prop · G103167 · 1977-12-31 00:00:00 — 1977/78:167 Regeringens proposition ominrättande av en delegation för samordning av havsresursverksamheten Regeringen föreslår att antaga detförslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I propositionen föreslås att en delegation inrättasför att samordna den svenska havsresursverksamheten. Delegationen skall ha tiUuppgift bl. a. atl upprätta och fortlöpande utveckla ett övergripande programför havsutnyttjande, miljöskydd samt forskning och utveckling rörande havet.Den skall främja havsresursverksamheten och verka för effektiva insatser inomdelta område. Beredningsuppgifler och annat löpande arbete föreslås bli utfördaav ett till delegationen knutet kansli. 1 1977/78.1 saml Nr 167 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Asling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, Burenslam , , , Propositionom inrättande av en delegation för samordning av havsresursverksamheten 1975: 1 (bil. 15 s. 9499) föreslogregeringen att en delegation med uppgift att samordna havsteknisk forskningoch utveckling skulle inrättas . fann emellertid atten förnyad prövning borde göras av vilka verksamheter som borde tillhöra delegationensansvarsområde (NU 1975: 15, rskr 1975: 99). Med anledning av beslut tillkalladessamma år utredningen (I 1975: 06) om inrättande av ett organ förhavsresursfrågor. Utredningen, som kallade sig organisationskommittén förhavsresursfrå-gor*, har avlämnat betänkandet (Ds I 1977: 5) Samordning avhavsresursverksamheten. Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av medvattenöverdomstolen, vatlendomstolama, överbefälhavaren () efter hörande avchefen för marinen, (), försvaretsmaterielverk, , meteorologiska och hydrologiskainstitut (SMHl), statskontoret, (), riksantikvarieämbetetefter hörande av statens , ,universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) efler hörande av berörda universitetoch högskolor, naturvetenskapliga forskningsrådet,, medicinska forskningsrådet,forskningsrådsnämnden, , ,, miljödatanämn- 1Landshövding , ordförande, riksdagsledamöterna . Prop.1977/78:167 3 den,, statens råd för skogs- och jordbruksforskning,generallullstyrelsen, statens planverk, lantmäteriverket, statensindustriverk, geologiska undersökning (SGU), ,styrelsen för teknisk utveckling (STU), statens skeppsprovningsanstalt,statens delegation för rymdverksamhet, länsstyrelserna i ,, , , , , ,, , och , , ,och , mUjöskyddsutred-ningen (Jo 1976: 06),sjöövervakningskommittén (H 1977: 05), Ingenjörsvelenskapsakademien (IVA),, i (LO), (), Centralorganisationen /SR, , , ,, , . Vattenvärnet, och (). Yttranden över betänkandet har inkommit även frånSveriges civUingenjörsförbund, och Stockholmshandelskammare samt från maringeologiska laboratoriet vid iGöteborg. Fleraav länsstyrelserna har till sina remissvar fogat yttranden från kommuner ochvissa organ inom länen. Sålunda har synpunkter på betänkandet lämnats av bl.a. fiskenämnderna i , , , ochVäsiernorrlands län, fiskeriinlendenlen i östra distriktet, länslandsting. Sydlänens kuslundersökningar, läns handelskammare samt åttakommuner. Havsresursverksamhet omfattar en mängd olikaverksamheter med anknytning lill havet. Däri ingår olika former avhavsutnytljande, t. ex. fiske, utvinning av olja och andra mineraliska ämnen,yrkessjöfart och havsövervakning samt havsanknuten fritidsverksamhet.Havsresursverksamheten omfattar vidare det arbete som bedrivs för att skyddahavsområden från miljöstörande påverkan. Forskning, mätningar och undersökningari anknytning till havet ingår också i havsresursverksamheten. Dit kan räknasäven internationella kontakter och samarbete för olika syften rörande havetsamt den havsresursinriktade produktion som olika företag i näringslivetbedriver. Verksamheten på dessa skilda områden består av dels planering avarbetet på längre och kortare sikt, dels det direkta genomförandel, de konkretahavsaktiviteterna. Inga klara kommun- eller länsgränser existerar