prop · G103165 · 1977-12-31 00:00:00 — ägarenlösas in när som helst före förfallotiden till det nominella värdet med tilläggav upplupen ränta. Ränta och bonus var tidigare skattepliktigkapitalinkomst. Efter beslul 1972 (prop. 1972:22) är dock bonus påefter beslutet utgivna eller föriängda sparobligationer fri från inkomstskall.I samband härmed sänktes gränsen för högsta tillåtna innehav per person från till 20 OCX) kronor. Maximigränsen har därefter åter höjts till per person. Ränta Fast ränla 7 1/2 96 Bonus(skattefri) 9 96 av inköpsvärdet av inköpsvärdet 14 96 av inköpsvärdet Likvidtid 16 november 1977-31 januari 1978 Genom kombination av löpande fast ränla ochbonusiillägg blir genom-snitisränian vid inlösen (förstabonustilirällel) och (= andra bonustillfällei) ca 10 96 per åroch vid inlösen på förfallodagen () 10 1/2 96 . Detlainnebär atl kapitalet fördubblas . Ensparobligation som köpts för löses in med 10 000kronor. Av ökningen är I 600 skattefri bonus. En nyhet förSPAR-77-obligationerna är alt räntan läggs til! kapitalet redan frånbörjan. 1 tabell 4.3 redovisas emissionsresultalet för dehittills utgivna sparobliga-lionslånen. Totalt har 1 232 000 tecknareplacerat 6 237 milj. kr. Sammanställningen i tabell 4.4visar hur stor del av ursprungligen tecknade belöp som stått kvar efter visslid. Här framgår t. ex. alt mellan 70 och 90 96 avobligationsbeloppel fortfarande fanns kvar hos sina ägare. Prop.1977/78:165 79 Tabell 4.3 utgivna sparobligationslån SPAR 60 SPAR 61 SPAR 66 SPAR 67 SPAR 68 SPAR 69 SPAR 72SPAR 73 SPAR 74 SPAR 75 SPAR 76 SPAR 77 prel Summa I 232 000 6 237 5 062 Tabell 4.4 Kvarstående nominella belopp i procent avursprungligt lielopp för utgivna sparobligationslån 60 61 66 67 68 69 72 73 74 75 76 5 Utredningens överväganden 5.1 Inledning I utredningens direktiv konstaterasalt den svenska samhällsekonomin f n. brottas med betydande balansproblem.Underskottet i ulrikes-betalningar har snabbtökat och framtvingat en omfattande utlandsupplåning. Bytesbalansunderskolietinnebär att det totala sparandet i ekonomin är för litet. För att komma till rätta med detlabalansproblem finns det rent teoretiskt ett stort anlal möjligheter allåstadkomma en ökning av del totala finansiella sparandet i landet. Tvåhuvudalternativ framstår dock som mest realistiska. Prop.1977/78:165 80 Det ena alternativet består i alt över lag minskaresursanspråken inom de olika sektorerna, dvs. atl i alla sektorer ökasparandet genom atl minska utgifterna. Detta för dock med sig atl den redanlåga investeringsaktiviteten inom det privata näringslivet ytterligare avlar.Resultatet torde då bli en försämrad ekonomisk tillväxt. Det andra allernalivel innebär en omfördelning avde nuvarande resursanspråken mellan de olika sektorerna. Denna omfördelningskulle då ske på ett sådant sätt att en ökad realkapitalbildning inom detprivata näringslivet möjliggörs. Därigenom skapas de grundläggandeförutsätlningarna för en framlida resurstillväxt. Alternativet att stimulera en ökadrealkapitalbildning i näringslivet medför problem som är av principiell ochdjupgående natur. Dessa problem behandlas f. n. också i olika utredningar.Sålunda har kapitalmarknadsutredning (Fi 1969:59) att företa enöversyn av kapitalmarknadens struktur och funktionssätt och har i detla syfteatl granska både institutionella och andra viktiga problem som sammanhänger meddet växande kapital- och kreditbehovet för vårt lands näringsliv. Utredningen(Fi 1975:03) om löntagarna och kapitaltillväxten har lill uppgifi alt utarbetaolika modeller för löntagarfonder. Lösningarna i detta hänseende berör ävensparandet, särskill tillväxten av riskkapital i företagen. De förslag dessa utredningar kan komma med kanknappast föranleda omedelbara konkreta åtgärder från statsmakternas sida.Emellertid gör sig kravet på ett ökat sparande gällande . Det är mot denna bakgrund som utredningen fått iuppdrag alt skyndsamt utreda frågan om möjligheter till ökal lönsparande. En viktig del av utredningens arbete