prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Beiräffande möjlighelernaatt grunda prioritet på tidigare ansökan som inte avser stal som är anslutenlill anserjag alt avgörandet liksom f.n. bör lämnas tillpatentmyndighelen. I lagen böremellertid för detta fatt uppställas del villkorelatt prioritet får medges endasl om motsvarande prioritet från svenskpalenlansökan medges där den främmande ansökningen gjordes. Del kan anmärkasall samma reciprocitetskrav finns i den europeiska palenlkonventionen för delfalt alt den lidigare ansökningen inte avser stat som tillhör Pariskonvenlionen. En remissinstans harframfört kritik mot kommitténsförslag all för nationella palenlansökningar behålla tremånadersfristen föratt begära prioritet. Efiersom någon sådan frisl inle finns i vare sigsamarbetskonventionen eller den europeiska patenlkonventionen. innebärkommitténs ställningslagande ett avsleg från den princip som kominittén eljesthar följt, nämligen att svensk rält bör anpassas till dessa konventioner. Prop, 1977/78:1 Dd A 208 Även om delta är en frågasom inte bör regleras i patentlagen ulan i regeringensverkställighetsföreskrifter litl 6 Spatentlagen vill jag la upp den i delta sammanhang. Som framgår av vad jagtidigare har anfört (avsnitt 11.1,3) anserjag att en anpassning av svensk rätttill konventionerna är angelägen. Det hade därför enligt min mening varit enfördel om en anpassning hade kunnat ske även på denna punkt. Enighet om attslopa tremånadersfristen när det gälter nationella palenlansökningar haremellertid inte kunnat nås under de nordiska departemenlsöverläggningarna.Eftersom jag anser all iniressei av nordisk rättslikhet i delta avseende vägertyngre än intresset av en anpassning lill konventionerna, ärjag inte beredd allföreslå någon ändring av gällande rätt på denna punkt. Jag vill här ta uppytterligare en fråga som bör regleras i patentkungörelsen, men som ändå harett principiellt intresse. Det gäller kommitiéns förslag att sökanden alllidoch utan anmaning skall ge in prioriletshandtingar, utom i defall då patentmyndighelen har föreskrivit annal. Förslagel har inle mött någonerinran och jag anser för egen del att kommitténs förstag i detta hänseendebör följas. Den som har fåll patentpå en uppfinning har enligt 7 S patentlagen rätt att få tilläggspatent påutveckling av den ursprungliga uppfinningen. Som förutsättning gäller dock attansökan om tilläggspatent görs innan ansökningen om huvudpateniet blir allmänttillgängligt, dvs. i regel från del att den ursprungligaansökningen gjordes eller, om prioritet yrkas, från priorilelsdagen.Tilläggspalent får meddelas utan hinder av att utvecklingen avhuvuduppfinningen inte väsentligen skiljer sig från innehållet i ansökningenom huvudpateniet. Delta innebär att litläggspalent kan meddelas även om deleljesi gällande kravei på uppfinningshöjd i förhållande till den ursprungligauppfinningen inle är uppfyllt. Ett lilläggspalenl är iprincip knutet titt huvudpatentet.Del upphör normalt alt gälla med huvudpatentet och får överlåtasendasl lillsammans med detta. Om huvudpatentet upphör på gmnd av att patenthavarenavstår från patentet eller om huvudpatentet förklaras ogiltigt, övergåremellertid tilläggspalenlel till att bli ett självständigt patent för återstodenav paienltiden. Finns flera lilläggspatenl, skatt därvid del först meddeladetilläggspalenlel gälla som huvudpatenl och de övriga som lilläggspatenl lilldetta. För tilläggspalent eriäggs inte någon årsavgift (41 S patentlagen). 