ihavet. Normalt slutar dock kommunernas och länsstyrelsernas administrativaansvar för den övervägande delen av havsresursverksamheten vid territorialgränsen.När del gäller verksamheter längre ut tiU havs regleras ansvars- 1977/78:167 4 fråganolika i olika fall. Gränserna för den svenska fiskezonen har fastställts genomförordningen (1977: 642) om den svenska fiskezonens omfattning. Sedan år 1973har arbetat för att åstadkomma internationellt gällanderegler om havsterritoriema och rätten att bedriva olika verksamheter inomdessa. deltar i havs-rättskonferensen genom en delegation som består avrepresentanter för berörda departement, myndigheter och intresseorganisationer. Ett stort antal myndigheter och andra organhandlägger frågor med anknytning till havsresursverksanihetens olika områden.Exempel på myndigheter med centralt ansvar för fackområden är ,statens industriverk, siatens naturvårdsverk, , sjöfartsverketoch marinen. Mät- och observationsverksamhet bedrivs dels av flera av dessamyndigheter, dels av SGU, SMHl, tuUverket m. fl. Regional samordning ochtillsyn av havsaktiviteter sker vid länsstyrelserna i kustlänen. Den direktaövervakningen av aktiviteterna genomförs av polisen och samtav marinen och flygvapnet. Ca 100 institutioner vid universitet och högskolorbedriver forskning, som är av intresse för havsresursverksamheten. Omkring 30av dessa har pågående, direkt havsinriktade projekt, men endast ett fåtalinstitutioner ägnar sig uteslutande åt havsutforskning. Flera av de centralaförvaltningsmyndigheterna genomför forskningsprojekt och det finns ocksåhelslatiiga eller statligt stödda forskningsinstitut, som arbetar på havsresursområdet. , statensnaturvårdsverk och STU är de viktigaste anslagsgivande organen. Dessa tre organanslog under /77 totalt ca 12 milj. kr. Bidrag till havsutforskning lämnas också av andraforskningsråd och av olika fonder samt av kommuner och industrier, i förstahand för egna ändamål. Svenskt deltagande i internationellthavsresurssamarbete kanaliseras vanligen genom utrikesdepartementet.Fackmyndigheter eller andra offentliga organ medverkar ofta i samarbetet. Det finns också ett stort antal företag samtkommunala organ som arbetar inom havsresursområdet. Kommunernas havsanknutnaverksamhet har ofla samband med den kommunala samhällsplaneringen. Påföretagssidan finns anläggningsföretag och andra, som är verksamma till havs,samt en mångfald förelag, som tillverkar olika slag av utrustning förhavsanknuten verksamhet. prospekterar det halvslat-liga bolagetOPAB efler olja och gas inom delar av det svenska konti-nentalsockelområdet. Den fysiska riksplaneringen har utvecklatssuccessivt . Den syftar till att förbättrahushållningen med landets mark och vatten inkl. de svenska havsområdena. Denfysiska riksplaneringen skall kartlägga olika, långsiktiga anspråk pånaturtillgångarna, analysera 1977/78:167 5 konfliktermellan olika anspråk och klarlägga konsekvenserna av alternativa sätt attutnyttja naturresurserna. Riksplaneringens uttrycksformer är bl. a. geografiskaoch verksamhetsanknulna riktlinjer. RiktUnjer skall dras upp för hushållningenmed sådana naturtillgångar som är eller kan vänlas bli efterfrågade av skildaintressen eller som är särskilt känsliga för miljöpåverkan. Riksplaneringensintentioner skall i flertalet fall genomföras i och regionalplanering. Landets kommuner och länsstyrelser är därigenom engagerade i denfysiska riksplaneringen. Inom ramen för riksplaneringen arbetar en särskildgmpp representerande de närmast berörda fackmyndigheterna med attsammanställla befintliga kunskaper och försöka belysa intressekonflikter ochforskningsbehov avseende de svenska havsområdena. Resultatet av arbetet avsesbli redovisat som ett underlagsmaterial till en ny samladrapport från den fysiska riksplaneringen. Denna rapport beräknas föreliggaomkring . Haven har stora outnyttjade resurser och dessakommer att spela en allt större roll för försörjningen medlivsmedel, och