prop · G103186 · 1977-12-31 00:00:00 — Enligt utredningen innebär förslaget attauktionsförsäljning alltid är handel och att den som yrkesmässigt anordnarsådan försäljning är skyldig att söka tillstånd om förutsättningarna i övrigtär uppfyllda, dock att tUlstånd inte behövs för s. k. sedvanligauktionsförsäljning av visst lösöre. Undantaget måste enligt utredningen avse ihuvudsak hela lösörebon eller i varje fall inte alldeles obetydliga delar avsådana. Med uttrycket sedvanlig auktionsförsäljning synes därför inte åsyftasförsäljning av diverse föremål som har inlämnats av många olika personer. 1977/78:186 105 oftaså att varje person endast lämnar något enstaka föremål. Bedömningen bör intebli annorlunda om auktionsförrättaren säljer de från spridda håll inlämnadeföremålen på exempelvis en dödsboauktion. Inte heller bör tUlståndstvångetkunna undgås genom att egna föremål även om de har förvärvats exempelvis justfrån ett dödsbo säljs på en dödsboauktion. RPSdelar de synpunkter skrothandelsutredningen har anfört samt påpekar vidare attbegreppet "inhemsk hemslöjd" i en inte ringa omfattning misstolkasav bl. a. utländska medborgare så att även hemslöjdsalster från vederbörandeshemland inbegripes. Sveahovrätt anser att vissa redaktionella ändringar bör göras i 3 § tredje stycket.Ordningen bör vara svensk medborgare, medborgare i annat nordiskt land ochövriga utlänningar. Sista punkten i tredje stycket bör vidare utgå och"tryckt skrift" föras in före "livsmedel". Deföreslagna reglerna för tillståndsprövningen samt vad som uttalas i anslutninghärtill har i aUmänhet fått ett gynnsamt mottagande under remissbehandlingen. RÄanför att ordalydelsen i vUlkoret "väsentlig betydelse från konsumentsynpunkt"svårligen torde kunna förbättras. De avgöranden som har sammanförts ipromemorian samt en fortsatt utveckling av praxis torde utgöra det bästa stödetför den fortsatta tolkningen. En förbättring i sak åstadkommes däremot enligtRA av att de båda villkoren har jämställts utan inbördes prioritering. NOanser att förslaget att jämställa viss inomhus bedriven tiUfäUig kompletteringshandelmed försäljning av varor från konkursbo torde representera en uppmjukning avregelsystemet som enbart är att välkomna. Den praxis som har redovisats ifråga om besvärsärendena och de bl. a. härpå grundade övervägandena om vad somär att bedöma som så väsentligt från konsumentsynpunkt eller utgöra sådanasärskilda skäl att tUlstånd bör meddelas torde vara ägnad att främja likformigrättstillämpning och minska besvärsfrekvensen. NO understryker att det måsteanses vara ett väsentligt konsumentintresse att få tillgång tiU goda varor tilllåga priser och att man vid tUlståndsprövningen bör anlägga ett långsiktigtperspektiv. Konsumentverketunderstryker, mot bakgrund av att konsumentsynpunkterna också i fortsättningenkommer att väga tungt vid tUlståndsprövningen, betydelsen av atthemkonsulenten deltar i ärendenas behandling samt att yttrande regelmässigtbör inhämtas från konsumentverksamheten i den kommun där handeln är avsedd attbedrivas. Vidare framhålls vikten av att tillfällig handel beaktas ikommunernas 1977/78:186 106 varuförsörjningsplanering.Härigenom förbättras samhällets möjligheter att bibehålla en väl fungerande varudistributionför konsumenterna. Någraremissinstanser har emellertid framfört kritiska synpunkter i olika hänseenden. Sveahovrätt menar att redan enligt den nuvarande lydelsen av 4 § finns möjlighetatt ge tillstånd även av andra än rent konsumentpolitiska skäl. Den föreslagnaändringen av sista punkten synes därför onödig, särskilt som man därmed inteavser att åstadkomma någon betydande avvikelse från hittillsvarande praxis.Liknande synpunkter framförs av överåklagaren i . i Kronobergslän anser det otillfredsställande att etablerade företag som ärinriktade på tiUfällig handel ges tUlstånd för endast i taget ochifrågasätter öm man kan begära av ett företag att det inte minst med hänsyntill de anställda skall ha