jämfört med utgifterna för geriomgående sjöfart, ca 60 milj, kr., skulle däremoiallmän och inrikes fyravgift ge ell överskott i storleksordningen 25 milj, kr. Deslora avgifisökningar som även vid en ny uppgång av trafikvolymen krävdes förall återupprätta balansen mellan utgifter och inkomsier under anslaget gick enliglsjöfartsverkets bedömning inle - utan allvarliga verkningar för sjöfarten ochsjösäkerheten - all la ul inom ramen för gällande avgiftssystem. En omläggningav della borde ske. Därvid borde också enligl Prop.1977/78:13 7 1970:119 kostnadsansvaret återupprättas för resp, lokal och genomgåendesjöfart. Del föreslagna nyaavgiftssystemet innebar viss ändring av taxeuppbyggnaden för loisningsavgifteroch lokala fyravgifter. 1 syfte all främsl hålla uppe lotsningsbenägenhelenborde en slörre del av avgiftsbelaslningen läggas på de korta lederna och de slorafartygen. Vad avsåg avståndslilläggen i taxorna byggde förslaget på en nyupprälladstatistik över kosinads- och produktionsförhållandena inom lolsningsverksamhelen,som svarar för av kostnaderna för lokal sjöfart. Kostnaderna för lotsningarfördelade mellan avståndsfasta och avståndsberoende kostnader. Tillde senare fann verkei inle skäl all föra annal än loisarnas tid ombord på betiänadefartyg saml anknyiande insiällelse- och hemresor. Tiden för loisarnas beredskapjämle hela kostnaden för bastiänslen (utkik, båttjänsl, adminislralion elc) ansågverket vara avsiåndsfasl, dvs. oberoende av lolsledernas längd. Kostnadernaförden lokala farledsutmärkningen inkl. sjömälning i lill-och infarlslederfördelade sjöfartsverkei proportionellt mol lolsledernas längd. Av de lotalakostnaderna för lokal sjöfart, 64 milj. kr, för /74, var enliglsjöfartsverkets beräkningar enbart ca 12 milj. kr. eller knappa all hänföratill avslåndsberoende kostnader. innebar, ansåg verkei, alt avståndslilläggenför lokal fyravgift och lolsningsavgift borde halveras, dvs. för varje avslåndsklassom sänkas från 20 lill av avgiften i avslåndsklassen, 4-5nautiska mil. anpassade de föreslagna avgifterna så all de skullei genomsnitt ge samma inkomster som de då gällande taxorna, dvs. sainmanlagt ca37 milj. kr, räknat för /77. Erforderligaökningar av de befintliga lokala avgifterna, lolsningsavgift och lokalfyravgift, gick enligt mening svåriigen all förena med farledssäkerheienoch den lotsningsbenägenhel som denna förutsatte. Också de redovisade nyataxorna tålde bara begränsade ökningar. Vid en ordning med principiell lolsfrihelfanns en koppling mellan lolsningsavgifterna och de obligatoriska sjöfarisavgifterna.Sverige hade internationellt selt myckel höga sådana avgifter som följd avlandets decentraliserade hamnväsende och de krav på kostnadstäckning och avgiflsutjämningsom gällde. Del var en naturiig strävan hos redare och befälhavare att hållanere den samlade avgiftsbördan, Särskill påtaglig blev denna strävan i lägenmed pressade frakter. Åtgärderna att reducera avgiftsbördan fick gå ut över denenda inte obligatoriska avgiften, loisningsavgiften. Samtligasjöfartsavgifter för fartyg hade som en parameter fartygens netlodräktighet, Netlodräklighetenliksom f ö, bruttodräktigheten gav ofta ett dåligt uttryck för fartygensrelativa lastförmåga, vare sig denna mättes i vikt eller volym. Varje mått påfartygets storlek, i och för sig bra eller dåligt, tog dessutom inte hänsyntill den del lastförmågan utnyttiades under den akluella resan. Fartyg somtransporterade last i enbart en riktning och framför alll dellastade fartygblev hårt avgiftsbelastade. Prop.1977/78:13 8 Starkamotiv förelåg för all göra lastens vikl till en avgiftsparameter. I de allmännahamnarna utgick avgifter för såväl fartyg som vara, Belalningsan-svarig för densenare var normall varuägaren. Liksom i fråga om laslageplal-sernas s. k.grundpenningar borde i princip fartygsavgifterna svara mol hamnens kostnaderfram till kajkanten, inberäknat kajens "förtöj ni ngs värde". Någonsådan princip hade emellertid inte upprätthållits för de allmänna hamnarnasdel. Vamavgifterna bidrog i många fall till all också läcka hamnarnas kostnaderför infartsleder, hamnbassänger m. m, Sjöfartsverkei föresloginförandet av en särskild farledsvaruavgift. De betänkligheter som man tidigarehaft mol en