energi. Slrandstaterna har börjat väma om större delarav haven och den fria tillgången till exploateringsbara områden har successivtminskat. De svenska havsområdena bedöms också få ökad betydelse för den inhemskaråvaruförsörjningen. Tillgångarna i dessa områden är emellertid intetillnärmelsevis lika väl utforskade och kartlagda som motsvarande tillgångarpå land. Havet är den del av svenskt intresseområde som är mest ofullständigtutforskad. En samlad plan för utforskning och utnyttjande saknas. ökar och samlidigt är det uppenbart atl havsmiljön i flera avseenden ärhotad. för havsresursfrågor anser att det därför ärnödvändigt att betrakta tillgångarna till lands och tUl havs i ett sanunanhangoch att öka möjligheterna att planera för det mest effektiva men skonsammaresursutnyttjandet. Organisationskommitténkonstaterar att det f. n. saknas ett övergripande program för den samladesvenska havsresursverksamheten. Berörda myndigheter eftersträvar maximalaverksamhetsresiUtat inom sina resp. sektorer. Inga riktlinjer dras upp förverksamheten i dess helhet. Detta leder till att havsresursverksamheten totaltsett är splittrad. Det kan medföra att olika verksamhetsdelar bedrivs ikonflikt med varandra och att arbetet i ett större perspektiv sker orationeUt. De program för anslagsgivningen som upprättas av deforskningsstödjande organen, gäller vanligen endast en begränsad sektor ochsaknar längre perspektiv. Undantagsvis förekommer det att flera anslagsgivareupprättar sina program gemensamt. Trots detta är anslagsgivningen 1977/78:167 6 splittradpå många projekt. Forskningsresultaten kan sällan samlas tUl några läckandebeskrivningar av förhållanden i havsområden och vissa basfakta om havet saknashelt. anser att det internationellahavsresurssamar-betet för svensk del hämmas av att det saknas ett övergripandehavs-resursprogram. Förhandlingssituationen för svenskt vidkommande är oftaosäker, bl. a. eftersom det till stor del är oklart vUka egna havsresurser somär särskilt intressanta. Så länge det saknas officiella riktlinjer förverksamheten är planeringsförutsättningarna för företag med havsresursintressenockså osäkra, när beslut skall fattas om investeringar i exempelvis forskningoch utveckling eller produktionsmedel. Kommittén finner det nödvändigt att en samordningav havsresursverksamheten kommer till stånd och föreslår att för detta ändamålen särskUd delegation för havsresurser inrättas. Enligt förslaget skall delegationenvara regeringens rådgivande organ. Delegationen skall kunna arbeta friståendefrån enskilda fackdepartement och fackmyndigheter. Kommittén föreslår attdelegationen skall tUlhöra . Delegationens uppgift skallvara att ansvara för att ett övergripande havsresursprogram upprättas ochfortlöpande utvecklas. Delegationen skall främja svensk havsutforskning och geråd om anslagsfördelning tiU fackmyndigheters havsresursprogram. Den skallvidare verka för att tekniska och personella tUlgångar tillvaratas bättre påalla områden av verksamheten. Den skall också vara ett organ för samarbetemellan myndigheter och näringsliv och förmedla information och kontakter påhavsresursområdet. Delegationen föreslås inte få egna medel utöver vadsom fordras för dess egen utrednings-, informations- och kontaktverksamhet.Dess inflytande övermyndigheterna bör i stället utövas genom att den yttrarsig över deras anslagsäskanden för olika havsresursändamål. Delegationen skallprioritera olika fackområden mot bakgmnd av det upprättadehavs-resursprogrammet. Däremot skall den inte detaljstyra myndigheternasprogram eller forskningsprogram inom anslagsfördelande och forskningsutförandeorgan. Delegationen bör inte själv anskaffa eller äga forskningsutruslning, menbör delta i beredningen av sådana anskaffningsärenden. Delegationen skall, enligt förslaget, bestå av elvaledamöter varav fem företrädare för samhällsintressen och sex förhavsresursverksamhetens fackområden. En permanent expertgrupp skall finnas ianknytning till