prop · G103103 · 1977-12-31 00:00:00 — Tvärtom bör ett av de viktigaste momenten vara att undersöka ivilken utsträckning det är ändamålsenligt att samordna regelsystemet ijordbruksbokföringslagen med den nya bokföringslagen. En sådan samordning synesi första hand kunna ske när del gäller den löpande bokföringen ochverifikationshanteringen, även om del också i dessa delar kan finnas behov avsärregler som beaktar de särskilda förhållandena inom jordbraket ochskogsbruket. Närdet gäller årsbokslutsbestämmelserna bör undersökas i vilken mån den 231 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:2 nyabokföringslagens regler om resultat- och balansräkningar kan göras tillämpligainom jordbruket och skogsbruket. Vid utformningen av värderingsregler förtillgångar och skulder bör särskilt uppmärksammas att del i första hand ärskatteintressel som skall tillgodoses. Del innebär att värderingsnormernaböranknytas till de materiella beskattningsreglerna i kommunalskatielagen. Dådessa regler kan komma alt beröras i del pågående utredningsarbetet påföretagsbeskattningens område bör samråd ske med föreiagsskalleberedningen (Fi1970:77). Det bör också övervägas om del behövs en regel som fritar de mindrenäringsidkarna från skyldigheten atl tillämpa årsbokslutsbestämmelserna (jfiavgränsningsregeln i I § fiärde stycket i den nya bokföringslagen).Jordbruksbokföringslagens bestämmelser om räkenskapsår bör samordnas medföreskrifterna i den nya bokföringslagen. Jag vill i detta sammanhang erinraom de av antagna ändringarna i den nya bokföringslagensbestämmelser om räkenskapsår (prop. 1976/77:18, LU 1976/77:12, rskr 1976/77:64,SFS 1976:991). Bestämmelsernai 37 § taxeringslagen (1956:623) fär anses anpassade till konlanlprincipenbl.a. när del gäller uppgiftsskyldigheten inom jordbruket. Övergängen tillbokföringsmässig redovisning beträffande inkomst av jordbruksfastighet bördärför nu föranleda en översyn av dessa bestämmelser. Detär önskvärt att de nya reglerna kan börja tillämpas så snart samtligajordbrukare har gått över till det nya systemet med bokföringsmässigredovisning, dvs. Med hänsyn till önskemålet att igod lid kunna ge information om de nya reglernas innehåll bör utredningsarbetetvara slutfört före utgången av . Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för budgetdepartementel atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om nya regler förbokföringen inom jordbruket, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver attersättning till utredaren, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligl kommittékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, attkostnaderna skall belasta sjunde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 2.Teknisk översyn av vägtrafikbeskattningen Departementschefen,statsrådet , anför. Vägtrdfikbeskattningenhar genomgått slora förändringar. Den årligafordonsskatten kompletteras numera av kilometerskatt, som ersattebrännoljeskatten för brännoljedrivna personbilar, lastbilar och bussar den 1januari 1974 och för vissa släpvagnar . Del n B:3 Skr1977/78:103 232 Beskattningsförfarandetoch uppbördssystemet ändrades i väsentliga avseenden isamband med au automobilskatteförordningen m.fl. författningar ersattes av islora delar helt ny lagstiftning, bl.a. vägtrafikskallelagen (1973:601) ochväglrafikskaliekungörelsen (1973:776). Detstora antalet skattepliktiga fordon och uppdelningen av beskattningen påfordonsskatt, kilometerskalt och bensinskatt ställer slora krav såväl påbeskattningsförfarandet som på berörda myndigheter och fordonsägare.Erfarenheterna från den praktiska tillämpningen visar att bestämmelserna istort sett fungerar väl. På flera enskilda punkter bör dock förbättringar kunnagöras. För atl närmare pröva dessa frågor bör en särskild utredare tillkallas.Jag föreslår att delta sker . Den särskilde utredaren bör fä till uppgift atlgöra en