prop · G103110 · 1977-12-31 00:00:00 — DFE utgår från att företagen själva i huvudsak svararför utveckling och införande av nya energieffektivare metoder m. m. Inomenergiforskningsprogrammet bör därför insatserna imiktas på framtagande av bedömningsunderlagoch på stöd tUl sådana mer långsiktiga eller riskfyllda projekt, som inteeljest skulle komma till stånd. Delprogrammetomfattar allmänna studier av energianvändningen inom industrin samt stöd tUlsådant allmänt internationellt forsknings-och utvecklingssamarbete inom lEA ochNorden som ej kan hänföras till övriga delprogram. DFEframhåller att del som underlag för inriktningen av energiforskningsprogrammetoch för andra åtgärder för energibesparing och ener-gibärarbyte inom industrinkrävs bättre kunskap om var och för vilket ändamål olika energislag används iden industrieUa tiUverkningen. En första uppgift ärhärvid enligt DFE studier av energins fördelning på mekaniskt arbete,processvärme vid olika temperatur m. m. Nästa steg bör vara fullständigaenegiflödesanalyser för tUlverkning av olika varor. Vid jämförelser av olikatekniska tillverkningsalternativ måste därvid hänsyn tas till de totalaeffekterna i samhället. De energianalyser som hörtUl, de av DFE prioriterade delprogrammen Trä, massa och papper och Järn ochstål bör enligt DFE ingå i dessa delprogram som ett naturligt led iprogramplaneringen och projektbedömningen. På samma sätt hänför delegationende systemstudier som är nödvändiga för bedömning av åtgärder inomdelprogranunet Samhällets varuflöden till sistnänmda delprograhi. 1977/78:110 24 DFEframhåller att Trä, massa och papper innehar en dominerande roll i den svenskahandelsbalansen. Eftersom skogsindustrin numera utnyttjar hela den årligaskogstUlväxten i kommer brist på fiberråvara att bli en begränsningför branschen. För att utnyttja fiberråvaran bättre sker en successivförskjutning från kemisk massa till en ökad andel mekanisk massa. Denmekaniska massan kräver emellertid mer utifrån tillförd energi, huvudsakligen iform av elenergi. Även en ökande grad av förädling till papper kräver merenergi än enbart massatUlverk-ning. Delegationen framhåller mot den bakgmndenatt energianvändningen i branschen måste ses i relation tillråvamförbrakningen och till en från andra synpunkter önskvärd utveckling. Delegationenframhåller vidare att på pappers- och massaområdet intar eninternationellt framskjuten plats när det gäller utveckling av maskiner ochutrustning för industrins behov. Måletför delprogrammet bör enligt DFE vara att stödja utveckling av teknik, som kanleda tUl effektivare energianvändning under beaktande av att fiberråvaranutnyttjas maximalt och att miljökraven uppfylls. Insatsernabör koncentreras till fiber-friläggning ochawattning av papper. Visst stöd bör enligt DFE också gå till andra projektsåsom syrgasblekning, bättre utnyttjande av tillgängliga temperaturfall ochökad energieffektivitet genom bättre system för energiövervakning. Insatsemapå fiberfrUäggning föreslås i första hand inriktas på mekanisk massa.Energibehovet härför är f. n. större än vad som motsvararbindningen mellan fibrerna. DFE föreslår att en grundläggande inventering görsav olika idéer och förslag till minskad energiförbrukning vidmalningsprocessen. Ävenbeträffande fiberfrUäggning på kemisk väg föreslår delegationen vissa insatserliksom vad gäller inledande försök med förbehandling av flis med biologiskametoder. Ifråga om awattning av papper framhåller delegationen bl. a. att det ärangeläget att i en försökspappersmaskin kunna studera den effekt som slutnavattensystem har på avvattningsprocessen. Projektering av en försöksmaskinpågår vid . Av den beräknade totala kostnaden förförsöksmaskinen, 30 milj. kr., beräknar DFE att 10 milj. kr. behöverfinansieras inom energiforskningsprogrammet. DFEframhåller att energianvändningen vid stålproduktion främst är koncentreradtill reduktion av malm till järn via koks i masugnsprocessen. Även omprocessen kräver 2 1/2 gånger mer energi än vad som