prop · G103162 · 1977-12-31 00:00:00 — omgodkännande av konvention om migrerande arbetstagaresrättsställning; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att godkänner den av antagna konventionen om migrerande arbetstagaresrättsställning. Konventionen reglerar utländska arbetares och derasfamiljemedlemmars rättigheter med avseende på bl. a. inresa, arbetstillstånd,uppehållstUlslånd, famUjeåterförening, information, bostads- ocharbetsförhäUanden, skatter, social trygghet, socialvård, sjukvård, hälsovård,utbUdning, rättsskydd och rättshjälp. Konventionen undertecknades av Sverigeden . 1 1977/78. 1 saml Nr 162 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , Asling, Söder, ,Mundebo, Krönmark, , , , Propositionom godkännande av konvention om migrerande arbetstagaresrättsställning Efterbeslut av inleddes är 1966 ett arbete inomEuroparådet i syfte att upprätta en europeisk konvention om migrerandearbetstagares rättsställning. Förhandlingarna om konventionens utformningslutfördes , och öppnades konventionen förundertecknande av medlemsstater. medlemsstater undertecknadedärvid konventionen, nämligen , , ,, , , och . har ocksåBelgien undertecknat konventionen. Isyfte att få underlag för en bedömning av om konventionen i sin helhet kanratificeras av eller om möjlighetema till förbehåll i något hänseendebör utnyttjas, har konventionsiexlen remitterats. Yttranden över konventionenhar avgivils av , , ,(), () generallullstyrelsen,(), arbetarskyddsslyrelsen, siatens invandrarverk(), bosladsstyrelsen, , , utlänningslagkommittén.Svenska kommunförbundei, , (), i (LO), () och . Konventionstextenbör på engelska och svenska fogas till regeringsprolokollet i detta ärende sombilaga. 1977/78:162 3 2 Konventionens huvudsakliga innehål] Konventionenomfattar en inledning samt sex kapitel. Kapitel I innehåller definitioner.Kapitel II reglerar frågor rörande rekrytering och inresa.Kapitel III innehåller regler beträffande arbets- och uppehållstiUstånd samtföreskriver bl. a. vilka rättigheter och möjligheter den utländske arbetarenoch hans famUjemedlemmar skall erbjudas i olika avseenden under vistelsen imottagarstaten. Kapitel IV tar upp frågor rörande återvändandet tiU ursprungsstaten.Kapitel V tar upp tUl-lämpningsfrågor och kapitel VI frågorom ratifikation och ratifikationsförbehåll m. m. I konventionens inledningframhålls att migrerande arbetstagare som är medborgare i Europarådetsmedlemsstater så långt möjligt skall tillförsäkras en behandling som inte ärmindre förmånlig än den behandling som tillkommer mottagarstatens egnamedborgare med avseende på allt som hänför sig tUl levnads- och arbetsviUkor.Vidare framgår bl. a. att stater som undertecknar konventionen har beslutat sigför att underlätta migrerande arbetstagares och deras familjemedlemmars socialaframåtskridande. Med migrerandearbetstagare avses i konventionen medborgare i fördragsslutande stat som avannan fördragsslutande stat bemyndigats alt vistas på dess territorium för attdär inneha avlönat arbele. Konventionen skall inte tUlämpas på gränsgångare,fria yrkesutövare m. fl., sjöfolk, praktikanter, säsongarbetare ellerarbetstagare som utför arbete för företag med huvudkontor i annanfördragsslulande stat (art. 1). Rekrytering av sädanaarbetstagare som konventionen avser skall i allmänhet ske genom myndigheternasmedverkan. Administrativa kostnader i samband med rekrytering, introduktionoch arbetsplacering av migrerande arbetstagare skall i de fall då en officiellmyndighet svarar för denna verksamhet inte betalas av den enskUde arbetstagaren(art. 2). Rekryteringenkan föregås av läkarundersökning och yrkestest, men kostnadema härför skallinte drabba den enskilde arbetstagaren (art. 3). Varjefördragsslutande part skall tUlförsäkra migrerande arbetstagare rätt tillutresa från det land i vilket han är medborgare och rätt tUl inresa i det landdär han skall anstäUas sedan han fått tiUstånd härtUl. Handlingar som ärnödvändiga för in- och utvandring skall utfärdas kostnadsfritt