prop · G10313 · 1977-12-31 00:00:00 — Belydande investeringar har de senasle åren skett i hamnaroch farleder, kapital bör utnyttjas på ett samhällsekonomiskt rikligt säll.Sjöfarten är dessutom ett ur energisynpunkt myckel fördelaktigt iransporiallernaliv. Arbetsmarknadsstyrelsenerinrar om att de områden som främsl berörs av ulredningens förslag tillhörÄlvsborgs och , I båda dessa län pågår belydande strukturellaomvandlingar av näringslivet med åtföljande problem på arbetsmarknaden. För attmotverka hotande störningar i sysselsättningen får man under de närmaste årenräkna med stora behov av arbetsmarknadspolitiska och regionalpoliliskaåtgärder. Det är därför angeläget att undvika sådana ytterligare omställningarsom kan orsakas av den offentliga avgiftssättningen för insjötrafiken. i Värmtandslän uttalar att vänersjöfarten är av utomordentligt stor betydelse förnäringslivet i vänerlänen och en av de avgörande faktorerna för nuvarandenäringslivs- och befolkningsstruktur. Detta har också uppmärksammats avstatsmakterna och kommii lill uttryck i en utbyggnad av kanalen och ianskaffning av en isbrytare som möjliggör åretmntsjöfart. Tillsammans medkommunala och privata följdinvesteringar har det skapats förutsättningar för enpå sikt bestående sjöfart. Den godsökning som förväntats har emellertiduteblivit, 1 stället har godsvolymen minskat och ligger långl underprognoserna, Vatieiifallsverkei uttalarall om kanallrafiken stimuleras som del i ett regionalpolitiskt program innebärdetta ingen motsättning till verkels egen förelagsekonomiska inrikining av kanalrörelsen.Del alltmer försämrade ekonomiska resultatet förkanalverksamheten har allvariigt oroat verket. Både drift- och kapitalkostnaderhar ökal kraftigt och irafikuiveckllngen har inte varit lillräcklig för attmed intäkter kompensera de ökade kostnaderna. Den i samband med utbyggnaden avkanalen förväntade Prop.1977/78:13 21 trafikökningenhar nästan hell uteblivit. Inte ens de rena driftkostnaderna läcks förnärvarande av trafikiniäkierna. Trots gjorda rationaliseringsinsatser harsuccessiva laxehöjningar måst vidiagas. En ylieriigare sådan är akluell . Denna får dock ses som temporär att gälla intill ändrade regler förkostnadstäckningen har genomförts. Läns.styrelsenI betonar viklen av en rationell avgiflspoliiik för transporternapå och . Avgifterna bör utformas med hänsyn lill främslde samhällsekonomiska kostnaderna, Ulnytljandegraden hos gjorda investeringarär låg. En ökad vänersjöfart skulle medföra besparingar inomlandsvägstransporterna i form av minskade olyckor och miljöstörningar, minskat vägslilageoch vägbyggnadsbehov saml reducerad trängsel, Avgiftssätiningen är ell meraflexibelt trafikpolitiskt medel än iransporlslödet samiidigi som del senare endaslavser begränsade varugrupper. Länsstyrelseni underslryker viklen av all de slora invesleringarsom skell iSödertälje kanal och Mälar-leden verkligen uinyttjas eftersom syftel med dessaär alt minska långa landsvägstransporter och ge industrin en förbättradtransportservice, /SRanser all ell system med anslag för all läcka kanalkoslnader m. m. kan innebärafördyringar av driften. I stället bör avgiften fortfarande ulgå men avräknasmot de allmänna sjöfarisavgifterna, skulle ulgöra en stimulans förpersonalen att driva verksamheien så ekonomiskt som möjligt. Lönsstyrelseni Siockholms län liksom Svenska kominunjörbundet m. fi. anser att en avvecklingav kanalavgifterna också bör omfatta Hammarbyleden. varsyttrande bifogals av i anser altinvesteringarna i Lindökanalen är av samma typ som investeringarna i Trollhättekanal och . Bl.a, TCO anser att i ett slulligt ställningslagande bör ingå också avgifterna förfritidsbåtar. Tillde remissmyndigheter som förordar en skattefinansiering hör bl. ,redarejörening och TCO. erinrar om all isbrytningenhar setts som ett viktigt regionalpolitiskt stöd till Norriand och vänerområdel.Staten har av denna anledning tagit på sig kostnaderna. Förbundet anser alt ettliknande betraktelsesätt bör kunna läggas