har varit attsöka utröna vilka faktorer som påverkar hushållens sparande. Till en början kan konstateras att enligttillgänglig statistik svarade hushållsseklorn 1975 för mer än hälfien av deltotala finansiella sparandet i värt samhälle. Hushållssparandets andel avnettosparandet har ökal under hela 1970-taleis första hälft och har i slortsett ersatt den samtidiga minskningen i statens och kommunernas sparande. svarade hushållen i genomsnitt för 24 96 av nettosparandet isamhället. Hushållens sparkvot, dvs. förhållandel mellanhushållens sparande och deras disponibla inkomst, har varierat kraftigt övertiden. Någon bestämd trend kan dock knappast iakttas i sparkvotens utveckling. Störst betydelse har hushållsseklorns sparande haftför den del av del totala finansiella sparandet som kanaliseras över bankerna.Hushållen svarar nämligen för ca 70 96 av bankernas totala inlåning. Dettaberor på alt hushållssparandet i huvudsak placeras i bank och kassamedel.Samtidigt som Prop.1977/78:165 81 hushållensbanksparande ökat har också deras skuldsättning kraftigt ökat under 1970-lalet. Ökningstakten i hushållens banksparande har somframgår av nedanstående tabell legat på i genomsnitt10,4 96. Tabell5.1 Hushållens inlåning i bankerna Källa: Statitiska centralbyrån, tilllalliginlåningssiatistik, konfidentiell Slatisliska cenlralbyrån, inlånings- ochutlåningsstatislik Enligl vissa teorier kommer en snabb ökning avhushållens disponibla inkomster att leda till en högre sparkvot medan enlångsam ökning av disponibla inkomster tenderar atl sänka den. En annan faktorsom förefaller påverka hushållssparandet är inflationen. När inflationstaktenökar kan man ofta konstalera atl hushållssektorns sparande ökar. Det finns flera förklaringar till att hushållentrots negaliv realränta kan finna det rationellt att öka sin sparkvot närinflationen ökar. Om nämligen hushållen strävar efter alt bibehålla enoförändrad köpkraft i sina sparade medel, så kommer en ökad inflation att ledatill ett ökat sparande. Dessutom kan inflationen och speciellt oväntadeökningar i inflationstakten leda lill ökad osäkerhet om framlida realinkomsler,vilket leder lill ökad försiktighet och ökad sparkvot. Det bör understrykas altdet är förändringar i inflationstakten som kan ge upphov till ökal sparande.Däremot kan inle förväntas atl hushållens sparande kommer atl öka under enlångvarig period med hög inflation. När det gäller hushållens banksparande har vissaintervjuundersökningar gjorts om motiven till delta. Egnahemssparande är också ett viktigt motiv för sparandel.Däremot tycks enligt dessa intervjuundersökningar avkastningen inte ensam spelanågon avgörande roll för sparandet i bank. Vidare utgör tillgången på krediter ytteriigare enfaktor som kan påverka hushållens banksparande. Om del finnskredilrestriktioner kan detta föranleda ökat sparande i syfte att ökakreditvärdigheten. 6 1977/78. Prop.1977/78:165 82 Den höga sparkvoten efter 1974 torde väsentligenkunna förklaras av den höga inflationen, osäkerheten om framliden ochkreditrestriktioner. Utredningen vill dock understryka att slor osäkerhetråder om de faktorer som styr hushållssparandel. Gmndläggande för utredningens arbete är de idirektiven angivna målsättningarna. Dessa har av utredningen sammanfattats iföljande punkter. - skall bidra till en reell ökning avhushållssparandet - skall öppna en möjlighet för småspararen att kunnaspara till en realränta som i varje fall inte är negativ - skall direkt kunna stimulera kapitalbildningen iföretagssektorn I fortsättningen skall de angivna målsättningarnanågot närmare analyseras. Den reella ökning av hushållssparandet someftersträvas kan, som tidigare framhållits, ses som ett altemativ lill enökning av del offentliga sparandet. En sådan ökning är vid en given utgiftsnivåliktydig med en skattehöjning. Sett ur denna aspekt kan alltså ett ökatfrivilligt sparande ersätta skallehöjningar. Om statsmakterna vill utnyttjasig av detta genom att stimulera en viss sparform för hushållen är