inom kortastmöjliga tid eller för ett belopp som inte får översliga den administrativakostnaden (art. 4). Denarbetstagare som har fått anställning genom den officiella arbetsförmedlingensförsorg skall före avresan erhåUa anställningsavtalet elleranställningserbjudandet på åtminstone ett språk som används inomursprungsstaten och ett språk som används inom mottagarstaten (art. 5). Arbetstagarenskall också före avresan få information om bl. Prop.1977/78:162 4 lighetentill familjeåterförening, arbets- och bostadsförhållanden, löner, skatter ochkulturella förhållanden i mottagarstaten. Fördragsslulande stal skall vidlalämpliga åtgärder för att förhindra vilseledande propaganda om ut- ochinvandring (art. 6). Ifråga om officiell kollektiv rekrytering skaU kostnaden för resan till denmotiagande staten aldrig bäras av arbetstagaren. Resor genom andra stater somarbetstagaren och hans familj gör när de är på väg tiU mottagarstaten skallunderlättas. De skall bevUjas befrielse från införselavgifter ochinförselskatter vid såväl inresan i mottagarstaten som vid återfärden tUlurspmngsstaten för personUga tUlhörigheter, lösegendom och verktyg som ärnödvändiga för yrkesutövandet (art. 7). Arbetstillståndsom utfärdas får inte binda arbetstagaren vid sammaarbetsgivare eller samma plats än . Förnyelse avarbetstUlstånd bör som regel ske för av (art. 8). Uppehållstillståndetbör i regel utfärdas för som är minst lika. lång som den period somarbetstiUståndet omfattar. När uppehållstillstånd förnyas bör del gälla iminst . Om en migrerande arbetstagare till följd av sjukdom,olyckshändelse eller ofrivillig arbetslöshet är anställd skall hantillåtas stanna i mottagarstaten . Ingen fördragsslulandestat skaU dock vara tvungen att tUlåta en migrerande arbetstagare attkvarstarma som är längre än tiden för utbetalning avarbetslöshetsunderstöd. UppehåUstUlståndet kan under vissa angivnaomständigheter dras in. Därvid skall dock arbetstagaren ha rätt att besvära sighos vederbörande myndighet (art. 9). Vidankomsten till mottagarstaten skaU migrerande arbetstagare och derasfamiljemedlemmar få adekvat information, råd och bistånd från myndighetema föratt bosättningen och anpassningen skall underlättas. De skall också ha rätt tUltUl fri religionsutövning (art. 10). Migrerandearbetstagares ställning skall inte utgöra hinder för indrivning av fordringarsom avser underhåll i urspmngsstaten av person som de har skyldighet attunderhålla. Varje fördragsslutande part skall vidtaga de åtgärder som ärnödvändiga för indrivningen (art. 11). Makeeller maka till migrerande arbetstagare samt dennes ogifta minderåriga barnskall ha rätt att förena sig med den migrerande arbetstagaren underfömtsättning att denne för sin famUj disponerar en lämplig bostad. Varjefördragsslulande stat kan emellertid göra rätten till famUjeåterföreningberoende av en väntetid . Varje stal kan vidare genom enförklaring tUl generalsekreterare göra rätten tUlfamiljeåterförening beroende av att arbetstagaren har tillgångar som räckertUl för famUjens behov. Varje stat kan också genom förklaring tUl Europarådetsgeneralsekreterare tUlfälligt göra undantag från rätten tUl famUjeåterföreningför en eller Prop.1977/78; 162 5 fleradelar av sitt territorium. I deklarationen skall anges de särskilda skäl sommed hänsyn till mottagningskapaciteten åberopas för sådan åtgärd (art. 12). Vad gäller tUlgång tiUbostad samt hyror skaU migrerande arbetstagare få en behandling som inte ärmindre fördelaktig än den som mottagarstatens egna medborgare åtnjuter. Vissaangivna åtgärder skall vidtas i detta syfte (art. 13). Migrerande arbetstagareoch deras familjemedlemmar skall också på samma villkor som mottagarstatensmedborgare ha rätt tUl allmän UtbUdning och yrkesutbUdning och skall ha rätttill högre utbUdning. Mottagarstaten skall också underlätta undervisningen idet landels språk. Barn till migrerande arbetstagare bör vad gäller stipendierfå samma möjligheter som statens egna medborgare. Arbetstagarens