delegationen. Tillfälliga arbetsgmpper bör kunna tillkallasefter behov. Havsresursdelegationen föreslås få ett särskUtsekretariat med åtta handläggare, varav en kanslichef, samt övrig personal.Fyra av handläggarna bör vara placerade vid länsstyrelsema i resp. Göteborgsoch , , och . Dessa handläggare skallsamordna de konkreta havsaktiviteterna inom var sin region. Prop.1977/78:167 7 gionindelningenföreslås i huvudsak motsvara den militärterritoriella indelningen. föreslår slutiigen att . anvisas för delegationens verksamhet det första verksamhetsåret. Förslaget om ett särskilt organ för samordning avhavsresursverksamheten tillstyrks eller lämnas utan erinran av flertaletremissinstanser, bl. a. ÖB, , , SMHl, generaltullstyrelsen,, flertalet berörda universitet och högskolor,forskningsrådsnämnden, forskningsråden, , ,statens planverk, länsstyrelserna, IVA, LO, TCO, /SR, svenskanaturskyddsföreningen, och . Organisationsförslagetavstyrks av åtta remissinstanser, nämligen ,statskontoret, i , , statensnaturvårdsverk, statens industriverk, STU och statens skeppsprovningsanstalt.Sex remissinstanser är tveksamma till förslaget, bl. a. RRV, UHA och . Flertalet av de remissinstanser som tillstyrkerförslaget anser att någon form av samordning av havsresursverksamheten böråstadkommas och att övergripande riktiinjer bör fastställas för verksamheten.Bland de tillstyrkande instanserna betonar flera, t. ex. generaltullstyrelsen,naturvetenskapliga forskningsrådet, , SGU och fleraforskningsinstitutioner, att den övergripande planeringen måste varahavsresursdelegationens viktigaste uppgift. Särskilt forskningsorganen anseratt ett övergripande program är nödvändigt om välgrundade prioriteringar skallkunna göras i satsningarna på olika forskningsprojekt. Dessa instanser anserockså att havsresursdelegationen skuUe kunna spela en direktforskningsstödjande roll genom att initiera forsknings- ochundersökningsprojekt på olika delområden av havsresursverksamheten. IVA ochSveriges industriförbund ansluter sig till denna uppfattning. Kommitlénsförslag att havsresursdelegationen skall arbeta regionalt med samordning avaktiviteterna i olika havsanknutna projekt tUlstyrks av flera instanser, t. ex.länsstyrelserna, statens , ,, och . Tveksamma tillförslaget är främst FOA, SMHl, statens planverk och SGU, vilka anser detviktigare att delegationen är stark på det centrala planet. Någraremissinstanser framhåller att organisationen lämpligen bör byggas uppsuccessivt. IVA, och Svenska handelskammarförbundetliksom och läns handelskammare understryker atl det inteminst från näringslivets synpunkt är angeläget att delegationen upprättar ettlångsiktigt svenskt program för utforskning, skydd och ut- 1977/78:167 8 Ett sådant program skulle avsevärt stimulera företagen att delta iexempelvis utvecklingen av omfattande tekniska system för havsanknutet arbele. Havsresursdelegationen bör enligt flera remissinstanserockså spela en stor roll i del internationella havsresurssamarbetet. FOA,forskningsrådsnämnden. och är bland dem, som särskiltbetonar det internationella samarbetets betydelse. Några framhåller att enviktig uppgift för delegationen bör vara att upprätta en kunskapsbank påhavsresursområdet och att fungera som informationscentral i olika sammanhang.Denna mening företräds av bl. a. FOA, . Sydlänenskustundersökningar och miljödatanämnden. Nämnden påpekar alt begreppetkunskapsbank bör uppfattas funktionellt snarare än organisatoriskt. FOA anser att delegationen inte bör ingå i denprocess för långsiktig planering och finansiering av forsknings- ochutvecklingsinsatser, som är ett led i programplaneansvariga myndighetersarbete. För att fungera samordnande bör delegationen ha ekonomiska resurser altsjälv utföra eller låta utföra övergripande projekt. Även andraremissinstanser, t. ex. forskningsrådsnämnden och statens delegation förrymdverksamhet, anser att havsresursdelegationen måste ha egna medel attfördela i samordningssyfte, om den skall