del viktigtatt del sparande som då kommer till stånd är ett nysparande. Det finnsemellertid risk för atl sparstimulanser för visst sparande leder tillomflyttningar mellan sparformer och att medel upplånas för atl placeras igynnade sparformer eller ersätter medel som placeras där. Detla innebär alt desom utnyttjar systemet pä detta sätt orättvist erhåller en sparbonus samtidigtsom de eftersträvade effekterna på det totala hushållssparandel i stort settuteblir. Det har varit en central uppgift för utredningen all finna former försparstimulanser som är sådana att de här nämnda effekterna begränsas så mycketsom möjligt. I kapitel 4 har lämnats en redogörelse för statligasparstimulanser i . Därav framgår att det nya lönsparandet, som 1972ersatte ungdomens lönsparande och allmänna lönsparandet, i princip hade sammamålsättning som den utredningen nu har. Detta lönsparande förbättrades senastförra året (prop. 1976/77:47). Denna sparform lar i första hand sikte pålöntagare och därmed jämställda grupper fysiska personer. Stimulansen attlönspara ligger dels i atl högsta bankränta utgår på kontot (f n. 8,5 96), delsi att lönspararen deltar i en åriig vinstutlouning, dels i att en skattefrisparpremie ulgår på belopp som stått inne utöver spararet, dock högst 300kr. Sparmedlen är inte spärrade utan kan disponeras när som helsl av spararen.En viktig fråga har varit om det system utredningen skall utarbeta skall utgöraen påbyggnad Prop.1977/78:165 83 tilldet nu fungerande lönsparandet eller om ett hell nytt syslem skall väljas. Alt förverkliga målsättningen om en positivrealränta erbjuder inga särskilda tekniska problem. Hur långt man villtillmötesgå detta krav får ses som en kostnads- och lämplighelsfråga. Idirektiven har man pekat på några tänkbara åigärder för att uppnå syftet, t.ex. åigärder vid beskattningen av avkastningen på sparmedel och reglema förskatteutjämning . När del gäller målsättningen att direkt stimulerakapitalbildningen i företagssektorn kan man konstatera att varje tillskott lillsparandel representerar ett ökat kreditutrymme som i varje fall lill en delkommer företagssektorn till godo. Direktiven måste emellertid tolkas så atlutredningen skall finna direkta kopplingar mellan sparandeökningen ochkapitalbildningen i förelagssektorn. Mot denna bakgrund har utredningen ocksåsett som sin uppgifi alt granska möjligheterna all överföra sparandel somriskvilligt kapital lill företagssektorn. Utöver de nu redovisade målsättningama börytterligare ett par fogas, som kanske är självklara men lika fullt viktiga. Ettsparsystem bör vara enkelt alt förslå och hantera för spararna, förelagen,banker och myndigheter. Hur enkelt ett system kan göras beror lill slor del påvilken ambitionsnivå man har i fråga om kostnader för staten och rättvisamellan olika gmpper av sparare. Krångliga insättningsregler samlålerföringsregler vid beskattningen försvårar starkt ett sådant systemsanvändbarhet. Vidare bör varje sparare kunna räkna ul vilka förmåner systemeterbjuder liksom de uppoffringar han måste göra. Den främsta målsättningen med lönsparande är attföra över resurser från konsumtions- till produktionssidan. måstesträvan vara atl lämna den övriga kapitalmarknaden i slort sett opåverkad. Omnämligen framtida sparstimulanser skulle ges en vid omfattning eller eljest bliav tämligen obegränsad natur skulle detla föranleda en överflyttning från andrasparformer, t. ex. aktiemarknaden, obligationsmarknaden. En central fråga för utredningen har varit attfinna former för en sparstimulans som speciellt tar sikte på atl stimulera ettnysparande. Man kan peka på tre principiellt sett olika system för stimulans avhushållssparandet. - Allmän subvention av avkastningen på hushållensfinansiella tillgångar. Eventuellt kan denna ta formen av en lindring avskatten på avkastningen på olika sparobjekt. - Syslem som bygger på total redovisning av deenskilda hushållens finansiella ställning. En ökning av de finansiellatillgångarna representerar i ett sådant