prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Lagrådei anmärker all vadsom anförs i den särskilda motiveringen lill denna paragraf kan uppfällas säall nägon handläggning vid den svenska palenlmyndigheten inle kommer i frågaförrän sökanden har fullgjort allt vad som föreskrivs 131 S. Enligt lagrådettorde emellertid den föreslagna lagtexten få anses innebära att ansökningenskall kunna bli föremål för viss handläggning hos patentmyndigheten så snartansökan har inkommit till denna och således innan sökanden har fullgjort alllvad som föreskrivs i 31 S. Lagrådei uttalarvidare att en sådan ordning ocksä får anses ändamålsenlig. För att dennaordning skall framgå lydligare av lagtexten föreslär lagrådet en ändradavfattning av förevarande paragrafs försia siycke. Såsom lagrådei påpekarinnebär förevarande paragraf, i den lydelse som förelades lagrådei. all 2 kap. i princip skulle bli lillämpligi på iniernalionell palenlansökan så snart ansökningen hadekommit in lill den svenska palenlmyndigheten. Denna oidning hade ocksååsyftats. Förevarande paragraf haremellertid lagils upp lill ny diskussion vid de nordiskadepartementsöverläggningar som har hållils efter det all lagrådei avgav sittyttrande. Därvid ansågs övervägande skäl tala för att första slycket iförevarande paragraf ändrades så att internationell patenlansökan fär las upptill handläggning enligl 2 kap. först sedan den har fullföljts i behörigordning. Frågan måste anses ha lilenpraktisk belydelse, eftersom det i prakliken inte kan bli lal om någon egentlighandläggning enligt 2 kap, innan ansökningen har fullföljls. Med hänsyn lillönskemålet om enhetlighet mellan de nordiska lagarna pä denna punkt förordarjag att paragrafen avfallas sä som vid de nordiska överläggningarna ansågs lämpligast.Från systematisk synpunkl ärdel enligl min mening dessulom en fördel om bestämmelsernaangående fullföljd i 31 S följs av föreskrifier om vad som skall ske med enfullföljd ansökan. Pä grund av vad jag nuhar anfört föreslårjag all handläggning av internationell patentansökan skallinledas först när ansökningen har fullföljts enligt 31 S. dvs. när sökanden hargivit in avskrift av ansökningen ocherforderlig översättning lill svenska samt erlagt föreskriven avgifi. I förevarandeparagraf bör däiför föreskrivas att om internationell patentansökan harfullföljts enligt 31 S. 2 kap. skall gälla i fråga om ansökningen och desshandläggning, om inte annat sägs i förevarande paragrafeller i 34-37 SS. Med denna lösning fårbestämmelsen i förevarande paragraf om offentliggörande enligt 22 S (andraslycket andra punkien i lagrådsremissen) utformas som eti undanlag frånhuvudregeln. Det provisoriska skyddel i skadeståndsrätlsligt avseende omfattarnämligen, även vid internalionell patentansökan. enbart tiden efler del altansökningen har blivit allmänt lill- 1977/78:1 Dd A 540 gänglig enligt 22 S. Enliglsamarbelskonvenlionen får som villkor för provisoriskt skydd krävas altöversättning har ingivils. Däremotfår inte krävas all avgifi har erlagls. I förevarande paragraf bördärt"ör besiämmelsen om offentliggörande av internationell palenlansökanges den ulformningen all beslämmelserna i 22 S andra och Iredje siyckena blirlillämpliga så snart sökanden har fullgjort sin skyldighel all ge in översättning av ansökningen. Lagrådet föreslär iövrigt beträffande förevarande paragraf att texten delas upp i fyra styckensaml alt vissa redaktionella ändringar görs. Jaganser att lagrådets förslag börföljas i dessa hänseenden. I sista slycket bör dock i stället för del av lagrådei föreslagna ullrycket"formkrav" användas del uttryck som förekommer i konventionslexten. "krav rörande form och innehåll". Även i övrigi bör vissa jämkningargöras i den lexl som lagrådei föreslår. tenlighet med vad jag har anfört i anslutning till 29 S bör i förevarande paragraf även tasin en erinran om att. i fråga omintemationell patentansökan. vad i 48. 