1977/78:1 Dd A 209 Kommittén påpekarinledningsvis att syslemel med tilläggspalent fördes över lill patentlagen från1884 års patentförordning. Vid tillkomsten av patentlagen övervägdes huruvidainstitutet litläggspalent borde avskaffas. Med hänsyn till den väsentligaskärpning av kraven på nyhet och uppfinningshöjd som 2 8 andra slyckel andrapunkien patenttagen innebar i förhållande till äldre räll ansågs delemellertid rimligt all behålla möjlighelen lill tilläggspalent dåansökningen om huvudpateniet är hemtig (NU 1963:6 s. 173 f. prop. Om inte möjligheten att söka tilläggspalent behölls, skulle nämligen, imotsats till vad som tidigare gällt, nämnda lagrum medföra all ansökan ompatenl på den ursprungliga uppfinningen oftast kom att utgöra hinder mot patentpå ulveckling av denna uppfinning. Enligt kommittén harsystemet med tilläggspalent. sädant det ulformals i paienllagen, fyllt sittsyfte, nämligen alt göra det möjligt all söka patent på en uppfinning innanutvecklingsarbetet är färdigt ulan all däiför förlora möjligheten att vinnapatentskydd för den form av uppfinningen som ett tämligen kortutvecklingsarbete kan leda till. Äv lillgängliga uppgifier framgår alt. medanliltäggspatenl före patentlagens tillkomst huvudsakligen sökes av utländskstorindustri, litläggspalent efter patentlagens ikraftträdande har sökts främstav inhemska sökande i anslulning till den första patenlansökningen på enuppfinning. Antalet ansökningar om lilt-läggspatenl är dock lågt och ulgörendasl något över en procent av del totala antalet palentansökningar. Hälftenav ansökningarna om litläggspalent kommer från industrin och hälften frånenskUda sökande. Kommitténs förstag tilländring i patenterbarhetsvillkoren innebär all patent kan meddelas påuppfinning även om den inte har uppfinningshöjd i förhållande till innehållet ilidigare gjord patentansökan som inle har offentliggjorts före den dag däifrågavarande uppfinning patentsöks men som sedermera blir allmänt tillgänglig.Om della förslag genomförs, bortfaller det skäl som föranledde alt systemet medlilläggspalenl behölls i paienllagen, nämligen all enligt patentlagansökan om patenl på en uppfinning för dess ingivande kanulgöra hinder mol patent på vidareutveckling av uppfinningen. Vidare föreslår kommitténall vid ansökan om svenskt nationellt patenl prioritet skall få grundas även pålidigare svensk nationell patentansökan. Delta förslag innebär all sökandengenom all åberopa prioritet från den ansökan som avser den ursprungligauppfinningen i förekommande fatt kan undvika att denna ansökan kommer allulgöra nyhetshinder i förhållande till den ansökan som avser ulvecklingen avdenna uppfinning. I det fall att ansökan om patent på huvuduppfinningeninnehåller något som utgör nyhelshinder gentemot den ansökan som avserutvecklingen av denna uppfinning, innebär visserligen kommitiéns förslag altfristen för all söka pa-14 1977178. 1977/78:1 Dd A 210 tent på ulveckling av huvuduppfinningen minskarfrån aderton efler det att ansökan om patent pähuvuduppfinningen gjordes. Det torde dock vara mycket ovanligt all denursprungliga ansökningen innebär nyhetshinder gentemot ansökan som avserutveckling av huvuduppfinningen. Enligt kommittén kan det inte anses motiveratalt ha ett system med tilläggspatent för all tillgodose dessa sällsynta falt.Inte heller det förhållandet alt patenthavaren kan uppnå en ekonomisk fördelgenom institutet tilläggspalent - efiersom årsavgift inte skall betalas för sådana patent - kan enligt kommittén ansesutgöra tillräckliga skäl för all behålla detta institut. Mot bakgmnd av detanförda anser patentpolicykommittén att systemet med tilläggspalent böravskaffas. Kommittéerna i de övriga nordiska länderna är av samma uppfattning. är det uppenbart att ett upphävande av instituteltilläggspatent inte bör påverka giltigheten av redan meddeladetill-läggspalent. För dessa bör äldre bestämmelser fortsätta att gälla. De börsålunda under hela sin giltighetslid kunna övergå litl att bli självständigapatent i de fall som anges i 7 S patentlagen. Även i fråga om de ansökningarom tilläggspalent som är anhängiga när de nya bestämmelserna träder i krafttorde det vara lämpligast att låta äldre bestämmelser fortsätta att gäl-ta.Tittäggspatent bör således kunna meddelas på grund av sådan ansökan även efterdet att den lagändring genom vilken detta institut i princip avskaffas harträtt i kraft. Kommitiéns förslag omslopande av institutet tilläggspatent har lämnats utan erinran av samtligaremissinstanser