teknisk översyn av väglrafikbeskatlningens olika delar. Jag vill härendast peka på ett par av de frågor som bör tas upp nämligen uppbörden avfordonsskatt och kilometerskalt, uppbörds- och restitutionsfrågor i samband medbeskattningen av den internationella trafiken och en allmän förfatlningsteknisköversyn. Utredarenbör särskilt sträva efter förenklingar i beskattningen med beaktande av rimligakrav på att den skall vara effektiv och ge möjlighet till en tillfredsställandekontroll. Utredarenbör genom kontakter med bransch- och intresseorganisationer på områdettillgodogöra sig dessas erfarenheter. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen bemyndigarchefen för budgetdepartementet atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en teknisk översyn av vägtrafi kbes katt n i ngen, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag all regeringen föreskriver allersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, attkostnaderna skall belasta sjunde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 3.Utredning om vissa organisatoriska frågor med anledning av olika reformer inomarbetsrättens område Departementschefen,statsrådet , anför Genomdet omfattande reformarbetet inom bl.a. arbetsrättens område har ökade ochdelvis nya krav kommit att ställas på staten som arbetsgivare. Enligt minmening behöver man utreda vilka olika organisatoriska åtgärder som behövs föratt staten som arbetsgivare skall kunna uppfylla de krav som ställs medanledning av olika reformer inom arbetsrättens område. Jag förordar atl ensärskild ulredare tillkallas för ändamålet. 233 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:4 kartlägganuvarande arbetsfördelning mellan centrala administrativa myndigheter vad avseruppgifter av betydelse för staten som arbetsgivare. Utredaren bör vidare lämnaförslag lill fortsatt organisation av den centrala statligaarbetsgivarfunktionen. Utredarenbör självfallet också kunna ta upp även andra frågor med anknytning till demjag nu har nämnt. Utredarenbör under utredningsarbetets gång hålla nära kontakt med berörda myndigheteroch utredningar. Synpunkter bör även inhämtas från de statsanställdashuvudorganisationer. Utredarenbör arbeta skyndsamt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för budgetdepartementet atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda vilka olikaorganisatoriska åtgärder som behövs för att staten som arbetsgivare skall kunnauppfylla de krav som ställs med anledning av olika reformer inom arbetsrättensområde, atlbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde ål utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver attersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligl kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, attkostanderna skall belasta sjunde huvudtitelns kommitléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 4.Tilläggsdirektiv till utredningen (B 1976:01) om avdragsrätt vidinkomsttaxeringen för gåvor till ideella och humanitära ändamål Departementschefen,statsrådet , anför. är i egenskap av statsorgan inle skyldig alt erlägga arvsskall. Iriksdagen har motioner väckts om atl samma skattefrihetborde medges församlingarna och de fria trossamfunden och deraslokalorganisationer. Denna fråga har behandlats senast vid 1975/76 årsriksmöte. (SkU 1975/76:52) avstyrkte därvid motioner om sådanskattefrihet med motiveringen bl.a. att man utgick från alt regeringen skulleta ställning till arvsskattefrågan innan propositionen beträffande beskattningav ideella föreningar lades fram. godkände vad utskottet hade anfört. 