möjlighet att planera för endast i taget.Om å andra sidan tUlstånd skulle ges tUls vidare skulle detta innebära en etableringskontrollmotiverad av arbetsmarknadspolitiska hänsyn. ifrågasätter om intebeslut i sådana fall bör fattas av regeringen. Vidare ifrågasätterlänsstyrelsen om inte etablerade affärsidkare utan tillstånd bör få bedriva tillfäUighandel på orten, exempelvis när den ordinarie lokalen vid en tillfälligutförsäljning är för liten för ändamålet. betraktar de föreslagna ändringarna som marginella och föreslåratt hela problemkomplexet ses över. Vid översynen bör beaktas att dentillfälliga handeln har betydelse från servicesynpunkt för glesbygden i vissafall. Tillstånd bör kunna medges för sådan handel, vUken kan bedömas ha enservicefunktion utan att inkräkta på den fasta handeln. köpmannaförbundanser att regeln om att handeln skall vara av väsentlig betydelse frånkonsumentsynpunkt har fått en alltför liberal tolkning. Man ställer sig tveksamtUl att tillstånd skall lämnas för sådan tillfällig handel vars varor intedirekt konkurrerar med de varor som den bofasta handeln saluför samt framhålleratt en bättre utvecklad hemsändningsservice m. m. är att föredra framförtillfällig handel. Förbundet är negativt inställd tUl att ökad hänsyn skall tastill sociala skäl. En sådan regel kommer att leda till tolkningssvårigheter ochi längden kommer den bofasta handeln att drabbas av en alltför liberal tillståndsgivning.Den bofasta handeln skulle indirekt få bära sociala kostnader, vilket inte liggeri linje med förbundets syn vad gäller konkurrens på lika villkor. i kommun avvisar förslaget som innebär atttillstånd skall lämnas om särskilda skäl föreligger. motsätter sig bestämt en ändring av 4 §. Att skapa en lagstiftning sominte gäller för vissa personer på grund av s. k. "personliga" eller"särskilda" skäl finner förbundet märkligt. Prop.1977/78:186 107 Attmotivera i övrigt olagliga verksamheter med sysselsättnings- eUer sociala skälär inte acceptabelt. Förbundet finner det också märkligt att denna tolkningredan har tillämpats och alltså i strid mot gällande lagstiftning. i Göteborgsoch län anser att förslaget som berör handel med varor av egentillverkning skulle kunna medföra en omfattande ökning av den tillfälligahandeln. Den omständigheten att ett producerande företag saknar fastförsäljningsställe kan knappast utgöra tillräcklig anledning till att lämna tUlstånd.Som ytterligare viUkor bör fordras att de sedvanliga distributionskanalernainte går att utnyttja. De anförda förutsättningarna för tUlstånd bör inrymmas ibegreppet "särskilda skäl". i /än befararatt förslaget i denna del kan få negativa konsekvenser för den fasta handelnoch avstyrker därför förslaget. i kommim menaratt en förutsättning för tUlstånd bör vara att tillverkningen och försäljningensker på samma ort. Vadsom har föreslagits i denna del har i allmänhet tillstyrkts eller lämnats utanerinran under remissbehandlingen. RÄ anser det vara ettrimligt krav. att konsumenten utan egen ansträngning eller begäran vid varjehandelstillfälle skall genom anslag eller på annat sätt upplysas om säljarensnamn, adress och telefonnummer. bedömer det som specieUt värdefullt att enförsäljare skaU bli skyldig att öppet redovisa sitt nanin och sin adress.Liknande synpunkter framförs av i ,konsument-utskottet i kommun samt konsumentnämnden i kommun. Konsumentverketanser det lämpligt med en skärpning av informationskravet som innebär att densom driver handel skall vara skyldig att ange sitt namn m. m. Kravet på skriftiighetbör emellertid framgå av lagtexten. Någraremissinstanser har uttalat en viss tveksamhet vad gäller förslaget omskyldighet att överlämna en handling tiU köparen. anser deti och för sig tveksamt om det finns sakliga skäl i att i informationshänseendestäUa högre krav i fråga om den tillståndspliktiga handeln än annan tiUfällighandel. Man kan fråga sig om det inte är lika viktigt med information om densäljare som inte