prop · G103150 · 1977-12-31 00:00:00 — Även viden föriängning av den nuvarande åtgärdsuppsättningen föreligger det emellertidrisk för en stigande arbetslöshet. Den s.k. 25-kronan, som harutgjort den mest betydelsefulla åtgärden för att stödja sysselsättningen inomföretagen, har minskat i beiydele. Antalet personeri utbildning med hjälp av detta bidrag ligger f.n. på drygt hälften av detantal som redovisades vid mitten av . Denna försvagning kan,åtminstone för industrins del, väntas fortsätta. Det är en följd av att alltfler företag börjar att få sitt utbildningsbehov fyllt och att det ekonomiskautrymmet för företagen att anordna utbildning blir mindre ju längre dennuvarande efterfrågesituationen består. Till detta kommer det förhållandet, attju längre den nuvarande låga rekryteringsbenägenheten inom industrin består,desto större krav kommer att ställas på arbetsmarknadspolitiken i övrigt. del av de personer som sysselsätts i arbetsmarknadspolitiska åtgärderskulle i en normal konjunktursituation ha rekryterats till industrin. Denmycket kraftiga ökningen av åtgärder för framför allt ungdomsgrupperna, somjag har redovisat. kommer efter hand att medföra ett ökat utflöde av personerfrån arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete. Därigenom ökar antalet arbetssökandeytteriigare. Möjligheterna att få till stånd en likakraftig ökning av anlalet sysselsatta i reguljär arbetsmarknadsutbildning ochberedskapsarbete som den som har skett bedömerjagemellertid som begränsade. Mot bakgrund av den här skisserade utvecklingen fmns detenligt min mening behov av att komplettera nuvarande åtgärdsuppsättning medtillfälliga åtgärder av en mera offensiv karaktär för att bereda arbete åtredan arbetslösa eller nytillkommande personer på den reguljära arbetsmarknaden.Jag redovisar därför i det följande ett förslag till nyrekryteringsbidrag,vilket har till syfte att förmå företag med förväntningar om en uppgång iavsättning och produktion att tidigarelägga de nyrekryteringar som kommer attföranledas av en sådan uppgång. Även AMS har i skrivelse till regeringen ijanuari aktualiserat tanken på ett bidrag av denna typ. Redantidigare finns flera stödformer där bidrag utgår vid nyanställning av personal.Det gäller t.ex. det s.k. jämställdhetsbidraget, det regionalpolitiskasysselsättningsstödet och bidraget för halvskyddad sysselsättning. Denvolymmässiga utvecklingen av dessa stödformer har under den innevarandelågkonjunkturen varit mycket begränsad. Syftet med dessa stödformer är inteatt åstadkomma tidigareläggningar av planerad sysselsättningsexpansion, utansnarare att utjämna differenser i konkurrenskraft mellan olika grupper avarbetssökande eller konkurrensförutsättningar mellan olika regioner. För attdessa stödformer skall ge en god effekt förutsätts att det i grunden finns enefterfrågan som kan fördelas på ett från sysselsättningssynpunkt lämpligtsätt. Den typ av offensivt nyrekryteringsbidrag som föreslås syftar, tillskillnad från nu existerande former, till att påverka den totala volymen iarbetskraftsefterfrågan . Eftersom avsikten är attåstadkomma en allmänt ökad efterfrågan bör bidraget också utgå utan någonbegränsning i fråga om sammansättningen av den nyrekryterade personalen. Enbegränsning till särskilda målgmpper skulle med stor sannolikhet begränsabidragets genomslagskraft, som det skulle kunna uppfattas somdiskriminerande mot sådana grupper och enskilda som faller utanför denna avgränsning.En allmän uppgång i efterfrågan på arbetskraft kommer också de mest utsattagrupperna till del. Genom en ökad efterfrågan ges arbetsförmedlingen möjligheteratt bättre bistå de arbetssökande som bäst behöver förmedlingens tjänster. Detär emellertid också viktigt att de redan nu existerande syssel-sättningspliliskaåtgärderna för särskilt utsatta grupper inte urholkas genom introduktionen avett nytt bidrag. Ett allmänt nyrekryteringsbidrag måste därför i vissa fall gåatt kombinera med andra bidrag. De närmare formerna för en samordning mellanolika