prop · G103112 · 1977-12-31 00:00:00 — pekar påmöjligheterna tUl en ökad självförsörjningsgrad för fisk med hänsyn till attendast ca en tredjedel av den fisk som konsumeras i fångas av svenskafiskare medan två tredjedelar importeras. KF delar kommitténs uppfattning atten viktig förutsättning för ett bärkraftigt svenskt fiske är att ha en godöverensstämmelse mellan tillgång och efterfrågan på fisk. EiUigt KF bör eftersträvasen produktion som ger huvuddelen av den fisk som behövs förfärskkonsumtion, för konservberedningsindustrin, för foderändamål och för enlönsam export, som olönsamma överskott undviks. Även jordbruksnämndenskonsumentdelegation understryker angelägenheten av att olönsamma överskottundviks. LRF finner det värdefuUt att mål preciseras förfiskeripolitiken i enlighet med vad som skett på jordbrakets område ochbetonar att in-komstmälet bör vara det primära. Detta behöver enligt LRF intestå i konflikt med önskemålet att erbjuda konsumenterna en bra vara tillrimliga priser. anför i fråga ominkomstmålet att utgångspunkten bör vara att yrkesfiskarna skall ha eninkomstutveckling som är jämförbar med liknande företagargruppers, t. ex.jordbrukarna. Särskild hänsyn bör härvid tas tUl de speciella förhållanden sområder inom yrkesfisket vad gäller arbetsförhäUanden och arbetstider. Prop.1977/78:112 51 KF riktar viss kritik mot kommitténs förslag att enrimlig inkomst skall garanteras dem som arbetar inom fiskerinäringen och anserdet vara mindre lämpligt att ställa upp en inkomstgaranti av detta slag. Även NO är kritisk mot utredningens förslag isistnänmda avseende, som han anser innefatta en övergång till ett slagsplanhushåUning beträffande fiskerinäringen. Enligt NO synes inkomstmålet såsomhuvudskäl för de föreslagna åtgärderna inte vara invändningsfritt. Den rationaliseringoch effektivisering av fiskeflottan som kommittén framhåller someftersträvansvärd för att höja fiskerinäringens konkurrenskraft främjas enligtNO:s uppfattning bättre genom temporära stödinsatser än genom ett fortlöpanderegleringssystem, som syftar tiU att skapa en skyddad hemmamarknad. Detta ärnärmast ägnat att verka i motsatt riktning, dvs. försvaga näringenskonkurrensförmåga i förhållande tUl omvärlden. och statskontoret noterar vissamotsättningar mellan effektivitetsmålet och önskemålet om sysselsättning ikust- och skärgårdsområden där fisket har stor regionalekonomisk betydelse.Jordbruksnämnden förutsätter att de regionala insatser som kan befinnaspåkaUade så långt möjligt utformas så att de fiskeripolitiska målen inteurholkas. 4.3Fiskets omfattning och inriktning Kommitténs förslag om en fortlöpande planering avfiskets omfattning och inriktning tUlstyrks i huvudsak av RRV, statskontoret,, jordbruksnämnden, konsumentdelegationen och KF. Statskontoret anser dock att den föreslagnaplaneringen är aUtför kortsiktig för att kunna ligga tUl gnmd för en lämpligutveckling av fiskeflottans kapacitet. Produktionsplanerna bör därför enligtstatskontoret kompletteras med mera långsiktiga planer vari alternativautvecklingslinjer och deras konsekvenser beskrivs. anser att en svaghet i förslagetär att några egentliga styrmedel för fiskeplanernas genomförande inteföreslagits. Liknande synpunkter anförs av jordbruksnämnden. anser däremot detvara ytterst tveksamt att genom någon form av tvångsåtgärder styra fisket frånett fiskslag till ett aimat. Däremot anser förbundet att en styrning bör skegenom andra åtgärder, t. ex. vad beträffar prissättningen, samt att man påolika sätt bör underlätta för de fiskare som exempelvis viU öka sitt fiskeefter i första hand torskfisk. i anser attfiskeristyrelsen i anslutning till upprättande av de årUga fiskeplanerna börsamråda med länsstyrelserna så att den aktuella regionalpoiitiska planeringenoch arbetsmarknadssituationen kan beaktas. Prop.1977/78:112 52 RRV anser att konsumentintresset bör vararepresenterat redan på planeringsstadiet. De riktmärken för produktionen av viktigarefiskslag som kommittén