prop · G10339 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78: 39 Regeringens proposition 1977/78: 39 omett generellt statligt bidrag till kommuner och landstingskommuner under år1978, m. m.; Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Ipropositionen redovisas en överenskommelse mellan regeringen u ena sidan ochSvenska kommunförbundet och ä andra sidan om att staten föratt begränsa behovet av kommunala utdebiteringshöjningar för år 1978tillskjuter ett belopp av 720 milj. kr. som ett generellt bidrag till kommunema.Beloppet fördelas med hälften vardera tiU landstingskommunerna och kommunernaoch utgår fristående från andra transaktioner mellan stat och kommun. Ipropositionen föreslås att ett anslag för detta ändamål av 360 milj. kr.anvisas på tilläggsbudget till statsbudgeten för /78. Ipropositionen föreslås vidare att det särskUda bidrag som utgår till landstingskommuneroch kommuner med anledning av skatteomläggningen utbetalasäven fortsättningsvis i avvaktan på att StäUning tas till kommande förslag från1976 års kommunalekonomiska utredning. 1 1977/78. Prop.1977/78: 39 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, Äntonsson, Mogård, , , , , ,, , Propositionom ett generellt statligt bidrag till kommuner och landstingskommuner under år1978, m. m. Under1970-talet har regeringen och kommunförbunden ochLandstingsförbundet vid ett par tillfäUen träffat överenskommelser omriktlinjer för statens samt kommunernas och landstingskommunernas agerande iskattefrågor. Den förstaöverenskommelsen, som redovisades för i prop. 1972: 95, träffadesunder . Bakgrunden var att dåvarande regeringen hade förklarat sigämna lägga fram förslag som innebar att inkomstskatten sänktes ochmervärdeskatten och vissa punktskatter höjdes . För attundvika att effekten av den sänkta in komstskatten skulle elimineras genomkommunala skattehöjningar åtog sig kommunförbunden att rekommendera sinamedlemmar att begränsa kommunalskatternas höjning under åren 1973 och 1974.Endast i tvingande fall kunde utdebiteringshöjningar godtas. Dessa skulle begränsastill en krona för den sammanlagda kommunal- och landstingsskatten under deaktuella åren. En förutsättning för överenskommelsen var vidare att kommunernagavs ett ökat utrymme inom länemarknaden. Den totala kommunalautdebiteringen ökade med endast per skattekrona.För år 1975 träffades ingen liknande överenskommelse. Kommunerna ochlandstingskommunerna höjde då i genomsnitt sina skatter med 1: . träffadesnästa överenskommelse mellan regeringen oeh kommunförbunden. Även denna som ilikhet med den föregående tog sikte på en tvåårsperiod syftade till att sålångt som möjligt garantera att en planerad sänkning av inkomstskatten inteskulle motverkas av kommunalskattehöjningar. Överenskommelsen, som redo- 1977/78: 39 3 visadesför i prop. 1975: 51, innebar att de båda förbunden uppmanade sinamedlemmar att endast i tvingande fall höja sinutdebitering. Skulle i något fall en skattehöjning vara oundviklig borde denbegränsas tiU sammanlagt en krona för den totala utdebiteringen undertvåårsperioden. För att möjliggöra för kommunerna att dampa skatteökningarnasköt staten till ett belopp om 600 milj. kr., motsvarande en utdebitering av ca50 öre per skattekrona, under vart och ett av åren 1976 och 1977.Statsbidraget, vartill medel sedermera anvisades av (prop. 1975: 51, FiU1975: 15, rskr 1975: 109), utgår till kommunerna och till landstingskommunerna.Bidragen fördelas i förhållande tiU antalet invånare och betalas ut med ensjättedel av årsbeloppet . Även i denna överenskommelseförutsattes att kommunerna gavs ett ökat utrymme på lånemarknaden. Under åren1976 och 1977 blev den totala kommunala skattehöjningen om man bortser frånförsamlingarnas utdebitering 1: . Motbakgrund av att resursutrymmet för en ökad konsumtion är mycket begränsat underde närmaste åren har hållits nya överläggningar mellan representanterför regeringen och för kommunförbunden. Enighet har därvid uppnåtts om att desenaste årens takt i konsumtionsökningen inte kan fortsätta. Tvärtom måste enbegränsning och en hård prioritering av utgifterna ske för att övergripandesamhällsekonomiska mål inte skall äventyras. Genom sin storlek har denkommunala sektorn en mycket stor betydelse för möjligheterna att en sådanbegränsning kan komma till stånd. Det är nödvändigt att kommunerna främst seröver sin långtidsplanering för att anpassa sina planer till det tillgängligasamhällsekonomiska utrymmet. Möjligheterna att i avgörande grad påverka detnärmaste årets utgifter torde däremot vara begränsade. Föreliggande materialhar visat att mänga kommuner även vid en hård utgiftsgranskning skulle behövaytterligare inkomster än vad som kan väntas flyta in vidoförändrad utdebitering. Denämnda överläggningarna resulterade i en överenskommelse mellan parterna