utom och . motsätter sig inte att systemet med tilläggspatentavskaffas, men föreningen förklarar sig inte vara övertygad om att dettasystem, om kommitténs förslag genomförs, inle längre har någon funktion attfylla. Föreningen framhåller att den nuvarande ordningen gör det möjligt för ensökande att genom ansökan om tilläggspatent utvidga patentskyddet i de fall dåen tidigare ansökan visar sig vara alltför begränsad och det på gmnd avbristande underlag i grundhandtingen är omöjligt alt direkl utvidga dennaansökan. Om systemet med lilläggspatenl avskaffas blir det svårt att klara ensådan situation, om inte patentverket medger att en sökande i ett patentkravfår införa förbehåll med avseende på tidigare ansökan i överensstämmelse medden praxis som tiUämpades års patentlag trädde i kraft. För det fallinstitutet tilläggspatent slopas finner föreningen det oklart, om det efterlagändringens ikraftträdande blir möjligt alt lägga om en ingivenansökan om självständigt patent lill ansökan om tilläggspatent. anser attkommitténs förslag i detta avse- 1977/78:1 Dd A 211 ende innebär en uppenbar försämring avuppfinnarens ställning. Föreningen framhåller att det enligt gällande läit endast är uppfinnaren eller hansrättsinnehavare som, med utnyttjande av institutet lilläggspatenl, kan sökapatent på vidareutveckling av uppfinning utan att vidareutvecklingen behövervisa uppfinningshöjd i förhållande titt den urspmngliga uppfinningen. förslag till ändring av 2 § patentlagen kan däiemot vem som helst fåpatent på vidareutveckling av uppfinningen utan att kravet pä uppfinningshöjdmåsle vara uppfyllt. Föreningen kan inle se att denna försämring avuppfinnarens ställning är nödvändig och anser därför all inslilutettilläggspalent bör behållas. Samarbetskonventioneninnehåller inte några bestämmelser angående ansökan om skydd i form avtilläggspalent. 1 den europeiska patenlkonventionen finns inte någonmotsvarighet till institutet tilläggspalent. Kommitiéns förstag allslopa institutet lilläggspatenl har med två undanlag lämnats ulan erinran avremissinstanserna. I likhet med kommittén anserjag att det efler genomförandelav de förestagna ändringarna av patenterbarhetsvillkoren ochprioriletsregterna inle finns tillräckliga skäl att behålla detta institut. Om den förestagna ändringen avpatenterbarhetsvillkoren genomförs, innebär detta alt de skäl som föranleddeatt systemet med lilläggspalenl behölls i patentlagen bortfaller. Denna ändringleder nämligen titt alt uppfinningshöjd inte krävs i förhållande titt lidigareansökan som inte har blivit offentlig före den dag då ifrågavarande uppfinningpatentsöks. Som jag redan har nämnt förestås vidare att vid ansökan om svensktnationellt patent prioritet skatt få grundas även på lidigare svensk nationellpalenlansökan. Genom alt åberopa prioritet från den ansökan som avser denursprungtiga uppfinningen kommer sökanden därför att kunna undvika även alldenna ansökan utgör nyhetshinder i förhållande till den ansökan som avser enutveckling av uppfinningen. Vad beträffaruppfinnareföreningens påpekande alt de föreslagna ändringarna avpatenterbarhetsvillkoren leder titt all envar kan få patenl på vidareutvecklingav annans uppfinning ulan alt vidareutvecklingen behöver ha uppfinningshöjd iförhållande lill den lidigareuppfinningen vill jag framhålla, all denna följd av ändringen avpatenterbarhetsvillkoren uppkommer även om institutet tilläggspalent behålls.Vad uppfinnareföreningen har anfört ulgör därför enligt min mening inte någotskäl för att behålla detta institut.Inte heller den av patentombudsföreningen att utvidgapatentskyddet som systemet med lilläggspatenl ger ulgör enligl min uppfattningnågot skäl för att bibehålla systemet. Efter den föreslagna ändringen avpalenierbarhelsvillkoren torde en ny patentansökan som görs innan den förstingivna ansökningen har blivitoffentlig i allmänhet ge samma resultat som en ansökan om tilläggspalent.Patenlansökan, 1977/78:1 Dd A 212 som avser utveckling av en tidigare