system med nödvändighet ett nysparande,som kan premieras på Prop.1977/78:165 84 etteller annal sätt, exempelvis genom skatteavdrag. - System med premie till sparande som sker påspeciella konton. Till denna kategori kan man föra alla de speciellasparstimulanser som statsmakterna tidigare arbetet med. Det kan konstateras att det ligger utanförutredningens direktiv att överväga de två första slagen av system. Direktivensinriktning på lönsparande gör alt endast någon form av stimulans tillkontosparande kan komma ifråga. Samlidigt står del klart att det endast är inomramen för system som bygger på total redovisning av hushållens finansiellaställning som det är möjligt att styra de ställiga stödåtgärderna enbart tillett nysparande. Utredningen har därför sökt finna former försparstimulanser enligt konlomeloden som så långt som möjligt tillgodoserönskemålet alt premiera ett nysparande. När det gäller alt analysera och värdera olika nyakontosparformer faller det naturiigasl alt börja med lönsparandet i bank. Somtidigare framhållits finns redan ett sådant lönsparande som fungerar väl. Detenklaste vore därför att anknyta lill detta lönsparande och ytteriigareförbätlra förmånerna däri. Detta kunde ske exempelvis genom alt höjavinslsumman och genom alt förbätlra den skattefria sparpremien. Fördelarna medett sådant system skulle bestå i att det finns ett utbyggt och beprövatadministrativt system, som i och för sig skulle kunna uppfylla målsättningarnaom ett ökat hushållssparande och en positiv realränta för småspararen. Attförbättra villkoren i den nuvarande lönsparformen så att även de sparare, sominte vinner på det åriiga lotteriet, erhåller en realränta som i varje fallinle är negaliv torde dock medföra betydande kostnader för staten. Genom attsparmedlen fritt kan disponeras av spararen uppslår också svårigheter attkoppla extra skatteförmåner lill del nuvarande lönsparandel. Det skullenämligen kräva krångliga regler om återföring vid beskattningen av tidigaremedgivna förmåner. Detla är olämpligt av taxeringslekniska skäl. En annan stornackdel är all ett sådant förslag inte väl kan kombineras med målsättningen omen ökad kapitalbildning i företagen. Mot denna bakgrund har utredningen inte funnit altförbättringar inom ramen för del nuvarande lönsparandet kan uppfylla demålsättningar som uppställts i direktiven. Däremot kan bankernas administrativa sysiem medfördel användas för en ny form av lönsparande. Detla innebär i så fall alt detkommer atl finnas två olika sparsystem i bankerna. Det nuvarande lönsparandetkan genom sin konstruktion med vinslulloltning anses vända sig lill de grupperav sparare som främst är intresserade av de vinstchanser systemet medför. Dennya sparformen skulle i stället inriktas på de spargrupper som framför alllvill ha en form av inflationsskyddat sparande. Detla skydd skulle erbjudas vialättnader vid beskattningen. Man kan nämligen konstatera all del med deninflationstakt som rått under 1970-talei krävs myckel höga nominella räntesatserföre skall för alt uppnå en positiv realränta efter skall för Prop.1977/78:165 85 banksparandeoch förändra sparformer som följer inflationstakten. Detla kan illustreras mednågra överslagsberäkningar. Om det antas att den årliga räntan pä insalta medelär (= f. n. högsta bankränta), att den åriiga inflationen är lika slorsamt att räntan i sin helhet är skattepliktig får vi följande realränta eflerskall' i marginalskattelägena. -3,-4J % -5,-6, Exemplet visaratt man i alla vanliga inkomstlagenfåren negativ realränta, om sparavdragel inte kan utnyttjas. Denna negativarealränta skall jämföras med det fall att räntan ligger inom sparavdragel, dvs.