prop · G103100 · 1977-12-31 00:00:00 — att beräknainkomster och besluta om utgifter för staten i enlighet med det upprättadeförslaget till statsbudget för /79. Regeringenansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för den åtgärdeller det ändamål som föredragandena har hemställt om. Regeringenförordnar att de anföranden som redovisas i underprotokollen jämte översikteröver förslagen skall bifogas propositionen som bilagor 126. Bilaga1 tiU budgetpropositionen 1978 Prop.1977/78:100 Anmälan till statsbudgeten för /79 såvitt avser finansplanenm. Konjunkturutvecklingeni industriländerna under 1*977 blev en missräkning. Det är egentligen bara denamerikanska ekonomin som uppvisat en tillfredsställande återhämtning efter dendjupa och utdragna internationella lågkonjunkturen 1974 och 1975.Totalproduktionen i växte 1977 med , dvs. nästan likasnabbt som året innan. I industriländerna i övrigt har den ryckighet fortsatt,som präglat konjunkturförloppet alltsedan botten på den senaste konjunktursvackanför . Uppgången visade sig bli kortlivadoch har ersatts av en ny avmattning. Särskilt svag har utvecklingen varit i denordiska länderna, men även i i övrigt har det gått trögt med enproduktionstillväxt 1977 på endast . Avsaktningen iden ekonomiska aktiviteten kom snabbt till uttryck påarbetsmarknaden. I har arbetslösheten stigit fortlöpande från drygt4,5 miljoner personer till över 7 miljoner . Imedlemsländerna i (ochutveckling) var ungefär 16,5 miljoner personer arbetslösa eller nästanen miljon fler än den högsta arbetslösheten sedan.Arbetslösheten motsvarar av den totala arbetskraften i området. Aktivitetsdämpningenunder 1977 bestod i huvudsak av en allmän försvagning av den privatakonsumtionens tillväxt föranledd av såväl en ökning i hushållssparandet som enmarkerad köpkraftsindragning från skattesidan. Det senare var ett uttryck fören fortsatt restriktiv inriktning av den ekonomiska politiken i många länder.I tre av de stora 1 1977/78. 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 2 länderna i , och fördes under den inledande delen av1977 en klart efterfrågedämpande politik. Syftet var att nedbringa inflationenoch att komma till rätta med de stora underskotten i bytesbalansen. Även iFörbundsrepubliken var strävan att hålla nere prisstegringarna ett avhuvudskälen för den strama ekonomiska politiken. En viktigorsak till den svaga efterfrågeutvecklingen i industriländerna varen fortsatt sviktande investeringsvilja inom näringslivet. Till stor delförklaras detta av den kvardröjande överkapaciteten inom många branscher. Enmedverkande faktor var vidare en utbredd osäkerhet om styrkan i den allmännakonjunkturutvecklingen och om försäljningsutsikterna. Dessutom var vinstnivånfortsatt otillfredsställande i många länder. Pressade mellan stigandekostnader och svaga avsättningsmöjligheter saknade företagen generellt settincitament att bygga ut sina produktiva resurser. De investeringar som gjordesvar i stället främst inriktade på att höja produktiviteten. Detta var fallet iländer med starka valutor, såsom och . Myckettalar nämligen för att den successiva uppskrivningen av valutorna ökatföretagens benägenhet att via rationaliseringsinvesteringar kvarhållakonkurrensfördelar gentemot andra länder. Från denna allmänna investeringsbildavviker utvecklingen i den amerikanska ekonomin. Där visade näringslivetsfasta investeringar en hävdad utveckling, som kapitalbildningen iökad utsträckning inriktades mot kapacitetsutbyggnad. I OECD-området stegpriserna i genomsnitt 1977 nästan lika mycket som 1976, Visserligen skedde enuppbromsning av inflationstakten i flertalet industriländer under loppet avåret. Men denna var delvis av säsongmässig natur och hänför sig till bl. Även för övriga råvaror har priserna sjunkitsedan våren främst till följd av det lättare allmänna efterfrågetrycket. Destora skillnader som förelegat i inflationstakt mellan olika länder de senasteåren kvarstod i stort sett oförändrade 1977. Prisuppgången i den västtyska ekonominvar