föreslår för den närmaste tre-femårsperioden tillstyrksi huvudsak av remissinstanserna. framhåller att en ändring av fisketsnuvarande omfatming och inriktning är angelägen, eftersom stora överskottav silLströmming uppstår. Vidare råder enligt nämnden osäkerhet omavsättningsmöjligheterna för småsill/strömming. , som i övrigt tiUstyrkerkommitténs förslag, är tveksamt till den av kommittén föreslagna minskningen avsill/strömmingsfisket. Meningarna är delade om kommitténs förslag attavgränsa det förvärvsmässiga fisket från andra former av fiske genom ettlicenssystem. Förslaget tillstyrks i huvudsak av statskontoret,fiskevattensutredning, tolv av aderton hörda fiskenämnder samtSveriges fiskares riksförbund. i och LRF godtarförslaget under vissa förutsättningar. KF och konsumentdelegationen hyser viss principielltveksamhet men motsätter sig inte förslaget. Lantbruksstyrelsen, NO, SPK, ,i och fiskgrossisters riksförbundavstyrker förslaget. framhåller att även om förslagetgenomförs kan vem som helst fiska var som helst på aUmänt vatten med vUka somhelst eljest tillåtna redskap och sälja sin fångst till vem som helst.Förslaget bör därför enligt styrelsen i stäUet betecknas som en registrering avyrkesfiskare berättigade att erhålla statligt stöd i form av bidrag, lån ochpristillägg. Vid kusterna och i vissa inlandsvatten förekommer ett alltmeromfattande deltidsfiske. Det föreslagna licenssystemet torde enligtfiskeristyrelsen inte få någon hämmande inverkan på deltidsfisket. Tvärtom kaneffekten från avsättningssynpunkt bli negativ för yrkesfisket. F. n. säljs endel av fångsterna i fritidsfisket tUl fiskförsäljnings-föreningarna. Medinrättandet av en gemensam fiskförsäljningsorganisation och prisstöd endasttUl yrkesfiskare kommer fångsterna i deltidsfisket att på andra vägartillföras marknaden och kan lokalt få inverkan på prissättningen. Jordbruksnämndenanser i likhet med kommittén att fisket bör bli föremål för planeringför att möjliggöra en anpassning av fisket till fångst- ochavsättningsmöjligheterna. Större resurser bör inte bindas i fisket än att desom är sysselsatta i näringen kan erhåUa tUlfredsställande inkomster. Om ettlicenssystem skulle införas bör ett par väsentliga modifieringar emeUertid skei kommitténs förslag. Prop.1977/78:112 53 finner att licensprövningen tUlstora delar kan bli verkningslös enligt kommitténs förslag. Om förvärvsfisketillståndskaU kunna utgöra ett medel för planering av fiskets omfattning och inriktningsåsom kommittén föreslår, är det nödvändigt atl tillståndet knyts till en vissfångstinriktning. TUlståndet bör således gälla endast så länge som den huvudsakUgafångstinriktningen överensstämmer med den som låg till grund för utfärdandet avlicens eUer ändrad huvudsaklig fångstinriktning medges av fiskeristyrelsen.FörvärvsfisketUlstånd för visst fiske bör endast utfärdas om gällande riktmärkeför produktionen ännu inte uppnåtts. Även LRF ifrågasätter om inte krav på vissfångstinriktnmg bör knytas tiU innehavet av licens. NO anför att förslaget innebär en återgång tUlförhållanden liknande dem som rådde inom olikadetaljhandelsbranscher och som upphörde i och med tillkomsten avkonkurrensbegränsningslagen. Nyetableringskontroll medför förutom kostsam ochtyngande administration alltid risk för konservering av branschstmkturen ochhämmande av verkningsförmågan inom näringslivet. Behovet av effektiviseringinom fiskerinäringen torde enUgt NO:s uppfattning kunna tUlgodoses bättre isamband med prövning av ansökningar om olika former av rationaliseringsstöd. EnUgt SPK:s mening torde införandet av ettlicenssystem inte vara nödvändigt för att avgränsa det statliga stödetsräckvidd, eftersom distributionen av fisk från fritids- och husbehovsfiske skergenom andra kanaler än yrkesmässigt fångad fisk. Det är därför mindre saimoliktatt sådan fisk skulle få del av pristilläggen. Statligt stöd tUl rationaliseringsåtgärderbör prövas från fall till fall och behöver inte ta utgångspunkt i ett