på kanal- och insjöfarlen. Näringslivelstrajikdelegation och anserdet inle lillfredsslällande alt somför närvarande två olika avgiftssystem tillämpas för sjöfarten i , dvs.dels ett strikt kosinadsläckande syslem med särskilda kanal-och seglationsavgifterför Väner- och Mälarlrafiken dels ett kostnadsuljäm-nande system för övrigafarleder. En omläggning lar dock inte innebära en koslnadsutiämning som uiredningenföreslagit ulan underskollen bör finansieras över den allmänna budgeten, Dellabör gälla som allmän princip. Andra regioners näringsliv och irafiksiarkafarleder bör inle bära kostnaderna 1977/78:13 22 försådana trafiksvaga leder som är önskvärda av regional- och lokaliseringspoliliskaskäl eller av energi- och miljöhänsyn. Liknande synpunkler anförsav Svenska åkeiiförbundei. Också och Svenska hamnförbundelanser all ell siöd lill inlandssjöfarten bör vara beroende av skallemedel. anser all uiredningeninle lillfredsslällande har belysl den skäliga storleken av ell stöd lillkanal- och insjöfarlen och hur del nu föreslagna slödel kan vänlas påverkakonkurrenssituationen mellan de olika irafikmedlen. Verkei ifrågasätter om detär möjligt att med de löne- och prisstegringar som har skell hållafast vid koslnadsläckningsprinciper för farledsverksamhelen.Omfördelningen mellan irafiksiarka och irafiksvaga områden kan leda lill inteönskvärda konsekvenser och försvaga sjöfartens möjligheter att konkurrera medandra irafikmedel och trafiksystem. All ytterligare öka belastningen på slörredelen av sjöfarten på och samiidigi skärpa kostnadsutjämningen anser sjöfartsverketoriktigt. Stödet lill kanal- och insjöfarlen bör liksom stödet lill isbrytningenoch landlransponmedlen finansieras med skattemedel. Svenska haninförbundei utlalarall koslnadsutiämningen mellan västkust och ostkust saml mellan irafiksiarkaoch Irafiksvaga farleder har blivit avseväri slörre än som förutsattesår , Trafikpolitiska ulredningens förslag innebär all ytteriigare en utiämningsfaktorinförs i del statliga sjöfarisavgifissystemei. Varken från kapital-ellerdrifts-och underhållssyn-punki dock att jämställa en konsibyggdslusskanal och en naturlig, om än utprickad kustfarled. Förslaget innebärdärför ett grundskott mol del principielli kostnadsanpassade avgiftssystem somnu gäller och därmed även indirekl mol den gällande hamnpoliiiken. Om stödskall lämnas till väner-och mälarsjöftirlen bör della ske över statsbudgetenoch utan all mbba sjöfarisavgiflssyslemel. Förbundel har ingen erinran mol altanläggningskostnaderna i och skrivs bort medstatsmedel. Med den trafikutveckling som har skell lorde del saknas prakliska möjlighelerall av kanalsjöfarten ta ul den högre avgift som behövs. och riksrevisionsverketavstyrker hell ulredningens förslag. anseratt man genom avlyftandet av de kostnadsanpassade avgiftema för kanalsjöfartenkonserverar mindre tidsenliga irafikupp-läggningar. Förslagel innebär ettåsidosättande av de trafikpolitiska målsättningarna om kostnadsansvar ochkonkurrens på lika villkor och föregriper bedömningen av kostnadsansvarsfrågan. anserall principen om utiämnande avgifter inom en irafikgren inle självklart leder från samhällets synpunkl väl avvägd iransporlmedelsförsörjning. Uiredningenborde ha preciserat effekterna av all ka nal-och seglationsavgifter slopas. Ommotivet för en avgiftssänkning är regionalpolitisk bör denna direkl kommaindustriföretagen tillgodo. Prop.1977/78:13 23 Vissaremissinsianser anser alt utredningen har underskattat effekterna av nuvarandetransportstöd för vänersjöfartens del, Länsslyrelsen i framhålleratt konkreta exempel finns på förelag som väljer att transportera slödberättigatgods via väslkuslhamnar i stället för via just på grund avtransportstödets inverkan på kostnaderna, Samlrans-porl sker också med inte slödberättigatgods. Härigenom kan gods som inle har redovisats i fraktbidragsstalisliken lillföljd av transportstödet ha avletts från vänersjöfarten. Även efter enutjämning av sjöfarisavgifterna kommer de konkurrensförskjulande