den17 . Överenskommelsen, sorn för statens del gäller under förutsättningatt beslutar att anslå nödvändiga medel, bör fogas som bilaga tillregeringsprotokollet i detta ärende. Den innebär att staten till kommunerna ochlandstingskomrnunerna betalar ut ett generellt bidrag om 720 milj. kr. under år1978 för att behovet av höjningar av de kommunala utdebiteringssatserna skallbegränsas. Bidraget fördelas med hälften vardera till kommunerna ochlandstingskommunerna och utbetalas med en sjättedel . Bidraget fördelasmed hänsyn till invånarantal, varvid de kommuner som inte ingår i någonlandstingskommun räknas till båda kategorierna. Ä sin sida åtar sigkommunförbunden att uppmana sina medlemmar att myc- 1977/78: 39 4 ketrestriktivt pröva alla utgifter i budgetarbetet och att göra en översyn avsina flerårsplaner. De utdebiteringsökningar som trots detta kan bli nödvändigabör begränsas så långt som möjligt. Regeringenhar i överenskommelsen åtagit sig att verka för att kommunerna, inom ramen förvad som är samhällsekonomiskt försvarbart, bereds rimligt utrymme på lånemarknadenunder . Vidare har regeringen förklarat sig skola se överreglerna för statliga myndigheters normgivning m. m. för olika kommunalaverksamheter. Avsikten därmed är att även på detta sätt begränsa kommunernaskostnader. Jag vill i detta sammanhang erinra om att regeringen i detta syftenyligen har utfärdat en förordning (1977: 629) om ändring i kungörelsen (1970:641) om begränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifter, anvisningareller råd. Ifrågavarande översyn fortsätter inom . Vidträffandet av överenskommelsen har parterna varit eniga om att barnomsorgen,äldrevärden och långtidssjukvården måste prioriteras inom ramen för denbegränsade expansion som är möjlig för den kommunala sektorn. De problem somär förknippade med utbyggnaden av dessa verksamhetsområden skall studeras noga.Parterna skall senare överlägga särskUt härom. Manhar vidare varit ense om det angelägna i att en mera varaktig reglering av deekonomiska relationerna mellan staten och kommunerna kan införas med början år1979 och att en effektivare skatteutjämning bör uppnås. Näröverenskommelsen undertecknades noterades att ett mindre antal kommuner medsärskilda ekonomiska problem skuUe få extra skatteutjämningsbidrag enligtbestämmelserna härom i lagen (1973: 433) om skatteutjämningsbidrag. Regeringenhar tiUdelat 28 kommuner och en församUng extra skatteutjämningsbidragmed ett sammanlagt belopp av 96,5 milj. kr. Jagförordar att den i det föregående redovisade överenskommelsen läggs till grundför ett beslut av om ett generellt statligt bidrag till kommuner ochlandstingskommuner . Behov av medel för bidragsutbetalningar underförsta uppstår redan under innevarande budgetår. Därför bör dethärför erforderliga beloppet, 360 milj. kr., tas upp på ett särskilt anslag påtilläggsbudget I till statsbudgeten för /78. När det gäUer rnedelsbehovetför återstående del av återkommer jag i samband med förslaget tillstatsbudget för /79. Jagvill i detta sammanhang även beröra en annan fråga om statens bidragsgivning tiUkommunerna. /74 utbetalas det s. k. särskUda bidraget tilllandstingskommuner och kommuner med ett Prop.1977/78: 39 5 sammanlagtbelopp av 122 milj. kr. Bidragen uppgår till 82 milj. kr. förlandstingskommunerna och tiU 40 milj. kr. De utbetalas under bidragsåret. Det särskilda bidragetavser att kompensera kommunerna för den skatteomläggning som trädde i kraft den1 . 1972: 95 föreslogs en sänkning av den statUgainkomstskatten, vilken skulle finansieras huvudsakligen genom höjdmervärdeskatt. Detta förslag utgjorde grunden för den inledningsvis nämndaöverenskommelsen mellan regeringen och kommunförbunden om rekommendationer tillkommunerna och landstingskommunerna att avstå från atthöja kommunal- resp. landstingsskatten. Finansieringen av inkomstskattenssänkning ändrades emellertid under riksdagsbehandlingen från den föreslagnahöjningen av mervärdeskatten till en höjning av den allmännaarbetsgivaravgiften . uttalade härvid (SkU1972: 32, rskr 1972: 238) att i den mån en sådan höjning av arbetsgivaravgifteninnebar en merkostnad för kommuner och landstingskommuner i förhållande tillden i propositionen föreslagna höjningen av mervärdeskatten borde staten medhänsyn till överenskommelsen rörande kommunal- och landstingsskatterna lämnakompensation för detta. Regeringen föreslår i prop.1977/78: 54 en sänkning av den allmänna arbetsgivaravgiften från fyra tUl tvåprocent . Eftersom det särskilda bidraget till kommunernainfördes för att kompensera dessa för merkostnaden mellan en höjd mervärdeskattoch den från höjda arbetsgivaravgiften skulle den nuföreslagna sänkningen av arbetsgivaravgiften i och för sig motivera att det särskUdabidraget upphör fr. o. m. . Med hänsyn till det förhåUandet att 1976års kommunalekonomiska utredning kommer att avge sina förslag till enmera varaktig reglering av de ekonomiska mellanhavandena mellan staten ochkommunerna är jag emellertid inte beredd att förorda att det särskilda bidragetomedelbart upphör. Jag föreslår därför att denna bidragsgivning får fortsättatills vidare i avvaktan på prövningen av den kommunalekonomiska utredningenskommande förslag. 