såltmda medan den i och alltjämt var ca15 %. En viktigförklaring till den oförändrat höga inflationstakten har varit utvecklingen pålönekostnadssidan. Visserligen dämpades lönestegringstakten något jämfört medåret innan. Men sjönk produktivitetstillväxten markant till följd avuppbromsningen i produktionsutvecklingen och det låga kapacitetsutnyttjandet.Sammantaget ledde detta till att lönekostnaderna per producerad enhet (unitlabour cost) steg avsevärt. För de sju största beräknas"unit labour cost" i industrin ha ökat med 1977 jämfört medendast året innan. Avsikten med de allmännariktlinjer för den ekonomiska politiken 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 3 som enades om sommaren1976 var att genom en inte alltför snabb men ändå tillräckligt hävdad tillväxtnedbringa både inflation och arbetslöshet. Det kan nu i efterhand konstaterasatt rekommendationerna inte lett till avsett resultat. De omedelbarakonsekvenserna av den fortsatta inflationsbekämpande politiken har främstblivit en fortsatt uppgång i arbetslösheten. Försämringen avarbetsmarknadsläget föranledde emellertid regeringarna i flera länder attunder 1977 lägga om den restriktiva ekonomiska politiken. Vad gäller debetalningsbalansmässigt starka länderna kan detta också ses som ett resultat avbilaterala initiativ och påverkan genom olika internationella organisationer. I flera fall sattesstimulansprogram in . Detta skedde i , , och . Åtgärderna bestod främst av sänktaskatter, i syfte att stimulera konsumtionen, och av stöd tillbostadsbyggandet. I vissa faU ingick ökade utgifter för att skapa fleroffentliga arbetstillfällen. Ett omfattande stimulansprogram beslutades ocksåi . Tyngdpunkten däri låg på ökade offentligaarbeten med den huvudsakliga effekten förlagd till innevarande vinterhalvår. Omfattningen avstimulansåtgärderna är ganska betydande, i allmänhet avbruttonationalprodukten. Man kan utgå från att de har medfört en viss uppgång iaktiviteten under den allra senaste delen av 1977. De kommer också att ge ettvälbehövligt tillskott till efterfrågan det närmaste halvåret. I relation dllden svaga efterfrågeutvecklingen och graden av outnyttjad kapacitet framstårde emellertid som tämligen begränsade. Viktigakonjunkturindikatorer tecknar en dyster bild av de underliggande tendenserna iindustrin . I synnerhet gäller detta devästeuropeiska länderna. Den västtyska industrins orderingång visade tmderhösten en fortsatt svag utveckling, och konjunktur-barometerdata överorderingången i , och berättar om enförsvagning. Även i bedömdes orderingången som alltför dålig. Bland destörre industriländerna var det endast i och somordersituationen inom industrin var mer gynnsam änett år tidigare. noterades en alltför stor ökning av färdigvarulagreni relation till önskade nivåer. Hittillsvidtagna stimulansåtgärder framstår alltså som otillräckliga för att geåterhämtningen den styrka och bredd som krävs för att göra den självbärande.Visserligen kan man vänta en viss förstärkning av aktiviteten det närmastehalvåret till följd av de vidtagna åtgärderna, men därefter finns det risk fören avsaktning, om inga ytterligare åtgärder sätts in. OECD-sekretariateträknar med, under förutsättning att den ekonomiska politiken inte förändras,att tillväxten i området andra 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 4 kan komma attdämpas. Detta skulle innebära fortsatta påfrestningar för världsekonomin medbl. a. en ökning av arbetslösheten i och risk för förnyad uppgång avarbetslösheten i . En otillfredsställande tillväxt i tongivandeländer även 1978 innebär att många mindre länder med betydandebytesbalansproblem skulle få sin ekonomisk-politiska handlingsfrihet än merbeskuren. skulle tendenserna till ökande protektionism förstärkas. De enskildaOECD-ländernas mål för tillväxten 1978 skulle tillsammantagna motsvara enproduktionsökning i området på . Dessa mål överensstämmer emellertidinte med den förväntade importutvecklingen. En för områdetkonsistent prognos, som utgår från importberäkningarna, talar