56 och 60 SS sägs om att handlingarna i ansökningsärendel har blivii tillgängliga enligl 22 S i ställetskall avse alt handlingama har blivii lillgängliga enligl 22 S med iakttagandeav bestämmelsen i tredje stycket, dvs. all handlingarna skall hållaslillgängliga enligt 22 S andra eller Iredje styckei endasl om sökanden harfullgjort sin skyldighet enligt 31 S att ge in översättning av ansökningen.Denna beslämmelse bör, med den styckeindelning som lagrådet föreslår, las in iförevarande paragraf som ett nyll Ijärde stycke. Bestämmelsen rörande ansökansform och innehåll konuner då all utgöra paragrafens femte stycke. Jag ansluler mig lill vadlagrådet anför rörande uttrycket "publiceras av patentmyndighelen".Paragrafen har därför justerats i enlighel med lagrådets förslag. Vidare harenmindre redaktionell ändring gjorts. Lagrådei riktar kritik mot vad som i remissprotokollet haranförls i den särskilda motiveringen lill förevarande paragraf. Finner densvenska palenlmyndigheten all den inlernationella myndighelens bedömning attenhelskravet inte är uppfyllt var riktig och betalar inle sökanden tilläggsavgifteninom föreskriven tid. skall ansökningen enligl lagrådei avskrivas litl den delden inte har varil föremål för intemationell nyhetsgranskning resp.intemationell förberedande patenterbarheisprövning. Enligl lagrådet gäller detta även om sökanden har bestrittriktigheten av palenlmyndighelens bedömning alt enhelskravet inle är uppfyllt.Ell sådani avskrivningsbeslul är som lagrådei påpekar ell sluiligl beslul. som kan överklagas enligl24 S-Om beslutet överklagas, skall enligt lagrådet överinstansen pröva om palenlmyndighelensbedömning rörande enhelskravel var riklig. Mot bakgmnd av vad lagrådet anför harjag föregen del kommit lill den 1977/78:1 Dd A 541 slutsaisen att den bästa lösningen är alt gesökanden räll all särskill överklaga redan del beslul varigenompalenlmyndigheten godiar den internationella myndighelens bedömning. Jagföreslår därt'ör all en bestämmelse om räll för sökanden alt föra lalansärskill mol sådani beslut tas in som ett nytt andra siycke i förevarandeparagraf. Beslämmelserna i 25 S försia och andra siyckena rörande sällel förbesvärslalan bör genom hänvisning göras lillämpliga på besvär enliglförevarande paragrafs andra stycke. Med den lösning somjagsålunda förordar bör också ges en ultrycklig föreskrift rörande utgångspunktenför den frist inom vilken sökanden skall betala tilläggsavgift, omöverinstansen (dvs. patentbesvärsrätten eller regeringsrätten) finner attpatentmyndigheiens beslul är riktigt. Enligl min inening bör denna frisl räknasfrån del all patentmyndighelen avsände underrättelse lill sökanden om rälienslagakraftvunna beslul. En beslämmelse av denna innebörd kan lämpligen tas insom ett nytt tredje stycke i förevarande paragraf om altpalenlmyndigheten skall underrätta sökanden om den högre instansens avgörandekan ges i administrativ ordning. Utöver vad jag nu anförthar vissa jusleringar gjorls i förevarande paragrafs första stycke.Hänvisningarna i lagtexten till artiklar i samarbetskonventionen har sålundautgått. Vidare har uttrycket "skatt patentmyndighelen pröva omansökningen omfallar flera av varandra oberoende uppfinningar" i försiapunkien bytts ut mot "skall paientmyndigheten pröva, om bedömningen varriktig". Av den nya formuleringen torde klart framgå att vad den svenskapatentmyndighelen skall ompröva är humvida den internationella myndighetenbedömde saken riktigt med hänsyn till de beslämmelser som den intemationettamyndighelen hade att tillämpa. Motsvarande ändring har gjorls i tredjepunkien. I försia styckei har även gjorts vissa andra redaktionellajusleringar. Paragrafens text harjämkats så alt hänvisningen till artikel 34.3.a i samarbelskonvenlionen harkunnat utgå. Därjämte har gjorts vissa redaktionella jusleringar. Lagrådei förestår vissaändringar i paragrafens avfattning för att syftet med patenlmyndighetensprövning skatt framgå lydligare. Jag anser att detta förslag ulgör enförbättring och alt det därför bör följas. Detsamma