bidrag bör ankomma på regeringen att avgöra. Avsikten med det bidrag som föreslås är att i förväg intecknarekryte- Prop.1977/78:150 6 ringseffekterna av en väntad konjunkturuppgång.Förutsättningarna för ett sådant bidrag föreligger främst inomtillverkningsindustrin. Antalet sysselsatta inom denna näringsgren har minskatstarkt . En ökad efteifrågan på indthstriprodukter kommerdärför alt kräva personalökningar. Inom övriga eftetfrågeberoendenäringsgrenar, t.ex. handeln, kommer inte en konjunkturuppgång under dentidsrymd som kan överblickas att som helhet föranleda omfatiandepersonalökningar. Med hänsyn till att fömtsättningama för personalökningarvarierar starkt mellan olika företag, och till behovet av att få till stånd enså betydande personalökning som möjligt, anserjag dock att nyrekryteringsbidragetbör kunna utgå såväl till tillverkningsindustrin som till varuhandeln ochövriga servicenäringar. En viktigutgångspunkt vid konstruktionen av ett bidrag är att det skall vara enkelt attadministrera. Det här föreslagna bidraget kommer att vara av tillfälligkaraktär, och det kan tänkas komma att utnyttjas av ett mycket stort antalenskilda företag. För att arbetsmarknadsmyndigheterna skall få ökad möjlighetatt i en redan hårt ansträngd arbetssituation administrera ytterligare ettbidrag med koif introduktionstid, stort potentiellt utnyttjande och krav på snabbhandläggning, måste regler och kontrollrutiner göras så enkla som möjligt. Detär naturligtvis också viktigt att samhället med ett rekryteringsbidrag intesärskilt gynnar företag som tillföljd av t.ex. olämplig personalpolitik har enonormalt hög personalomsättning. Tvärtom bör bidraget medverka till enansvarsfull och ambitiös personalpolitik vid de berörda företagen. Med hänsyntill detta bör bidraget beräknas på den nettoökning av antalet anställda somett företag kan uppvisa . bör en förutsättningför att bidrag skall kunna utgå vara att företaget förbinder sig att underbidragsperioden låta all nyrekryterad personal genomgå visst fastställtintroduktionsprogram. Ramarna för ett sådant minimiprogram och reglerna fördess tillämpning i det enskilda fallet bör fastställas av AMS efter samråd medarbetsmarknadsparternas centrala organisationer. Ett bidrag av den här föreslagna grundkonstruktionenbaseras på enklast tänkbara beräkningsmetod. medför det särskildautbildningsvillkoret att företag med redan ambitiösapersonalutbildningsprogram och låg personalomsättning tar på sig mindre extrautbildningskostnader i jämförelse med företag med lägre ställda ambitioner pådetta område och med hög personalomsättning. Utbildningsvillkoret bör också iviss mån bidra till att utjämna skillnaden i introduktionskostnader för olikaarbetssökandekategorier och därigenom gynna de minst konkurrensstarkaindividerna. Avsikten med nyrekryteringsbidraget är att förmå företagenatt tidigarelägga personalökningar som ändå skulle komma till stånd inom enför företaget överblickbar framtid. Eftersom reglerna för bidraget knappastkan utformas så att det inte utgår för personalökning som skulle komma tillstånd även utan bidrag är det viktigt att bidragsperioden avbryts innan denspontana efterfrågeökningen får full kraft. Bidragsperioden måste dock ges en sådan längd att företagen ges tid att planera om sinrekryteringspolitik. En anpassningav bidragsperioden till enskilda branschers eller företags konjunktursiiuationvore självfallet önskvärd att uppnå. Det föreligger emellertid vid varjetidpunkt under en konjunkturcykel en betydande spridning vad gäller efterfrågesituationenmellan såväl olika branscher som mellan företag inom en och samma bransch. Detär, med hänsyn till det från administrativa utgångspunkter nödvändiga kravet påenkel handläggning, inte möjligt att åstadkomma en tidsmässig differentieringav bidraget till enskilda branscher och företag. Bidragsperiodens längd ochdess inplacering måsle därför i stället avgöras med hänsyn dels till det arbelsmark-nadspoliUskabehovet av sysselsättningsskapande åtgärder, dels