patentsöktuppfinning, kan, om prioritet kan åberopas, i något fatt vållaproblem genom att det sökta skyddet enligt de båda ansökningarna sammanfaller.Patentombudsföreningen har föreslagit att sökanden därför skulle få rätt att iden senare ansökningen göra förbehåll om att skyddet skall omfatta endast vadsom inle skyddas enligt den tidigare ansökningen. För egen del anserjag att sådanaförbehåll i princip inte bör tillålas, efiersom de försvårar handläggningen avpatentärendena och kan skapa en viss osäkerhet för tredje man. Mot bakgrund av vadsålunda anförts föreslår jag att syslemel med lill-läggspatenl avskaffas. Närdel gäller redan meddelade lilläggspatenl anser jag liksom kommittén alt äldrebestämmelser bör fortsätta att gälla. Detsamma bör vara fattet beträffandeansökningar om tilläggspatent som har kommit in innan de nya bestämmelsernaträder i kraft. 11.7 Ansökans form och innehåll Samarbelskonvenlioneninnehåller omfattande bestämmelser om internationell patentansökans form ochinnehåll. Fördragsslutande stat får inle i fråga om sådan ansökan ställa uppkrav beiräffande form och innehåll som skiljer sig från eller går utöverkonventionens bestämmelser. I den mån fördragsslutande stat i fråga omnationella palenlansökningar släller upp krav pä ansökans form och innehåll somfrån sökandens synpunkl är förmånligare än konventionens bestämmelser, får emellertidden statens myndigheter lillämpa den förmånligare regleringen även påinternationella ansökningar. Sökanden har dock rätt alt fordra att de krav somföreskrivs i samarbetskonventionen tillämpas på hans internationella ansökan. I den europeiska patentkonventionenregleras uttömmande europeisk patenlansökans form och innehåll. Beslämmelsernai den europeiska palenlkonvenlionen om ansökans form och innehåll hartillkommit under hänsynstagande till motsvarande bestämmelser isamarbetskonventionen och de båda konventionerna är i dessa hänseenden heltförenliga med varandra. Den europeiska palenlkonventionen innehåller dock vissabestämmelser som saknar motsvarighet i samarbetskonventionen. När det gällerpatentansökans form och innehåll har kommittén haft som utgångspunkt att svenskräll bör anpassas till vad som gäller enligt samarbetskonventionen och deneuropeiska patentkonventionen utom på punkter där starka skäl tatar för attbehålla nu gällande reglering även om den avviker från konventionerna.Beträffande samarbetskonventionen anför 1977/78:1 Dd A 213 kommittén belänkande, all det måslevara en uppenbar fördel för både de patentsökande och patentmyndighelen. omsvensk rätt anpassas till konveniionen så att samma regler gälter för allaansökningar som handläggs vid den svenska patentmyndigheten. I fräga om deneuropeiska patenlkonventionen uttalar kommittén betänkande, att detmåste vara en fördel för näringsliv och uppfinnare, om den svenska palenttagsliftningenäven såviii avser palenlansökans form och innehåll överensstämmer med vad somkommer alt gälla i övriga . Kommittén konstaterar attdet finns vissa skillnader i fråga om kraven på ansökans form och innehållmellan gällande svensk rätt å ena sidan samt samarbetskonventionen och deneuropeiska patenlkonventionen å andra sidan. är det i dettahänseende fyra punkler som är av särskilt intresse, nämligen frågan omuppfinnarens slällning. kravet på sammandrag, kravet på deposition avmikrobiologisk kultur i vissa fall och regleringen av det s. k. enhelskravet,dvs. av vad som får tas upp i en och samma ansökan. Kommittén anser alt övrigaskillnader i fråga om ansökans form och innehåll mellan svensk rätt ochkonventionerna inte är av sådan betydelse alt de behöver behandlas särskill. Vad först angåruppjlnnarens ställning anför kommittén alt uppfinnarens namn skatt anges iansökningen både enligl den svenska patentlagen och enligt den europeiskapatentkonventionen (9 § patentlagen resp. art. 81). Söks patent av annan änuppfinnaren, skall enligt patentlagen sökanden styrka sin rätt tilluppfinningen. Enligt konventionen behöver däremot