gäller lagrådets förslagatt dela upp det som i remissen är paragrafens första stycke i två stycken. Lagrådei förestår vidareändringar i de bestämmelser som gäller patentmyndighetens handläggning avärende i vilket sökanden har begärt sådan omprövning som avses i paragrafen.Jag biträder de synpunkter som lagrådet framför. Även i denna del anserjagdärför att lagrådels förslag bör föl- 1977/78:1 Dd A 542 Den föreskrift rörande ansökans form somlagrådei föreslagit har dock utformats på samma sätt som 33 S sista stycket. Utöver vad lagrådetföreslår bör i paragrafen också tas in en föreskrift om alt 2 S andra slyckelandra punkten är lillämplig pä ansökan som har lagils upp lill handläggningenligt förevarande paragrafs tredje stycke under samma löruisäliningar somgäller för svenska palenlansökningar. attifrågavarande ansökan blir lillgängligenligl 22 S. Denna loreskrift kan lämpligen placeras som ell nyil Ijärdesiycke. Lagrådei lar också upp deuttalanden som görs i den särskilda motiveringen lill förevarande paragrafrörande lalan mol sådani beslul som avses i paragrafen. Lagrådei anmärkerdärvid all talan mot beslulel föres med siöd av 24 S och all talerälien enliglden lillämpliga besiämmelsen i 24 S är uttryckligen begränsad lill sökanden.För all annan än sökanden skall kunna föra lalan mot beslul enligt förevarandeparagraf fordras enligt lagrådet en särskild beslämmelse härom. Lagrådelspåpekande är rikligi, I likhei medlagrådei anserjag all del inie finns skäl alt genom särskild bestämmelse geannan än sökanden räti al! föra lalan mol beslul enligt förevaiande paragraf Lagrådei har inle någolall erinra i sak mol den ändring i fråga om del provisoriska skyddelsomfattning som har föreslagits såvilt avser liden innan utläggningen avpatenlansökningen har kungjorts. Emellertid anser lagrådet att ullryckssältel iden nya andra punkien inle direkl anknyler lill ordalagen i första punkien samtatt den nya andra punkien innehåller en onödig upprepning av vad som framgår avhuvudregeln i första punkien. Från formell synpunklföreligger vissl fog för lagrådetsanmärkning. Den ändring av lagtexten som lagrådei föreslår innebär dock enliglmin inening all paragrafens försia punki blir mera svårtillgänglig. Den avlagrådei föreslagna formuleringen medför också viss risk för alt bestämmelsens innebörd missförstås. Jag anserall den formulering som föreslås i lagrådsremissen bättre ger uttryck för vadsom avses, nämligen alt skyddel förden lid som avhandlas i andra punkien ärbegränsai lill vad som framgårav båda lydelserna. 1 förevarande paragraf idess nu gällande lydelse hänvisas lill bl. Eftersom 75 S enligl de nuföreslagna ändringarna betecknas 78 S. måsle ändring av hänvisningen göras. Genom bestämmelserna iförevarande paragrafer vidgas möjligheterna all la hänsyn lill för senlvidtagen ålgärd uiöver vad som följer av allmänna regler om återställande avförsullen lid. Lagrådet finner, bl.a. med hänsyn 1977/78:1 Dd A 543 till palcnllagsliftningens speciella karaktär, inte anledning tillerinran mol den föreslagna ordningen. Däremoi föreslår lagrådet avsevärdaändringar i paragrafernas utfomming. De ändringar som lagrådet förordar innebärbetydande förbättringar i ulformningen av dessa tämligen komplicerade bestämmelser.Förslagen har i alll väsentligt fö|jls. I ell principielltbetydelsefullt hänseende harjag emellertid frängåll lagrådels förslag. Delgäller bruket av uttryckel "räitsloriusl" i 72 S försia slyckel. Jag delar i och för siglagrådels uppfallning all del hade varit en fördel, om det lill sin innebördinle hell klara uttrycket "rättsförlust" hade kunnat undvikas. Omnågot krav på rättsförlust inle ställs upp i lagiexlen. medför emellertid deltavissa svårigheter när del gäller att avgränsa paragrafens lillämpningsområde.72 S bör inte vara tillämplig påöverskridande av frist som las in i föreläggande enligl 15 S. börgällaoberoende av om frislen tästslälls av palenlmyndighelen i det enskilda falleteller om fristen är fastställd