till den mer allmännarekryteringssituationen. Enligt de bedömningar som kan göras kommer, trots attdet redan finns klara indikationer på en ökande orderingång inom industrin, ettallmänt nyrekryteringsbehov inte att göra sig gällande förrän under loppet avår 1979. Med hänsyn till detta skulle en bidragsperiod som stimulerade tiui-gareläggningav rekrytering fram t.o.m. kunna motiveras. Somjagtidigare har framhållit är det i försia hand de nytillträdande grupperna påarbetsmarknaden som drabbas av den nuvarande låga rekryteringsnivån inomnäringslivet. Detta förhållande blir särskilt markerat i samband med skolårelsslut. Behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomsgrupperna ökarregelmässigt när de ungdomar som just slutat skolansöker sig ut på arbetsmarknaden. Mot denna bakgmnd bör nyrekryteringsbidragetintroduceras i ett så tidigt skede att rekrytering av de ungdomar som i sommarslutar skolan stimuleras. Jag föreslår därför att bidrag får utgå förpersonalökning som genomförs den Ijuli 1978-den 31 mars 1979.För att uppnå avsedd effekt med bidragsformen är det viktigt att understrykaatt den är av tillfällig karaktär och att bidragsperioden inte avses attförlängas efter . Ett företag som vill komma i åtnjutande avbidraget måste alltså förlägga personalökningar . För att förhindra att bidrag utgår för rent säsongmässigaeller mycket kortvaiiga personalökningar måste ett minimikrav förpersonalökningens varaktighet fastställas. Jag förordar därför att bidrag fårutgå endast för den personalökning som uppnås och som bibehållesden Ijuli 1979. För attbegränsa möjligheterna för ett företag alt inför bidragsperiodens börjanmanövrera sig in i ett ur bidragssynpunkt gynnsamt utgångsläge, genom attminska personalstyrkan fram till denna tidpunkt, bör dessutom ökningen avpersonalstyrkan inte få beräknas på ett lägre utgångsvärde än det som gällervid . Vid fastställande av bidragets siorlek bör hänsyn tas delstill önskemålet att uppnå en så hög sysselsättningseffekt som möjligt, delstill angelägenheten att få denna effekt föriagd under bidragsperio- Prop.1977/78:150 8 Det är uppenbart att en låg bidragsnivå måste ge enmindre sysselsättningseffekt än en hög. För att fylla en verklig funktionmåste bidraget därför ges en relativt generös utformning. Renaproduktionssubventioner är olämpliga såväl av handelspolitiska skäl som medhänsyn till risken för inhemsk konkurrenssnedvridning. Bidraget bör iställetutgå som en viss del av de kostnader för utbildning m.m. som är förknippade meden tidigarelagd nyrekrytering. För att tillgodose önskemålet om en snabbsysselsättningseffekt, bör bidraget differentieras på ett sådant sätt attpersonalökning som genomförs i början av bidragsperioden berättigar till enstörre täckning av dessa nyrekryteringskostnader än ökning som uppnås mot slutetav perioden. Kostnaderna för introduktion av nyanställda beror bl.a. pådet allmänna intioduktionsprogram. som ett företag tillämpar. Av betydelse idet enskilda fallet är naturligtvis också den tid som en nyanställdtillbringar i företaget innan han eller hon till fullo kan utnyttjas i denlöpande verksamheten. Företag som kvalificerar sig för bidrag måste på grund avdet föreslagna minimivillkoret för introduktionsutbildning ta på sig störreallmänna utbildningskostnader än andra företag. Vidare kommer företag, som ienlighet med bidragets syfte rekryterar personal innan detta är ekonomiskt motiverat,att få under vilken den nyanställde uppbärfull lön, men intetill fullo kan användas i verksamheten. Detta innebär att introduktionskostnadernaför företag som kvalificerar sig för bidraget i genomsnitt blir betydligt störieän de normala. Företagens kostnader för introduktion och utbildning avenskilda nyanställda varierar naturligtvis i mycket stor utsträckning. Avsamma skäl som jag tidigare anfört vad gäller bidragsperiodens tidsmässigainplacering, måste emellertid nyrekryteringsbidraget baseras på en fördeberörda näringama gemensam bedömning av dessa koslnader. Några helt