1den avlämnade propositionen om ändrade regler för beskattning avideella föreningar, m.m. (prop. 1976/77:135) har jag uttalat att frågan omarvsskattefrihel för trossamfunden bör remissbehandlas innan den avgörs a vstatsmakterna. Det är angeläget att denna fråga löses snabbt. Utredningsarbeteti fråga om avdragsrält vid inkomsttaxeringen för gåvor till ideella ochhumanitära ändamål skall vara slutfört före utgången av juli Del11 B:5 Skr 1977/78:103 234 1977.Frågan om arvsskattefrihel bör behandlas i detla sammanhang. Förslag bör därförockså läggas fram i fråga om arvsskatlebefrielse för svenska kyrkansförsamlingar och de fria trossamfunden och deras lokalorganisationer. Jaghemställer atl regeringen utvidgar utredningsuppdraget i enlighet med vad jagnu har anfört. Regeringenansluter sig fill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 5.Översyn av reglerna om stämpelskatt och expeditionsavgift Departementschefen,statsrådet , anför. ISverige har staten tagit ut stämpelavgift . gällandeförfattningar på området, stämpelskattelagen (1964:308); SL,och expeditionskungörelsen(1964:618); Exp.K., har varit i kraft . Staten fick /76 in 5338 milj, kr, i stämpelskatt och 110,7 milj, kr. Skattenligl SL träffar kapitalomsältningen i samband med förvärv av fast egendom,tomträtt och skepp, uttagande av inteckning, emission av vissa svenskavärdepapper, insatser i kommanditbolag, vissa transaktioner med utländskavärdepapper samt anordnande av lotterier. Från skatteplikt görs undantag i ettstort antal fall, som närmare anges i författningen. Skatteuttaget varierarmed arten av transaktion men också av andra skäl. Vid förvärv av fast egendomgäller exempelvis en högre skattesats för vissa juridiska personer. Närdet gäller uttagande av inteckning, förvärv av fast egendom, tomträtt och skeppär del den inskrivningsmyndighet hos vilken åtgärd söks som ärbeskattningsmyndighet. 1 övriga fall är del . Med inskrivningsmyndighetavses i SL också det till knutna sjöfartsregistret. Stämpelskallenfastställs hos inskrivningsmyndigheten i samband med atl frågan om lagfart,inskrivning eller inteckning behandlas. Besvär i skatteärendet förs i dessafall hos hovrätt. Kammarkollegiet är central granskningsmyndighet i fråga omstämpelskattebeslul som har meddelats av inskrivningsmyndighet. är förfarandet annoriunda. I tillämpliga delar gäller lagen(1959:92) om förfarandet vid viss konsumtionsbeskattning. Skatten fastställsdärför efter deklaration och besvär förs hos kammarrätt. Någon centralgranskningsmyndighet finns inte i dessa fall. SL innehåller vidare särskildabestämmelser om återvinning och återbetalning av skatt, ansvarsbestämmelsersaml en föreskrift om rätl för regeringen atl medge befrielse från ellernedsättning av skatt när synneriiga skäl föreligger. Medstöd av bemyndigande i SL har regeringen utfärdat stämpelkungörelsen(1964:619), Den äger tillämpning också på avgift enligt ExpK, Förexpeditionsom utfärdas av statlig myndighet tas avgift ut enligt Exp,K, 235 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:5 Självakungörelsen innehåller bestämmelser om avgifter, lösnings-skyldighet,expeditionens form och tillhandahållande samt om uppbörd och redovisning. Vidkungörelsen finns fogad en avgiftslista, som anger de avgiftspliktigaexpeditionerna och de belopp varmed avgift utgår. Listan är uppdelad i treavdelningar: avdelning 1 gäller allmänna expeditioner, avdelning 11expeditioner och ansökningar vid domstol samt avdelning 111 expeditioner vidannan myndighet än domstol. Genombeslut har regeringen uppdragit åt () all pröva avvägningen av avgifterna enligt Exp.K. och föreslå sådanaändringar av dessa som framstår som motiverade. RRV har i skrivelser den 4februari och lämnat förslag om ändringar i Exp.K, Medutgångspunkt i RRV:s förslag har regeringen beslutat om justeringar av Exp.K.Bl.a. gjordes med verkan från en i princip generell uppräkningav expeditionsavgifterna. Genom1964 års reform av stämpelskatten och expeditionsavgiften moderniserades ochförenklades bestämmelserna avsevärt. Förhållandena på dessa områden haremellertid undergått stora förändringar. Trotspartiella reformer - föranledda av exempelvis ny lagsliflning