är skattefri, då realräntan är ±0. Om räntan görs skattefri begränsashöginkomsilagarens skalleförmån till alt han lär sin negativa realräntareducerad i högre grad än låginkomsttagaren. Man kan också undersöka vilkennominalränla man måste ha i olika marginalskattelägen för all få en realräntaefter skatt, som är ±0 vid inflation. En sådan undersökning ger följanderesultat. När del gäller avkastningens betydelse försparbenägenhelen hos hushållen är del ulan tvekan så all det finns viktigafaktorer vid sidan av avkastningen som påverkar sparandet. Man kan peka påtrygghetsaspeklen, likviditeten, kreditvärdighel, målsparande. Utredningen villbetona all även avkastningen måste antas ha betydelse för sparandelsomfattning. Med den avkastning efter skall som vanligt banksparande f. n. gerär det naturiigt all avkastningsmotivel kommer i bakgrunden. En väsentligt höjdavkastning måste dock utgöra en stark stimulans till ökat sparande. Utredningens möjlighet atl stimulera sparandelbegränsar sig i huvudsak lill förbättringar i avkastningen. Därutöver kanutredningen ge sina förslag en 'Följandeformel används för att beräkna realräntan: R= realräntan N =nominalräntan I = infiationstakten Prop.1977/78:165 86 sådanform att spararna också skall kunna påverka användningen av sina sparmedel.Spararen skulle exempelvis kunna välja atl i någon form föra över pengarna lillnäringslivet som riskvilligt kapital. Detta skulle vidare kunna tillgodosekravet på en direkt stimulans av kapitalbildningen i företagssek-torn. En intressant form för överföring av riskvilligtkapital till näringslivet erbjuder de konvertibla skuldebreven. Deraskonstruktion är nämligen sådan att den kan sägas förena möjligheten alt satsariskvilligt kapital i näringslivet med ett visst skydd mot föriuster. Konvertibla skuldebrev aren form av skuldebrev sominnebär alt ägaren av skuldebrevet har rätt att - i stället för att återfå deli skuldebrevet angivna nominella beloppet - hell eller delvis byta sin fordranenligl skuldebrevet mot aklier i det bolag, som utger skuldebrevet. Sådanaskuldebrev kan i placeringshänseende ses som ett mellanting mellan aklier ochobligationer. Räntan är normalt lägre än gällande obligationsränta men rättenatt byta skuldebrevet mot aktier i det låntagande bolaget medför atl kursen pådel konvertibla skuldebrevet i princip följer utvecklingen på den underiiggandeaktien. Denna placeringsform ger jämfört med aktier högre direktavkastning ochett bättre kursfallsskydd. För detta får man i regel betala ett något högrepris än vid direklköp av aktien i bolaget. I skattehänseende gäller samma reglerför konvertibla skuldebrev som för annan lös egendom än aktier m. m., dvs.efter fem års innehavslid är realisationsvinster på konvertibla skuldebrevskattefria. Konvertibla skuldebrev lämpar sig främst för de placerare som villbegränsa risktagandel men ändå ha en koppling till aktiemarknaden. har framhållits att en ny form avlönsparande med fördel skulle kunna förvallas och administreras av bankema. Detär givetvis också möjligt att detla lönsparande skulle kunna ske hos staten.Fördelarna med delta består i alt den enskilde spararen inte skulle kunnaåberopa sitt ökade lönsparande till att erhålla konsumtionslån hos bankema samtatt statens anspråk på kapitalmarknaden skulle kunna begränsas. Detta skullekunna inslitulionaliseras genom att sparmedlen samlades i en fond, som skullekunna användas för alt exempelvis lösa bosladsobligationer. Därigenom skullebankerna kunna avlastas en del av sin skyldighet på detta område. Nackdelamaligger främst i att staten f. n. inte har en administration som är anpassad förett sådant sparande. Ytteriigare en sparform skall här beröras. För attge småspararna möjligheter att så riskfritt som möjligt spara i aktier ochandra värdepapper genomfördes en lagstiftning om aktiefonder. Så gott somalla banker i landet har numera inrättat sådana fonder. Det är väsentligt atlpåpeka att aktiefonderna ägs av andelsägarna och ej av det fondbolag somadministrerar fondema. Andelsägarna väljer ledamöter i fondbolagets styrelseoch dessa ledamöter har också att tillstyrka beslut om rösträtt för de aktiersom ägs av fonden. Sker inte sådan tillstyrkan kan representant för fondbolagetinle utöva rösträtt för fondens aktier. Enligt vad utredningen inhämtat har denuvarande aktiefondema inle