effekter somtransportstödet har för vissa transporter att beslå. Först i kombination medtransportstöd blir ett genomförande av ulredningens förslag det verksamma medelsom krävs för all främja godstransporterna på och därmed utvecklingen avnäringslivet och sysselsättningen runt . Förett transportstöd uttalar sig bl. a, också länsstyrelserna I ochÖrebro län liksom . vaiienfatlsverket och /SR. 1 ettläge där sjöfarten bär sina kostnader inberäknat isbrytningen bör enligt statensjärnvägar det statliga transportstödet kunna utvidgas till all gälla också sjötransporter.Därmed lorde del vara möjligt alt med tillgängliga resurser uppnå bättre effektbåde samhällsekonomiskt och regionalpolitiskt. LOanser all en utvidgning av transportstödet till alt omfalla också de inre vattenvägarnainte svarar mot avsikten med nuvarande stöd. Svenska hamnjörbundet går på sammalinje och hänvisar till risken för spridningseffekter. Vissaremissinstanser tar i sina yttranden upp det framlida huvudmannaskapet för Trollhättekanal och fariedsverksamhelen i . anser i likhet medutredningen att huvudmannaskapet för kanalen inle bör ändras. Den samordning avkanaltrafiken och vatleniappningen som ända från lillkomslen avkraftstationerna och reglering utvecklats inom verket är nödvändig ochbör inle ävenlyras. Förvaltningen av kronans omfallande markinnehav längskanalen och torde vidare administreras bäst inom ett och samma verk.Även i övrigi har kraftverksförvall-ningen och kanalförvaltningen ell omfallandesamarbeie på del lekniska och administrativa områdei. Förell oförändrat huvudmannaskap beträffande kanalen uttalar sig också länsstyrelsenI . Sjöfansverkeianser däremot att kanalen bör överföras till förvaltning.Driftansvar och kostnadsansvar bör ligga under samma myndighei och departemeni.En samverkan vid budgelbehandlingen är ingen praktisk lösning, Verkei räknar därtillmed möjligheler all samordna lolsningsverksamhelen. Sjöfartsverketliksom övriga remissinstansersom uttalat sig i frågan anser att fariedsverksamheleni bördrivas i oförändrade former,dvs, med seglalionsslyrelsen somhuvudman. Prop.1977/78:13 24 Vaiienfallsverketpekar på möjlighelen all kanal verket svarar för uppbörden av fariedsavgift förkanal- och vänerhamnarnas del. Detta bör förenkla adminislralionen. Även meddet föreslagna avgiftssystemet kommer kanalverket nämligen för ca tre ijärdedelarav antalet passager all debilera lots-och andra tiänster, Statens vattenfallsverks framställning omnedskrivning av kapi talkostnaderna för utbyggnad av Iskrivelse hemställer om nedskrivningav den lill 72 milj, kr. angivna kostnaden för den av statsmakterna är 1971beslutade utbyggnaden av . Verket erinrarom all investeringarnaår 1970 hade kostnadsberäknats till 50 milj, kr. Fördyringen är i huvudsak althänföra lill allmänna kostnadsökningar. Inom vissa farledsavsnitt har därtillåtgärderna blivit mer omfattande och kostnadskrävande än som ursprungligenkunde fömtses, 1 de ursprungligautredningarna bedömdes kanalutbyggnaden som klart samhällsekonomiskt lönsam.Den förväntade ulvecklingen av godsvolymen skulle därtill i slorl setl tillförakanalrörelsen de högre intäkter som krävdes föratt läcka årskostnaderna föranläggningskapitalet. Framtida taxeändringar skulle närmasl bero på ulvecklingenav driftskostnaderna. Genom de senasle årenslågkonjunktur och ändrade förulsällningar för oljeförbrukning och förcementindustrin har emellertid trafikutvecklingen blivit svagare än vad somförutsatts vilkel ändrat rörulsätlningarna för kapilalkosinadsläckningen, Valtenfallsverketerinrar om sin lidigare framförda synpunkl alt kanalulbyggnaden delvis bordefinansieras av medel för lokaliseringspoliliska ändamål. Vidare hänvisar verkettill de förslag i finansieringsfrågan som på sin lid framlades av kanaltrafikutredningeni belänkandel (SOU 1967:32) och förbindelse med västerhavet.Utredningen hade redovisat de extra avgifter som uiöver de allmänna sjöfarisavgifternaunder lång lid uttagils för vänerlrafiken. Vid framräkning av