prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Om denna ändring genomförs,kommer som jag förut har nämnt svensk räll och den europeiskapalenlkonventionen att överensstämma hett när del gäller de allmännapalenierbarhelsvillkoren. Vad jag fortsättningsvis anför rörande kravei påuppfinningshöjd äger alltså giltighet också när det är fråga om att avgörahuruvida europeiski patent för uppfyller konventionens krav påuppfinningshöjd. Som jag lidigare harframhållit innebär införandet av oinskränkt produklskydd inte att något avkallgörs på de allmänna patenterbarhetsvillko- 1977/78:1 Dd A 191 Såvilt gäller kravei på uppfinningshöjdinnebär detta att produkten utöver att vara ny också måste visas ha sådanaegenskaper att den väsentligen skiljer sig från vad som är känt. När detgälter en kemisk förening innebär kravet på uppfinningshöjd enligt min meninginte att föreningen exempelvis lill sin kemiska sammansättning markant måsteskilja sig från kända föreningar. En sådan helt annoriunda uppbyggnad tordeinte alttid innebära alt produkten har egenskaper som ger den uppfinningshöjd.Uppfinningshöjd kan nås även med mindre förändringar i ämnets struklur. omdessa förändringar medför all den nya produkten har egenskaper som på ettovänlat sätl skiljer den från kända produkter. Kravei på uppfinningshöjd börsåledes bl. a. kunna vara uppfyllt, om en egenskap som i och för sig finns hosen förut känd produkt förstärks eller försvagas på ett överraskande sätl. Kommittén har föreslagitatt patenl med oinskränkl produklskydd skall få meddelas endasl på grund avansökan som görs efler del all den ändrade lagstiftningen Iräder i kraft.Kommittén har moliveral sill förslag med alt obilliga verkningar kan drabbaIredje man om en ansökan, som när den gjordes bara fick avse användningsbundetproduklskydd, sedermera skulle få leda till patent med oinskränkl produklskydd.Jag delar kommitténs uppfallning på denna punkt. Innehållel i denensamrätt som förvärvas genoin patent anges i patentlagen (3 S) endastindirekt genom föreskrifler om vilkel utnyttjande av uppfinningen som inte fåräga rum utan patenthavarens samtycke. Ensamrätten innebär sålunda alt annan änpatenthavaren inle utan dennes lov får utnyttja uppfinningen yrkesmässigtgenom att använda patentskyddat förfarande, genom all tillverka, införa,använda eller lill försäljning, uthyrning eller utlåning utbjuda patentskyddatalster eller på annat säll. Avser uppfinningen förfarande för lillverkning av alster, omfatiarensannätlen också alster som har tillverkats enligl förfarandet (s. k. indirektproduklskydd). Ensamrätten omfatiarsålunda alla länkbara former avyrkesmässigt utnyttjande. De särskilt nämnda formerna ulgör endast exempel.Ensamrätten omfallar däremot inle ulnylljande av uppfinningen för enskill brukeller för sådan fortsatt forskning ellersådant experiment som avser uppfinningen i sig själv (NU 1963: 6 s. 145 f).Vidare bör märkas all ensamrätten anses uttömd såvitt avser alster som omfattasav patentet och som har .sålts i med patenthavarens tillstånd (NU1963:6 s. J48 f). Frågan huruvidakonsumtion av ensamrätt inträder genom att alster, som omfattas av patent förSverige, bringas i omsättning i utlandet behandlades av de nordiskapatentkommittéerna betänkande, Enligl 1977/78:1 Dd A 192 kommittéerna borde som en följd av patenträttensterritoriella begränsning konsumtion inte inträda genom försäljning i utlandet(NU 1963:6 s. 149). Patenthavaren skulle sålunda ha rätt alt för varje särskillland bestämma, om den patentskyddade uppfinningen där skulle få utnyttjas avandra (jfr NJA 1938 s. 642). Äv uttalanden i proposition med förslag lillväxtförädlar-rättslag framgår, att min företrädare var av samma uppfattning somkommittéerna beträffande gällande rätts innehåll på denna punkt (prop. 1971:40 s, 76 f). 