närmast för enBNPillväxt på endast . I stället för ett ungefär oförändrat svagtarbetsmarknadsläge skulle sysselsättningsutsikterna för flertalet länder med ensådan produktionstillväxt bli oacceptabla. Att den ekonomiska politiken ivissa nyckelländer i världsekonomin mot denna bakgrund skulle förbli oförändradunder 1978 förefaller därför inte sannolikt. Det är emellertid endast i Förentastaterna och som man har tillkännagivit ytterligarestimulansåtgärder. Den amerikanska regeringen har klart fastslagit sitt mål attnå femprocentig tillväxt i ekonomin 1978. och FörbundsrepublikenTyskland, vilka har störst utrymme att expandera, har tillbakavisatolika krav på fortsatta ekonomiskpolitiska initiativ. Det finns emellertidanledning utgå från att stimulansåtgärder kommer att sättas in även i de tvåsenare länderna, om tillväxten skulle ytterligare försvagas under 1978.Förutsättningar skulle då också skapas för vissa länder med underskott i sinabytesbalanser att lätta något på restriktiviteten i den ekonomiska politiken. Med en sådanomläggning av politiken i de större länderna skulle produktionstillväxten i OECD-området 1978 kunna uppgå till . Bruttonationalproduktens utveckling i vissa länder och länderområden 19751978 -1,8 -3,2 -1,8 2,53,5 -1,1 -3,5' -0,5 -1,6 -1,0 Källor: : . och1978: Ekonomidepartementet. 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 5 Även i fortsättningen förutses deutomeuropeiska uppvisa en snabbare tillväxt än genomsnittet. IVästeuropa väntas tillväxten stanna vid . Den privata konsumtionen tordeliksom tidigare under återhämtningen från den senaste konjunkturnedgången, bliden mest expansiva efterfrågekomponenten. Men även den offentliga sektorn kanunder det framförliggande året förutses ge ett ökande bidrag till efterfrågan.Med undantag för , där investeringsutsikterna är fortsattgynnsamma, väntas utvecklingen av näringslivets fasta investeringar bli svagäven . Sammanfattningsvis innebär prognosen en expansivutveckling i den amerikanska ekonomin under huvuddelen av 1978 och enfortsatt låg tillväxt i . Tendensen i under senaredelen av året väntas vara avsaktande, medan den måttliga uppgången i Västeuropatroligen fortsätter. En relativt gynnsam produktionstillväxt i vissa störreländer under huvuddelen av 1978 borde emellertid successivt öka utrymmet förexpansiva åtgärder i en rad mindre länder. Man kan därför hysa vissaförhoppningar att 1979 blir med relativt god konjunkturutveckling iVästeuropa med en klar förbättring i investeringsverksamheten. Vad gällerutsikterna för en ytterligare nedgång i inflationstakten i industriländerna 1978är bilden splittrad. För en nedgång talar den väntade dämpningen av priserna påvaror i internationell handel, mest uttalad framför allt för råvarorna tillföljd av att omfattande råvarulager byggts upp. Också för industriprodukteremotses en tydlig uppbromsning. Totalt sett väntas prisökningen iinternationell handel bli , jämfört med 1977. Den inhemskainflationen väntas dock inte avta lika mycket. Detta beror bl. a. på ettfördröjt genomslag av tidigare kostnadsökningar. Effekterna av de prisdämpandefaktorerna bör dock göra sig gällande även på den inhemska inflationstakteni olika länder. Försvagningen avindustriländernas produktionstillväxt 1977 fick en påtaglig effekt for deninternationella handeln. Efter en tillväxt 1976 på ökade världshandelnmed 1977. Den viktigaste orsaken till detta var uppbromsningen avOECD-ländernas internhandel. Den svaga konjunkturutvecklingen, de därmedsammanhängande stabiliseringspolitiska svårigheterna och växande strukturellaanpassningsproblem har i många länder varit grogrund för protektionistiskasträvanden. som man är medveten om att efterkrigstidens ekonomiskatillväxt ej kunnat ske utan en långtgående frigörelse av världshandelnöverväger man inte desto mindre ytterligare handelshinder. Mot bakgrunden av den måttligaproduktionstillväxten i industriländerna som förutses även 1978, väntasvärldshandeln fortsätta att utvecklas förhållandevis svagt. Tillväxten