prop · G1038 · 1977-12-31 00:00:00 — stannatför alt staten åtminstone t. v, bör svara lor driftsstödet. Sålunda är deloklart i vilken ulsträckning den kommunala kompetensen medger kommunaladriftsstöd. Vidare är del en ny stödform som i enlighel med vad jag har anförtbör tillämpas restriktivt och där en fast praxis för beräkningsnormer måsleutbildas. Det är också angelägel alt så långl möjligt undvika alt lägga påkommunerna nya, ekonomiskt betungande uppgifter. Beiräffandeden närmare ulformningen av de statliga stödåtgärderna vill jag anföraföljande. Närdet gäller den föreslagna höjningen av hemsändnlngsbidragei vill jag erinra omatt den kommunalekonomiska uiredningen (Fi 1971:08) i betänkandet (SOU1977:48) Översyn av de speciella statsbidragen lill kommunerna har tagit uppbl, a, frågan om detta bidrags konstmktion. Med hänsyn lill all denna frågaliksom förhållandet i stort mellan generella och specialdestinerade statsbidragsålunda är föremål för beredning är jag inte beredd att förorda någon ändringav bidragsprocenten. Bidraget bör därför även fortsättningsvis utgå avkommunens nettoutgift. Som jag har sagt bör det begränsas lillkommunens utgifter för hemsändning i glesbygder och jämförbara områden. F. n.gäller för hemsändnlngsbidragei att det normalt ulgår bara för hemsändning somsker med vad som kallas reguljära transportmedel, t, ex. buss, bil eller båt ilinjetrafik, lantbrevbäring o. d, Endasl om särskilda skäl föreligger ulgårbidrag för hemsändning med handlares eget fordon. Jagfinner det onödigt att för framtiden på sätt som skett i detaljreglera under vilka förutsättningar olika slag av transportmedel får användasför hemsändningsverksamheten. Det bör därför överlåtas på kommunen att ordnahemsändningen på det sätt man finner lämpligasl. Liksom f n, bör dock gälla allkommunen skall genomföra den planering som behövs för att hemsändningen skallske på ett ändamålsenligt säll, ulan onödiga kostnader och utan att visstföretag gynnas otillböriigl. Härvid är det angeläget att hemsändningen intemissbrukas. Jag har inhämtat att vissa kommuner i della syfte kräver alt en -om än begränsad - avgift skall las ut av hushåUen för varje hemsändning. Detsynes mig riktigt att kommunerna normalt kräver att sådan avgift las ul. Ensärskild fråga gäller om kommun skall kunna få förhandsbesked beträffande hemsändningsbidrag.F. n, gäller all hemsändningsbidrag söks och utbetalas för bidragsår iefterhand. Denna ordning bör bibehållas. Enligt min mening är det dock rimligtatt en kommun vid behov i förväg skall kunna få besked om huruvida statsbidragi princip kan påräknas. Jag förordar därför all formelli förhandsbeskedfortsättningsvis skall kunna lämnas. Närdel gäller Investeringsstödet bör - förutom den förordade geografiskautvidgningen och utvidgningen lill drivmedel - stödet i huvudsak ha sammautformning som . Det innebäratt stödet bör utgå i form av investerings-ochavskrivningslån samt kreditgaranti för anskaffning av vamlager. Summan av inveslerings-ochavskrivningslån bör liksom f. n. få uppgå lill högst Prop.1977/78:8 98 tvåtredjedelar av den stödberättigade investeringen. Avskrivningslånen bör vara ränte-och amorteringsfria och normall skrivas av med en femiedel varje årefterinvesteringen (jfr redogörelsen i det följande om avskrivningslån förinvestering i fast egendom). Avskrivningslån bör liksom få uppgå tillhögst -eller om särskilda skäl föreligger -av stödunderiaget. Kreditgarantinkan f n, medges intill av det belopp som behövs för vamlageranskaffningenoch endasl om särskilda skäl föreligger. Garantin är avsedd att underlättaanskaffningen av ett vidgat sortiment i anslutning till en investering förvilken investerings- och/eller avskrivningslån har utgått. Möjligheten all fåstatlig kreditgaranti har utnyttjats i mycket ringa utsträckning. del torde del bero på alt leverantörerna själva i stor omfattningtillhandahåller kredit utan särskild säkerhet. Emellertid kan det antas att deföretag som inte kan få sådana krediter inte heller har möjlighet att skaffafram säkerhet för de som den statliga