1 den sålunda beskrivnaensamrätten görs dock vissa ytterligare inskränkningar. Ensamrätten omfallaralltså inte utnyttiandet av alster som har sålts i i butik eller pådärmed jämförligt sätt. om köparen vid köpet inle ägde eller hade bort ägakännedom om att ensamrätten kränktes (3 S iredje stycket). Den som närpatenlansökningen gjordes utnyltiade uppfinningen yrkesmässigt i ellerhade vidtagit väsentliga åigärder därför får ulan hinder av palenlel fortsättautnyttjandet med bibehållande av dess allmänna art. om utnyttjandet inleinnefattade uppenbart missbruk i förhållande lill patentsökanden eller någonfrån vilken denne härleder sin rätt(4 S). Vidare undantas från ensamrätten utnyttjande av uppfinning på utländsktfartyg, utländskt luftfartyg eller annat utländskt samfärdsmedel för dessbehov, när det tillfälligt kommer till . Slulligen får i den omfallningregeringen förordnar reservdelar och tillbehör till luftfartyg ulan hinder avpatenl inföi"as i och användas här för reparation av främmandeluftfartyg (5 §). Sådant förordnande har meddelats i Kungl. Maj:ts kungörelse(1967: 845) om införset och användning av reservdelar och tillbehör tillluftfartyg utan hinder av patent. Där föreskrivs att reservdelar och tillbehörlill luftfartyg utan hinder av patent får införas i och användas härför reparation av luftfartyg hemmahörande i främmande stal som är ansluten lill1944 års Chicagokonvenlion angående internationell civil luftfart. Somytteriigare förutsättning för sådan införsel eller användning gäller att denstat i vilken luftfartyget är hemmahörande är ansluten lill Pariskonvenlionen eller har en palentlagstiftning som erkänneruppfinning som har gjorts av medborgare i annan litl Chicagokonvenlionenansluten stat och lämnar tillfredsställande skydd åt sådan uppfinning. Det olovliga uinyitiandeav en palenlerad uppfinning som förbjuds enligl lagtexten är del utnyttjandesom utförs av nägon som gärningsman. Medverkan lill sådant uinyitiande. s.k. medelbart patentintrång, kan beivrasendast i den mån delta följer av allmänna straffrättsliga regler om medverkantill brott. För att medverkan tillsådant utnyttjande skall kunna straffas fordras dels att utnyttiandet objektivtsetl utgör patentintrång, dels alt uppsåt att medverka till patentintrångföreligger hos den medverkande. Med straffbar medverkan följer ävenskadeståndsansvar. När en medverkande inle har haft uppsåt all kränkapatenträtten och sålunda inle gjort sig skyldig till straffbart patentintrång,torde enligl vad de nordiska patenl- 1977/78:1 Dd A 193 kommittéerna uttalade belänkande ellskadeslåndsrättsligt medverkansansvar inle kunna grundas på en analogi medstraffrätten. Kommittéerna uttalade emellertid att även om skadestånd iprincip inte kunde följa pä handlingar som föll utanför de i lagen uppdragnagränsema för ensamrätten, genom den generella avfattningen av lagrummetallmänna skadeslåndsrällsliga synpunkter vad gälter oaktsamt handlande dockkunde få visst utrymme, så länge handlandet innefattade ell dellagande i uppfinningensdirekla uinyitiande (NU 1963:6 s, 153). Enligl uttalande av föredragandedepartementschefen proposiiion (pi"op. 1966:40 s. 210 f) skulleskadeståndsreglerna i patentlagen gälla vid alla slags patentintrång ochsåledes vara lillämpliga även vid medverkan i patentintrång. Frågan om ensamrättensinnehåll berörs inle i samarbelskonvenlionen eftersom denna konvention intebehandlar materiell patenträtt, 1 den europeiska palenlkonvenlionen föreskrivsall innehavare av ell europeiski patenl skall i varje stat för vilken palenlelhar meddelats åtnjuta samma räll som innehavaren av ell i den slalen meddelalnationellt patenl (arl, 64,1). Ett europeiskt patenl som avser föifarande skalldock alllid ge s.k. indirekt produktskydd. skydd också för alster som harframslällls direkt genom förfarandet (arl. Marknadspatentkonventioneninnehåller däremot en fullständig reglering av den ensamrätt som följer aveuropeiska patenl som meddelas för EG-staterna i form av marknadspalent. Idenna reglering anges först vilka former av utnyttjande av en uppfinning som ärförbjudna ulan patenthavarens tillstånd.Uppräkningen omfattar också handlingar som ulgör medelbart patentintrång.Häi-efler anges ett anlal