få verkligt inflytande öververksamheten. Flera remissinstanser anser, till skillnad motkommittén alt havsresursdelegationen bör ansvara för forskningsfartyg ochannan tung utrustning för havsresursverksamhet. och anser atthavsresursdelegationen bör vara det organ, som ansvarar för anskaffning och utnyttjandeav sådan utmstning. Chefen för marinen och forskningsrådsnämnden delarkommitténs uppfattning att dessa uppgifter bör ankomma på andra myndigheter ändelegationen och dess kansli. Några av de remissinstanser som avstyrker eller ärtveksamma till förslaget, ifrågasätter om havet är ett naturligt område för enenhetiig styrning. De flesta anser dock att någon form av samordning avhavsresursverksamheten bör åstadkommas. a. statskontoret,, siatens naturvårdsverk, statens industriverk och STU delaruppfattningen att ett program eller en plan för verksamheten bör utformas, menframhåller att detla bör kunna utföras av en tillfällig interdepartementalarbetsgrupp, en kommitté eller en grupp representanter för fackmyndigheter. och är båda tveksamma omen delegations möjligheter att samordna verksamheten inom ett så vittomfattandeområde som det enligt organisalionsförslaget är fråga om. och statskontoret, som anser attfiske och miljövård är de väsentligaste fackområdena, påpekar att dessa områdenhar funnit sin administrativa form, varför en särskUd delegation inte ärmotiverad. 1977/78:167 9 Bättreallmän samordning skulle enligt , statskontoret och STUkunna åstadkommas genom att arbetsfördelningen inom förvaltningen preciseras. STU finner att särskUd samordning kan behövas närdet gäller planering, byggande, finansiering och underhåll av fartyg och annantung utrustning. STU ifrågasätter dock om administrationen av detla kan motiveraen delegation. STU kan inte heller se att en delegation skulle kunna bidralill förbättrade och aktivare industrisatsningar inom havsresursområdet. Härämnar STU själv initiera ökad samordning. STU vill också allvarligt ifrågasättaom den samordning en delegation skulle bidra lill står i rimlig relation tillkostnadema för den. Havsutnyttjande inbegriper verksamhet av mångaolika slag och inte enbart exploatering av havens fysiska tUlgångar. Andraverksamheter som civil och militär sjöfart, olika utsläpp och dumpningar avavfall till havs samt havsanknulna fritidsaktiviteter bör också betraktas somhavs-utnyttjande. Haven har blivit alltmer intressanta somresurskällor. För många länder spelar havsområdena redan en stor roll förförsörjningen med , energi och livsmedel. Genom att etablera ekonomiskazoner och liknande tillförsäkrar sig nu slrandstaterna suveränitet över störrehavsområden, varigenom den fria tUlgången till exploateringsbara områden bliralll mindre. har kraven på en ren havsmiljö och hushållning med delevande resurserna i haven vuxit sig allt starkare. har satsat betydligt mindre påhavsutforskning och havsutnytljande än många av de länder, som har långa kustervid det öppna havet. Emellertid ökar nu även i anspråken på havsområdena.Det svenska fisket i drabbas av olika restriktioner, varigenomÖstersjöfisket får större betydelse. Vattnen utnyttjas alltmer för tungatransporter och transporter av miljöfarligt gods. Fritidsverksamheten ökar iomfattning, särskilt i kustområdena. Sand och grus utvinns, framför allt vidden svenska sydkusten. Viss mineralprospekte-ring har påbörjats i Bottenvikenoch prospektering efter olja och gas görs inom svenskt kontinentalsockelområde. Det saknas ännu mycket av grundläggande kunskaperom tillgångar, miljöförhållanden m. m. i de svenska havsområdena. är relativt ofullständigt kartlagt, fordrar många exploateringsprojekttämligen omfattande, förberedande forskningsinsatser bl. a. för att belysainverkan på havsmiljön. Detta medför att havsutforskningen ofta är direktprojektstyrd. Nystartad havsresursverksamhet kräver vanligen också betydligtstörre investeringar än motsvarande verksamhet till lands. Det är därförnaturligt alt industriföretagen i en valsituation tvekar inför en mer osäkeroch kostnadskrävande, havsbaserad verksamhet. 