i de av patentmyndighelen uttardade patentbestämmelsema.Sökande som överskrider sådan frist har nämligen möjlighel att mot erläggandeav särskild avgift fä ansökningen återupptagen. Om kravet på rättsför-liisibehålls i lagtexten, leder della tillall sådan frisl inte i något lällomfattas av 72 S. Någon rättighet kan nämligen inte anses förlorad så länge ansökningenkan ålempplas. Vid de nordiska depariementsöverläggningar som har hållils efterdet alt lagrådet avgav sitt yttrande har från de nordiska palenlmyndighelernafiainhållils det önskvärda i all fristerna i förelägganden i viss ulsträckningkan beslämmas generelll i palenlbestämmelserna. Det ansågs vidaie att 72 Sinte bör vara tillämplig pä frist somavses i 14 S. dvs. fristen för att begära s. k. löpdagsförskjutning. Denönskvärda avgränsningen av tillämpningsområdet för 72 S hade i och för sigkunnat uppnås genom en uttryckligbestämmelse att de frister som jag nu har nämnt inte omfattas av paragiafen.Enligt min mening uppnäs emellertid den sökta avgränsningen enklast genom ettkrav på att patentsökanden skall ha lidit rältsföiiusl. Jag vill i detta sammanhang erinra om att även denfrist på tvä månader för att beiala ulläggningsavgifl som föreskrivs i 20 Sförsia slyckel faller utanför lillämpningsområdel för 72 S genom kravet på rättsförlust.Återupptagande kan nämligen ske om frislen överskrids. Mol bakgrund av vad jagnu anfört har kravet pä att överskridandel av fiisten har medfört rältsförltistbehållits som förutsättning för att72 S skall vara tillämplig. Med dennalösning behöver i 72 S tredje styckei göras undantag frän paragrafenslillämpningsområde endasi såvilt avser prioritets-fristen i 6 S försia styckei. Vid de nordiskadepartemenlsöverläggningarna har från övriga nordiska länder framförts farhågorför att 72 S skutte leda lill ellstoi"t anlal ogrundade fiamslällningar. Överenskommelse iräffades däiförom all införa en beslämmelse som gör del möjligi all föreskriva avgift försådan framställning. Bestämmelsen om sådan avgift har förts in i paragrafensförsia stycke and- 1977/78:1 Dd A 544 Detta har föranletl en redaktionelländring i paragrafens andra stycke. Det är all märka allenligt artikel 122,3 i den europeiskapatenlkonventionen avgift kommer att krävas för återinsättande i tidigarerätiigheier hos det europeiska patentverket. Samarbetskonventionen tillåter däremoi inle att avgifi krävs i defall som avses i regel 82 i tillämpningsföreskrifterna till den konventionen.Nägot krav på avgift hardärför inte tagitsupp i 73 S, I denna paragraf har.lill följd av ändringama i 72 S. uliryckei "beslul i anledning avframslällning enligl 72 S" bytts ul mol "beslul enligl 72 eller Enligl lagrådet är delfomikrav som anges i artikel 72 i den europeiska palenlkonventionen ett kravsom avser överlåtelsens giltighet i förhållande lill del europeiskapatenlverket. Denna fråga behöver därför enligl lagrådet inte regleras isvensk lag. På grund härav föreslår lagrådei att bestämmelsen rörande formkravvid överlåtelse av europeisk patentansökan (80 S iredje slyckel ilagrådsremissen) skall ulgå. Enligt min uppfattning kan det ifrågasättas ombestämmelsen i artikel 72 avser all reglera endasl vilka formkrav som krävs förall överlåtelse av europeisk patentansökan skall vara giltig i förhållande titt det europeiska patenlverket.Förarbetena till konveniionen ger inte någon ledning i detta hänseende.Bestämmelsens placering i samma kapiiel som artikel 74 och underkapitelrubriken leder närmast till motsatt tolkning. Enligl ariikel 74 skall sålunda i fråga omeuropeisk palenlansökan såsom förmögenhetsobjekt i designerad stal och medrättsverkan i den staten tillämpas vad som enligl den statens lag gällerbeträffande nationella palentansökningar. om inle annal föreskrivs ikonveniionen. Del kan sålunda hävdas att artikel 72 är en sådan föreskrift somskall gälla i varje designerad stat. Det bör å andra sidan påpekas alt någotformkrav inle ställs upp i konveniionen när del gäller