begränsningar i den ensamrätt som eljest skullefölja av de angivna förbuden mol uinyitiande av uppfinningen. Slutligenfinns regler om ensamrättens konsumtion. Marknadspatentkonventionen innehållerockså beslämmelser om när ensami"ällen enligt nationellt patenl ifördragsslutande stal skall anses konsumerad. I fråga om del direktapatentintrånget innebär enligt marknadspatentkonventionen (arl. 29)ensamrätten all annan än patenthavaren inle ulan dennes lov får tillverka,utbjuda, bringa i omsättning eller använda patent-skydda! alster eller införaeller lagra alstret för sådant ändamål. Ensamrätten innebär vidare förbud förannan än patenthavaren all använda patentskyddat förfaiande eller, om han veteller del med hänsyn till omständigheterna är uppenbart alt användning avföifarandet inle får äga rum utan patenthavarens samtycke, att utbjudaförfarandet för användning i fördragsslutande stat. Ensamrätten innebärslutligen att annan än patenthavaren inle får utbjuda, bringa i omsättningetter använda alster som har framslällls direkt genom patentskyddat förfarandeetter införa eller lagra sådant alsterför dylikt ändamål. Prop.1977/78:1 Dd A 194 När del gäller medelbartpalentinlrång innebär ensamrätten enligl mark-nadspalenlkonvenlionen (arl. 30)all annan än patenthavaren inte ulan dennes lov får i fördragsslutande stal, åtnågon som inle är berättigad all utnyttja den uppfinning som skyddas avpatentet, tillhandahålla eller erbjuda sig all tillhandahålla medel förutövande av uppfinningen i fördragsslutande siat, om detta medel hänför sig titt någol väsentligt i uppfinningen.Ensamrätten omfattar dock endasl de fall då den som tillhandahåller ellererbjuder sig alt tillhandahålla dellamedel vel all medlet är lämpat och avsett att användas vid utövande avuppfinningen eller det med hänsyn lill omsländighelerna är uppenbarl alt dettaär fallet. Är medlet en i handeln allmänt förekommande vara, ulgör sådanttillhandahållande eller erbjudande som nämnts patentintrång endasl om densom tillhandahåller eller erbjuder sig all lilthandahålla medlel uppmanar denål vilken medlet lillhandahålls altbegå handling som enligt konventionen objektivt sett utgör direklpatentintrång. Artikel 31 imarknadspatentkonventionen innehåller besiämmelserom undanlag från ensamrätten.Där föreskrivs att ensamrätten inte omfattar sådant utnyttjande avpatentskyddad uppfinning som sker enskilt utan för-värvsssyfte och inte hellerålgärd för försök med den patentskyddade uppfinningen. Vidare undantas frånensamrätten oförberedd tillredning i enskilda fall av läkemedel på apotekenligt förskrivning av läkare och åtgäider med sålunda tillrett läkemedel. Del är dock att märka att vid bedömning avhuruvida medelbart patentintrång förekommit den som utövar uppfinningen pånågot av dessa tre sätt skall anses inte vara berättigad alt utövauppfinningen (art. 30.3). Palenlerad uppfinning fårvidare enligl marknadspatentkonventionen utan hinder av marknadspatentutnyttias ombord på fartyg, som är hemmahörande i icke fördragsslutande statsom är ansluten lill Pariskonvenlionen. i fartygets skrov, maskiner, lackling,utrustning eller annat tillbehör. Detta gäller dock endast när fartygettillfälligt eller oavsiktligt kommer in på fördragsslutande statssjöterritorium. Som förulsällning gäller vidare all uppfinningen där användsuleslulande för fartygets behov. Ensamrätten omfatiar inte heller utnyttjandeav patentskyddad uppfinning i konstruktionen av eller vid drift av luftfartygeller transportmedel för landtransport från icke fördragsslutande stal som äransluten lill Pariskonvenlionen eller uinyitiande av tillbehör titt sådani luftfartyg eller transportmedel,när luftfartyget eller tiansporlmedlel lilttättigleller oavsiktligt kommer in på fördragsslutande stats område. Slulligen fårpatentskyddad uppfinning utnyttjas för ändamål som avses i ariikel 27 i 1944ärs Chicagokonvenlion angående internationell civil luftfart, när sådantutnyttjande rör luftfartyg från icke fördragsslutande stal och ålgärdenomfaltas av bestämmelserna i nämnda artikel. Föreskrifler omkonsumtion av ensamrätten finns säviii gäller marknadspalent i artikel 32 ochsåvilt gäller nationella patent i artikel 81. 