prop · G103186 · 1977-12-31 00:00:00 — Ärendena under punkten 2,dnr 1930/76 m. fl., gällde ansökan om tillstånd att driva tillfälUgauktionsförsäljning med bl. a. antikviteter och konstföremål. a. att det bedrev tillfällig handel och hade ett tiotalanställda. Ett ytterUgare antal personer var helt eUer delvis beroende avbolagets verksamhet. I besluten uttalades att handeln inte kunde anses ha väsentUgbetydelse från konsimientsynpunkt. För att beredas tillfälle till en successiv aweckUngborde dock bolaget, med hänsyn till de skäl som hade anförts, meddelas tUlståndatt bedriva tillfällig handel i skäUg omfattning till utgången av . Ärendetunder punkten 3, dnr 777/77, gällde ansökan om tillstånd Prop.1977/78:186 53 attdriva tiUfälUg handel med pälsvaror på vissa orter inom Jämtlandslän. Av utredningen framgick bl. a. att sökandebolaget hade ett tiotalanställda, att cirka hälften av bolagets intäkter kom från tillfällig handel,att cirka hälften av sortimentet bestod av egentillverkade varor samt attbolaget även åtog sig förvaring och reparation av pälsvaror. I beslutetanfördes att någon fast pälshandel inte fanns att tillgå vare sig på ellerinom rimligt avstånd från de orter där bolaget hade för avsikt att drivahandel. Med hänsyn härtill måste försäljningen anses vara av väsentligbetydelse från konsumentsynpunkt. Vad som framkommit om bolaget och dessverksamhet talade också för att bolaget skuUe få driva angiven handel.Särskilda skäl ansågs därför föreUgga att lämna tillstånd. Ärendet under punkten 4,dnr 1114/77, gäUde ansökan om tiUstånd att driva tillfällig handel med rökskadadkonfektion under en månad på vissa orter inom . I beslutetanfördes att handeln bedrevs vid sidan av en från varuförsörjningssynpunktviktig livsmedelsbutik. Skulle sökanden tvingas lägga ned den tiUfälUgahandeln fanns det en risk för att även Uvsmedelsförsörjningen kunde konmia att upphöra.Med hänsyn härtill och då försäljningen avsåg varor som knappast kundetillhandahållas konsimienterna genom fast handel förelåg särskilda skäl attlämna tillstånd. Ärendena under punkten 5,dnr 1456/76 m. fl., gäUde ansökan om tillstånd att driva tillfällig handel medkonst under . Av utredningen framgick bl. a. att sökandebolagenunder hade ägnat sig åt denna form av verksamhet. I besluten anfördesatt handeln var helt inriktad på originalkonst och grafik. Det måste anses varaönskvärt från allmän synpunkt och i konsumenternas intresse att varor av denna speciellakaraktär kunde spridas och utbjudas i så obundna former som möjUgt. Vad somhade framkommit om sökandena och verksamheten talade inte heller emot attsökandena fick driva handeln. Särskilda skäl ansågs därför föreligga att lämnatillstånd. Ärendet under punkten 6,dnr 1394/77, gällde ansökan om tillstånd att driva tillfällig handel medgardintyger . Utredning förelåg angående sökandenspersonliga förhållanden. I beslutet ansågs särskilda skäl föreUgga att lämnatillstånd med hänsyn tUl de speciella förhållanden rörande sökanden som hadeåberopats. Ärendenaunder punkten 7, dnr 1751/76 m. fl., gällde ansökan om tillstånd att driva tillfälUghandel med klänningar. I besluten anfördes att sökandebolaget bestod av tvådelägare, vilka personligen sydde de klänningar ansökan gällde och även självaskötte försäljningen. Med hänsyn härtill och till den ringa omfattningen avhandeln ansågs särskilda skäl föreUgga att lämna tillstånd. Som villkor förtillståndet borde gäUa att försäljningen handhades av delägarna personligen ochendast avsåg klänningar de personligen hade sytt. Prop.1977/78:186 54 Ärendenaimder punkten 8, dnr 2129/77 m. fl., gällde ansökan om tUlstånd att driva tillfälUghandel med väskor. Sökandebolaget framhöll bl. a. att försäljningen avsågväskor av egen tillverkning, att försäljningen var samordnad med ett annatbolags försäljning, vilket bolag hade beviljats tillstånd t. o. m. ,samt att ett tillstånd kunde ge bolaget möjlighet tillfortsatt verksamhet. I beslutet anfördes att handeln inte kunde anses