överiåtelse av uppfinninginnan europeisk palenlansökan görs och inle heller när del gäller överlåtelseav europeiski palent. Mot bakgrund härav anserjag mig kunna godta lagrådelstolkning av konveniionen och förordar därför alt lagrädels förslag på dennapunkt följs. I övrigt har vidtagitsnågra smärre redaktionella jämkningar i paragrafen. I denna paragrafs förstapunkt föreskrivs enligt förslaget i lagrådsremissen alt europeiskt patenl ärmeddelal närdet europeiska paientverkel har kungjort sitt beslul att meddelapatentet. För all få bättre överensstämmel- 1977/78:1 Dd A 545 se med 26 S försia slyckel har denna föreskrifii stället givits den avfattningen alt europeiskt patent är meddelat närdel europeiska patenlverket har kungjort sill beslut att bifalla ansökningen. I förevarande paragrafsandra punkt har gjorls vissa redaktionella ändringar, Lagrådei anmärkerbeträffande förslaget i lagrådsremissen titt förevarande paragraf, att ensärskild regel om att 72 S första stycket skall äga moisvarande tillämpningbehövs endasl fördel fatt som avses i 82 S första slyckel andra punkien. Såvitigäller det fall som avses i 82 S första stycket första punkien blir enligllagrådet 72 S tillämplig redan på grund av de allmänna föreskrifterna i 81 punkien och 88 S första styckei (enligt lagrådsremissensparagrafnumrering). Lagrådei föreslårdärföratt bestämmelsen i förevarandeparagrafs första stycke inskränks titt alt avse det fall som avses i 82 Sförsta styckei andra punkien. Jag har varit medveten omatt bestämmelsen sådan den har utformats i lagrådsremissen i viss mån inneburilen dubbet täckning. Jag anser emellertid att den i remissen föreslagnaformuleringen trots den dubbla täckningen är all föredra, efiersom del dådirekt och i ell sammanhang slår klart att 72 S är tillämplig på båda de frister som föreskrivs i 82 S förstaslyckel. På grund härav ärjag inle beredd alt följa lagrådels förslag på dennapunkt. Vid sådant förhållandesaknas enligt min mening anledning alt göra den utbrytning av försia styckeiandra punkten till ett nytt andra stycke som lagrådei föreslår. Däremoianserjag att försia slycket i redaktionellt avseende bör Ulformas i huvudsak ienlighet med lagrådets förslag. Beiräffande förevarandeparagrafs andra siycke föreslår lagrådet all del ulformas i enlighet med vadlagrådet förordar beträffande 74 S andra stycket. Jag anser all lagrådetsförslag bör följas på denna punkt. I lagrådsremissen las i87 S upp en bestämmelse om vilandeförklaring av patentmål avseende sådanapatent som ännu kan upphävas av det europeiska patentverkel. Enligt dennabestämmelse skatt sådant mål. om inte särskilda skäl föreligger däremot,förklaras vitande i avbidan på att det europeiska paientverkel skiljer sigfrån ärendel. Lagrådet anser att den föreslagna regleringen är mycket stel ochi sak otillfredsslättande. Därvid fäs-ler lagrådet uppmärksamheten främst vidett uttalande i remissprotokollet, som enligt lagrådet syntes ge föga utrymmeför undantag från huvudregeln i paragrafen. Lagrådet synes emellertid mena attden förestagna regeln är alltför stel, även om den inte tillämpas på det sättsom motivuttalandena anvisar. Lagrådei anger exempel på fatt dåvilandeförklaring enligt lagrådels mening ler sig onödig, fastän invändningmot palenlel är under pröv-35 1977178. 1977/78:1 Dd A 546 ning hos del europeiska paientverkel eller liden för sådan invändning ännu inlehar gått ut. Mot bakgrund härav ifrägasätter lagrådei. om det över huvud tagelär moliveral alt ha en specialbestämmelse för mål om europeiski palent vidsidan av den allmänna regeln om vilandeförklaring i 32 kap. 5 Srättegångsbalken. Lagrådet besvarar fiågan nekande. Jag kan hälla med om attdet angivna uttalandet i remissprotokollet antyder en alltför stel lillämpning av bestämmelsen. Som lagrådetpåpekar kan del finnas andra läll än del som nämns i remissprolokollel. dåvilandeförklaring ter sig onödig. Enligt min mening medger dock den lagtextsom föreslogs i lagrådsremissen all målet