ulredningenssiffror rörande denna merbelastning t, o, m. svarar den mot ell nuvärdesom minsl uppgår lill ulbyggnadskosinaden för . Nuvarandesystem för de statliga sjöfarisavgifterna infördes efter beslul avriksdagen (prop, 1970:119, SU 1970:143, rskr 1970:347), Utgångspunktför systemet äratt kostnaderna för del slalliga farledsväsendet med undanlag avisbrytningen skall läckas av - förutom vissa bidrag från försvarsdepartementetsoch huvudtitlar - avgifter på sjötrafiken över svenskahamnar. Avgifterna är därvid avvägda så att en koslnadsutiämning sker mellan olikakuslavsniii och hamnar saml också Prop.1977/78:13 25 mellanfartyg av olika storlek. långtgående lotsavgiftspliklhar ersatts med en ordning som innebär all lolsningsavgift belalas bara då lotsanlitas. Loislvång föreligger dock för sådana större fartyg som transporterar fariiglast eller trafikerar svårnavigerade farvatten. Lolsningsavgifterna hålls lågaför att bibehålla lotsningsbenägenhelen på en nivå som är tillfredsställandefrån säkerhetssynpunkt. För alt bidra lill lotsningskostnadernalas ut en obligatorisk avgifi för ingående resor i utrikes fart,nämligen lokal fyravgift, I stället för lidigare fyr- och båkavgift ulgår enefter ungefär samma grunder uppbyggd allmän fyravgift. Denna kompletteras meden liknande avgift för resor i inrikes fart, nämligen inrikes fyravgift. Nuvarandesystem för de statliga sjöfartsavgifterna omfattar sålunda fyra olika avgifter,nämligen dels lolsningsavgift, dels allmän, lokal och inrikes fyravgift.Samtliga dessa avgifter fastställs av regeringen. Lolsningsavgift och lokalfyravgift utgår enligt klassindelade taxor. Avgiftema besiäms på grundval avfartygets storiek mätt i nettodräktighet och den aktuella ledens längd.Avgifterna är degressiva, dvs. de ulgår med lägre belopp räknat per dräkiighets-och avståndsklass ju större fartyget och ju längre leden är. För bestämning avlokal fyravgift är landel indelat i avgiftsområden. Fartygen kan för anlöp av ellavgiftsområde få avgiflsskyldigheten all upphöra genom förskottsbetalning avtolv avgifter per halvår. Allmänoch inrikes fyravgift utgår proporlionelll mol fartygens nettodräktighet förett begränsat antal resor oavsett vilken svensk hamn fartyget anlöper.Antalet avgiftspliktiga resor har i olika omgångar ökat från sju lilltolv samiidigi som avgiften har höjts. Den utgör f n. per netioregisterton.Vissa avgiftslälinader medges för fartyg som är insalta i långväga linjetrafik,I fråga om inrikes fyravgift gäller att viss del av netlodräkligheten ärundantagen från avgiftsplikl för att bl. a, stödja den mindre skeppsfarten.Gränsen för avgiftsfrihet höjdes från den från 400 till 1 500 netioregisterton, Ävintäkterna från fyravgifterna avräknas fr. o. m, /77 viss delför att täcka kostnader för verksamheten inom handelsflottans kultur-ochfritidsråd (HKF) (prop. 1975/76:73, /76:10, rskr 1975/76:89). Ändelenutgör f n, 6,5 96, Underde fyra budgetåren 1971/72-1974/75 täcktes kostnaderna under sjöfartsverketsanslag Farledsverksamhet, exkl, isbrytning i stort setl av influtna sjöfarlsavgifterjämle övriga inkomsier. Därefter har - trots de avgiftshöjningar som har skettsuccessivt - uppstått underskott vilka t, o, m, innevarande budgetår beräknas lilltotalt drygl 120 milj. kr, Tolajt beräknas sjöfartsavgifterna vid nuvarandenivå ge en inkomsl för innevarande budgetår - exkl, HKF:s andel - om 140 milj,kr,, varav loisningsavgifter m. m, 31 milj, kr,, allmän fyravgift 88 milj, kr.,lokal fyravgifi 16 milj. kr, och inrikes fyravgifi 5 milj, kr. Prop.1977/78:13 26 1anslagsframställningen för /77 föreslår ett nyllsyslem för de statliga sjöfarisavgifterna. Verket hänvisar lill all lolsningsverksamhelensvarar för en myckel betydande del av kostnaderna under anslagetFarledsverksamhet, exkl. isbrytning. Vid en ordning med principiell lolsfrihelmåste enligl verkei lolsningsavgifterna hållas låga och kostnaderna läckas medandra, obligatoriska avgifter. Bl, a, med hänvisning till de olika bristerna i skeppsmälningssysiemetbedömer