teoretiskt fordras och somlagras i materialet är det svårt att åstadkomma Prop.1977/78:110 25 någrastörre minskningar i masugnens energibehov. En minskning skullebetraktas som ett bra utvecklingsresultat. Energiåtgår också vid själva stålprocessen. Den allt vanligaresyrgas-konvertermetoden är effektivare än tidigare stålprocesser. Stålframställningfrån skrot i elektrostålugnar kräver avsevärt mindre energi än framställningfrån järnmalm, men energin krävs i form av elenergi som har högre kvalitet änkoks och olja. DFEkonstaterar vidare att det vid ståltillverkning krävs flera uppvärmningar tilldrygt 1 C. Energibesparingar kan erhållas genom att minska antaletuppvärmningar och svalningar på vägen från malm till stål. Användning avkonlmuerlig gjutning, s. k. stränggjutning, i stället för götgjutning innebäratt ett uppvärmningssteg och motsvarande energibehov försvinner. Stränggjutningkan emellertid ännu inte användas för alla stålkvalitéer. Ytfel detekteras ochåtgärdas i kallt tillstånd. Om detta kunde ske i varmt tillstånd skulleytteriigare ett uppvärmningssteg försvinna. Måletför delprogrammet bör enligt DFE vara att stödja utveckling av teknik som kanminska energianvändningen och öka friheten i valet av bränsle vidstålproduktion. Genom studier bör olika besparingsåtgärder analyseras och stödbör sedan ges till forskning, utveckling och eventuellt demonstration avlovande projekt. Insatsernabör koncentreras till smält-reduktionsprocessen ochflexibel bearbetning. Till det senare området räknas också ytfelsindikering ivarmt tillstånd. Vissa insatser bör göras på kontinuerlig gjutning avspecialstål och på energiåtervinning vid sval-ning. UtveckUng av framtidateknik som direkt plasmareduktion och pulversammanpressat stål bör också erhåUavisst stöd. Delegationen bedömer attsmältreduklionsförsöken kan utföras i befintiiga anläggningar i landet. Förflexibel bearbetning bedöms det nödvändigt att bygga en försöksanläggning. STUhar här föreslagit en anläggning som skulle kosta 10 milj. kr. och finansierasvia utrustningsanslaget. Efter diskussioner med berörda parter konstaterar DFEatt det är möjligt att studera de viktigaste frågorna i en något mindre anläggning.DFE har i sitt huvudförslag beräknat 6 milj. kr. för denna anläggning. Enannan möjlighet är att kompletterande stöd erhålles från STU:s behovsområde förproduktionsteknik. STU har dessutom tagit upp 5 mUj. till enförsöksanläggning för värmning. DFE:s förslag följerhuvudsakligen inriktningen i STU:s utredning om framtida stålverk (, STU-utredning nr 59-1977). Delegationen framhåUer även att visst stödbör gå till förbättring av energieffektiviteten i existerande järn- och stålverk,t. ex. vad avser ugnar. DFE:s förslag tillmedelstilldelning ligger lägre än STU:s förslag. Det innebär dock en starkökning jämfört med nuvarande treårsperiod. Genom att utnyttja tillgängligaanläggningar och modifiera vissa förslag Prop.1977/78:110 26 anserDFE att en omfattande forsknings- och utvecklingsverksainhel bör kunna bedrivasäven inom den medelsram som delegationen föreslår. Delprogrammetomfattar andra energiintensiva processer än de som behandlas i de två tidigaredelprogrammen, processer som är gemensamma för många branscher samt problemsom är speciella för många mindre och medelstora företag. DFE anger att måletför delprogrammet bör vara att stödja utveckling av teknik som kan leda tillminskad energianvändning inom dessa tre områden. Mycketelenergi åtgår bl. a. till olika slags motorer och maskiner inomverkstadsindustrin. DFE anser att möjligheterna att förbättra verkningsgradenför t. ex. småmotorer bör undersökas. När det gäller processer som ärgemensamma för många branscher bör stöd främst ges till flerstegsutnyttjande avenergi och till torkning. Stödet till småföretagen bör främst inriktas på attöka företagens möjligheter att snabbt anpassa sig till prisökningar ellerminskad tillgång på olika energislag. DFEförordar en väsentligt lägre anslagnivå än STU för delprogrammet medhänvisning