avhandeln mellan kan t. o. m. komma att sjunka ytterligare, mendetta väntas 1977/78:100 Bilagal Finansplanen g kompenseras av ökad export tUlOPEC-länderna och de icke oljeprodu-cerande . Sammantaget förutsesvärldshandeln växa med 5 å i volym 1978. Trots denlångsamma ekonomiska utvecklingen i ökade områdets samladebytesbalansunderskott från 1976 till 1977. En minskning med ungefär samma belopp skedde av deicke-oljeproducerande underskott, medan OPEC-ländernas överskottblev oförändrat ca 1977. Förenta staternahar genom den expansiva ekonomiska politiken skapat förutsättningar för enutjämning av den rådande mycket ojämna fördelningen av över- och underskott iOECD-ländernas bytesbalans. Den amerikanska bytesbalansen visade sålunda ettunderskott på ca 1977. Detta representerar en omsvängnmg påca . I de traditionellt betalningsbalansmässigtstarka länderna , och bidrog denrestriktiva ekonomiska politiken till att befästa deras stora överskott. FörJapans del skedde en kraftig ökning av överskottet, från inte fullt 1976 till 1977. Flera av de större europeiskaländerna, vilka fått vidkännas stora underskott , förbättradesina externa balanser påtagligt 1977. Både och hade vidslutet av året kommit i jämvikt i sina bytesbalanser, halverade sittunderskott 1977. Däremot förblev bytesbalanssituationen för huvuddelen av demindre industriländerna i helt otillfredsställande. För vissa avdem , och inträffade en påtaglig ökning av underskotten. Den väntadeutvecklingen av produktionen i industriländerna och av den internationellahandeln innebär att en viss nedgång av samladebytesbalansimderskott kan förväntas ske . En förutsättning härför äratt relativpriset på olja inte nämnvärt förändras. Inom OECD-området förutsesinga större förändringar i rådande obalans. De senasteårens stora jämviktsbrister i bytesbalanserna inom OECD-området förklarashuvudsakligen av skillnader i den ekonomisk-politiska inriktningen. Många avde mindre länderna har valt att genom en expansiv ekonomisk politikupprätthålla sysselsättningen, vilket har lett till att de fått ta på sig enoproportionellt stor andel av områdets samlade bytesbalansunderskott. Hade enmer restriktiv politik förts även i dessa länder, skulle utvecklingen avproduktion och sysselsättning blivit ännu mer otillfredsställande och områdetssamlade underskott icke blivit nämnvärt mindre. Storleken av detta underskottbestäms ju framöver i väsentlig mån av oljeländernasbristande kapacitet att utnyttja sina stora inkomster för import av varor ochtjänster. 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 7 De storabytesbalansunderskotten i en rad länder har medfört en snabbt stigande skuldbelastninggentemot omvärlden som leder till ökande räntebetalningar ägnade attytterligare skärpa den externa obalansen. En underskottssituation under enföljd av år medför också risk för per-manentning av en alltför litenutrikeshandelssektor. Det fiims därför bestämda gränser för hur längeimderskottsländerna kan och är villiga att låta nuvarande utveckling fortsätta.För att i denna situation undvika en försvagning av tillväxten i världsekonominär det nödvändigt att de betalningsbalansmässigt starka länderna övergår mer expansiv politik. Deintemationella lånemarknaderna har visat en anmärkningsvärt godförmåga att bidra till finansieringen av underskottsländernas bytesbalanser.Den internationella kreditgivningen har sedan oljeprishöjningen för fyra årsedan undergått en kraftig förskjutaing från industriell och projektbundenfinansiering till betalningsbalanskrediter. har krediterna tenderatatt förlängas. Man kan emellertid konstatera att det finns begränsningar fören sådan förskjutning av kreditgivningen. I det mellanstatliga monetärasamarbetet spelar frågan om den rådande obalansen i betalningarna enframträdande roll. En jämnare fördelning av bytesbalansunderskotten måsteåstadkommas och åtgärder vidtagas för att öka den andel avbytesbalansfinansieringen som sker via offentliga kanaler. Inom såvälOECD som IMF (), diskuteras framför