kreditgarantin inle skulle täckaoch därför avstår från investeringen. Jag föreslår att kreditgarantinfortsättningsvis skall kunna tecknas för hela beloppet, dock fortfarande enbartom särskilda skäl föreligger. Vadhärefter gäller vilka investeringar som bör vara stödberättigade vill jaganföra följande. Investerings-och avskrivningslån utgår f n. bara för ny-, till- eller ombyggnad avaffärslokal och liknande samt för inredning och utrusining, dvs. inte för inköpav befintlig butiksfastighet. Jag har i det föregående (avsnitt 6.5.3) anförtatt det i vissa situationer kan finnas skäl att underiätta övertagande av enrörelse som hotas av nedläggning. Jag föreslår därför alt investeringsstödskall kunna utgå även för inköp av affärslokal eller annan lokal som behövs förverksamheten. Liksomf n. bör stöd för varubussverksamhet utgå endast om särskilda skäl föreligger, Vambussarkan ofta ulgöra ett hot för den stationära handeln, vilken så långt möjligt börsöka bevaras. Det bör dock liksom i fråga om butiksfastigheter vara möjligt att- där vambussen bedöms vara den klart bäsla eller enda lösningen - medgeinvesteringsstöd inie bara som f. n. för ombyggnad, större reparationer etc.utan även för inköp. Situationer kan ju f ö. tänkas där ett inköp ställer sigbilligare än en större reparation. Jagövergår nu till vissa frågor om lånevillkor m. m, i anslutning lillinvesteringsstödet. När fattade beslut om glesbygdsstödetsutformning uttalades att i fråga om säkerhet, ränta, amortering och uppsägningav investerings- och avskrivningslån skulle bestämmelserna utformas i huvudsaksom motsvarande bestämmelser om statligt regionalpolitiskt stöd. De senareåterfinns i kungörelsen (1970:180) om statligt regionalpolitiskt stöd(omtryckt 1976:379, ändrad senasl 1977:142). Dessa bestämmelser bör alkjämlutgöra utgångspunkt för det nu behandlade stödet. På några punkter vill jagdock föreslå vissa jämkningar. F, n.gäller sålunda bl. a. att investeringslån skall belalas åter inom högsl 10 åreller om särskilda skäl föreligger högsl . Vidare gäller all tillgångar Prop.1977/78:8 99 somhar anskaffats med stöd av avskrivningslån i låntagarens räkenskaper årligenskall skrivas av med belopp som motsvarar minsl den årliga avskrivningen avlånet, dvs. Slulligen kan nämnas all kreditgaranti endast fårmedges för lån som skall belalas åter inom högsl från försialyftningsdagen. Denu angivna reglerna är enligl min mening allt för restriktiva. Del är sålunda knappaslrimligt all - om en ny fastighet med hjälp av investeringslån har uppförts fören glesbygdsbutik - i normalfallet kräva att rörelsen under en tioårsperiodskall klara amorteringarna på lånet. Längre amorteringstider bör kunna medges. Bestämmelsenatt tillgångar som har anskaffats med hjälp av avskrivningslån skall skrivasav torde såvilt avser fast egendom avvika från vad som iallmänhet gäller för sådan avskrivning. Reglerna bör således även i denna deljämkas. Vadslutligen gäller krediter för anskaffning av varulager torde dessa vanligenvara löpande och syfta till att klara säsongmässiga variationer i lagerhållningen.Vad näringsidkaren kan ha behov av i anslulning till en investering ibutikslokalen torde oftast vara en höjning av de löpande krediter han eller honredan har. Kreditgarantin bör därför inte förbehållas lån som skall betalasåter inom viss lid, Däremoi bör det fömtsättas alt rörelsen i fråga efler entid stabiliseras pä en sådan nivå att den själv kan erbjuda säkerhet för denhögre varulagerkrediten. Den statliga kreditgarantin bör därför efter handkunna avvecklas. Molbakgrund av del anförda förordar jag all amorteringsreglerna fortsättningsvisblir så utformade, att de möjliggör en anpassning till situationen i denrörelse som erhåller stöd. Huvudregeln bör vara att lånevillkoren ulformas medhänsyn lill amorteringsmöjligheierna i del enskilda fallel, varvid rörelsensförutsättningar alt bära amorteringarna och dess möjligheter att överleva påolika lång sikt bör vägas in. Vidare bör hänsyn las lill vad slags tillgångarinvesteringen avser. Jaganser dock all även