till att det i STU:s underlag saknas konkreta förslag till insatserför verksamheten. På den lägre nivån föreslår DFE en viss minskning av stödetfrämst tiU energiintensiv produktion och liU gemensamma processer. Delprogrammetomfattar processer inom jordbrak och trädgårdsnäring, t. ex. uppvärmning avväxthus och torkning av jordbruksprodukter. Uppvärmningen svarar enligt STUför en tredjedel av produktionskostnaderna vid växthusproduktion. Måletatt sänka energiförbriakningen kan uppnås bl. a. genom bättre isolering avväxthus, genom att ändra odlingsförhållandena och använda lägre temperatur ochkortare odlingstider. EnligtDFE bör stöd ges till förbättring av växthusbyggnader och i begränsadutsträckning till växtförädling och odlingsprogram. Vidare bör man undersökamöjligheterna att lokalisera växthus till platser med möjlighet att utnyttjaspillvärme och att förbättra värmeisoleringen i växthus samt studeramöjligheterna till energibesparingar på jordbruksområdet. Samhälletsvaruflöden; återvinning och avfall DFE föreslår att STU:s program Återvinningav energi i varor m. m. behandlas som ett delprogram inom Energianvändning iindustriella processer m. m. Vidare har delar av området skogs- och träavfallav DFE överförts till delprogrammet Biosystem inom programmet Energiproduktion. Delprogrammetomfattar varuflöden i vid mening, dvs. 1977/78:110 27 sen från tillverkning med primär råvara tillavfallshantering och eventuell återföring till produktionen. En omfattandeåtervinning av vissa råvaror sker . STU beräknar att ytterligareenergivinster av betydande storlek är teoretiskt möjliga om avfallet återförssom råvara i tillverkningsprocessen eller om dess energiinnehåll tillvaratas.DFE anger att det förstnämnda är fördelaktigast från energisynpunkt. Målet för insatserna inom delprogrammet bör enUgt DFE varaatt ta fram underlag och stödja utvecklingsarbete för att åstadkomma ändringari varornas sammansättning, framstäUning, hantering, och användning, så att detotalt sett kräver mindre energi och kan återföras till produktionsledet undersamtidig energivinst. Både STU och DFE fömtsätter att forsknings- ochutvecklingsbidrag tillkommer från STU:s behovsområde miljövårdsteknik. Vidareförutsätts att industrin själv finansierar en stor del av forskningen och utvecklingsarbetetsamt att industriverket lämnar bidrag till finansieringen avdemonstrationsanläggningar. Enligt DFEbör insatser ske inom följande områden: Allmänna utredningar. Förpackning ochdistribution av varor, Gummi och plastavfaU, Annat träavfall än skogsavfall.Jordbruksavfall och livsmedelsindustrins avfall, Jäm- och metaUskrot samtBehandlingsanläggningar för avfall. DFE föreslår vissa avgränsningar mellan åena sidan delprogrammet Samhällets varuflöden och å andra sidan programmetEnergiproduktion. Så t. ex. föreslås gasframställning ur skogsavfaU föras, tillprogrammet Energiproduktion och framställning ur gödsel av gas, avsedd att förbrukasnära källan, föras tUl delprogrammet Samhällets varuflöden. Iförhållande till STU:s förslag förordar DFE lägre insatser dels tillbehandlingsanläggningar för avfall, dels för förpackningar och distribution,dels för järn- och metallskrot. På den lägre nivån föreslår DFE en-dasten begränsad minskning i förhållande till huvudförslaget. Minskning bör dockej ske inom områdena Allmänna utredningar, Annat träavfall än skogsavfall samtJordbruks-och liysmedelsavfall. 