inom fastighets-och sjörätten saml utvecklingen på dataområdet - framstår regelsystemet i fleraavseenden som otidsenligt. En översyn av regleringen på dessa områden framstårdärför som motiverad. Jag föreslår att en särskild utredare tillkallas förändamålet. Översynen bör i förstahand syfta till ett förenklat och mer lättöverskådligt system. Behovet avförenkling är särskilt påtagligt i fråga om expeditionsavgifterna. Utredarenbör undersöka möjligheterna till en genomgripande förändring av avgiftslislan,som i enlighet med vad som uttalades i prop. 1964:75 bör bygga på självkostnadsprincipen.Vid sidan om användande av grövre schabloner bör härvid övervägas omprestationer för vilka expeditionsavgift nu tas ul i stället kan beläggas medkostnadsläckande avgifter av det slag som tillämpas vid en rad statligamyndigheter. Vidare bör möjligheterna till rationalisering avstämpelmedelsuppbörden undersökas. Utredaren bör överväga om stämpelmärkena,som redan i huvudsak har avskaffats för domstolarnas skatte- ochavgiftsredovisning, bör mönstras ut ur ett framlida syslem. Efler SL:s införande harnya regler om marks överförande genom fastighetsreglering tillkommit. Sådanmarköverföring är inle stämpelskatte-pliktig. Kammarkollegiet har i skrivelseden fäst regeringens uppmärksamhet på att fastighetsreglering i vissafall använts i syfte att undgå stämpelskatt. Utredaren bör därför undersöka ivilken omfattning institutet utnyttjats i sådant syfte. Det bör emellertidbeaktas att det redan vid fastighetsbildningslagens tillkomst stod klart atlfastighetsreglering medför ett visst bortfall av stämpelskatt. Som då anfördesbordel fiskala intresset inle H lägga hinder i vägen för den i andra avseendenmest lämpliga handläggningsformen vid fastighetsbildning (prop. 1969:128, s. B451). A andra sidan bör det inle accepteras att institutet används i syfte attundgå stämpelskatt. Har delta förekommit, bör förslag till erforderligaändringar i reglerna läggas fram. Undantagen frånstämpelskatt - särskilt lagfarlsslämpel - har tilldragit sig vissuppmärksamhet. Från kommunalt håll har gjorts gällande all en effektiv kommunalmarkpolilik ofta i tiden ligger före det fastighelsrättsliga planarbetet. Deti SL uppställda kravet på att markens användning skall framgå av fastställdplan för att kommun i vissa fall skall få skattebefrielse kan därför Del II B:6 Skr 1977/78:103 236 varasvårt att uppfylla. Utredaren bör undersöka möjligheterna till jämkning avnämnda bestämmelser, Reglerna om undantag från skatteplikt - särskilt förkommunala förvärv - bör också ses över i syfte att om möjligt inrymma de fal!som f n. dispensvägen medges befrielse. Bestämmelserna om återvinning av skattbör granskas på motsvarande sätt. Riksskatteverkethar uppmärksammat vissa problem vid tillämpningen av SL. Detta gällerexempelvis beskattningen av lotterier och av utländska värdepapper. Det börankomma på utredarenatt kartlägga dessa problem och, om det behövs, föreslåändrade regler. Utredaren bör även se över avgiftssättningen förriksskatteverkets förhandsbesked enligt förordningen (1951:442) omförhandsbesked i taxeringsfrågor. Utredarenbör genom kontakter med myndigheter och organisationer tillgodogöra sig deraserfarenheter från tillämpningen av SL och Exp.K. Dettidigare nämnda uppdraget för RRV att se över Exp.K. bör las över av utredaren.Jag kommer därför att föreslå regeringen att RRV:s uppdrag återkallas. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för budgetdepartementel alttillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över reglerna om stämpelskattoch expeditionsavgift samt avgiften för förhandsbesked i taxeringsfrågor, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver attersättning till utredare, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i formav dagarvode enligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, atlkostnaderna skall belasta ;3junde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 6.Lokalisering av ny verkssimhet till Departementschefen,statsrådet , anför. Ar1973 tillkallades en utredning (S 1973:02) för att utreda de närmareförutsättningarna samt formerna för en omlokalisering av statens bakteriologiskalaboratorium till . Utredningen överlämnade belänkandet (Ds S1975:5) Förutsätlningarna för en flyttning av statens bakteriologiska laboratorium(SBL) lill . Utredningen ansåg att SBL:s produktionsavdelning under vissaförutsättningar kunde flyttas lill . Regeringen har bemyndigat statsrådet tillkalla en kommitté(S 1977:09) förattutreda vissa frågorom verksamheten vid statens bakteriologiska laboratorium(SBL). 1 del sammanhanget uttalade statsrådet bl.a. att frågan omlokalisering av ny verksamhet lill bordeövervägas. 237 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:6 Jagförordaratt en särskild ulredare tillkallas för framläggande av förslag tilllokalisering av ny verksamhet till med jämförbarasysselsättningseffekter. Nya verksamheter bör i första hand ha anknytning tillhögskolan, som ett led i dess fortsatta utveckling bl.a. genom att förbättraden allmänna forskningsmiljön. Jag vill här också erinra om att huvudavdelning4 vid enligt beslut skall lokaliserastill . Utredaren bör undersöka förutsättningarna att föriägga ytterligarecivil uppdragsverksamhet lill nämnda huvudavdelning inom forskningsanstalten. Enrad olika projekt med anknytning till den naturvetenskapliga och medicinskaverksamheten i har nämnts i skilda sammanhang. Bl.a. har ett förslagväckts om föriäggning till av verksamhet inom mikrobiell enzymologi (Ds S1975:5 bil. Vidare har inom diskuterats verksamhetinom områdena enzymteknologi och tillämpad mikrobiologi,enzymatisk nedbrytningav cellulosa samt viss forskning med anknytning till läkemedel (Interferon). Regeringengav i beslut sjukvårdsdelegation iuppdrag att i samråd med landstingsförbundet om s.k. hälsocentra.Sjukvårdsdelegationen tillsaile en arbetsgrupp med uppgift attbelysa de frågor som innefattades i utredningsuppdraget saml att därvidklariägga avgränsningen och sambandet mellan hälso- och sjukvården. Arbetsgruppenhar speciellt beaktat problematiken kring det s.k. Vindeln-projektel och anseratt vissa förhållanden talar för eU sådant projekt. Speciellt värdefullt skulleenligt arbetsgruppens mening vara om forsknings- och utvecklingsverksamhet medledning från högskolan i kunde knytas till ett eventuellt Vindelnprojekl.Detla skulle svara mot ett eftersatt forskningsbehov inom det aktuellavårdområdet. Utredaren bör därför i samråd med läns landstingstudera möjligheterna att knyta viss forsknings- ochuppföljningsverksamhet till högskolan i i samband med en eventuelltillkomst av ett hälsocenirum i . Utredarenbör också undersöka andra möjligheter att lokalisera ny verksamhet tillVästerbottens län, och härvid bör framför allt beaktas framtidautvecklingsmöjligheter. Utredarenbör samråda med , berörda högskoleenheter i Umeåhögskoleregion, i , kommun och landstingeti saml andra berörda myndigheter, organisationer ochkommittéer. Utredningsuppdraget börbedrivas skyndsamt och parallellt med utredningen (S 1977:09) beträffandevissa frågor om verksamheten vid statens bakteriologiska laboratorium (SBL).Utredaren bör vara oförhindrad att successivt lägga fram förslag. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarchefen för budgetdepartementel alttillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda frågan om lokalisering avny verksamhet till , attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver att ersättning lillutredaren, sakkunnig, expert och sekreterare skall utgå i form av dagarvodeenligt kommitlékungörelsen (1946:394), om ej annat föreskrives, Del II B:7 Skr1977/78:103 238 attkostnaderna skall belasta budgeldepartementets kommittéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. (Budgeldepa rtemenlel) 7.Utredning om särställning för vissa myndigheter och företag vid leveranser tillstaten m.m, Departementschefen,statsrådet , anför. Detsvenska näringslivet bör bygga på principen om en sund konkurrens mellanföretagen i syfte att främja medborgarnas välfärd, förhindra slöseri medresurser och snedvridningar i näringslivels utveckling. 