tidigareförvärvade kunskaper och färdigheter skall godtas i enlighet med gäUandebUaterala eller multUaterala avtal. YrkesutbUdningen skall i största möjligautsträckning anpassas med tanke på migrerande arbetstagares eventuellaåtervändande tUl urspmngslandet (art. 14). Berörda fördragsslutandestater skall i samråd vidta åtgärder i syfte att ordna undervisning i demigrerande arbetstagamas modersmål för deras barn, bl. a. för att underlättaderas återvändande tUl ursprungsstaten (art. 15). Vadgäller arbetsförhållanden skall migrerande arbetstagare åtnjuta en behandlingsom inte är mindre förmånlig än den som tillkommer inhemska arbetstagare.Möjlighet föreligger inte att genom individuellt avtal göra undantag frånprincipen om likabehandling (art. 16). Varjefördragsslutande stat skall tUlåta överföring av löner och besparingar i denutsträckning som arbetstagaren önskar. Överföring skaU också tillålas av medelsom migrerande arbetstagare är skyldiga alt erlägga i underhåll liksom avfordringar som kvarstår vid avresan från mottagarstaten (art. 17). Migrerandearbetstagare och deras familjemedlemmar skall få samma behandling som de egnamedborgarna vad gäller social trygghet, med förbehåll för de vUlkor som kan hauppstäUts i nationell lagstiftning och bilaterala eller multUaterala avtal.Genom bUalerala och multilaterala avtal skall också eftersträvas garantier föralt migrerande arbetstagare och deras famUjemedlemmar skaU få bevara socialarättigheter som håller på alt förvärvas liksom redan förvärvade rättigheter.Garantierna skall också gälla tillhandahållandet av förmåner utomlands (art.18). Migrerandearbetstagare och deras familjemedlemmar skall beviljas social och medicinskhjälp i samma utsträckning som de egna medborgarna i enlighet med de åtagandenstaten gjort i andra internationella avtal (art. 19). Migrerandearbetstagare skaU ha samma rättigheter och skydd som 1977/78:162 g inhemskaarbetstagare vad gäUer förebyggande av olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar.Hänsyn skall därvid tas tUl deras särskUda situation. Vid olycksfall i arbeteteller yrkessjukdom skaU migrerande arbetstagare beredas rehabilitering i sammautsträckning som inhemska arbetstagare (art. 20). Demigrerande arbetstagamas arbetsförhållanden skaU övervakas pä samma sätt som ärfallet beträffande inhemska arbetstagare (art. 21). Åtgärder skall vidtas föratt lämna hjälp och bistånd som krävs för transport tUl ursprungsstaten avkvarlevor efter migrerande arbetstagare som avlidit tiU följd av olycksfall iarbetet (art. 22). Migrerandearbetare skall inte behöva betala högre avgifter, skatter eller bidrag av annatslag än landets egna medborgare under samma omständigheter. Avtal skall slutasför undvikande av dubbelbeskattning av migrerande arbetares inkomster (art.23). Viduppsägning skall migrerande arbetstagare ges en behandling som inte är mindreförmånlig än den som ges inhemska arbetstagare (art. 24). Om en migrerandearbetstagare förlorar sitt arbete på grund av t. ex. arbetslöshet ellerlångvarig sjukdom skall berörda myndigheter i mottagarstaten underlätta hansnyanställning, bl. a. genom vidareutbUdning och yrkesåteranpassning (art. 25). Migrerande arbetstagareskaU garanteras en behandling som inte är mindre förmånlig än vad som gällerför egna medborgare med avseende på rätt att föra talan inför domstol ochbesvärsrätt inför mottagarstatens rättsliga och administrativa myndigheter.Rättshjälp skall ges under samma fömtsättningar som gäUer för egna medborgare.Vid civil rättegång eller brottmålsrättegång skall migrerande arbetstagare fåhjälp av tolk då de inte förstår eller talar det språk som används i rätten(art. 26). Migrerandearbetstagare och deras famUjemedlemmar skall ha rätt att på samma villkor sominhemska arbetstagare anlita arbetsförmedlingen (art. 27). Migrerande arbetstagareskall ha rätt att organisera sig för att ta tillvara sina ekonomiska ochsociala intressen under samma förutsättningar som statens egna medborgare(art. 28). Möjligheter