2.2.7 Energianvändning för transporter och samfärdsel Anvisat Förslag 1978/791980/81 1975/76 (milj. LägreHu- Högre nivå vud- nivå förslag och samfärdsel 26 52 28 44 55 1977/78:110 28 Underlagetför DFE:s förslag har tagits fram av TFD och, i vad avser Drivsystem ochAltemativa drivmedel, av STU. Deinrikes transporterna svarar för av totala energianvändning.Härav svarar personbUar och lastbilar för . Jämfört med andraanvändningsområden är det enligt DFE sannolikt på transport- ochsamfärdselområdet som det blir svårast att ersätta oljebaseradebränslen. Transportsektorns stora oljeberoende är huvudmotivet för insatserinom energiforskningsprogrammet. Delegationen anger att det är möjligt attminska transportsektorns oljeberoende genom att ersätta oljebaserade drivmedelmed syntetiska bränslen, t. ex. metanol framställd ur odlad biomassa. En merbetydande ersättning av olja kan emellertid knappast komma tiU stånd förrän inpå . DFE anger att effektiviseringar påfordons-och drivsystemsidan och olika organisatoriska åtgärder i transportsystemetkan möjliggöra betydande energibesparingar. DFEberör även förutsättningama för tekniska förändringar inom området ochframhåller att ny teknik avseende fordonsutformning och drivsystem endast kaninföras i den takt fordonsbeståndet fömyas. Vidare är bilindustrin i hög gradutsatt för intemationell konktu-rens och tvungen att anpassa sig tillutvecklingen utomlands. DFE anger att bU-industrins vilja att själv utvecklafordon med vissa karakteristika i fråga om t. ex. bränsleåtgång kan påverkasgenom att energipolitiska mål formuleras och normer och villkor förutvecklingen ställs upp. DFEförordar en lägre medelstilldelning för delprogrammet Drivsystem än vadTFD/STU föreslår med motivering att bUindustrin kan svara för en något störredel av de föreslagna utvecklingsinsatserna än STU och TFD fömtsatt. DFEanger alt programmets övergripande mål bör vara att underbygga samhälleligastyr- och stimulansåtgärder och visa på organisatoriska lösningar för attminska energianvändningen inom transportsektorn. Vidare bör studerasförutsättningarna för att anpassa motorer och fordon till andra änpetroleumbaserade bränslen, t. ex. metanol. Studier bör även göras avenergisnålare fordon och nya typer av motorer. I enlighet med dessaövergripande mål har DFE indelat programmet i delprogrammen Åtgärder itransportsystemet. Alternativa drivmedel och Drivsystem. Delprogrammetomfattar organisation av transportsystem i vid bemärkelse, institutionellaaspekter, styrmedel och stimulansåtgärder, systemstudier, energianalyser etc. DFEredovisar en långsiktsbedömning för området och drar slutsatsen att de störstaenergibesparingarna kan göras genom effektiviseringar av 1977/78:110 29 delsdet kortväga persontrafikarbetet med bil, dels godstransportarbetet medlastbil. Huvudsyftet med insatsemainom delprogrammet bör enligt DFE vara att underbygga statsmakternas planeringinom ett störningskänsligt och för samhällets funktion väsentligt område. DFE föreslår attinsatserna inom delprogrammet inriktas främst på studier av dels framtidaalternativa transportsystem med lägre energibehov än dagens, delsorganisatoriska förändringar och styrmedel t. ex. samåkning eller övergångtill koUektivtrafik för att minska enegibe-hovet redan inom ramen för dagenstransportsystem. Praktiska försök och demonstrationsinsatser kan bli aktuellamot slutet av treårsperioden. Insatsema bör avse inte bara fordon utan ävenövriga delar som vägsy-stem och förarbeteende. DFE bedömer medelsbehovetför treårsperioden till 14 milj. kr., vilket motsvarar TFD:s förslag. En lägrenivå medger enligt DFE inte att försök i större skalapåbörjas . Vid en lägre anslagsnivå bör prioriteras studier ochmindre försök avseende energibesparingar inom ramen för nuvarandetransportsystem. Måletför delprogrammet bör enUgt DFE vara att genom studier, teknikutveckling ochdemonstrationsförsök möjliggöra en minskning av vårt oljeberoende genom enanpassning av dagens bensin- och dieselmotorer till alternativa drivmedel,främst metanol och på väte. För att öka möjligheternaatt använda andra än oljebaserade motorbränslen, främst metanol, föreslår DFEen fortsättning av de fältförsök som har bedrivits av Svensk MetanolutvecklingAB med metanolinblandning i bensin för flera olika bilmärken. Begränsadeförsök med ren metanol i bensinmotorer bör utföras. Vidare föreslås att de inledandeförsöken med tvåbränslesystem för lastbilar fortsätts. En samordningförutsätts enUgt DFE ske med insatserna på metanolområdet inom programmetEnergiproduktion. Vissa insatser bör även göras rörande andra