att del inle är möjligt all i lillräcklig omfallninghöja fyravgifterna. pekar också på kopplingen mellan lolsningsavgifternaoch de obligatoriska avgifterna. Enda möjlighelen för en befälhavare all hållanere den samlade avgiftsbelaslningen är alt avslå från all anlita lots med denfara som della kan innebära från sjösäkerhelssynpunkl, Verkei finner del därförmoliveral alt lägga över en del av avgifterna på det gods som transporteras medfartygen och ålägga varuägarna betalningsskyldighet för avgiften på samma sällsom gäller i fråga om de varuhamnavgifter som de allmänna hamnarna lar ul. Genomall göra vamägarna direkt belalningsansvariga skulle man undvika vissa överväliringseffekler.Även del förhållandel all vamägarna har del slörsia intresset av nuvarandedecentraliserade hamnsyslem med de kostnader som della innebär för den slalligafariedsverksamhelen gör enligl verkei ell sådani ansvar befogal. Liksomgäller för de nuvarande avgifterna skulle enligl förslag varuavgiftenssiorlek vara oberoende av transporterat varuslag. Avgiften förutsätts vidare ulgåmed samma belopp för utrikes och inrikes gods. På samma sätt som loisningsavgiftenoch den lokala fyravgiften påverkas storleken av den föreslagna varuavgiften avlängden av den för resp. hamn aktuella infartsleden, Sjöfartsverkei förutsätterall avståndslilläggen halveras jämfört med nuvarande taxor varigenom den totalamerbelastningen för hamnar med långa infarlsleder hålls nere, Sjöfartsverkeiföreslår också en omläggning av lolsningsavgifterna och de lokala fyravgifternaså all en ökad del av avgifterna läggs på de slörre fartygen. I samband med allvaruavgifien införs bör vidare den inrikes fyravgiften slopas och den allmänna fyravgiftensänkas. Sjöfartsverketsavgiftsförslag är intaget som bilaga till belänkandel (Ds K 1975:8) Säkerhel ifarled vilkel har remissbehandlals. Ålskilliga remissinstanser gör sillställningslagande till den nya s, k. fariedsvaruavgiften beroende av frågan omsjöfartens framlida kostnadsansvar för del statliga fariedsväsendel och lorutsälleratt denna fråga las upp av trafikpolitiska uiredningen (K 1972:07). Så harnumera skell, 1 belänkandet (Ds K 1977:4) Åigärder för all främja godslrafikenpå och , vilkel jag återkommer lill i del följande, ullalar uiredningenall nuvarande kostnadsansvar för farledsverksamhelen bör behållas t, v, Uiredningenanser också att den inkomstförstärkning som krävs för alt sjöfartsverketskostnader skall läckas lämpligen kan åstadkommas genom den farledsvaruavgiftsom verket har föreslagit, Uiredningen har däremoi med hänsyn lill direktivenför sill Prop.1977/78:13 27 arbeieavstått från all mera i detalj gå in på sjölärisavgifternas lekniska konslruklion. Jagansluler mig lill trafikpolitiska ulredningens uppfallning i fråga om kostnadsansvaret.P. g, a, all slatsmaklerna genom riksdagsbeslut åtog sig att läckakostnaderna för den statliga isbrytningen har slalen kommit att ta på sig ettbetydligt större åtagande än då förutsågs, mycket slort investeringsprogrammed bl. a, tre nya, lunga isbrytare har medfört alt de årliga drifts- ochkapitalkostnaderna för innevarande budgetår beräknas till 100 milj, kr. Även omden utökade isbryiarkapaciteien lill slor del är all se som ett regionalpolitisktstöd åt Norriand och vänerområdel ulgör den en mycket betydelsefull beredskapför sjöfarten på i övrigt. En sådan beredskap kommer under sirängavintrar också detta område till godo ulan all därmed redare eller varuägarebelastas med avgifter. Kostnadernaför farledsverksamhelen i övrigi bör som jag redan uttalat läckas med avgifter.De riktlinjer för avvägning av avgiftsnivån som fastställdes bör gällaockså i fortsättningen och den av regional- och näringspolitiska skälmotiverade koslnadsutiämningen mellan olika hamnar och kuslsträckor bibehållas.Stor hänsyn måsle självfallet också tas lill farledssäkerheten. Sålångt det går att förena med dessa överordnade mål bör emellertid avgifternaanpassas efter de kostnader som olika typer av sjöfart åsamkar