inleförklaras vilande i dessa fall. När jag i del remitteradeförslagel log med en särskild bestämmelse om vilandeförklaring. var deltafrämst betingat av ett önskemål all få en klar och otvetydig bestämmelse idelta avseende. Jag ansåg nämligen all ivivelkunde uppstå om tillämpligheten av den allmänna regeln om vilandeförklaringi 32 kap. 5 S i läll då någon invändning mot ett patent intehar gjorls vid del europeiska paientverkel men tiden för sädan invändning ännu inte gått ut. I siidana lällharju det euiopeiska paientverkel redan meddelat patent och behandling påinvändningsavdelning kommer att äga rum endast om invändning mol patentet görs. Mot bakgrund av lagrådetsutlåtande all 32 kap. 5 S räiiegångsbalken synes vara lillämplig i dessa fall och vad lagrådei har anfört angåenderisken för alt den bestämmelse som föreslogs i lagrådsremissen skulle leda alllför siel reglering vill jag inle molsälta mig lagrädels förslag alt låta87 S i del remitterade förslaget utgä. Som en följd av denändring som förordas kommer den paragraf som i lagrådsremissen betecknades88 S att bli 87 S. Denna paragraf har i förhållande till förslaget ilagrådsremissen undergått viss redaktionell jämkning i försia slyckel försiapunkien. Beträffande andra styckeii ifrågavarande paragraf anför lagrådei all del inie synes erforderligl allhänvisa lill de artiklar i deneuropeiska palenlkonvenlionen som behandlar publicering av europeiskpalenlansökan. Lagrådet föreslår en ändrad lydelse av stycket. Enligl lagrädelsförslag skall andra styckei andra punkien i det remitterade förslaget ulgä. bestämmelse med den uiformning som lagrådei föreslår lär enligl lagrådeianses framgå, att publicering enligl samarbelskonvenlionen av iniernalionell palenlansökansom avses leda lill europeiskipaleni kan ersälla publicering av europeisk patentansökan enligl deneuropeiska palenlkonventionen endasl om de förutsättningar som föreskrivshäiför i sistnämnda konvention är uppfyllda. Jag anser det inte rikligtatt stryka bestämmelsen i andra styckei andra punkten, i vilken del föreskrivs all publiceringenligl samarbelskonvenlionen av ansökan, som lar upp del europeiskapalenlverket som designerad myndighei för ansökan om palent för , endaslunder vissa förutsättningar skall jämslällas med all ansökan blir allmäni lillgänglig enligl 22 S, 1977/78:1 Dd A 547 Innebörden av bestämmelserna i artikel 158,1 iden europeiska palenlkonvenlionen är nämligen au publicering enligtsamarbetskonventionen under de förutsättningar som anges i nämnda artikelersätter publicering enligt den europeiska palenlkonvenlionen. 'fröts att deninternationella publiceringen sålunda ersätter den europeiska får denemellertid enligl den europeiska palenlkonvenlionen i ett avseende sammaverkan som en publicering genom det europeiska palenlverket endasl om vissaylieriigare villkor är uppfyllda.Sålunda uppkommer verkan som nyhelshinder från ingivningsdagen geniemol andraeuropeiska palenlansökningar endast om den ansökan som har publicerats enliglsamarbetskonventionen också fullföljs vid del europeiska paientverkel. Jagdelar inte heller lagrådets uppfattning att hänvisningen i andra slycket förstapunkten till artikel 93 i den europeiska patenlkonventionen bör slopas. Av de skäl somjag nu haranfört anserjag att förevarande paragrafs andra stycke i princip bör utformasi enlighel med mitt ursprungliga förslag. Vissa jusleringar bördock göras ilagtexten. Denna paragraf motsvarar 89 S i lagrådsremissen. Lagrådet föreslärbeträffande bestämmelserna om det s. k. provisoriska skyddet i paragrafensandra stycke en omformulering av samma slag som förordas i fråga om 60 S. Av ihuvudsak de skäl somjag har anfört i anslutning titt 60 S anserjag migemellertid inle heller på denna punktböra biträda lagrådets förslag. I övrigi har iförevarande paragraf vissa redaktionella ändringar gjorts i första och Iredjesiyckena. Denna paragraf moisvarar 91 S i lagrådsremissen. Lagrådei föreslår enannan avfattning av första slyckel.