särskiltlicensförfarande. Liknande synpunkter anförs också av . De kriterier som enligt kommitténs förslag skaUtillämpas vid licenssystemets införande godtas i huvudsak av deremissinstanser som är positiva tUl förslaget i stort. betonar fleraremissinstanser att hänsyn måste tas till främst binäringsfiskarna. LRF framhåUer den betydelse fisket har för denjordbrakande befolkningen i kust- och skärgårdsområden. Möjligheten att få entillräcklig familjeinkomst är här i många faU helt beroende av att ett binäringsfiskekan bedrivas. Även om kommittén utgått ifrån att de som utövarbinäringsfiske automatiskt bör få förvärvsfiskelicens kan det enligt LRF inteuteslutas att en framtida prövning kan behöva bU mer rigorös. När LRF sålundagodtar kommitténs förslag att reglera fisket genom särskUda licenser så skerdetta under den bestämda förutsättningen att även hänsyn måste tastiU de specieUa förhåUanden som gäller i kust- och skärgårdsområdena. i anför liknandesynpunkter och framhåller att endast om det är möjligt att ej träda husbehovs-och binärings- 1977/78:112 54 fiskarnasmånghundraåriga rätt att fiska för när kan biträda förslaget. anser deföreslagna kriterierna oklara. Förbundet anser också att stor restriktivitetmåste råda mot att ge licens med hänsyn tiU särskilda skäl. fiskevattensutredning anser i likhet medkommittén att aUa, som bedriver yrkesmässigt fiske när licenssystemet införs, iprincip bör få förvärvsfisketillstånd. Därefter bör tillstånd meddelas endasti den mån tillgången på fisk och avsättningsmöjligheterna medger det. I likhetmed vad kommittén föreslagit bör en regelbunden omprövning av licensinnehavetgöras, varvid tUlståndet bör dras in för den som inte längre uppfyller kravenför erhållande av tiUstånd. De av kommittén förordade kriterierna på yrkesfisketorde enligt utredningen sannolikt kunna tillämpas beträffande rent havsfiskeoch i övrigt användas vid avgörande av frågan om vem som bör komma i åtnjutandeav vissa statliga stödåtgärder. Utredningen ifrågasätter dock om dessa reglerär helt ändamålsenliga vid tiUämpning på kust-och insjöfiske, bl. a. av denanledningen att antalet licenser som grundas på särskUda skäl kan komma attöverstiga antalet i vanlig ordning meddelade licenser. Utredningen anser därföratt definitionen av begreppet yrkesfiskare bör få sådan utformning att bl. a.de binäringsfiskare som kommittén talar om blir berättigade att erhållaförvärvsfisketiUstånd utan att särsldlda skäl förebringas. Avgörande för omförvärvsfisketillstånd skall meddelas skuUe enligt utredningen kunna vara omfisket utgör sökandens enda yrke eller bedrivs i kombination med annat yrke,vilket ej utgör heltidssysselsättning. anför att det föreslagnabruttointäktvärdet förefaller orättvist ur geografisk/regional synvinkel. Denföreslagna gränsen för bruttointäkt på . motsvarar enligtfiskerikommitténs material av medianvärdet av den taxerade nettoinkomstenav fiske för yrkesfiskare på ostkusten, för syd- och samt 81 %för sötvattensdistrikten. Enligt styrelsen innebär därför kravet på ettbruttofångstvärde av angiven storlek inte en likvärdig bedömning i olikaregioner. Förslagsvis bör kriteriet göras mer flexibelt och ändras så attlicens erhålls, när en deklarerad bruttointäkt kan redovisas som exempelvismotsvarar minst nedre kvartilen på taxerad nettoinkomst av fiske i olikaregioner. Med en sådan gränsdragning erhålls även en viss indexreglering iförhållande tUl bruttointäktvärdet. , som föratsätter ettnära samarbete med de myndigheter som skall administrera licenssystemet,föreslår att medlemskap i fiskets fackliga organisationer i normalfaUet börkrävas för Ucens. Vidare bör organisationerna i tveksamma fall få yttra sigöver ansökningar om Ucens. För fiskare som dels deltar i fisketombord på större fartyg, dels bedriver ensamfiske, bör enligt Prop.1977/78:112 55 förbundetmöjlighet finnas att även erhålla individuell licens även om intäkterna frånvederbörandes enskilda fiske ej uppgår till . Som regel bör dock