1977/78:1 Dd A 195 genom marknadspalent erhållna ensamrättenomfallar inle uinyitiande inom fördragsslutande stal av patentskyddat alsterefter del all alstret har bringats i omsättning i någon fördragsslutande statav patenthavaren eller annan med dennes ultryckliga samtycke (arl. Enligtkonveniionen gäller moisvarande inskränkning i den ensamrätt som nalionelllpatent ger patenthavaren i den stat där patentet har meddelats, om alstret harbringats i omsättning i nägon fördragsslutande stat av patenthavaren ellerannanmed dennes uttryckliga samtycke (art. 81.1).De inskränkningar i ensamrätten som här avses gälter dock inle. om delföreligger skäl som enligl gemenskapsrätten ("Community law") möjligt all tåla ensamrätten omfatta åtgärd med patentskyddat alster i defall som avses. Artiklarna 29-32 och 81 imarknadspatentkonventionen i deras engelska, franska och tyska versioner jämteinom utarbetad översättning till svenska bör fogas vidprotokollet i delta ärende som bilaga 11. Kommittén erinrar till enbörjan om att europeiski patent enligl den europeiska patentkonventionen skallge patenthavaren i varje fördragsslutande stat för vilken det har meddelatssamma rätt som innehavaren av ett i den staien meddelat patent. Europeisktpatent som avser föifarande skall dock enligt konventionen alttid ge indirekt produklskydd. Kommitténuttalar därefter att eftersom ensamrätten enligt den svenska patentlagen omfattarockså det indirekta produklskyddet. den svenska lagstiftningen om ensamrättensinnehåll utan ändring kan göras tillämplig på europeiska patent. Kommittén anseremellertid alt hänsyn bör tas till hur bestämmelserna om ensamrättens innehållhar utformats i marknadskonvenlionen. Den påpekar därvid att den konveniionenskiljer sig från gällande nordisk rält i två väsentliga avseenden. Konventioneninnehåller sålunda en uttömmande uppräkning av de åigärder som i princip ärförbehållna patenthavaren. medan motsvarande uppräkning i de nordiskapatentlagarna är endast exemplifierande. Vidare omfatiar uppräkningen ikonveniionen både handlingar som utgör direkt palentinlrång och handlingar somutgör medelbart patentintrång. Några bestämmelser om medelbart patentintrångfinns däremot inte i den nordiska lagstiftningen. Kommittén framhållervidare att frågan huruvida medelbart patentintrång borde införas i de nordiskapatentlagarna som en särskild form av uppfinnings utnyttjande övervägdes av denordiska patentkommittéerna betänkande. Kommittéerna påpekade att ommedelbart intrång infördes som en särskild form för uppfinnings uinyitiande,självständigt ansvar skulle kunna utkrävas för det medelbara intrånget (NU 1963:6 s. 153). Ersättning skulle enligt kommittéerna i så fall kunna utkrävas inteendast Prop.1977/78:1 Dd A 196 för skada som uppkommer genom det direktaintrånget utan också för skada genom det medelbara intrånget som sådant. Ensådan reglering syntes enligt kommittéerna vara befogad endasl om det ansågsönskvärt att vissa former av medelbart utnyttjande skulle kunna drabbassjälvständigt, när uppfinningens direkta utnyttjande inte i och för sigutgjorde patentintrång, t. ex. därför att del inte skedde yrkesmässigt.Kommittéerna ansåg inte alt en sådan utvidgning av ensamrätten var påkallad.Mol bakgrund av innehållel i gällande rätt såvitt avser medverkan till broltansåg dåvarande departementschefen att anledning saknades att ställa uppsärskilda regler om straff för medverkan till palentinlrång. Han ansåg det inleheller lämpligt att ställa upp särskilda skadeståndsregler för dylika fall(prop. 1966:40 s. 205 och 210 f.). Somjag nämnt skulle emellertid enligtdepartementschefen de allmänna skadeståndsreglerna i patentlagen varatillämpliga även vid medverkan till patentintrång. har emellertid denna fråga nu kommii i ett annat läge. Ommarknadspatentkonventionen träder i kraft, torde enligl kommittén