fortsättningsvis vissa ramar bör anges för lånevillkoren.Sålunda bör för investeringslån endasl undanlagsvis medges längre ålerbelalningslidän och aldrig . Beträffande avskrivningslånen bör enanpassning ske av såväl avskrivningen av lånen som kravet på avskrivning avtillgångar som anskaffats med hjälp av lånen lill vad som bedöms lämpligt medhänsyn lill egendomens art. Avskrivningsperioderna bördock ej få överstiga 20år. Vad slutligen gäller kreditgarantier bör de vara avvecklade inom högsl 10år från försia lyftningsdagen för krediten i fråga. Detförordade driftssiödei bör inom de begränsade ramar som jag har angetlkunna ulgå lill dagligvambutik, försäljningsställe för drivmedel eller, omsärskilda skäl finns, lill varubuss som saluhåller dagligvaror. Vidare börkrävas att kommunen noga har övervägt alternativa metoder att vidmakthållaservicen, t. ex, genom hemsändning eller sådan servicevidgning 1977/78:8 100 somjag har uttalat mig för i del föregående. Jag vill inle f. n. binda mig vidnågra särskilda beräkningsgrunder för driftsstödet. Dessa får övervägas avansvarig central myndighet, varvid alternativa metoder bör kunna prövas. Liksombeträffande hemsändnlngsbidragei bör formellt förhandsbesked om driftsstödkunna lämnas, medan utbetalning bör ske för lämpliga perioder i efterhand. Dettorde få ankomma på regeringen eller myndighei som regeringen bestämmer allmeddela de närmare föreskrifter som behövs för stödverksamheten. Genomförandetav vad jag har förordat i det föregående förutsätter medverkan från bl, a.statliga myndigheters sida. Vidare har distribulionsutredningen aktualiseratvissa mera allmänna bevakningsuppgifler för myndighetema. Vadförst gäller det statliga stödet till kommersiell service är det f. n.länsstyrelserna som beslutar om hemsändningsbidrag, medan konsumentverketbeslutar om investeringsstöd och betalar ul eventuella förluster med anledningav ställiga kreditgarantier. Vid remissbehandlingen av utredningens förslaghar aktualiserats en decentralisering av uppgifter från lilllänsstyrelserna. Enligtmin mening finns onekligen skäl som talar fören decentralisering tilllänsstyrelserna av den prövning som f n. sker hos . Eventuelltkan en sådan decentralisering i likhet med vad som gäller för det statligalokaliseringsstödet begränsas lill stödärenden upp till vissl belopp. Endecentralisering synes dock förutsätta att medelsramar eller särskilda anslagkan anvisas eller i vart fall beräknas för varje län. För dagen torde det varasvårt all bestämma efter vilka grunder detta bör ske. Viss lids erfarenhet bördärför först inhämias. Jag förordar därför att frågor om investeringsstödunder ytterligare prövas av . Även frågor om driftsstödbör övergångsvis prövas av verkei. Det bör uppdras åt konsumeniverkel att isamråd med decentraliseringsutredningen (Kn 1975:01) överväga hur endecentralisering helt eller delvis till läns.styrelserna bör åstadkommas ochtill regeringen komma in med förslag i frågan. Ett riktmärke bör härvid varaatt en decentralisering om möjligt bör genomföras till /81. Frågorom hemsändingsbidrag bör lämpligen liksom f. n, inom det inre stödområdetprövas av vederbörande länsstyrelse. Konsumeniverkel börsvara för de centralaanvisningar som kan behövas för stödverksamheten, Distribulionsutredningenföreslår en rad andra uppgifter som bör ankomma på och som haranknytning till verkets uppgift som centralt organ för konsumentpolitiskafrågor. Hit hör uppgifter rörande hushållens inköpsproblem, de butiksanställdasutbildning, ulveckling av nya Prop.1977/78:8 101 formerför närhelsbuliker m, m. Verket förutsätts också liksom ha denövergripande tillsynen över stödverksamheten. Dessa förslag har inte mött någonerinran från remissmyndigheternas sida. Jagfinner det för egen del naturligt och hell i linje med instmkiionsenligauppgifter att verkei följer förhållandena på distributionsområdet såvittgäller de problem som konsumenterna kan möla. Jag vill erinra om alt verketnumera har en särskild enhet för bl, a. dessa frågor. Verkels insalser bör i försiahand inrikta sig på en bevakning