1 fråga om anslagsbehovet med anledning av dettaställningstagande återkommer jag i annat sammanhang. Jaghemställer att regeringen föreslår att 1. godkänna vad jag har förordatom fortsatt utbetalning av det särskilda bidrag tUl landstingskommuner ochkommuner som betalas ut med anledning av skatteomläggningen , 2. till Generellt statligt bidragtill kommuner och landstingskoin-miiner på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /78 under åttonde huvudtiteln anvisa ett anslagav . 1977/78: 39 6 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1977/78: 39 Överenskommelsemellan regeringen och kommunfiirbunden Detsamhällsekonomiska resursutrymmet för en generellt höjd konsumtionsstandardkan förutses vara mycket begränsat . I fråga om såväl denprivata som den offentliga sektorn innebär detta att de senaste årens takt ikonsumtionsökningen inte kan fortsätta. En begränsning och hård prioriteringmåste genomföras om de samhällsekonomiska mål skall kunna nås varom enighet istort föreligger. Denkommunala sektorns stora omfattning gör det omöjligt att uppnå en sådanbegränsning utan kommunernas medverkan. En uppbromsning tar tid att genomföra.Möjligheterna att i avgörande grad påverka det närmaste årets utgiftsvolym ärbegränsade. Det är därför nödvändigt att kommunerna gör en översyn av sina flerårsplaneri syfte att uppnå en till det samhällsekonomiska utrymmet bättre anpassadvolymmässig ökningstakt. Ävenmed en mycket restriktiv prövning av alla utgifter ger föreliggandesiffermaterial vid handen att många kommuner 1978 skulle behöva ytterligareinkomster utöver dem som kan väntas inflyta. Särskilt gäller detta om hänsyntas till behovet att stärka den finansiella sUuationen inför de påfrestningarsom kan förutses . Motdenna bakgrund har överläggningar hållits mellan å ena sidan regeringen och åandra sidan och . Följandeöverenskommelser har därvid träffats. För att begränsa behovet avutdebiteringshöjningar tillskjuter staten ett belopp om 720 milj. kr.som ett generellt bidrag till kommunerna. Det totala beloppet fördelas medhälften vardera tUl landstingen oeh tUl primärkommunerna, beräknat perinvånare, varvid landstingsfria primärkommuner räknas till bägge kategorier.Bidraget utgår fristående från övriga transaktioner mellan stat och kommun ochutbetalas med en sjättedel av beloppet . Under denna förutsättningförbinder sig kommunförbunden att uppmana sina medlemmar att genomföra enmycket restriktiv prövning av alla utgifter i budgetarbetet och att göra enöversyn av sina flerårsplaner. De utdebiteringsökningar som trots detta kanbli nödvändiga bör begränsas så långt möjligt. Parterna är eniga om att inomramen för den begränsade expansion som är möjlig för den kommunala sektornmåste det ske en mycket stark prioritering av barnomsorgen, äldrevården ochlångtidssjukvården. Regeringen är medveten om attkommunernas möjligheter att hålla nere utdebiteringsökningarna påverkas av ivilken mån de kan få ta upp lån för finansiering av investeringar. Regeringenkommer därför att verka för att kommunerna, inom ramen för vad som ärsamhällsekonomiskt försvarbart, bereds rimligt utrymme på kreditmarknaden under1977 oeh 1978. Regeringen och kommunförbundenär ense om största återhållsamhet i sådana politiska beslut som föranlederökade anspråk på kommunala utgifter. Regeringen kommer att se över debestämmelser 1977/78: 39 8 somreglerar statliga myndigheters utfärdande av normgivande riktiinjer, rekommendationer,vägledande informationer etc. för olika kommunala verksamheter i syfte att nåen begränsning av de kostnader som kan föranledas av dylika åtgärder. Arbetet inomföretagsskatteberedningen, skatteutredning och 1976 årskommunalekonomiska utredning är inne i sitt slutskede och utredningarnasförslag skall framläggas i slutet av detta år. Parterna är ense om detangelägna i att en mer varaktig reglering av de ekonomiska relationerna mellanstat oeh kommun kan införas med början 1979 och att en effektivare kommunalskatteutjämning bör uppnås. Överenskommelsen gäller förstatens del under förutsättning att på regeringens förslag beslutaranslå nödvändiga medel. Detnoterades att ett mindre antal kommuner med särskilda ekonomiska problem skallfå extra skatteutjämningsbidrag för . Detnoterades att parterna är ense om att noga studera problemen rörandeutbyggnaden av barnomsorg, äldrevård och långtidssjukvård och att de senareskall överlägga i dessa frågor.