samtligaEG-stater komma att anpassa sin nationella patent-lagstiftning tillkonventionen i detta väsentliga avseende. Enligt kommittén måste en enhetligreglering i av ensamrättens omfattning innebära väsentligafördelar. Kommittén framhåller att som medlem i EG eftermarknadspatentkonventionens ikraftträdande kommer att bli tvunget all tillämpaden konventionens reglering såvitt avser de patent som meddelas enligtkonventionen. Kommittén anserdet uteslutet att det i skulle införas enlagstiftning som leder till att ensamrätten får olika innehåll beroende på ompatentet är ett nationellt danskt patent eller ett marknadspalent. Enförutsättning för att den nordiska rältsenheten skall kunna bibehållas blirdäiför enligt kommittén att Fintand, och anpassar sinlagstiftning till marknadspatentkonventionen i delta avseende. Av nu angivnaskäl föreslår kommittén all i patentlagen införs en reglering som innebär altvissa former av medelbart utnyttjande ulgör en självständig form av patentintrång. Kommittén framhåller attäven frågan om sätiet all i lagtexten ange ensamrättens innehåll behandlades!1963 års betänkande (NU 1963:6 s. 147). De nordiska paientkommitiéema övervägdesålunda huruvida i lagtexten borde uttömmande anges vilka former av uinyitiandesom förbehålls patenthavaren eller om ensamrättens omfattning borde angesgenom en generellt avfattad beslämmelse. Kommittéerna ansåg atträttssäkerhetsskäl visserligen kunde lala för en uttömmande uppräkning av deformer av utnyttjande som omfattas av ensamrätten men alt patenthavarensiniresse av ell fullständigt skydd övervägde. Enligt kommittéerna bordenämligen skyddet inte kunna kringgås genom någon speciell form av nyttiandesom lagstiftaren inte hade kunnal förutse. Uppräkningen i marknadspatentkonventionenav icke tillåtna former avuinyitiande är emellertid enligl patentpolicykommittén så omfattande, attnågot sådant känt littvägagångssäit för 1977/78:1 Dd A 197 au utnyttja patentskyddad uppfinning som bör omfattasav ensamrätten inte torde falla uianför uppräkningen. Som nämnls skulledel enligl kommittén innebära väsentliga fördelarom den svenska patentlagensreglering av ensamrätten överensstämde med vad som allmänt kommer att gälla iVästeuropa. På grund av vad nu sagls föreslår kommittén all den svenskalagstiftningen anpassas lill marknadspatentkonventionen också på del sätlel allalla former av utnyttjande som omfattas av ensamrätten anges direkt i lagengenom en uttömmande uppräkning. Den inskränkning iensamrätten som föreskrivs i 3 S iredje styckei patentlagen, dvs. i fiåga omutnyttjande av alster som har sålts i butik eller på därmed jämförligt säll, tillkom på danskt initiativ (NU 1963:6 s. 150 f. prop. 1966: 40 s. 95 f).Bestämmelsen avsåg enligt förarbelena att skydda främsl jordbrukare ochhantverkare mot ansvar för patentintrång, om de i sin yrkesverksamhet användermaskiner etter redskap som harinköpts på säll som nämnls. De finska, norska och svenska kommittéernaifi"åga-satle emellertid om en bestämmelse med sädant innehåll varerforderlig. E'nligl deras uppfallning tydde nämligen eifarenheten på allpatenlhavai'en i allmänhel inte i prakliken hade någol iniresse av all göra sinensamrätt gällande mol konsumenler i de situationer som skulle komma altomfattas av en sådan bestämmelse. För alt vinna nordisk enhetlighet godtog emellertiddessa kommiltéer bestämmelsen. Enligt betänkande utgick de emellertidfrån att bestämmelsen i realiteten inte medförde någon väsentlig inski-änkningi patenthavarens ensamrätt men alt den i undantagsfall kunde vara av värde förden fria omsättningen. Patenlpolicykommitténpåpekar att ifrågavarande bestämmelser saknar motsvarighet i konveniionen ommarknadspalent. lorde därför enligl kommittén komma alt upphäva den.Kommittén anseratt för del några betänkligheter mol all upphävabestämmelsen inte lorde föreligga. På grund härav förestår kommittén all 3 Siredje slyckel patentlagen upphävs. Liksom della lagrum vid sin lillkomst inte ansågs medföra någonväsenilig inskränkning i