av den statliga stödverksamheten och utfalletav denna. I sammanhanget torde del vara naturiigt att söka finna meloder allnärmare utvärdera effekterna för berörda hushåll av utbetalda stöd. Härigenomkan prioriteringen av stödmedlen underlättas, 1 sammanhanget vill jag erinraom vad jag har anfört om vidgade servicefunktioner i glesbygdshandeln. Vidbehandlingen av ansökningar om stöd bör denna fråga beaklas av verkei. Konsumeniverkelbör verka för alt handlare och andra berörda får information om stödetsförekomst. Verket bör självfallel också eftersträva så enkla ansöknings- och handläggningsrulinersom stödverksamheten medger. Uiredningenhar även lämnal förslag rörande uppgifter för bl, a, SPK, statens planverk ochSvenska kommunförbundei, vilka i stort har lillslyrkls eller lämnats utanerinran från remissinslansernas sida. Del gäller bevakning avkonkurrensförhållandena inom branschen, råd och anvisningar lill kommunernaför planeringen där m. m. Jaghar i del föregående redovisat mitt slällningstagande rörande förslagel omcentralt buliksregisier. När det gäller förslagel all förändrade leveran-lörsvillkorskall anmälas lill SPK vill jag erinra om all nämnden med stöd av bl, a, lagen(1956:245) om uppgiftsskyldighel rörande pris- och konkurrensförhållanden(ändrad senast 1975:705) kan få kännedom om företagens leveransvillkor ochförändringar som har vidtagits i dessa. De konkurrensvårdande myndighetemaföljer även på annal sätt nämnda leveraniörsvillkor. Mot denna bakgrund och medhänsyn lill all man så långl möjligt bör undvika tyngande byråkratiska mtinerkan jag inte biträda förslaget. Deuppgifter i övrigi som bör ankomma på nu nämnda organ och som behandlas avutredningen är enligl min mening väsentligen sådana som på ellnaturligt sätl faller inom respektive organs verksamhetsområde. De fårförutsättas fortsätta arbelel med dessa frågor med beaklande av statsmakternasbeslut rörande distributionsfrågorna. Ulredningensförslag om en central . a. erfarenhetsutbyte ochsamlade bedömningar med företrädare för olika centrala organ, handeln m. fi,har fått ett blandat mottagande av remissinsianserna. Föregen del anser jag att det alltid bör vara en uppgift för både statliga ochkommunala myndigheler all samråda och byla erfarenheter med dem som är berördaav myndigheternas arbete, I vilka former detta bör ske måste Prop.1977/78:8 102 dockavgöras från fall till fall med beaklande av frågornas beskaffenhet. Jag finnerdärför inle anledning all föreslå ett särskill permanent organ för detta slagsfrågor. Del är däremoi tydligl att en allsidig bedömning behövs när del gälleråtminstone mera komplicerade frågor om stöd. Den hittillsvarandeglesbygdsnämnden, som är knuien till konsumeniverkel, bör även i fortsättningensvara för denna uppgift. Avgörandeför när förslagen i de föregående avsnillen skall kunna börja tillämpas är i försiahand när kommunerna kommer igång med de uppgifter som de bör ulföra. Någrakommuner är långl framme i arbetet med distributionsfrågorna och kan alltså vänlasla sig an dem mera definitivt i direkt anslutning lill riksdagsbeslut medanledning av här behandlade förslag, dvs, i praktiken fr. o, m, den I januari1978, Därefter kan verksamheien anlas bli utbyggd efter hand. De statligainsatserna bör i princip byggas ut i moisvarande takt, I vart fall behovet avstatliga stödåtgärder blir dock av naturliga skäl någol förskjutet i liden. Deresursförstärkningar som kommer alt behövas inom statsbudgeten torde lämpligenkunna genomföras med verkan fr. o, m. den , Medhänsyn lill sistnämnda förhållande förordar jag all nu underställs deprincipfrågor och riktlinjer som jag har lagil upp i det föregående, medananslagsfrågorna bör las upp i budgetpropositionen för /79. Jagvill dock redan nu anmäla all jag beräknar en ökning av medelsbehovel förinvesterings- och avskrivningslån från nuvarande anslag om 3 milj. kr. lill 6milj, kr, i samband med den geografiska utvidgningen. För driftsstöd börinledningsvis anslås . Medlen för driftsstöd torde kunna inrymmasinom del nuvarande anslagel för hemsändningsbidrag, där belastningen hittillshar varil mycket låg. Deövriga resurskrav som kan uppkomma på del statliga området bör bli myckelbegränsade. När del gäller kommunernas kostnader vill jag erinra om all jag vidmina överväganden rörande kommunernas uppgifter har beaktat det ansträngdakommunalekonomiska läget. Det kan vidare konslaleras alt ålskilliga av dekommuner som har anledning all göra en mera omfallandevaruförsörjningsplanering redan hargenomföri eller påbörjat della arbeie. Jaghemställer all regeringen föreslår allgodkänna de riktlinjer, som jag har angetl för åigärder på distributionsområdet. 