allt deninhemska efterfrågans betydelse för ländernas anpassning till en jämnarebytesbalansutveckling. Tanken att ge växel-kursändringar en mer aktiv roll ianpassningsprocessen har börjat vinna terräng. Att denna utveckling emellertidinte är problemfri illustreras av de betydande ändringar i kursrelationernamellan å ena sidan den amerikanska dollarn och å andra sidan den japanskayenen, schweizerfrancen och D-marken . Dessakursförändringar kan bidra till att utjämna den rådande obalansen ibetalningarna, om de kan utlösa en starkare expansion av den inhemskaefterfrågan i överskottsländerna. En överenskommelse har uppnåtts omatt förstärka IMF:s låneresurser med genom upplåning frånFörenta staterna samt ett antal överskottsländer. Överenskommelsen haremellertid ännu inte slutgiltigt godkänts av tillräckligt många stater för attträda i kraft. Medlemsländernas permanenta insatser (kvoter) i IMF höjs med ca12 miljarder dollar till ca . Dessa kapitaltillskott beräknasbli tillskjutna . En ytterligare kvotökning, avsedd att träda i krafti , förbereds. stöder dessa åtgärder att förstärkaIMF. De politiska avvägningarna i frågan om en ny kvotökning sker i de till IMFknutna organen och 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 8 har Sverigeövertagit ordförandeskapet i tiogruppen och den nordiska gruppen iInterimskommittén. 2 Konjunkturer och ekonomiskpolitik 1977 Det är nu drygtett år sedan den nya regeringen trädde till. Det finns därför anledning blickatillbaka på det gångna årets ekonomiska utveckling och på de steg somregeringen tagit för att styra in den svenska ekonomin på en balanserad kurs. De problem som dennya regeringen hade att möta var av både kortsiktig och långsiktig karaktär. TiU de kortsiktigafaktorerna kan man räkna att förväntningarna om ett internationelltkonjunkturuppsving måste skjutas . Ännu ansågs dettroligt att tillväxten i OECD-området till mitten av 1977skulle uppgå till . Den förhoppningen reviderades successivt och tillväxtenvisade sig stanna vid . Det uppsving som man väntat sig skulle fortsättaoch förstärkas inträdde alltså inte. bidrogSveriges starkt försämrade kostnadsläge till ökandeunderskott i våra affärer med utlandet. Inflationstakten låg på en hög nivå. Till de meralångsiktiga faktorerna hör försämringen av våra internationellakonkurrensförutsättningar och de strukturkriser inom industrin som därigenomuppkom. Flera branscher, främst varv, stål- och teko-industrin, fick känna aven grundläggande försämring av konkurrensläget. Svårigheterna förstärktes avden internationella lågkonjunkturen och den höga svenska kostnadsnivån. De långsiktigaförändringarna borde för länge sedan ha mötts med en kraftfull satsning påteknologisk förnyelse, produktutveckling och nyföretagande. tidigareframskjutna ställning i dessa avseenden har i stället försvagats under detsenaste decenniet. Erforderliga åtgärder har icke vidtagitsför att motverka den negativa trenden. Mot denredovisade bakgrunden var det nödvändigt att som ett huvudinslag i denekonomiska politiken ta itu med kostnadsutvecklingen för att därigenom stärkaindustrins konkurrenskraft. Vidare måste bytesbalansproblemet angripas. Ettannat huvudinslag i politiken var att vidta åtgärder för att dämpainflationen. Efterfrågan i samhället måste anpassas till en mera balanseradutveckling. För att åstadkomma en nödvändig strukturell omvandling inomnäringslivet har närings- och arbetsmarknadspolitiska åtgärder använts.Härigenom har sysselsättningen upprätthållits på hög nivå och arbetslöshetenhållits nere. Den snabbakostnadsutvecklingen i landet hade lett till att vårtkostnadsläge per producerad enhet försämrats i förhål- 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 9 lande till genomsnittet för vårakonkurrentländer. Detta ledde i sin tur till att svenska produkter fördyradesoch att tappade marknadsandelar. Då den väntade förbättringen av deninternationella konjunkturen dröjde och det visade sig omöjligt åstadkomma enerforderlig intern kostnadsanpassning, försämrades