1 varje monopolställningligger en risk för missbruk. Monopolställningen kan göra det frestande althålla priserna på en högre nivå än vad som är rimligt med hänsyn tillkostnaderna. Vidare försvagas lätt ett förelags benägenhet alt genom olikaåtgärder pressa kostnaderna. Det finns också risk för att ett företag i enmonopolsituation missgynnar vissa avnämare genom leveransvägran eller genom atltillämpa avsevärt sämre försäljningsvillkor än normalt. Monopol och kartellerär därför i princip främmande för en social marknadsekonomi. Ivissa fall har statsmakterna av olika skäl ingripit med konkurrenshäm-manderegleringar. 1 en del fäll har del ingått som ett väsentligt led i deoffentliga regleringarna alt begränsa konkurrensen av t.ex, sociala skäl, 1andra fall har konkurrensbegiänsningen bedömts oundviklig, efiersom denkombinerats med en presentationsplikt för en myndighet eller ett verk i syfteatt garantera medborgarna en tillfredsställande servicenivå. Sådanakonkur-renshämmande åigärder bör dock i möjligaste mån begränsas. Vid tillkomstenav lagen (1953:603) om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inomnäringslivet (omtryckt 1970:418, ändrad senast 1972:773) underslröks också altde statliga regleringar, som av olika skäl befinns nödvändiga, bör utformas påett sådant sätt "all konkurrensen ej hämmas i större utsträckning ännödvändigt" (prop. 1953:103 s. 226). Konkurrensmellan olika leverantörer är även en väsentlig förutsättning för denaffärsmässighetsprincip som gäller för den statliga upphandlingen. Enligtupphandlingskungörelsen (1973:600, ändrad senast 1975:788) skall myndighet vidupphandling "utnyttja förefintliga konkurrensmöjligheter och även i övrigtiakttaga affärsmässighet samt behandla anbud och anbudsgivare objektivt"(2,3 {;§) Avvikelser från affärsmässighelsprincipen förutsätts utgöra undanlagoch i varje särskilt fall bli föremål för regeringens ställningstagande (§ 1).1 den proposition (prop. 1973:73) som kungörelsen bygger på pekas på altförekommande undanlag måste basera sig på en avvägning mellan kravet påafiarsmässighet och andra av statsmakterna antagna principer församhällsverksamheten. Bland speciella intressen som skulle kunna vägas motaffärsmässiga hänsyn nämns särskilt försvars-, sysselsättnings- ochförsörjningsberedskapsskäl. Underåren har föreskrivits en rad undantag från upphandlingskungörel- 239 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:7 senshuvudprincip om utnyttjande av förefintliga konkurrensmöjligheter bl.a. för atlta tillvara nyssnämnda speciella intressen. 1 vissa fall torde dock motiveninle i första hand ha varit av del nämnda slaget utan syftet synes i ställetnärmast ha varit att bereda statsägda företag eller myndigheter en tryggadmarknad, utan konkurrens i fråga om pris och kvalitet på varor och tjänster.Härigenom kan förutsättningar ha skapats för en dold subventionering avmonopolföretagens verksamhet. Jagvill emellertid här betona alt vad jag nu har sagt inte gäller den praktiskainköpssamordning som sker på upphandlingsområdet i syfte att stärka statensposition gentemot leverantörerna. En teknik som därvid ofta kommer tillanvändning är de s.k. avropsavialen vilka syftar lill att uppnå förmånligaleveransvillkor och till alt förenkla upphandlingsrutinerna. En sådan samordningstämmer väl överens med upphandlingskungörelsens principer. Densärställning som vissa förelag eller myndigheter sålunda får vid leveranser avvaror och tjänster till staten kan bl.a. fä effekt när det gäller