skall beredasmigrerande arbetstagare att under samma förutsättningar som inhemskaarbetstagare få ta del av företagets angelägenheter (art. 29). Migrerande arbetstagareoch deras familjer bör få bistånd vid sitt slutgiltiga hemvändande tUlursprungsstaten. För alt migrerande arbetstagare före återresan skall fåkännedom om möjlighetema att åter bosätta sig i ursprungslandet skallinformation tUlhandahåUas om sysselsättningsmöjligheter i ursprungsstalen,finansiellt stöd för återanpassning, bevarande av i utlandet förvärvaderättigheter till social trygghet, 1977/78:162 7 bostadsanskaffning,erkännande av i utlandet förvärvade yrkeskvalifikationer samt erkännande averhållen utbUdning i syfte att möjliggöra migrerande arbetstagares bams inträdei skolor utan nedflyttning i lägre klass (art. 30). Ingenbestämmelse i konventionen får tolkas så att den berättigar till en behandlingsom är mindre förmånlig än den som migrerande arbetstagare har rätt tUl enligtmottagarstatens lagstiftning eUer enligt bilaterala och multilaterala avtal somdenna stat har ingått (art. 31). Bestämmelsernai konventionen får inte inverka på bestämmelser i de fördragsslutande partemaslagstiftning eller i intemationella avtal vilka redan är i kraft eller kanträda i kraft och enligt vUka en förmånligare behandling beviljats ellerskulle beviljas personer som skyddas av konventionen (art. 32). skall tillsättas för att underlätta eller förbättraförutsätlningarna för konventionens tiUämpning samt föreslå ändringar ikonventionen tUl . Kommittén skall samlas minst engång (art. 33). Konventionenskall stå öppen för undertecknande av Europarådels medlemsstater. Den skallträda i kraft efter det att minst fem stater har ratificerat ellergodkänt konventionen (art. 34). Varjestat kan i samband med ratifikation av konventionen eller vid senare tidpunktgenom förklaring tUl generalsekreterare utsträcka konventionenstUlämpning tUl alla eller något av de områden för vars intemationellaförbindelser staten svarar (art. 35). Varjestat kan i samband med ratifikation eller godkännande göra förbehåll som kanavse högst nio artiklar i kapitlen IIIV. Förbehållenfår dock inte avse artUclarna 4, 8, 9, 12, 16, 17, 20, 25, 26 (art. 36). Art.37 och 38 innehåller bestämmelser om uppsägning av konventionen och omunderrättelser i samband med konventionen. RemissinstansematUlstyrker att konventionen ratificeras av . Flerainstanser framhåller att konventionens bestämmelser har en ambitionsnivå som ärbetydligt lägre än motsvarande bestämmelser i svensk lagsttftning och attkonventionen därför i ringa utsträckning kan komma att påverka utländskaarbetares förhållanden i . En del instanser, bl. och LO, betonardock att konventionen är värdefull ur ett europeiskt perspektiv eftersom denfastlägger ett rättsligt grundskydd för utländska arbetare. framhållerdärvid alt konventionen om den blir allmänt ratificerad kan leda till att deutländska arbetarnas rättsliga ställning i förstärks. påpekaratt konventionens ambitionsnivå är betydligt lägre än den i konvention(nr 143) om migrerande arbetstagare av . 1977/78:162 8 SåvälAMS som SAF pekar i sina yttranden på att konventionens bestämmelser i vissaavseenden avvUcer från dem som gäller för det nordiska arbetsförmedlingssamarbetetpå gmndval av överenskommelse om en gemensam nordisk arbetsmarknad. 6, som innehåller föreskrifter om information till blivande arbetstagare,framhåUer SAF att föreskrifter av detta slag kan vara befogade i förhållandetUl länder med vUka förekommer ett omfattande arbetskraftsutbyte men att de ärföga meningsfulla i förhållande tUl länder varifrån ett mycket litet antalarbetstagare kommer till . Ifråga om den bestämmelse i art. 9 som föreskriver att migrerande arbetstagarevilkas uppehållstUlslånd har indragits skall ha rätt att besvära sig däröveranför och utlänningslagkommittén, att enligt förslag i prop. 1977/78: 90kommer ingen besvärsrätt att föreligga om uppehåUstUlstånd vägras eller om uppehållstUlståndskall upphöra att gälla. Enligt förslaget skall dock beslut om förpassningmeddelas med avslag på ansökan om uppehållstUlstånd och detsammatorde vara fallet om uppehållstUlstånd skall upphöra att gälla. Över förpassningsbeslutföreligger besvärsrätt enligt 46 § utlänningslagen. framhåller att konventionens krav på besvärsrättdärigenom får anses vara uppfyllt. 