densammanlagda fiskeinkomsten uppgå till . Förbundet anser vidare attäven beträffande fartyg som inte är skepp och som har en besättning på tre maneller fler bör licensen kunna avse fartyget. Liknande synpunkter framförs avfiskeristyrelsen och i . När det gäller administrationen av licenssystemetanser lantbruksstyrelsen och jordbruksnämnden att såväl licenser för fartygsom individuella licenser bör prövas av . Kommitténs förslag i fråga om fisketsrationalisering tUlstyrks eller lämnas i allt väsentligt utan erinran avremissinstanserna. I fråga om enskildheter i förslagen framförs dock olikainvändningar och förslag. Lantbruksstyrelsen anser att stöd tUlrationalisering bör vara det grundläggande stödet till en näring och innebärahjälp till självhjälp. Styrelsen är tveksam till kommitténs förslag attrationaliseringsstödet till fiskerinäringen i betydande utsträckning skalllämnas i form av bidrag. Ett bidragsstöd till företag med tUlfredsställandeekonomi blir enligt styrelsen av begränsat värde för företaget dåavskrivningsunderlaget minskar med bidragsbeloppet. Bidrag har dock i regel enstimulerande psykologisk effekt. Enligt styrelsen har efterfrågan påfiskerilån, trots avsevärt lägre lånetak än som föreslås, under senare årvarit större än tillgången. Att vid nybyggnad av fartyg m. m. kombinera lånestödetmed bidrag i form av avskrivningslån förefaller därför enligt styrelsen varaotillräckligt motiverat. Skulle en mycket snabb föryngring av fiskeflottanpåfordra större förändring av lånereglerna än som föreslagits kan medoförändrad administrativ insats ett ökat stöd till låntagarna uppnås genom attöka den räntefria tiden. anser att det föreslagna bidragsbeloppet är otillräckligtmed hänsyn till kostnaderna för stora, moderna fiskefartyg och önskemålet omen successiv förnyelse av fiskeflottan. Jordbruksnämndenoch är tveksamma tUl konunitténs förslag att statsbidrag omsärskilda skäl föreligger även skall kunna utgå vid byte av fartyg, om bytetleder till modernisering av fiskeflottan. anser att bidrag börutgå endast vid nybyggnad av fartyg. föreslår storrestriktivitet med bidrag vid byte av fartyg. föreslår att statsbidrag skaU kunna lämnas tiU fiskodlingoch utsättning av fisk med högst . Jordbruksnämndenpekar på behovet av samordnuig mellan de olika former av stöd tUl utplanteringav fisk som föreslås. Prop, 1977/78:112 56 Kommitténs förslag alt höja högsta belopp förfiskerUån från f. n. eller om särskilda skäl föreligger 300 000 kr.till 1 milj. kr. möter inga invändningar. anserdock att det med hänsyn till kostnaderna för nybyggda fiskefartyg bör finnasmöjlighet att under vissa förhållanden höja beloppet ytterligare. är negativ tiU kommitténs förslagatt ränta för fiskerilån bör utgå med två tredjedelar av statens normalränta.Enligt styrelsen är det bättre att behålla den nuvarande fasta räntan på femprocent. anser att den föreslagna amorteringstidenför de statliga lånen bör ökas. I fråga om statlig lånegaranti föreslärförbundet att möjligheterna att lämna räntesubventioner undersöks. Lantbruksstyrelsen anför i fråga om kommitténs förslagtill särskilt rationaUseringsstöd tUl fisket i kustbygder och skärgårdar attsådant stöd bör utgå endast om förutsättningar saknas att skapa ett helt rationelltfiskeföretag. Det föreslagna särskUda stödet lUl fisket bör enUgt styrelsenäven anpassas tUl övriga regionalpolitiska stöd såsom skärgårdsstödet. i anför attlöpande samråd bör ske med länsstyrelserna inom vilka områden det särskildarationaliseringsstödet bör utgå. Kommitténs förslag att särskilda åtgärder skallvidtas inom ramen för rationaliseringsstödet för att anpassa fiskets inriktningpå olika Åskslag till fångst- och avsättningsmöjUghetema tUlstyrks i aUmänhetav remissinstanserna. påpekar dock i detta sammanhang desvårigheter som är förenade med att snabbt ändra fångstinriklningen i fisket. anser att stödet tiU ändradfångstinriktning bör vara bundet till det slag av fiske som avsågs när beslutom slöd meddelades. Också