vara avväsentlig betydelse från konsumentsynpunkt. Med hänsyn till de särskildaförhållandena som förelåg ansågs emellertid att bolaget borde beredas tillfälleatt bedriva tillfälUg handel t. o. m. . Iärendet dnr 811/77 gällde ansökan tillstånd att driva tillfällig handel medbyxor. Sökandebolaget framhöll att man avsåg att etablera fast försäljningsställeoch att man hade träffat hyresavtal för en fast lokal för försäljning avkonfektionsvaror. Med hänsyn tUl vad sökanden hade uppgivit meddeladestillstånd att driva tiUfälUg handel till dess sökanden kunde övergå tillförsäljning från det fasta driftstället (tillfällig handel under cirka sexmånader). Ärendetdnr 1575/77 redovisas på s. 56. Fråganom den tillfälUga handeln täcker ett behov som inte kan tillgodoses på orten Vidtillståndsprövningen skall främst beaktas om den avsedda handeln är avväsentlig betydelse från konsumentsynpunkt. För att en försäljning skall kunnasägas ha sådan betydelse måste krävas att den täcker ett behov hoskonsumenterna, vilket annars inte kan tillgodoses på orten (jfr. Idet följande redovisas vissa av de ärenden där sökanden har haft för avsikt attbedriva tillfälUg handel bl. a. på orter där fast handel med varor av det slagden tiUfälliga handeln avsåg inte fatms att tillgå. Iärendet dnr 1141/76 gällde ansökan tillfällig handel med damkläder på ett40-tal orter inom . Sökanden gjorde gällande bl. a. att tonviktenvar lagd på kläder för äldre och på kläder i större storlekar. Ett 20-talbeklädnadsbutiker på åtta orter fanns inom länet. I ärendet förelåg enutredning av regionalekonomiska enhet. EnUgt denna var det härfråga om sådana specialvaror som var hänförliga till den mer kvalificeradeservice som skulle kunna nås inom ett par timmars restid för att tillgängUghetenskulle kunna anses vara godtagbart ordnad. Även om det från den enskildessynpunkt kunde vara till fördel att få denna service på närmare håll än förnärvarande var det dock mot bakgrund av vad som hade anförts om denhittillsvarande utvecklingen länets mer glesbefolkade delar hade under enlång följd av år kännetecknats av en successiv befolkningsminskning principiellt tveksamt att medge ambulerande handel. Sådan handel kunde kommaatt undandra de redan etablerade specialbutikema ett välbehövUgt köpkraftsun- Prop.1977/78:186 55 derlagmed de konsekvenser detta kunde ha för den framtida stationära servicen. , som lämnade ansökan utan bifall, anförde att berörda orter hadetillgång till företag som kunde erbjuda motsvarande varor antingen på orteneller på inte alltför långt avstånd från densamma, varför konsumenternas behovmåste anses tiUgodosett. Regeringen ansåg att den avsedda handeln inte var avväsentlig betydelse från konsumentsynpunkt. Iärendet dnr 2059/76 gällde ansökan tillfällig handel med dam-, barn- ochherrkonfektion på ett 20-tal orter inom . Av utredningenframgick att fyra av de berörda orterna saknade handel med ifrågavarande varor.Avstånden från dessa orter till närmast belägna affär i branschen uppgickuppskattningsvis . , som lämnade ansökan utan bifall,anförde att konsumenterna på berörda orter hade tillgång till det varusortimentsökanden representerade genom den reguljära handeln på orten eUer på ort idess omedelbara närhet. Regeringen lämnade besvären utan bifall. Iärendet dnr 1895/76 gällde ansökan tillfäUig handel med herr-, dam-ochbarnkläder på ett 40-tal orter inom . Enligt en sammanställningförekom konfektionsaffärer på sex av de berörda orterna. Avstånden från orternatUl närmast belägna affär i branschen uppgick till uppskattningsvis 17 mil.Länsstyrelsen anförde att särskilda skäl inte förelåg och lämnade ansökan utanbifall. Regeringen lämnade besvären utan bifall. Iärendet dnr 777/77 gällde ansökan tillfälUg handel med pälsvaror på fyra orterinom . Av utredningen framgick att försäljningsställen förpälsvaror fanns endast i . Avstånden från berörda orter tiU Östersunduppgick till uppskattningsvis . lämnade ansökan utanbifall. I yttrande över besvären anförde