13, som reglerar frågor rörande bostaden, framhåller attartikeln inte innehåller bestämmelser som föranleder ralifikationsförbehåll försvenskt vidkommande. anser att det med hänsyn tUl denallmänt sett höga bostadsstandarden i landet är tveksamt om det i ärnödvändigt med särskild kontroll av att invandrarnas boendesitualion ärtillfredsställande. 14, som reglerar frågor rörande utbUdning, framhåller att depraktiska svårigheterna att jämföra och genom bUaterala och multUateralaöverenskommelser godkänna utbUdning förvärvad i ursprungsstaten är stora meninte oöverstigliga. påpekar även att den arbetsmarknadsutbUdning som gestill invandrare i inte är utformad med särskild hänsyn tUl invandrarnaseventuella återvändande till urspmngslandet, vUket enligt konventionen skalleftersträvas. Även SAF gör detta påpekande. Art.17, som innehåller bestämmelser om överföring av sparmedel, kommenteras avriksbanken. Man påpekar inledningsvis att enligt art. 36 i konventionen fårförbehåll inte ske i fråga om art. 17. Rätten till överföring av sparmedel hardessutom redan inskrivits i art. 19 punkt 9 i den Europeiska sociala stadgan,enligt vUken de fördragsslutande staterna förbinder sig "att inom i lagföreskrivna gränser medgiva utförsel av så stor del av ifrågavarandearbetstagares arbetsförtjänst och besparingar som de själva önskar". Dennabestämmelse i den Euro- 1977/78:162 9 peiskasociala stadgan har ratificerats av . redogör därefter förgällande svenska valutabestämmelser. Dessa medger överföring avarbetsinkomster. Överföring får dock ske endast till land där arbetstagaren ärmedborgare. I fråga om art. 18 omsocial trygghet framhåller , och LO atl svensklagstiftning föreskriver krav på svenskt medborgarskap för rätt tillfolkpension och att därför kan tvingas undanta art. 18 frånratificering. anför i detta sammanhang att de svenskafolkpensionsbestämmelsema har utgjort hinder för ratifikationeller nödvändiggjort undantag i samband med ratifikation av internationellaöverenskommelser rörande det sociala området. I yttrande överinvandramtredningens huvudbetänkande (SOU 1974: 69) ansåg att målet börvara att alla invandrargmpper ges ett pensionsskydd som i så hög grad sommöjligt följer den nordiska trygghetskonventionen. Detta skulle innebära kravpå bosättning före ansökan om pension. har däreftertagit stäUning i frågan i remissyttrande över bl. framhöll i detta yttrande alt storaansträngrung-ar bör göras för atl genom lagändringar och andra åtgärdermöjliggöra ratifikation av konventionen. Som påpekades i yttrandet är varjelösning som kräver viss tids bosättning i endast av utlänningar förrätt till folkpension oförenlig med den konventionen. Detta ställningstagandeupprepades i SlV:s yttrande över pensionskommitténs betänkande (SOU 1977: 46)Pensionsfrågor m. m. I det remissyttrande som nu har lämnat vill verketåter understryka vikten av att folkpensionsbeslämmel-' serna ändras för attundanröja den uppenbara orättvisan att många invandrare uteslängs från rättentill folkpension. I annat fall bör enligt vid ratifikation undantag görasför art. 18. ILO-kommitténpåpekar i detta sammanhang att motsvarande bestämmelser om social trygghet ivissa (nr 97 och 143) visserligen har utgjortratifikationshinder för del, men att Europarådskonventionensbestämmelser inte är lika långtgående som ILO-instmmentens. En fullständigtUlämpning av bestämmelser innebär därför heller inteatt vägen till ratifikation av någon av de berörda ILO-konventionema öppnas. är bestämmelser om social trygghet såutformade att en svensk anslutning inte torde medföra någratUlämpningssvårigheter. 