ensamrätten lorde enligl kommittén bestämmelsensupphävande inte medföra någon väsenilig uividgning av denna räll. Delskadestånd som patenthavaren skutte kunna titterkännas av den enskildelantbrukaren eller hantverkaren lorde enligl kommittén endasl undanlagsvisvara av sådan storlek att han kan finna del meningsfullt att eftertbrska dessaköpare och göra skadeståndsanspråk gällande mol dem. tordepatenthavaren naturligen i försia hand vilja vända sig mol den som yrkesmässiglolovligen försäljer patentskyddat alster. Kommittén anmärker vidare alt lill den del utnyttjandet av det patentskyddadealstret har skett i god tro. dvs, innan ulnyttjaren insåg eller borde hainsett alt alstret var patentskyddat, 58 § andra styckei patentlagen ärtillämpligt. Enligl delta lagrum skall ersäitning i dylika fall ulgå endast omoch i den mån del anses skäligi. 1 de fall som avses kan enligt kommitténomständigheterna ofla vara sådana all något skadestånd inte bör ut-gå. 1977/78:1 Dd A 198 .Som nämntsföreskrivs i konventionen om marknadspatent undantag från ensamrätten såviiigäller oförberedd tillredning på apotek av läkemedel enligt förskrivning avläkare i enskilda fall och såvilt gäller åtgärder med sålunda tillrett läkemedel. Kommittén förestår alldel övergångsvis gällande förbudel mol produktpalent på läkemedel upphävs.Därmed blir enligt kominittén risken för att apotekspersonal kan ådra sigansvar för patentintrång genom att expediera läkemedel enligt receptväsentligt större n , närendasl förtärande för tillverkning av läkemedel kan palenteras. Kommitténförordar däiför all det i patentlagen, i likheimed ad som är fallet imarknadspatentkonventionen. görs undantag från ensamrätten såviii avser tillredning på apotek av läkemedel enliglläkares förskrivning i enskilda falt och åigärder med sålunda litlrelt läkemedel. Kommitiéns förslagrörande ensamrättens innehåll har berörts av endasl två remissinsianser. Sveahovrätt och Svenska föreningen för industriellträttsskydd. Srea hovrän anser siginte kunna tillstyrka förslagel lilländring av regleringen av ensamrättens innehåll. Hovrätten påpekar att fråganom ensamrättens uiformning och om införandel av institutel medelbartpatentintrång övervägdes vid tillkomsten av nu gällande patentlag och att mandå inte fann anledning att övergå till en reglering av del slag sompatentpolicykommittén har förordai. Hovrätten är Iveksam om del skäl somkommittén har anfört lill stöd för sitt förslag, nämligen värdel av europeiskenhetlighet, är tillräckligt lungl vägande. Enligt hovrätten måsle dennuvarande regleringen i patentlagen anses bättre tillgodose patenthavarensbehov av skydd. Vidare anser hovrätten att den föreslagna bestämmelsen omförbud mot medelbart patentintrång synes svår att tillämpa och den förefallerenligl hovrätten dessutom avse ett föga prakliskl falt, förindusirieUl rättsskydd anser del närmasl vara en fördel om patentlagen kommerall innehålla en fylligare beskrivning av patenträttens innehåll, eftersomlagtexten härigenom blir mera informativ. De förestagna tilläggen framsiårenligt föreningen i sak väsentligen som en kodifiering av grundläggandepalenträltstiga principer, vilka har varit vedertagna i doktrin ochpraxis. Enligl den europeiskapatenlkonventionen skall innehavaren av europeiskt patent i varje stat förvilken patentet har meddelats åtnjuta samma rätt som innehavaren av ell i denstaien meddelat nationellt patent. Ett europeiskt patent som avser förfarandeför tittverkning av alster skall dock alltid ge s. k. indirekt produktskydd,dvs. skydd också för alster som har 1977/78:1 Dd A 199 framställts genoin förfarandet. Eftersomensamrätten enligl den svenska patentlagen omfattar också indireklproduklskydd, kan som kommittén har påpekat den svenska lagstiftningen omensamrättens innehåll ulan ändring göras tillämpligpå europeiski patenl för , Kommittén har emellertidockså lagil upp frågan om det finns skäl all la hänsyn till hur bestämmelsernaom ensamrättens innehåll har utformats i marknadspatentkonventionen.