statlig varuavgift var främsl att uppbörden skulle bli kompliceradoch därmed dyr. Avgiften hade då fömtsätts debiterad redaren. En exaktberäkning av varukvantiteten för varje resa blev ofrånkomligen tidsödande, Generaltullstyrelsenhade därför inte kunnat acceptera en omläggning i fråga om de avgifter som togsupp av . En lösning var emellertid all låta hamnarna debitera och laut avgiften som tillägg till vamhamnavgiften. Uppburen lilläggsavgift kunde inlevererast. ex. kvartalsvis, 1 de fall vamhamnavgifi inle uigick, vilket gällde främslde industri- och grossistägda lasiageplatserna, betalades motsvarande avgifterpå grundval av en deklaration av det gods som omsatts underredovisningsperioden. förutsattealt vamavgifien skulle ulgå med samma belopp i utrikes och inrikes fart. Avgiftför inrikes gods skulle betalas i lossningshamnen. Avgiften borde varaenhetlig, dvs. utgå med samma belopp per ton oavsett vamslag. De speciella kravpå farledsverksamhelen som det fariiga godset, huvudsakligen mineraloljor,ställde kunde i och för sig motivera en högre avgift för dylikt gods. Dåmineraloljorna - efter raffinering här i landet eller efter omlastning från slörrefartyg - ofla blev taxerade som såväl utrikes som inrikes gods fimns dock knappasltillräcklig anledning lill sådan differentiering. Skälkunde enligt åberopas för att låta den nya avgiften innefattaockså passagerare och av passagerarna medförda personbilar. Passagerare avgiftsbeladesemellertid vanligen inle i hamnarna och borde därför åtminstone tills vidareläggas utanför avgiftssystemet. Medförda personbilar kunde däremoi lämpligen avgiftsbeläggasoch också överförda lastfordon. Utgifternaför lokal sjöfart beräknade till 106 milj, kr. för budgetåret1976/77. Beloppet borde fördelas så alt läcktes med lokala fartygsavgifteroch med vamavgifier. De senare föreslogs debileras vamägarna via hamnarna.Någon anledning fanns enligt verket inte all belasta redarna med dessaavgifter. En sådan belastning kunde få vissa svåröverskådliga överväliringseffekleroch skulle som sjöfartsverkei uttalat tidigare föra med sig negativa verkningarför farledssäkerheten genom kopplingen mellan frivilliga och obligatoriskaavgifter. Del kunde tilläggas att det decentraliserade hamnväsendet väsentligenvar ett varuägareintresse. Prop.1977/78:13 9 vilketmotiverade att vamägarna direkl dellog i alt beslrida de höga kostnader somdelta medförde för det statliga farledsväsendei. Sjöfartenpå och på hamnarna i borde inte belastas med farledsvamavgiften.Huvuddelen av kostnaderna för lokal sjöfart läcktes här genom särskildaavgifter (kanal- och seglalionsavgifier). Transi-togods borde vidare varabefriat från varuavgift. Liksomde befintliga lokala sjöfartsavgifterna borde vamavgifien differentieras efterinfartsledernas längd. Det syntes dock moliveral all tillämpa en ganska grovdifferentiering av varuavgifien och sätta avgiftsintervallerna lill tionautiska mil. 1973års utrikes och inrikes varuirafik inkl, färjegods men exkl, sjöfarten på Trollhättekanal och , var ca 98 milj. ton. För att uppnå en totalinkomst av ca 60milj, kr. borde avgiften i avslåndsklassen upp lill få sällasvid per lon. För varje lillkommande borde göras ett lilläggav eller av grundbeloppet. Baserat på i huvudsak samma avstånd somgällde för uttag av lokal fyravgift skulle godsvolymen fördela sig på följande säll. milj, kr. Norrköpingsavgiftsområde för vilkel lokal fyravgift beräknades efter hadeförts lill avståndsklassen lillsammans med ,och avgiftsområden. Avgiftsbeläggningav överförda fordon och bogserat gods skulle ge ell visst inkomstlillskott.Därtill borde man kunna räkna med en ökning av trafikvolymen, uppskattningsvis10 %,jämförtmedår 1973. Inkomsterna /77 skulle därmed bli ca 65 milj,kr. Sjöfartsverkeifömtsatte all de omlagda taxorna för loisningsavgifter och lokala fyravgifterräknades upp så alt den sammanlagda uppbörden kom upp till 41 milj,kr. Fariedsvaruavgiften för inrikes gods motiverade all den svårdebileradeinrikes fyravgiften slopades. Kostnadema för genomgående sjöftm vid den delvissummariska fördelning som skett skulle hell läckas av den allmänna fyravgiften.Den beräknades vid oförändrad avgiftsnivå ge ca 80 milj. kr, budgetåret1976/77, Häremot stod