1977/78:167 10 svenskaföretag följer emellertid den internationella havsresursverksamheten och sökerockså finna former för konkret medverkan. Det intemationella havsresurssamarbetet blir aUtmerbetydelsefullt, inte minst genom de mellanstatliga överläggningar som ledertill att nya territoriella gränser etableras och att nya regler fastställs förvilka aktiviteter som är tillåtna inom olika havsterritorier. Inommiljöområdet har ett omfattande internationellt samarbeteutvecklats inom ramen för de olika konventioner som har utarbetats tUl skyddför den miljön och de levande resurserna i haven. har anslutitsig till ett flertal av dessa konventioner som behandlar utsläpp av olika typerav föroreningar från landbaserade käUor, från fartyg eller genom dumpning.Konventionerna fömtsätter också ett omfattande samarbete när det gällerforskning i och övervakning av de havsområden som omfattas av konventionerna.InternationeUa kontakter förekommer normalt även inom de flestaforskningsområden. Ett stort antal statliga myndigheter och andraorgan bedriver verksamhet med anknytning till havet. Exempel är marinen,(), , meteorologiskaoch hydrologiska institut (SMHl), tuUverket, ,, siatens naturvårdsverk, statens industriverk, Sverigesgeologiska undersökning (SGU) och länsstyrelserna i kustlänen. Forskning avintresse för havsresursverksamheten bedrivs av en mångfald institutioner viduniversitet och högskolor, men också av flera fackmyndigheter. Forskningenstöds av flera anslagsgivande organ, av vilka naturvetenskapligaforskningsrådet, och styrelsen för teknisk utveckling(STU) är de viktigaste. och naturvårdsverketstöder främst forskningsprojekt vid universitets- och högskoleinstitutionersamt fackmyndigheter. STU:s anslagsmottagare finns i stor utsträckning inomnäringslivet. Dess stöd inriktas mot teknisk utveckling av utrustning ochprocesser som skall användas i samband med havsutnyttjande. De nämnda tre organen fördelade under budgetåret1976/77 totalt ca 12 milj. kr. tUl olika havsutforskningsprojekt. Universitetoch högskolor disponerar dessutom basresurser för forskning. Forskning bedrivsockså i stor utsträckning av olika företag. Den här redovisade översikten avhavsresursverksamhetens organisation kan ge uppfattningen att aktiviteten iolika slag av havsanknutna verksamheter är intensiv. Satsningarna påhavsresursverksamhet i olika former har dock varit jämförelsevisblygsanuna. Jag vill framhålla att en ökad aktivitet på havsresursområdet börvara intressant för svenskt vidkommande. Under hela 1970-taIet har olikaintressenter arbetat för att åstadkomma bättre vUIkor för aktiva insatser inomsina olika delar av havsresursverksamheten. T. ex. har samarbetetökat mellan fackmyndigheter med likartade havsintressen. Prop.1977/78:167 11 långsiktigaarbetsprogram har tillkommit för avgränsade delar av havsresursverksamhetenoch viss ny utrustning för havsutforskning har anskaffats. Verksamheten äremellertid fördelad på sä många skilda organ att den f. n. är svår attöverblicka. I stor utsträckning saknas samlad information om framtagnaforskningsresultat och om vilka forskningsprojekt som planeras ellergenomförs. Ofta är det praktiskt omöjligt att samla resultaten från fleraforskningsprojekt till mer täckande redovisningar, eftersom olika mätskalor,redovisningsunderlag m. m. har använts. är det också svårt attöverblicka vilken teknisk utrustning som finns och utnyttjas i olikahavsaktiviteter. Frågan om inrättande av ett särskilt organ församordning av havs-resursverksamheten har varit aktueU tidigare. haruttalat sig för att ett sådant organ bör inrättas. Ar 1975 tUlkallades enutredning (I 1975: 06) med uppgift att utreda frågan om inrättande av ett organför samordning av havsresursfrågor. Utredningen, som kallade sig organisationskommitténför havsresursfrågor, har avlämnat betänkandet (Ds 11977; 5) Samordning avhavsresursverksamheten.