kommitténs förslag till successiv förnyelseav fiskeflottan biträds i allt väsentligt av remissinstansema.Fiskeristyrelsen framhåller dock möjligheterna att köpa relativt moderntbegagnat tonnage utomlands som ett alternativ tiU nybyggnad. Köp utomlands avfartyg som är yngre än innebär enligt styrelsen en bUUgare förnyelse avfiskeflottan än nybyggnad. fiskares riksförbimd föreslår att bidragskall utgå tiU s. k. kondemnering av gamla och uttjänta fartyg för attstimulera till köp av nya fartyg eller begagnade fartyg i gott skick. Ävenfiskeristyrelsen framhåller att en modemisering av fiskeflottan skulleunderlättas av kondemneringsbidrag. Kommitténs förslag till allmänna viUkor förrationaliseringsslödet har inte föranlett några invändningar frånremissinstansema. framhåUer att många fiskeföretagbedriver ekonomisk verksamhet av betydande omfattning. Det statliga stöd somlämnas ett Prop.1977/78:112 57 sådantföretag kan också ha ansenliga dimensioner. Från såväl samhällets som denenskildes synpunkt är det därför angeläget att lönsamhets-ochlikviditetsbedömning beträffande fiskeföretagen utförs av ekonomikonsulentermed god utbildning beträffande de speciella förhållanden varunder fisketbedrivs. Styrelsen tillstyrker kommitténs förslag att tre sådana tjänsterinrättas för fiskels rationalisering. Styrelsen föreslår också ytterligarepersonalförstärkningar vid styrelsen och fiskenämnderna. Ävenlantbruksstyrelsen tillstyrker förslaget om ekonomikonsulenter. För attberedningen av stödärenden med lönsamhets- och likviditetsbedömningar skall geett tillfredsställande beslutsunderlag anser lanlbruksstyrelsen i likhet medkommittén att fiskeriorganisationen bör tillföras ytterligare företagsekonomiskkompetens. En översyn av fiskeri-konsulentorganisationen bör i anslutninghärtill vara motiverad. torde viden sådan översyn kunna ges viss vägledning. Kommitténs förslag tiU riktiinjer för ett nyttprisregleringssystem för fisk möts i princip positivt av bl. a.fiskeristyrelsen, jordbruksnämnden, SPK, och . Jordbruksnämndenär positiv tUl grundtanken bakom och huvudlinjerna i kommitténs förslag till nyttprisregleringssystem. Ett genomförande av förslaget, såsom det skisserats avkommittén, kommer emellertid enligt nämnden att medföra många svårbemästradeproblem och kräva en längre tids förberedelsearbete. Innan den av kommitténföreslagna arbetsgmppen utarbetat ett slutligt förslag till den närmareutformningen av ett normprissystem är det inte möjligt att överblicka dekonsekvenser som systemet kan föra med sig. Arbetsgruppen bör enligt nämndensmening i detalj klarlägga de praktiska fömtsättningama för ett förverkligandeav ett normprissystem och konsekvensema från olika synpunkter av en tUlämpningav systemet. Därvid bör bl. a. uppmärksammas de ändrade funktioner som ettnytt prisregleringssystem medför för regleringsföreningen fisks verksamhet.I kommitténs förslag understryks starkt, framhåller nämnden, konsumentemasintresse av att bli erbjudna en bra vara till rimUga priser. Kommitténs förslagtiU prisreglering påverkar enligt nämnden dock inte i någon större utsträckningmarknadspriset. Detta pris kommer liksom fallet är f. n. att bli starktinfluerat av prisrörelserna på den internationella marknaden. I ett svagtintemationellt marknadsläge kan man genom prisstöd tillse att fiskarnakompenseras för prisfallet. Däremot är det betydligt svårare alt skyddakonsumenten mot aUtför kraftiga prisstegringar på den svenska marknaden tillföljd av höga internationeUa priser. Kommittén anför att det självfallet ärangeläget från konsumentsynpunkt att priserna på fisk Prop.1977/78:112 58 inteunder väsentligt överstiger fastställda normpriser. anvisar för att i ett läge då marknadspriserna överstigernormpriserna återföra de förstnämnda till normprisnivå förefaller enligtnämndens bedömning inte tillräckligt verkningsfuUa. Nämnden ifrågasätter ominte en produktionsavgift skulle tas ut i ett sådant läge. Avgiften skulletiUföras prisregleringskassan