alternativadrivmedel för dagens motortyper. Vidare bör det internationella samarbetet inomlEA på väteområdet utnyttjas. Energianalyser bör enligt DFE vara av viktig delav delprogrammet. På den lägre nivån börförsöksverksamheten minska både vad gäller dubbelt bränslesystem för lastbUaroch ren metanoldrift för bensinmotorer. Delprogrammetomfattar insatser rörande tekniska åtgärder som påverkar energianvändningen isjälva transportmedlet och avser såväl alternativa drivsystem som altemativutformning av fordonen i övrigt. Prop.1977/78:110 30 DFEföreslår insatser på forskning och viss utveckling för energisnålare fordon.För befintliga drivsystem föreslås studier och utveckling av optimalakombinationer mellan energiekonomi, emissioner och bränsleval samt insatserinriktade på att minska rallmotslåndet, minska värmeförlusterna i motorn genomkeramikbelagda skikt, förbättra förbränningen genom kontroll av turbulens m.m. Inomområdet alternativa drivsystem föreslås stöd till systemstudier och visstutvecklingsarbete på nya typer av värmemotorer. Utveckling av elektriskadrivsystem och energiackumulatorer bör också erhålla visst stöd. Insatser börgöras på området energiomvandlare för att skapa förutsättningar för att bättrekunna bedöma de framlida utvecklingsmöjligheterna för bränsleceUdrivnaelmotorer. Insatserna gäller dels själva bränslecellerna, dels visst slöd tUlförsök med och demonstration av körning med bränslecelldriven elbU. Förslag 1978/79: (milj, kr.) Planering, styrfaktorer, statistik m. m. 'Varav 14 milj. kr. för planering och uppföljning av forskningsinriktat /78. bidrags- och länemedel för experimentbyggnadsprogrammet (jfr. prop.1976/77: 107). ' Ibeloppen ingår 20 milj. kr. som beräknades i avvaktan på den fördjupadeinventering av behovet av utvidgat stöd för industriella utvecklingsprojekt,som har genomförts av BFR i saraarbete med STL) . Underlagetför DFE:s förslag har tagits fram av BFR och, vad gäUer stöd tUluppfinnarverksamhet och industriell utveckling inom området, av STU. Energianvändningeni bebyggelse av olika slag, såväl bostäder som industrilokaler och (ivrigalokaler, för uppvärmning, belysning m. m. utgör av den totalaenergianvändningen i landet. 1977/78:110 31 gmndav områdets stora energisparpotential föreslår DFE här ett omfattande program. DFEanser, i likhet med BFR, att huvudmålen för insatserna inom bebyggelseområdetbör vara att genom stöd till forskning, utveckling och demonstration medverkatill att i ökad utsträckning användafömyelsebara energikällor, att underbygga samhälleligastyr- och stimulansåtgärder av olika slag och till att brukarnas krav beaktas vidutformning av tekniska system och styråtgärder. Insatsernainom programmet bör enligt delegationen omfatta såväl egentligt forsknings- ochutvecklingsarbete, innefattande även industriellt utvecklingsarbete samtuppfinnarstöd, som vad BFR benämner alternativprojektering, prototyper,experimentanläggningar och demonstrationsverksamhet. DFEföreslår att programmet delas upp på delprogrammen Effektivareenergianvändning. Värmepumpar, Solvärmesystem och energUagring, Planering,styrfaktorer, statistik samt Brukarkrav. Tyngdpunkteni förslaget, som i allt väsentligt ansluter till vad som föreslagils av BFR,ligger på effektivare energianvändning i bebyggelse, soluppvärmning avbyggnader samt användning av värmepump. Omfattandeinsatser på forslcningsinriktat experimentbyggande eller försöks- ochdemonstrationsverksamhet inom programmet föreslås med syfte att snabbare fåfram resultat och föra ut dem till olika målgmpper, såsom husägare,byggföretag, arkitekter, kommuner etc. Delta möjliggörs genom att i full skalademonstrera teknik, som har stor energibesparingspotential och kan börjainföras . DFE:s förslag motsvarar i huvudsak denambitionsnivå som anges för det forskningsinriktade experimentbyggandet i prop.1976/77: 107. DFEföreslår för treårsperioden dels 116 milj. kr. för forskning och utveckling,dels 95 milj. kr. för forskningsinriktat experimentbyggande eller