att det var fråga omutpräglade sällanköpsvaror där avståndet till affär fick anses ha mindrebetydelse. Berörda orter fick anses omfattas av upptagningsområde. Regeringen anförde att med hänsyn till att någon fast pälshandel inte fanns atttiU-gå vare sig på eller inom rimligt avstånd från de orter där sökanden hadeför avsikt att driva tillfällig handel måste ifrågavarande försäljning ansesvara av väsentlig betydelse från konsumentsynpunkt. Särskilda skäl ansågs föreUggaatt lämna tillstånd. (Ytterligare omständigheter som förelåg i ärendet harredovisats på s. 52). Iärendet dnr 1305/76 gällde ansökan tillstånd att driva tillfäUig handel medskinnkläder i inom . Länsstyrelsenlämnade ansökan utan bifall. Med anledning av besvären avgavs yttrande bl. I yttrandet framhöll att i propositionentill lagen om tillfällig handel föredragande statsrådet bl. a. hade anfört atttillstånd skulle ges mycket restrik- 'Tillstånd beviljat endast för avyttring av inneliggande lager. 1977/78:186 56 tivtoch att det endast i imdantagsfall kunde föreUgga sådana särskilda skäl atttillstånd kunde komma i fråga. För att en försäljning skulle kunna sägas haväsentlig betydelse från konsumentsynpunkt måste sålunda krävas att den skulletäcka ett behov hos konsumenterna, som inte annars skulle kunna tillgodoses påorten. Av betydelse i ärendet var enligt att bestämma vad somskall avses med uttrycket "på orten". Verket fann att uttrycket tordefå ges något olika innebörd beroende på vilket slag av varor som försäljningenavsåg. I fråga om dagligvaror borde kunna krävas att varorna fanns att tillgåhos bofast handel just i den tätort där försäljningen äger rum. I förevarandefall utgick verket från att skinnvaror var en sällanköpsvara. Av utredningen iärendet framgick att i , från , fannsbutiker som säljer skinnkläder. Verket fann därför ej tilkäckUga skäl föreliggaför bifall till ansökan. Regeringen lämnade besvären utan bifaU. I ärendet dnr 1575/77gällde ansökan tillstånd att driva tillfällig handel med vissa damkonfektionsvarorinom . Handeln skulle bedrivas på 65 orter. lämnaansökan utan bifall. Regeringen uttalade i beslutet bl. a. följande: För att tillfäUighandel skall kunna sägas vara av väsentlig betydelse från konsumentsynpunktmåste krävas att den täcker ett behov hos konsumenterna, vilket annars inte kantillgodoses med rimliga uppoffringar. TillfälUg handel.på en ort där det finnsfast handel med varor av samma slag kan i allmänhet inte anses vara avväsentlig betydelse från konsumentsynpunkt. Vad gäller tillfällig handel påandra orter bör som ett led i bedömningen av handelns betydelse frånkonsumentsynpunkt prövas, vilka uppoffringar i fråga om restid en konsumentrimligen bör behöva göra för att få tillgång till varan. Sökandens ansökanavser tillfällig handel som är huvudsakligen inriktad på glesbygdsområden, däravståndet i flertalet fall är betydande tUl närmast belägna ort med fast handelmed varor av samma slag. Det får allmänt anses angeläget att tillfällighandel kan bedrivas inom de avsedda glesbygdsområdena i skäUg omfattning. Handelnbör dock inte få bedrivas i sådan närhet av orter med likartad fast handel attdet menUgt påverkar den fasta handelns förmåga att stadigvarande svara förvaruförsörjningen. Detta kan bli fallet om det avstånd varom här är frågaunderstiger vad som kan anses vara det i allmänhet största godtagbara inomlänet avseende ofta återkommande inköpsbehov. Vad som i ärendet harframkommit om sökanden och ifrågavarande verksamhet talar i och för sig inteemot att sökanden får bedriva tillfällig handel. Med hänsyn till det anfördafinner regeringen att särskilda skäl kan föreligga att i viss utsträckninglämna sökanden tillstånd att driva sådan tillfällig handel som avses iansökningen. Det bör ankomma på att pröva ansökningen på nyttunder de förutsättningar som här har angetts. Regeringen upphävde länsstyrelsensbeslut. Prop.1977/78:186 57 Begreppet"tillfälligt begagnat försäljningsställe" Iföljande ärende uppkom frågan