för fisk. SPK vUl i likhet med kommittén understryka att detfrån såväl producent- som konsumentsynpunkt är olämpligt att genom ett gränsskyddförsöka upprätthålla en prisnivå på svenskfångad fisk som svarar motmålsättningen att tiUförsäkra de inom fisket verksamma en standard jämförbarmed andra gruppers. Nämnden tillstyrker därför kommitténs förslag om särskUdastatliga pristillägg. Enligt nämndens mening behöver däremot införande avstatiiga pristillägg inte innebära att den inhemska prisnivån på fisk isolerasfrån påverkan av den internationella marknaden. Tvärtom bör med de avkommittén föreslagna åtgärderna ett visst samband mellan inhemska ochintemationella priser på fisk kunna bibehåUas som de svenskafiskarnas inkomstnivå upprätthåUs. Detta gäUer i första hand frystafiskprodukter och råvaror till fiskberedningsindustrin där importen dominerartillförseln tiU den svenska marknaden. framhåller attkommitténs förslag får ses som en ram inom vUken det fortsattautredningsarbetet skall bedrivas. Förslaget måste således ytterligarekonkretiseras, varvid förbundet förutsätter att detta sker i nära samarbetemed fiskets organisationer. Förbundet är även berett att diskutera andralösningar av frågan. Förbundet framhåller också vikten av att ävensötvattensfisket om möjligt inordnas i ett kommande prissystem. LRF anför att det inte varit möjligt att i detaljanalysera effekterna av systemet med normpriser och normkvantiteter EnligtLRF:s bedömning bör dock det föreslagna systemet kunna vara en lämplig utgångspunktför prisregleringen på fisk. LRF tUlstyrker därför att ett sådant införs menvUl dock peka på att det föreslagna systemet kan komma att innebäraatt en särskild lägre prisnivå uppstår för fisk som inte omfattas av normpriseroch normkvantiteter och att denna prisnivå kan komma att störa systemetsfunktion. Vissaremissinstanser, bl. a. lantbruksstyrelsen, konsumentdelegationen och KF, tarinte ställning tiU förslaget i avvaktan på att den föreslagna arbetsgruppenkonkretiserat utformningen. KF anför att det kan acceptera en vissprisreglering med åtföljande gränsskydd även på fiskområdet i syfte attstabUisera marknadsprisema och för att ge fiskarna möjlighet att uppnå rimligainkomster. Som en allmän synpunkt anför KF att likaväl som man tänker sig ettlägstapris till fiskarnas skydd bör man också kunna uppstäUa ett högstapris tUlskydd för konsumentema. Prop.1977/78:112 59 Konsumentdelegationen, , KF och TCOtUlstyrker förslaget att konsumentdelegationen aktivt skaU medverka i överläggningarnainom ramen för prisregleringen. och anser att endast derenodlade konsumentintressena skall vara företrädda i delegationen. Några remissinstanser är mera negativa tiUkonunitténs förslag till prisregleringssystem. Hit hör NO, Föreningen och . Enligt NO främjas rationaUsering ocheffektivisering i syfte att höja fiskerinäringens konkurrenskraft bättre avtillfälliga stödinsatser än genom ett fortlöpande regleringssystem, som syftartUl att skapa en skyddad hemmamarknad. Detta är enligt NO närmast ägnat attverka i motsatt riktnLng, dvs. försvaga näringens konkurrensförmåga i förhållandetUl omvärlden. Föreningen anför att ettsystem med normpriser innebär en konstlad prissättning. Därför bör sådanråvamkost-nadsutjämning för industrin som förekommer inom jordbmksprisregleringeninföras. anser det föreslagnasystemet inte vara en praktisk lösning på prisregleringens utformning.Förbundet föreslår att förslag tiU prisregleringens utformning utarbetas med utgångspunkti gäUande reglering. Kommitténs förslag om höjning avprisregleringsavgiften biträds eller lämnas utan erinran av bl. a.lantbruksstyrelsen, och . Den föreslagnahöjningen godtas även av konsumentdelegationen och KF, som dock bådaifrågasätter om inte beslut härom kan anstå tiU de prisöverläggningar somenligt förslaget skall föregå fastställandet av prisstödet i fortsättningen. ,, och Fiskkonservfabrikernas föreningavstyrker den föreslagna höjningen av prisregleringsavgifien.