sökanden i sådant fall endastuppge hur han har förvärvat rätten till uppfinningen. Det europeiskapatentverket skall emellertid delge den uppgivne uppfinnaren vad sökanden haranfört i detta avseende (regel 17.3). Godtar uppfinnaren inte sökandensuppgifter, har han möjlighet alt vid domstol eller annan behörig myndighetföra talan om bättre räu till uppfinningen. Har sådan talan väckts, avbrytshandläggningen av den europeiska patentansökningen i avbidan på att tvistenavgörs. På parternas begäran kan emellertid handläggningen fortsättas och deteuropeiska patentverket kan också på eget initiativ återuppta handläggningen(regel 13). Kommittén anför vidare att sökanden både enliglpatentlagen och enligt konventionen i princip skall fullgöra sin skyldighet ide avseenden som nämnts med att ansökningen görs. För det fallansökningen är bristfällig i dessa avseenden skiljer sig emellertid svensk rättfrån vad som gäller enligt konventionen. Enligt 15 § patentlagen skall i sådantfaU sökanden föreläggas att inom viss frist inkomma med uppgift om uppfinnarenoch i förekommande fall styrka sinrätt till uppfinningen. Underiåter han detta avskrivs ansökningen. Avskrivenansökan återupptas, om sökanden efter fristens utgångavhjälper bristen och beta-tar en ålempptagningsavgift. Föreligger brist i deavseenden som berörs i fråga om europeisk patentansökan, skall deteuropeiska patentverket underrätta sökanden om detta. Avhjälps inte sådanbrist inom 16 måna- 1977/78:1 Dd A 214 der från ansökningens ingivningsdag eller, om prioritet yrkas, från priorilelsdagen.anses den europeiska palentansökningen återkallad (art. 91.5). Någon möjlighetatt därefter få ansökningen åtempptagen fmns inte. Kommittén anser alluppfinnarens slällning enligl patentlagen är förmånligare än enliglkonventionen. Kommittén anser därför all kravei på att annan sökande änuppfinnaren skall styrka sin rält till uppfinningen bör bibehållas såvitigäller nationella svenska palenlansökningar. finns del inleheller någon anledning att i patentlagen införa någon motsvarighet lillkonventionens system med en direkt i lagen angiven frist inom vilken uppfinnaren måste anges. Dennuvarande bestämmelsen i patentlagen enligt vilken fristen besiäms genomföreläggande i del enskilda fallet med möjlighel att återuppta ansökningen omfristen försilles framstår enligl kommittén genom sin flexibilitet somförmånligare än konventionens ordning även från uppfinnarens synpunkl. Näsla punkt som kommitténtar upp är frågan om sammandrag. Enligl den europeiska palenlkonventionen skalleuropeisk palenlansökan innehålla ell sammandrag (absiract). enkortfattad sammanfattning av vad som framgår av beskrivningen, patentkraven ocheventuella ritningar (art. 78; regel 33.2). Sammandraget skall vara avfattat såatt det på ett lättfattligt sätt anger det tekniska problem som uppfinningenbehandlar, grundprincipen för den lösning som uppfinningen innebär ochuppfinningens huvudsaktiga användning eller användningar. Sammandraget skalltjäna uleslulande som leknisk information. Det får sålunda enligl uttryckligföreskrift i konventionen inte tillmätas belydelse för annal ändamål, i synnerhetinte vid bestämmande av del begärda skyddels omfattning eller vid avgörande avhuruvida ansökningen innebär nyhetshinder (art. 85). Motsvarande beslämmelserfinns i samarbetskonventionen (art. 3.3; regel 8.1). Något krav på sammandragfinns däremot inte i gällande svensk rätt. Kommittén ställde sig i1974 års betänkande tveksam till det lämpliga i att införa krav på sammandragav nalionell svensk palenlansökan. 