aktuellaundersökningar av kostnaderna för nyrekrytering av personal finns inte atttillgå. Enligt beräkningar som gjordes i svenska undersökningar i början av 1970-lalet,låg emellertid dessa kostnader för industrin normalt inom intervallet5000-10000 kr. per nyanställning beräknat lönenivå. Omräknat i 1978års kostnadsnivå kan dessa kostnader i stort sett beräknas ha fördubblats. Med hänsyn till att bidraget beräknas på nettoökning avpersonalstyrkan medan introduktionskostnaderna belastar all nyrekrytering, ochatt bidraget särskilt under periodens första del skall möjliggöra rekryteringav ungdomar med begränsad yrkeserfarenhet, föreslårjag att bidrag får utgå med12000 kr. per person för sådan personalökning som uppnås underdel tredjekvartalet 1978. Jag bedömeratt detta belopp skall möjliggöra en extra introduktionsperiodpå upp med ungefär samma kompensationsnivå som tillämpas för75 % - bidraget och 25 - kronan. För ökning som uppnås under fjärde kvartalet1978 föreslås bidrag utgå med . och för personalökning under förstakvartalet med . Prop.1977/78:150 9 Vid beräkning av bidragets storiek skall antaletanställda omräknas i heltidssysselsatta. Bidraget bör utbetalas vidkontrollperiodens slut. Handläggning av det här föreslagna nyrekryteringsbidragelbör åligga eller, efter styrelsens bemyndigande,länsarbetsnämnderna. Innan den ansvariga myndigheten beslutar om bidrag börföreträdare för personalen vid de berörda företagen ha beretts tillfälle attavge yttrande. Vad som här angivits är allmänna riktlinjer för ettnyrekryteringsbidrag. Det bör ankomma på regeringen att lämna närmareföreskrifter för bidraget. Det åligger också regeringen att besluta om vilkasärskilda informationsinsatser som bör göras vid introduktionen av bidraget. Kostnaderna för det föreslagna nyrekryteringsbidraget kaninte exakt anges. Med utgångspunkt från den i den reviderade finansplanenredovisade sysselsättningsutvecklingen beräknar jag att kostnaderna förnyrekryteringsbidraget kommer att rymmas inom en ram av 150 milj. kr. Undertolfte huvudtiteln har för /79 anvisats ett förslagsanslag av10000000 kr. för stöd till lageruppbyggnad. Anslaget disponeras för statsbidragenligt förordningen (1975: 475, omtryckt 1976:1053. ändrad senast 1978:60) om statligtstöd till lagerökning för lagerhållning under olika perioder t.o.m. den 30juni 1977 samt för utgifter i samband med statliga lånegarantier enligt sammaförordning. Dessa lånegarantier har två gånger förlängts och kan enligtriksdagens senaste beslut i frågan (prop. 1977/78:25, AU 1977/78:19, rskr1977/78:87) gälla till den 30juni 1978. F.n.. kvarstår garantier för ca 25 lånpå sammanlagt ca 120 milj. kr. Såvitt nu kan bedömas finns risk för att en del av deföretag som har lånegarantier kommer att tvingas hålla kvar överlagren ävenefter den . Jag anser att regeringen bör begära riksdagensbemyndigande att vid behov förlänga garantierna ytterligare till och med den 31december 1978. Förlängning bör härvid endast komma i fråga för de föietag somalltjämt har betydande överlager. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag attregeringen föreslår att 1. den tillfälligahöjningen till . av bidraget till utbildning vid påtaglig riskför permittering och bidraget till utbildning i kombination med nyanställningskall gälla även , 2. det tillfälligasysselsättningsbidraget till vissa företag med dominerande ställning på ortenfår utgå även , 3. godkänna de avmig förordade riktlinjerna för ett tillfälligt nyrekryteringsbidrag, 4. bemyndigaregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att förlängagiltighetstiden för statliga garantier för lageruppbyggnadslån. 5. till Bidrag lillarbetsmarknadsutbildning för /79 under tolfte huvudtiteln utövertidigare anvisat anslag anvisa ytteriigare , 6. till Sysselsättningsskapandeåigärder för /79 under tolfte huvudtiteln utöver tidigareanvisat reservationsanslag anvisa ytteriigare , 7. tillTillfälligt sysselsätlningsslöd för /79 under tolfte huvudtitelnanvisa ett reservationsanslag på .