försöks- ochdemonstrationsanläggningar. Härutöver föreslår DFE att 20 milj. kr. reserverasför utvidgat stöd tiU industriellt utvecklingsarbete i avvaktan på enfördjupad inventering av stödbehovet, som sedermera har genomförts av BFR isamråd med STU . I beloppet för forskningsinriktatexperimentbyggande ingår såväl lån till merkostnader som kostnader förplanering och uppföljning. För solvärme och värmepumpar anges förslagetinnebära en maximal force-ring av försöks- och demonstrationsverksamheten medhänsyn tUl tillgången på materiella och personella resurser. Påden lägre nivån bedömer DFE att det statfiga stödet måste minskas vad gällersåväl forskning och utveckling som försöks- och demon- Prop.1977/78:110 32 strationsverksamhet.Den största minskningen föreslås för delprogrammen Effektivareenergianvändning och Värmepumpar eftersom tekniken inom dessa områden delvis befinnersig relativt nära kommersiell till-lämpning. Vid en minskning av insatserna bördock alltjämt balans mellan forskning och utveckling och experimentbyggandeeftersträvas. DelprogrammetinnehåUer programelementen Yttre försörjningssystem (dvs. främst den lokaladelen av fjärrvärmesystemen), Byggnader, byggnadsdelar och inreförsörjningssystem, EnergihushåUning för byggnader, grupper av byggnader ochByggandets energihushållning. Besparingspotentialengenom effektivare energianvändning i nya och befintliga byggnader är avsevärd.DFE anger att målet för delprogrammet bör vara att främja ett snabbt införandeav energiekononusk teknik genom att stödja utveckling samt fuUskaleförsök förutvärdering och demonstration av energibesparande teknik främst förbyggnadsutformning, ventilation, värmeåtervinning och reglering avlokalkomfort. Stora insatser föreslåsför utveckling av mera ekonomiska metoder för energibesparing i befintligabyggnader. Insatsema bör avse utrustning och system för såväl rumsuppvärmningoch ventilation som tapp-varmvattensuppvärmning, belysning och övriga delar avenergianvändningen för både bostäder och övriga lokaler. Den s. k.EPD-verksamheten rörande panntrimning bör enligt DFE vidareutvecklas och breddastill att avse bl. a. reglersystem och ventUationsanläggningar. Inom programelementetYttre försörjningssystem föreslår DFE systemstudier, komponentutveckling ochförsök rörande dels ledningar och teknik för ledningsläggning inom de lokaladelarna av fjärrvärmesystemen, dels lokal energUagring i samband medfjärrvärme. Utvärdering av energisnåla hus bör vidare göras. Stor vikt börläggas vid samverkan inom och mellan olika system samt vid olika reglermetoder.Vidare bör insatser göras rörande system och utrustning för värmemätning och-debitering. DFE framhåUer att möjligheterna tUl framtida anpassning tilllokala energikällor och lågvärdig energi av system som instaUeras förkonventionell teknik i befintiiga byggnader särskUt bör uppmärksammas. Vidareanser DFE att prioritet bör ges åt jämförande analyser av energiegenskaper hosbyggdelar med lilcvärdiga funktionskrav och hos olika metoder för byggnads- ochanläggningsarbete. DFE beräknar medelsbehovetunder den kommande treårsperioden till 76 milj. kr., varav 47 milj. kr. förforskning och utveckUng och 29 milj. kr. för försöks- ochdemonstrationsanläggningar. DFE:s förslag överensstämmer med BFR:s utom förprogramelementet Yttre försörjningssystem. I avvaktan på bl. a. resultaten avinsatserna inom programmet Energiproduktion, delprogrammet Fj ärrspillvärme,beräknar DFE här lägre anslag tUl forskning och utveckUng och mindremedelsbehov 1977/78:110 33 förförsöks- och demonstrationsanläggningar med hänvisning till att fullskaleförsökknappast blir aktuella förrän mot slutet av treårsperioden. DFE:s lägre nivåinnebär bibehållen ambitionsnivå för programelementet Yttreförsörjningssystem. För övriga programelement föreslås i förhållande tillhuvudförslaget en starkare koncentration ske tiU åtgärder i befintligbebyggelse. Minskningen bör dock enligt DFE inte gå ut överdemonstrationsinsatser som avser drift och skötsel.