i någon nämnvärd omfattning begagnat sig av Prop.1977/78:165 87 möjlighetenalt utöva denna rösträtt. Aktiefonderna slår under Bankinspektionens tillsyn. Tillgångarna i aktiefonderna skall sältas ned iöppet förvar hos den s. k. förvaringsbanken. Fondbolaget får endal i vissaundantagsfall förvärva värdepapper med samma utfärdare i sådan omfattning atlvärdet av de värdepapper som utfärdas av denne kommer att överstiga 10 96 avfondens värde. Vidare får i aktiefond inte ingå flera aktier i ett och sammaaktiebolag än som motsvarar 5 96 av röstetalet i bolaget. Andelarna i enaktiefond skall vara lika stora och medföra lika rätl till den egendom somingår i fonden. Värdet av en fondandel är aktiefondens värde delat med antaletutelöpande andelar. Beräkningen av värdet på de värdepapper som ingår i fondenskall ske med ledning av gällande marknadsvärde. Begär fondandelsägare inlösenav fondandel skall inlösen ske eller - när medel för inlösen behöveranskaffas genom försäljning av värdepapper - . Detta aktiefondssparande är av storomfattning. Den samlade förmögenheten hos de 16 svenska aktiefonderna uppgickden lill närmare 800 milj. kr. Antalet aktiefondssparareberäknas uppgå till 125 OtX) med ett genomsnittligt placeringsbelopp på 6 000kr. Enligl 31 § aktiefondslagen (1974:931) skallfondbolag utfärda fondandelsbevis till varje fondandelsägare eller föraregister över innehav av andelar i fonden. På den svenska aktiefondsmarknadenfinns båda dessa system representerade. Den väsentliga skillnaden mellan debåda systemen är all ett fondandelsbevis är ett innehavarpapper och ulgör etts. k. marknadspapper medan i ett registersystem fondandelsägarens rättigheterär knutna till införingen i registret. Andelari aktiefonder kan förvärvas antingen genom köp av engångskaraktär eller genomett regelbundet månatligt sparande. Möjligheter lill ett månatligt sparandefinns företrätt inom samtliga av bankerna ägda fondbolag. Denna sparform kandock rent tekniskt variera något från fall till fall. Ett system innebär altett visst belopp, lägst , månatligen överförs från banklönekontolill ett separat bankkonto. För medel innestående på detta konto köps vartredje månad så många hela andelar i aktiefonden som behållningen medger.Överskjutande belopp på kontot används lill inköp för nästkommandetremånadersperiod. Medlen på bankkontot är räntebärande. Även räntan på kontotkan användas för inköp av andelar. Bevis om andel i aktiefonden tillställsandelsägaren en gång . Ett annat system för månatligt sparande i aktiefondbygger på alt från banklönekonto eller annal molbokslöst konto uttas ett visstbelopp, som omräknas till andelar i aktiefonden. För att undvika allrestbelopp skall uppstå på kontot beräknas andelsinnehavet med tre eller fyradecimaler, t. ex. 2,141 andelar. Därigenom undviks överföringar via ettmellankonlo. De två första målsättningarna för utredningensarbete, nämligen den om ell nysparande och om en positiv realränta, leder framtill ell sparsystem där gmnden för systemet består av ett sparande i bank ellerhos staten. Fömtsäiiningarna för detta grundsparande är i stort likartade medde som gäller för det nuvarande lönsparandel, nämligen att stimulera till ett Prop.1977/78:165 88 långsiktigtoch regelbundet sparande och att åstadkomma ett nysparande. Som tidigareredovisats skiljer sig utgångspunkten för det nya systemet från det gamlafrämst däri alt avkastningen för varje enskild sparare skall vara så hög attett inflationsskydd förutsäus kunna ges. Detla inflationsskydd skallåstadkommas genom lättnader vid beskattningen. För alt uppfylla målsättningen om en ökadkapitalbildning i företagssektorn kan olika typer av påbyggnader ske av deltagrundsystem. Därvid har främst beaktats näringslivets behov av nytt riskvilligtkapital. 6.1Gemensamma grundprinciper för de olika förslagen I detla kapitel kommer utredningen alt redovisaolika modeller lill ell utvidgat lönsparande. Som grund för del utvidgadelönsparandet läggs ett sparande i bank eller hos staten.