1977/78:8 103 Regeringenansluler sig lill föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition föreslå all aniaga del förslag som föredraganden harlagt fram. Prop.1977/78:8 104 Proposilionen.................................................... ....... I Propositionenshuvudsakliga innehåll..................... ....... I 1, Inledning...................................................... 3 2, Bakgrund...................................................... ...... 6 2.1 Stödet lill kommersiell service i glesbygd ....... ...... 6 2.2 planering................................... ...... 7 2.3 Övrigi..................................................... ..... 10 3 .................................. ..... 11 3.1 Utredningens inrikining och uppläggning......... ...... II 3.2 Dagligvaruföretagen.................................. ..... 12 3.2.1 Företag och butiksformer m. m............. ..... 12 3.2.2 Strukturförändringar........................... 14 3.2.3 Lönsamhets- och finansieringsfrågor...... 15 3.2.4 Förelagens bedömningar för framtiden.... 17 3.2.5 Utredningens bedömningar................... ..... 18 3.3 Hushällen................................................ ..... 20 3.3.1 Kraven på distributionssystemet............ 20 3.3.2 Hushållens problem i inköpsarbetet........ 22 3.4 De handelsanställda................................... 24 3.5 Kraven på handeln och behovet av åtgärder.. 24 3.6 Förslag till åigärder.................................... ..... 26 3.6.1 Inledning.......................................... 26 3.6.2 Kommunala varuförsörjningsplaner m.m... ..... 27 3.6.3 Etableringskontroll m, m....................... ..... 34 3.6.4 Stödålgärder..................................... ..... 37 3.6.5 Myndighetsuppgifter, resursfrågor m. m.. ..... 39 4 Remissyttrandena.......................................... ..... 42 4.1 Allmänt om utredningen.............................. ..... 42 4.2 Läget inom handeln och behovei av åigärder.. ..... 44 4.3 Vamförsörjningsplaner m. m......................... ..... 49 4.4 Stödåtgärder........................................... ..... 56 4.5 Etableringskontroll m. m............................. 60 4.6 Myndighetsuppgifter, resursfrågor m. m......... 66 5 Bensinförsörjningsfrågor.................................. 68 5.1 och remissyttrandena överdenna 68 5.2 arbeie............................ ..... 69 6 Föredraganden.............................................. 71 6.1 Inledning................................................. 71 6.2 Distributionssystemet och behovei av åtgärder 73 6.3 Principiella utgångspunkter.......................... ..... 77 6.3,1 Allmänt.......................................... ..... 77 1977/78:8 105 6.3,2 Butiksslrukturen.............................. .... 78 6.4 Förbättrade förulsällningar för mindrehandelsenheter,, ,, 80 6.5 Kommunernas uppgifter.............................. .... 84 6.5.1 Varuförsörjningsplaner m.m.................. .... 84 6.5.2 Frågor om styrmedel för etableringar m. m 90 6.5.3 Hemsändning m.m.............................. .... 93 6.6 Statligaåigärder m, m................................ .... 94 6.6.1 Stödåtgärder.................................... ..... 94 6.6.2 Myndighelsuppgifter m.m..................... ... 100 6.7 Ikraftträdandeoch anslagsfrågor................. 102 7 Hemställan.................................................... 102 8 Beslut.......................................................... 103