den externa balansenytterligare. Det stod klart att åtgärder måste sättas in. Valutakursjusteringar vidtogs och den29 . Sistnämnda dag lämnade den s. k. valutaormen.Samtidigt tillkännagavs att kronkursen skulle hållas stabil gentemot ettgenomsnitt av våra 15 viktigaste handelspartners valutor. Därmed hade kronandevalverats effektivt och en väsentlig del av denkonkurrensförsämring som landet ådragits 1975 och 1976 inhämtats. Oin Sverigestannat kvar inom ormen skulle kronan ha uppvärderats med D-marken gentemotutanförstående valutor och de eftersträvade effekterna reducerats. Som ett andra led isträvan att stabilisera kostnadsutvecklingen beslöt regeringen föreslåriksdagen att kostnadsbelastningen i form av socialförsäkrings- ocharbetsgivaravgifter skulle hållas oförändrad. Som ett första steg sänks denallmänna arbetsgivaravgiften fr. o. m. den 1 januari1978. Valutakursjusteringarnainnebär att svenska varor blir konkurrenskraftigare både på världsmarknadenoch här hemma och att bytesbalansen därmed kommer att förbättras. Enavgörande förklaring till att förlorat marknadsandelar ärnämligen att kostnadsstegringen i och 1976 var så mycketkraftigare än i omvärlden och att våra produkter därmed fördyrades. Eftersomdet tar tid innan sådana fördyringar har verkat fullt ut har marknadsandelsförlusternafortsatt också , men dessa förluster har begränsats genom denkonkurrensförbättring som justeringarna av kronans kurs har givit. Förutom att derelativa prisstegringarna under de nämnda åren ledde till andelsförluster kandet tänkas att det höga efterfrågeläget i i jämförelse medutlandet medförde att de svenska producenterna inte kände sig pressade attaktivt konkurrera genom bl. a. marknadsföringsinsatser i samma utsträckningsom de utländska konkurrenterna. Det kan också ha påverkat benägenheten atthålla en hög prisnivå på de svenska varorna. avmattades den svenskaefterfrågetill-växten. ägde en expansion i omvärlden rum varigenomvårt relativa ef terf rågetryck sjönk. har den efterfrågedämpandepolitiken i sänkt detta relativa efterfrågetryck ytterligare. Dennaomsvängning har med all sannolikhet utövat en press på de svenska företagen attkonkurrera hårdare. Marknadstillväxtenför bearbetade varor inom OECD-området uppgick till 1977 medan Sverigesexportvolym preliminärt beräknas 1977/78:100 Bilagal Finansplanen 10 ha varit oförändrad.Andelsförlusterna skulle därför uppgå till . Med vissa andelsförlusterockså för råvarorna och en kraftig nedgång i fartygsexporten bedömer jag attden totala exportvolymen 1977 enligt nationalräkenskapernas beräkningssätt varit oförändrad jämfört med . Efter en upphämtning föllexporten tillbaka tredje kvartalet för att på nytt ta fart . Den försämradekonkurrenskraften har också fått konsekvenser för vårhemmamarknadsindustri. På många marknader har importen trängt ut svensk produktion.Det är dock svårt att mäta dessa andelsförlusters omfattning. 1976 låg importenav bearbetade varor över vad den skulle ha varit om tidigare stabilasamband mellan efterfrågan i och importen varit rådande. Denna"över-import" kan sannolikt till en betydande del tillskrivasfördyringen av de svenska varorna. Försämringen av konkurrenskraften och1976 har utlöst ytterligare förlust av marknadsandelar på hemmamarknaden 1977.Valutakursförändringarna har dock motverkat denna negativa utveckling. På råvarusidan varimporten oförändrad för råolja och petroleumprodukter. Den totala importensjönk mellan årsgenomsnitten 1976 och 1977. Det kan ses i relationtill minskningen av den inhemska efterfrågan, exkl. lager, som stannade vid ca0,. Totalt sett upphörde importen att öka volymmässigt under andra halvåretoch den låg stilla eller minskade rentav något . Underskottet ihandelsbalansen uppgår troligen, när de slutliga siffrorna föreligger, till ca5,. vilket är ca . mindre än konjunkturinstituteträknade med i sin höstrapport. Utflödet på tjänste- ochtransfereringsbalanserna blev dock nästan lika mycket större varförbytesbalansunderskottet torde uppgå till .