23, som reglerar frågan om beskattning av arbets inkomster, framhållerRSV att artUceln motsvaras av bestämmelser ir> tagna i en nyligen anlagenmodellkonvenlion för avtal mellan medlemsstater för undvikande avdubbelbeskattaing av inkomster och förmögenhet. Det kan mot denna bakgmndifrågasättas om det inom ramen för arbetet inom finns behov av attställa upp It 1977/78. 1 saml Nr 162 1977/78:162 ,0 Svensk skattelagstiftning torde dock enligt RSV inte strida motart. inleddes ett arbete med att upprätta eneuropeisk konvention om migrerande arbetstagares rättsställning. Syftet varatt reglera utländska arbetares och deras familjemedlemmars rättigheter i enrad för dem väsentliga avseenden. Arbetet med konventionen slutfördes våren1977 och öppnades konventionen för undertecknande avEuroparådets medlemsstater. undertecknade därvid konventionen.Sammanlagt har nio medlemsstater undertecknat konventionen. Remissinstanserna tUlstyrker all konventionen ratificeras avSverige. På några få punkter ifrågasätts dock om mte möjligheterna att göraförbehåll bör utnyttjas. Det gäller främst artikel 18 i konventionen. I denföreskrivs att migrerande arbetstagare och deras famUjemedlemmar skall behandlaspå samma sätt som anställningslandels egna medborgare i fråga om socialtrygghet, med förbehåll för de villkor som uppställs i medborgarlandetslagsliflnuig och i överenskommelser mellan länderna. , SIVoch LO erinrar i delta sammanhang om att svensk lagsliflning föreskriver kravpå svenskt medborgarskap för rätt tUl folkpension och ifrågasätter därför ominte förbehåll måste göras i fråga om artikel 18. ILO-kommiltén anser däremotatt konventionens bestämmelser om social trygghet är så utformade att svenskanslutning inte torde medföra några lill-lämpningssvårigheter. Efter samråd med chefenför får jag i denna fråga anföra följande. Den svenskasocialförsäkringen omfattar enUgt sin huvudprincip alla som är bosalla i landetoberoende av medborgarskap. Den täcker således också utländska arbetare ochderas familjemedlemmar. Ett undantag utgör folkpensioneringen, som ilagstiftningen har förbehålUts svenska medborgare. Folkpension utgår oberoendeav varje tidigare avgiftsbe-lalning eller arbetsinsats och de schablonmässigalagreglerna om folkpension har inle ansetts utan vidare kunna utsträckas tUlinvandrare utan all det skulle leda tiU sakligt orimliga konsekvenser. Ikonventioner har därför närmare reglerats på vilka viUkor utländska medborgarekan uppnå likställighet med svenskar i fråga om rätt lUl folkpension. Lydelsenav artikel 18 i konventionen om migrerande arbetstagares rättsställning visaralt man har fömtsett alt det kan finnas ett sådant behov av reglering avvillkoren för att uppnå likställighet med värdlandels medborgare, som jag härför del har angett. Där föreskrivs nämligen likställighet underförbehåll för de villkor som har 1977/78:162 11 uppställtsi den nationella lagstiftningen och i bilaterala och multilaterala avtal. Jagfinner det således inte påkallat att göra förbehåll för artikel 18 ikonventionen. Jagvill tillfoga att en grundläggande konventionsreglering på socialförsäkringsfältetredan finns genom provisoriska europeiska överenskommelse (SFS 1955:563), som gäller för gentemot flertalet europarådsländer. Mera ingåenderegler finns i den nordiska konventionen och bUaterala konventioner.Konventionslösningarna går ul på att det ställs upp krav på viss tidsbosättning i som gmnd-förutsätlning för rätt tiU pension. Enligt nyarekonventioner öppnas också möjlighet atl uppbära folkpension oavseti attpersonen i fråga har lämnat . En närmare redovisning förkonventionslösningarna har lämnats i prop. 1975/76: 51, som avser en konventionmed men är av principkaraktär. På grundval av de principlösningar somkommit lill uttryck i konventionen med och därefter i en konventionmed genomförs nu förhandlingar med ett stort antalkontinentala länder om ingående av bUalerala konventioner eller revision avtidigare ingångna sådana. I förhandlingarna behandlas alla sådana frågor somnämns i artikel 18 i förevarande konvention.