huruvida den av sökanden avsedda handeln var attanse som tillfälUg handel. I ärendet dnr 1561/76avsåg ansökan tillfälUg handel utomhus med manufakturvaror under tidenaprildecember i ; , vilken ansåg att tillfällig handelförelåg, lämnade ansökan utan bifall. I besvär över beslutet framhöll sökandenbl. a. den av honom bedrivna handeln inte skulle anses som dllfälUg handel. framgick att sökanden drev handel från ett försäljningsståndutomhus (träställning som var övertäckt med en presenning) och att handeln ägderum i stort sett imder tiden den 15 samt underåterstående del av året . Regeringen, som fann attden bedrivna handeln utgjorde sådan handel som avsågs i lagen om tillfäUighandel, lämnade besvären utan bifall. Uppgifterbeträffande den tillfäll/ga handelns prisnivå och sortiment m. m. Någraallmänna slutsatser beträffande handelns prisnivå m. m. kan inte dras medhänsyn till att någon utredning inte har förelegat i de flesta ärenden. Statens pris- ochkartellnämnd (SPK) har avgivit yttrande i nio besvärsärenden som har berörtfem oUka sökande. I det följande redovisas de ärenden där SPK närmare harkunnat uttala sig angående sökandens pris- och påläggsnivå eller sortiment m. m.i förhållande till den stationära handelns. I ärendet dnr 1305/76avsåg sökanden att driva tillfäUig handel med skinnkläder i Jama inomStockholms län. SPK-undersökningen visade att konsumenterna genom försäljningenfick tillgång till ett sortiment som inte tillhandahölls av den stationärahandeln. Priserna på de försålda varorna var förhållandevis låga oohtillämpades enUgt uppgifter lika i alla orter oavsett om stationär butik medförsäljning av skinnkläder fanns på orten eller inte. Undersökningen hadesålunda inte gett vid handen att sökanden skulle på ett otillbörUgt sätt hautnyttjat den monopolställning som han hade vid sina försäljningar på ortersom saknade stationär handel med skinnkläder. Genom den information som gavs iform av garanti och upplysm'ngar om företagets fasta adress gavs enligt SPK:smening möjlighet till reklamationer. Enligt SPK talade undersökningen inte inågot avseende emot att tillfällig handel fick bedrivas. I ärendena dnr 1234/76 m.fl.avsåg sökanden att driva tillfällig handel med lättare beklädnadsvaror (byxor,jackor m. a. inom . SPK-undersökningen visade attkonsumenterna genom handeln fick tillgång till ett större sortiment av främstarbetskläder till 1Tillstånd ej beviljat (jfr s. 55). Prop.1977/78:186 58 De i vissa avseenden lägre priserna kunde påverka priserna i enför konsumenterna gynnsam riktning på orter med stationär handel.Undersökningen gav inte vid handen att sökanden skulle ha tillämpat högrepriser vid sin försäljning på orter som saknade stationär handel med lättarebeklädnadsvaror än vid försäljning på orter med sådan handel. Beträffandeköparnas möjUgheter till reklamationer borde framhållas att även om möjUgheterfanns att nå sökanden kunde detta inte ske förrän vid dennes nästa besök påorten eller efter telefonkontakt. Denna olägenhet borde givetvis vägas mot deför konsumenterna positiva sidor som sökandens tillfälUga handel uppvisat enUgtundersökningen. Enligt SPK talade undersökningen för att tillfälUg handelfick bedrivas. Iärendena dnr 881/76 m. fl. avsåg sökanden att driva tillfälUg handel medgardintyger inom bl. SPK-undersökningens resultat tydde påatt konsumenterna genom sökandens tillfälUga handel fick tillgång tiU ettstörre sortiment av gardintyger och att de i vissa avseenden lägre prisernakunde påverka priserna i en för konsumenterna gynnsam riktning på orter medstationär handel. Undersökningen gav inte vid handen att sökanden skulle på ettotillbörligt sätt ha utnyttjat den monopolställning som han hade vid sinförsäljning på orter som saknade stationär handel med gardintyger. Även omkunderna vid reklamation etc. kunde nå sökanden för rättelse kunde detta inteske förrän vid dennes nästa besök på orten eller efter telefonkontakt. Dennaoch andra liknande olägenheter med tillfälUg handel borde givetvis vägas mot deför konsumenterna positiva sidor som handeln hade uppvisat under den undersöktaperioden och som talade för att sökanden fick bedriva tillfäUig handel. 