1 betänkande konstaterar kommitténatt fördelarna från informationssynpunkt med sammandrag är väsentliga. avsevärd betydelse lillmäias det förhållandet attsammandrag krävs enligt såväl den europeiska patentkonventionen somsamarbetskonventionen. Mot bakgrund härav föreslår kommittén all krav påsammandrag införs för svenska nationella patentansökningar. Det tredje spörsmåletrörande ansökans form och innehåll som kommittén redovisar särskilt gällerhuruvida i svensk rätt skall införas krav på deposition av kultur avmikroorganism i vissa fall. Såväl enligt patenttagen (9 §) som enligt deneuropeiska patenlkonventionen (art. 83) skall uppfinningen i ansökningenbeskrivas så tydligt alt en fackman med ledning av beskrivningen kan utöva den.Beträffande vissa uppfinningar på del mikrobiologiska områdei ställsemellertid i konventionen upp ett särskilt krav i fråga om tydlighet. Avseruppfinning mikrobiologiskt förfarande etter als- 1977/78:1 Dd A 215 ter av sådant förfarande och omfattaruppfinningen användning av mikroorganism som inte är allmänt tillgänglig,anses enligt konventionen uppfinningen tillräckligt tydligt angiven bara omkultur av mikroorganismen har lämnats i förvar i särskild ordning (regel 28).Någon motsvarande bestämmelse med krav på deposition finns varken ipatentlagen etter i patentkungörelsen. 1 de bestämmelser som patentverket harutfärdat med stöd av 41 § patentkungörelsen ges emellertid vissa föreskrifterom deposition av mikroorganism. Enligt patentbestämmelsema är sådan depositionönskvärd och lämplig i vissa fall, nämligen om beskrivningen inte kan göras sådanatt förväxling med andra organismer är utesluten, om organismen är så sällsyntatt det kan antas vara förbundet med svårighet all anträffa den i naturen ellerom framställningen av organismen inle med säkerhet är reproducerbar. Sådandeposition bör ske hos intemationellt känd vetenskaplig in- eller utländskinstitution som är oberoende av uppfinnaien (sökanden). Enligt kommittén börkravei på tydlighet i fråga om beskrivning av uppfinningen vara lika strängt isvensk rätt som i den europeiska patentkonventionen. Somjag skall återkomma till i ett annal sammanhang (avsnitt 11.12)föreslår kommittén som ny ogiltighetsgrund i svensk rätt att uppfinningen inteär tillräckligt tydligl angiven i patentet. Enligt kommittén bör dennaogiltighetsgrund ha samma innehåll i fråga om patenl meddelade av del svenskapaientverkel som i fråga om europeiska patenl för . Mot bakgrund av vadnu har anförts anser kommittén all i svensk rätt bör införas krav på depositionav kultur av mikrooiganism i samma omfallning som i den europeiskapaientkonventionen. Den svenska regleringen av sådana depositioner bör enligtkommittén i största utsträckning ges samma innehåll som motsvarande reglering ikonventionen. Kommittén anmärker i sammanhanget all arbete pågår inom påatt få till ständ en konvention om erkännande av deposition avmikroorganismer. Del sisla spörsmålet rörandeansökans form och innehåll som kommittén tar upp särskill gäller regleringenav det s.k. enhelskravet. 1 10 § patentlagen föreskrivs att i samma ansökaninle får sökas patenl på tvä eller flera uppfinningar som är oberoende avvarandra. Molsättningsvis gäller enligt kommittén att en ansökan får avseflera uppfinningar som inte är oberoende av varandra. 1 ariikel 82 i deneuropeiska patentkonventionen föreskrivs att en europeisk palenlansökan fårhänföra sig till endasl en enda uppfinning eller titt en grupp uppfinningarsom har sådant samband att de ger uttryck för samma uppfinningsidé. Kommitténanser att någon skillnad i sak mellan 10 S patentlagen och konventionensartikel 82 inte torde föreligga. t svensk rätt finns ennärmare reglering av enhetskravet i 14 och 15 SS palentkungörelsen. Där angesvissa fall i vilka en patentansökan får innehålla flera patentkrav. 1 en ochsamma ansökan får sålunda tas upp patentkrav som avser utföringsform avuppfinning enligt föregående pa- Prop.1977/78:1 Dd A 216 tenlkrav i denna ansökan. Därjämte medges att ien och samma ansökan på vissa sätl kombineras patentkrav avseende uppfinningarsom är all hänföra lill olika kalegorier (alster, förfarande elleranvändning). Det har enligt kommittén ansetts alt en ansökan inle får innehålla andra kombinationer avuppfinningar än som anges i nämnda bestämmelser i palentkungörelsen. Kommitténpåpekarail enligt 13 S andra styckei palentkungörelsen varje paientkrav fåravse endast en uppfinning.