kostnader för genomgående sjöfart om ca 60 milj, kr.Avgiften kunde sänkas med vilket vid lio avgiftsplikliga resor per årinnebar en avgift av . per ton netto. Prop.1977/78:13 10 Sjöfartsverkettillade alt verket övervägt att utbyta den allmänna fyravgiften mol ettkonstant lillägg till fariedsvaruavgiften vad gällde utrikes gods. Beloppetskulle då bli ca per ton. Då den allmänna fyravgiften saknademotsvarighet i de flesia sjöfartsländer skulle omläggningen medverka till attsjöfarten på kunde drivas på mera likartade villkor i förhållande till grannländerna.Vidare skulle beroendet av dräktighelen som avgiftsparameter ytterligarebegränsas. Sjöfartsverkei såg del också som en fördel att huvuddelen av sjöfarisavgifternadirekt belastade vamägarna. En lillett fåtal resor begränsad avgiftsplikt utgjorde dock en stimulans förbåde redare och varuägare att binda sig för moderna transportuppläggningar medfartyg hell sysselsatta i trafik pä viss eller vissa svenska hamnar, antingendet nu gäller färjelrafik eller någon annan typ av kortväga systemtransporter.Delta påverkade positivt sjöfartens effektivisering och ocksåfarledssäkerheten. förordade därför bibehållande, i varje lälltills vidare, av en - reducerad - allmän fyravgifi. 2.3Remissyttranden över sjiifartsverkets förslag Huvuddelenav remissinstanserna har inte i och för sig något att erinra mol att den medfartygen transporterade varumängden införs som en grund för beräkning av destatliga sjöfartsavgifterna och inle heller att vamavgifien i princip debiterasvaruägaren och uppbörden läggs på hamnarna, utesluter inteatt betydande fördelar kan stå att vinna med en varuavgift av föreslagen typ.Kostnadsökningarna nödvändiggör förändringar i nuvarande avgiftssystem.Sveriges redarejörening delar uppfattningen att nuvarande avgifter inte kanhöjas utan allvarliga konsekvenser. Fartygens dräklighel är inle lämpad altligga som bas för avgiftsberäkningen. Därtill kommer att de internationellaskeppsmätningsbestämmelserna inte lolkas enhelligl av olika länders myndighelervilket kan medföra konkurrensnackdelar för svenska fartyg. Kusnankers iniressejörenlnglill vars yttrande rederiföreningen för mindre fartyg ansluter sig anförliknande synpunkter, Näringsliyelstrajikdelegation anser att del är olämpligt att vamavgifien erläggs avvaruägaren. En debitering av fartygen med hänsyn till deras ianspråkiagande avfarledsanordningar m. m, förefaller lämpligare. Delegationen ser inte förslagelsom en slutlig lösning av frågan hur skall uppnåkostnadstäckning. Några egentliga rationaliseringsvinster uppnås inte heller. Befrakianådetanser att del föreslagna avgiftssystemet inte ger rationaliseringseffekter medavseende på kalkylunderlag, avgiftsberäkning och inkassering utan snararemotsatsen. Generaltullslyrdsenuttalar att en avgift som åvilar godsets ägare kan komma att bli administrativtbetungande för och hamnarna, t. ex. då särskild räkning skallutställas på var och en av många ägare till gods i ett siyckegodslastat fartyg.Som alternativ kan övervägas all ålägga fartygets redare eller ägare belalningsskyldighelför denna avgift, skeppskla- Prop.1977/78:13 11 rerare-och skeppsmäklarejörening avvisar en på gödsel beräknad avgift, I samband med färjelrafikm, m. är del vanligl alt hamnavgiften för varan debiteras rederiet som täckerin denna kostnad i sin fraktsätlning. betecknar argumentetatt avgiften skulle träffa varuägaren som ovidkommande då självfallel allaavgifter som primärt belastar redaren måsle bäras av varuägaren. EnligtSvenska hainnjörbundets mening kommer en varuavgift som uppbärs av hamnarna attav vamägarna betraktas som en ny hamnpålaga även om de influtna medlenlevereras vidare till statsverket. De huvudsakligaerinringarna mot avgifisförslagei är av mera principiell karaktär och avser iförsta hand frågan till vilken del statens kostnader för farledsverksamhetenbör läckas med avgifter på sjöfarten. Vidare diskuteras hurkostnadsansvarigheten bör fördelas mellan olika typer av fartyg m. m, med hänsyntill ianspråktagna tjänster saml hur avgifterna bör avvägas dels för attupprätthålla konkurrenskraften hos sjöfarten och de svenska hamnarna, dels föratt stimulera till rationalisering av verksamhet och då främslloisväsendet.