5 I övrigt framförda synpunkter Synpunkterangående lagen om tillfällig handel och förslag tUl ändringar har, bl. a.genom framställningar till , framförts i skildasammanhang. Frånflera håll har framförts att många tillfäUighetsförsäljningar tycks bygga påett otillbörligt utnyttjande av bestämmelserna i 1 § första stycket. och anför att regleringen kringgås på olikasätt. Som exempel nämns utförsäljningar som pågår endast itillfälligt förhyrda lokaler. Begreppet "tillfälligt begagnatförsäljningsställe" är oklart och tolkas på olika sätt. Vidare pekas påförekomsten av s. k. utställningar med orderupptagning. Varorna exponeras ochkunderna får teckna order. 1Tillstånd beviljat endast för avyttring av inneliggande lager. ~ Tillståndbeviljat, dock pä annan grund 0'fr s. 53, dnr 1394/77). Prop.1977/78:186 59 omgåendesom senare leverans av varorna förekommer. Enligt polisens uppfattning har detdock inte varit fråga om salubjudande av "medförda" varor. köpmannaförbundanför att man har kunnat notera ett starkt och sannoUkt ökat inslag avtillfällig utomhushandel, både av tillåtet och otillåtet slag. Mycket tyder påatt sådan handel tenderar att öka särskilt på sommarturistortema. Till stödhärför åberopas en undersökning som () harutfört under några sommarmånader 1976 i vissa större städer och några typiskasommarturistorter. Den berörda undersökningen gällde den tillfäUighetshandel, inklusivetorghandel, som ägde rum på gator och torg med undantag av handeln med Uvsmedel,blommor och trycksaker. Förbundet påpekar att man har framhållit attlagen borde avse även torghandel. Från förbundet har också framförts atttorghandeln har ökat och att det inte är rimligt att man skall kunna köpa sigen torgplats var som helst. Man är inte emot att traktens hantverkare ochproducenter får sälja sina varor på torget. Men den utveckling som är pågång, nämligen att folk kommer från när och fjärran och köper sig en plats,kan man inte acceptera. anför att det torde vara enrisk för att alla mindre seriösa säljare kommer att samlas på torgplatserna dåövriga möjligheter stoppas. Konsumenternas möjlighet till reklamation är vidtorghandel helt obefintlig. säger sig känna oro inför den alltmer tilltagande kringresehandelnvad avser livsmedel. Den fria konkurrensen bör värnas om så länge den sker pålika villkor, men så som den fungerar inverkar den menligt för den fastahandeln inom småföretagen, anser förbundet. Beträffandetillståndsprövningen anför att stor osäkerhet tycksråda hur lagen skall tillämpas. Tillstånd skall knytas till konsumentintressetsom främsta grund och lämnas mycket restriktivt, hävdar förbundet. I flera fallhar tiUstånd meddelats med hänsyn till rent regionala sysselsättningsaspekterutan grundligare dokumentation. Förbundet ställer sig kritisk till en sådanrättstillämpning. Även anser att länsstyrelserna i endel fall har varit för generösa i tillståndsgivningen. fårlagen inte luckras upp på det sätt som har skett. i länanför att det har överlämnats till länsstyrelserna att avgöra om vissa varorfinns tillgängliga på orten på ett sätt som tillgodoser konsumenterna.Begreppet "orten" är långt ifrån entydigt och sammanhänger dels medkonsumentens möjligheter att förflytta sig, dels med vilka krav som ställs påden bofasta handeln. Konsumentens intresse för handeln måste också bedömas medhänsyn till hans vilja att göra »Råd och Rön 7/77. Prop.1977/78:186 60 ganskalånga bilresor för att komma ut till de försäljningsstäUen där den tiUfälUgahandeln bedrivs, framhåller . Lagen tar inte heller hänsyn tillatt de som driver tillfälUg handel inte utgör någon enhetlig grupp (som exempelnämns ärende dnr 1930/76 s. 52). Inte heller är det möjligt att ta särskildahänsyn till de sysselsättningsaspekter som är förenade med att man medanvändande av lagen slår ut den tillfälUga handeln, konstaterar . 