farledsverksamhelen.Della föranleder enligl min meningen viss omfördelning av avgiftema. Olikalyper av sjöfart påverkar med olika tyngd säkerhetskraven i farledsverksamhelenoch därmed kostnadema för denna. De slörsia kraven släller transporterna avmineraloljor och annal farligt gods genom de miljörisker som dessa transporterinnebär. Kraven tillgodoses inte enbart av de säkerhetsåtgärder i form av loislvångm. m. som är inriktade på just dessa transporter. För alt undvika kollisioneroch grundstötningar måsle säkerhels-nivån i övrigt hållas högre än som annarsskulle vara befogal. En åtgärd i delta syfte med slora konsekvenser förkostnadsnivån är alt man som redan har nämnts genom låga loisningsavgifterallmänt håller uppe lotsningsbenägen-heten. Kostnadsansvarigheten motiverarenligt min mening att en stor del av del samlade avgiftsuttaget läggs på oljetransporternaoch de ofta stora fartyg som utnyttjas för dessa. Enannan typ av sjöfart som det finns anledning att ta upp i detta sammanhang ärdenkortväga färjelrafiken. De behov som fiirjorna själva har av lotsservice är lillskillnad från tankfartygen små, vilkel bör påverka avgiftsuttaget. Särskilt de passagerarförandefärjorna, med deras ofta höga lärt och täta lurlisla. släller emellertid storakrav på trafiken i övrigi och påverkar därför den allmänna farledsslandarden.Med nuvarande avgiftssystem bidrar färjetrafiken i myckel ringa oinrailning lillalt läcka kostnaderna för farledsverksamhelen. Fyravgifter ulgår endast för enliten del av ullorda resor, då som tidigare nämnts allmän fyravgift utgår för högsltolv resor och lokal fyravgift för högst tolv resor per halvår. 1977/78:13 28 Föratt bidra till den utiämning av farledskoslnaderna mellan landels olika delar,som systemet för de statliga sjöfartsavgifterna enligt riksdagsbeslutsyftar till, bör för samtliga sjötransporter-om inte särskilda skältalar emot - uttas viss minimiavgift. Därutöver får ske en differentiering såatt inom ramen för de överordnade målen hänsyn tas till kostnadsansva-righetssynpunktema.Avgiftssystemet skall vidare så långt möjligt utformas så att sjöfartens och desvenska hamnarnas konkurrenskraft kan bibehållas. Avgiftssystemet bör därtillvara lättöverskådligt med låga kostnader för uppbörd och annan administration. Vadgäller grunderna för avgiftsberäkningen tas som nämnts samtliga nu utgåendeavgifter - med undanlag av avgifierna för bogserat gods - ut efter fartygens nettodräktighet.Denna besiäms genom s. k. skeppsmätning. Nuvarande skeppsmätningssyslem är behäftaimed olika brister vartill kommer den skiljaktiga lillämpningen i olika länderav internationellt gällande bestämmelser. För fartyg med samma nettodräktighetkan lastförmågan för ell fartyg vara mer än dubbelt sä slor som för ett annal.Fördelningen av de samlade avgifterna på fartyg av olika typer blir därigenom otillfredsställandeavvägd vilkel också har påtalats av svenska redare. Ju högre avgiftema måstesällas för all nå kosinadsläckning deslo kännbarare blir bristerna i skeppsmälningssysiemet.Med nuvarande pressade fraktmarknad blir effekten ännu allvarligare. Ett nyllskeppsmätningssyslem har utarbetats inom () och innefattats i en internationell konvention.Denna kan komma alt träda i kraft om . För befintliga fartyg gälleremellertid bestämmelser om så långa övergångstider all konventionens faktiska belydelseför ett bättre avvägt avgiftsuttag ligger långt fram i tiden. Oavsettvilket skeppsmälningsyslem som tillämpas finns den påtagliga nackdelen iavgiftssammanhang all ett mått på farlygels siorlek inte lar hänsyn till hurmyckel lastförmågan är utnyttjad. Fartyg med dellasl eller last enbari i en riktningbelastas betydligt hårdare per transporterat lon än fartyg med full last i bådeingående och utgående fart. I nuvarande avgiftssystem har man bara delviskunnat ta hänsyn härlill. kan betyda nackdelar också för svenska hamnar ideras konkurrens med sådana utländska hamnar för vilka tillämpas en annanordning för att täcka farledskostnader m, m.