behöver tillstånd; denne finns ju inte registrerad hos någon tUlstånds-myndighetoch det kan därför vara särskilt svårt att spåra upp honom. Konsumentverketfinner dock inte anledning att motsätta sig förslaget. anser det viktigt att konsumenternas möjlig- 1977/78:186 108 heteratt reklamera blir väl tillgodosedda men ifrågasätter om konsumenten harsvårare att nå säljaren vid handel som kräver tillstånd jämfört med handelutan tillstånd. Hänsyn bör också tas till praktiska aspekter då man uppställerkrav på överlämnande av handling. Möjligen förekommer handel med varor avmindre värde och/eller där det är uppenbart för konsumenten att produkten harkort hållbarhet. Sådana förhållanden talar för en differentiering baserad påen relativt låg värdegräns till vilken skyldigheten att överlämna handling medinformationer skulle knytas. Även ställer sig tveksamttill en skärpning i denna del och anser att kravet i vart fall endast bör gällavaror med ett visst minsta värde, exempelvis . Förslagetom skyldighet att överlämna en handling är enligt SPK inte tillräckligt för attsamhället på ett effektivt sätt skall kunna övervaka handeln. Enligt SPK:serfarenhet har konsumenterna svårt att nå försäljarna trots att dessa haruppgivit namn m. m. I samband med att tillstånd ges bör företagen även åläggasatt lokalt, exempelvis hos polisen, anmäla försäljningen och lämnavissa utgifter. Ipromemorian föreslås ingen ändring i gällande bestämmelser, vilket i allmänhetinte har föranlett någon erinran under remissbehandlingen. Från vissa håll hardock framförts krav om bl. a. en straff skärpning. Konsumentverketanser att straffsanktionen inte har haft tillräckligt preventiv effekt.Påföljden för brott mot lagen bör därför skärpas. Liknande synpunkter framförsav konsumentutskottet i kommun, som förordar en kraftig skärpningav bötesbeloppen. Länsstyrelseni har kunnat konstatera flera fall av olaglig tillfällig handel.Länsstyrelsen är inte helt övertygad om att antagandet att förbättringar kanuppnås genom en vidgad information och ökade erfarenheter är förankrat i verkligheten. framhåller att det är en ganska utbredd uppfattning att denuvarande straffbestämmelserna ligger på en så låg nivå att det är mycket lättatt inkalkylera de eventuella bötesbeloppen i försäljningspriserna. Förbundetföreslår en straffskärpning. En förutsättning härför är att polismyndigheternages större möjlighet att bevaka att lagen efterlevs. Länsstyrelseni påpekar att innehavare av fast saluplats vid torghandelenligt de flesta torghandelsstadgor torde vara skyldig att på saluståndet haen skylt anbringad. En underlåtenhet att ha skylt kan således formellt beivrasbåde enligt allmänna ordningsstadgan och lagen om tUlfällig handel. En sådanpåföljdskonkurrens är enligt mening otillfredsställande. 1977/78:186 I09 Propositionenshuvudsakliga innehåll ...................... 1 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde 4 1 Inledning ...................................................... .... 4 2 Gällande rätt, förslagen ipromemorian och remissyttrandena .. 5 3 Föredraganden ............................................. 5 3.1 Inledning .................................................. 5 3.2 Allmänna synpunkter ..................................... 7 3.3 Regleringens tUlämpningsområde m.m............... 9 3.4 TUlståndsprövningen..................................... .. 10 3.5 Upplysningsplikten ...................................... j4 3.6 Sanktioner................................................... 15 3.7 Ikraftträdande ........................................... j 5 4 Upprättat lagförslag ....................................... .. 15 5 Specialmotivering ......................................... Ig 6 Hemställan .................................................... 22 7 Beslut ......................................................... 22 BilagaA Vissa ändringar i lagen om tUlfäUig handel. BilagaB Sammanställning av remissyttranden............ 99