6 Riksdagsmotion om torghandel Imotionen 1975/76: 287 kritiserades begränsningar i torghandeln som enligtmotionären förekom i vissa lokala torghandelsstadgor. Det fanns enligtmotionären bestämmelser om att endast ett visst slag av varor fick försäljas påtorget eller att ensamrätt för försäljning av viss vara lämnades tiU en endaperson. Han erinrade vidare om att justitieombudsmannen vid ett flertal tillfäUenhade anmärkt mot att restriktioner beträffande den enskilda torghandelnförekommit i lokala stadgor. Motionären ansåg att det var i allmänhetensintresse att det förelåg möjlighet till priskonkurrens och att möjligheten attvälja ur ett tiUfreds-ställande sortiment inte minskades. Fri konkurrens bordedärför föreligga vid marknader och torghandel, anfördes det, ochdiskriminerande bestämmelser i aktuella stadgor avskaffas. Det hemstäUdes atten översyn gjordes av frågan och att nödvändiga åtgärder vidtogs. uttalademed anledning av motionen (NU 1976/77: 8) bl. a. att torghandeln av hävd ansågsvara fri och att begränsningar i fråga om varusortiment inte fick göras utanlaglig grund. Om försäljningen på väsentliga punkter avvek från de former ivilka torghandeln vanligen bedrevs borde den inte hänföras till torghandel. Isådana fall krävdes polismyndighetens tillstånd även om försäljningen skedde påallmän försäljningsplats. Utskottet anförde vidare att i kommentarerna till detnormalförslag till torghandelsstadga som hadeutarbetat nämndes att det på sina håll i torghandelsstadgorna hadeinförts bestämmelser som inskränkte den fria torghandeln med avseende antingenpå varor eller på försäljare. Med hänvisning till justitieombudsmannensuttalande anfördes i kommentarerna att det var tveksamt om sådana bestämmelserkunde anses vara lagliga. Någon bestämmelse av denna art hade därför intekunnat upptas i normalförslaget. Det övervägande antalet kommuner hade, enligtvad utskottet hade inhämtat, fastställt torghandelsstadga i överensstämmelse mednormalförslaget. Med hänvisning till vad som hade anförts avstyrkte utskottetmotionen. Motionenlämnades utan bifall. 1911/18:186 61 7 Undersökningar m. m. 7.1 Uppgifter från vissa länsstyrelser ochpolismyndigheter För att få tillämpningen av lagen om tillfäUig handel ytterUgarebelyst har vissa kontakter tagits dels med de 12 länsstyrelser som har avgjortflest ansökningar om tillfällig handel, dels med 20 polismyndig-heter.2 Frånlänsstyrelserna har uppgifter lämnats främst av den personal som har berettansökningarna om tillfällig handel. Vissa svårigheter uppges ha förelegat atttolka oUka begrepp i lagen, främst sådana som "tillfälligt begagnatförsäljningsställe" i 1 § första stycket och "särskilda skäl" i4 §. Förfrågningar angående lagens tiUämpning har inkommit från bl. Svårigheter att tolka begreppet "tiUfälligt begagnatförsäljningsställe" har uppkommit främst när det har gällt försäljningarsom skulle äga rum och på utpräglade turistorter.Innebörden av begreppet "särskilda skäl" har varit oklar ochavvägningsproblem har uppkommit särskilt vid bedömningen av ansökningar somhar gällt tiUfällig handel inom glesbygdsområden. Viss vägledning beträffandeinnebörden har dock erhåUits genom de beslut som har meddelats av regeringen. EnUgtnågra länsstyrelser borde man under "särskilda skäl" ha möjlighet attkunna inbegripa exempelvis sociala eller arbetsmarknadspolitiska skäl för attdärigenom motverka en utslagning av vissa seriösa tillfälUghetsförsäljare. En utbredduppfattning hos tillfrågade länsstyrelser är att oUka former av tillfällighandel i stor utsträckning bedrivs utan tillstånd och att försök görs attkringgå lagens bestämmelser. Synpunkter har i detta sammanhang framförts ombehovet av en stiaffskärpning. PoUsmyndig-heterna har av flera länsstyrelser uppgivitsingripa förhållandevis sällan. Vissa länsstyrelser är av den uppfattningen atttorghandeln har ökat i omfattning och att tillfällighetsförsäljarna i viss månhar övergått till s. k. utställningar med orderupptagning.