prop · G10319 · 1977-12-31 00:00:00 — Ar 1975 inköpte jordbruket varor ochtjänster från andra sektorer (inkl. investeringar) för ,vilket motsvarade av jordbrukets produktionsvärde. 1 den nämndasumman ingår till betydande del kostnader för importerade varor. Utvecklingenhar medfört att sysselsättningen i vissa industrier har blivit starkt beroendeav jordbrukets inköp. Berörda industrier utgör dock en rätt liten del av helaindustrin. Livsmedelskedjan kan numera sägas bestå av flera led,nämligen industriell produktion av maskiner, handelsgödsel, drivmedel m. m.,produktion av livsmedelsråvaror inom jordbruksföretagen (där jord- 1977/78:19 12 bruket tillhandahåller jord och arbetskraft), uppsamlingoeh förädling av råvarorna samt distribution av de färdiga livsmedlen fram tillkonsumenterna. 2.1.3 UtveckUngen inom jordbruket Två tendenser har karakteriseratsysselsättningsutvecklingen inom jordbruket. Den ena är att den totalaarbetsförbrukningen minskat snabbt. var denårliga minskningen enligt statistiska centralbyrånsarbetskraftsundersökningar. Den andra är att en ökande andel jordbrukare harhämtat en allt större del av sin inkomst utanför jordbruket. Är 1975 utgjordejordbrukarnas inkomster av jord- och skogsbruk i genomsnitt något mindre änhälften av deras sammanlagda inkomster. Medelåldern hos jordbruksbefolkningenär betydligt högre än inom den övriga sysselsatta befolkningen, särskilt blandsysselsatta vid de mindre företagen. Den svenska åkerarealen var störst omkring med 3,8milj. Fram till omkring minskade den mycket långsamt. Under1950-talet lades i genomsnitt 17 000 ha åker ned och under 1960-talet33 000 ha. minskade den totala åkerarealen från 3,36till 2,98 milj. ha. har antaletbrukningsenheter minskat med drygt 50 000 eller med . Härvid harframför allt i slättbygderna det nedlagda företagets åker ofta tillförts andrabrukningsenheter, i många fall genom ärrendering. arrenderades avden totala åkerarealen. I skogsbygderna har jordbruksdriften helt upphört vidett betydande antal mindre gårdar och åkerarealen vid dessa har i många falltagits ur produktion. Medelarealen per företag har under perioden 19661976ökat från 17 till 23 ha åker. Den andel av den totala åkerarealen som finns vidbrukningsenheter med minst 30 ha har ökat från till . Dessa företagutgör en femtedel av det totala antalet brukningsenheter. Den grundläggande kapitalresursen i jordbruket äråkermarken. Av det beräknade totala fastighetskapitalet i jordbruket, som förår 1975 värderas till , utgör markvärdet ungefär tre fjärdedelaroch ekonomibyggnader m. m. en fjärdedel. Jordbrukets bestånd av övrigt varaktigt realkapital i formav byggnader, maskiner, djur oeh markanläggningar har i reala värden varit idet närmaste . kan det samladerealkapitalet (exkl. marken) i jordbruket värderas tUl ,varav drygt hälften avser byggnader och ungefär en fjärdedel traktorer ochövriga maskiner. har investeringarna inom jordbruket ökatstarkt och uppgick till drygt 1 500 milj. kr. i traktorer och maskinersamt 800 resp. 70 milj. kr. i byggnader och markanläggningar. 1977/78: 19 13 Produktionstekniken i jordbruket har undergåttgenomgripande förändringar . Specialisering, utvecklingav de maskinella redskapen, förbättrat avelsmaterial och nya utsädessorter harkännetecknat denna utveckling. Härigenom har jordbruket blivit alltmerberoende av inköpta produktionsmedel och tjänster. Snabbväxande och högtavkastande djur kräver högvärdiga, ofta importerade, fodermedel. Den högaavkastningsförmågan hos de nya sorterna i växtodlingen förutsätter mergödsling än tidigare sorter. Ny odlingsteknik med ökad mekanisering förutsätterinköpta maskiner och inköpt energi. Den angivna utvecklingen gick snabbast under 1950- och1960-talen. Alltjämt ökar dock volymen av jordbrukets inköp av förnödenheteroch tjänster frän andra sektorer. Den uppgick är 1975 till . Deviktigaste posterna avsäg köpfodermedel (1,. ), handelsgödsel(0,. ), reparationer och underhäll av maskiner, byggnader m. (0,.) samt tjänster (0,. Totalproduktionen i jordbruket har under större delen avefterkrigstiden varit relativt oförändrad. har den ökatnågot. Dess värde uppgick till ca . (i producentpriser).Minskningen av bl. a. åkerarealen, antalet brukningsenheter och antaletsysselsatta inom jordbruket har uppvägts av en större produktion per enhetgenom främst ökad användning av inköpta förnödenheter, maskiner m. m.Jordbrukets bidrag till bruttonationalprodukten (BNP), dvs. dessproduktionsvärde efter avdrag för inköpta produktionsmedel, minskade under1950- och 1960-talen. har dock denna minskning upphört.Fördelningen mellan animalie- och vegetabilieproduktionen var under 1950-taletoch första ungefär . De vegetabiliskaprodukternas andel av det totala produktionsvärdet har legat vid omkring 20 %.Under de senaste åren har deras andel dock ökat nägot. Inom animalieområdet sjönk mjölkproduktionen från ca 3 750milj. kg till knappt 2 850 milj. kg regleringsåret1970/71, som antalet mjölkkor minskade med drygt 40 %.Mjölkproduktionen har därefter åter ökat och uppgick /76 tiU3 260 milj. kg. Nötköttsproduktionen ökade med nära 50 %.Detta berodde dels på utslaktningen av mjölkkor, dels pä en ökad uppfödning avungnöt till slakt, som medelslaktvikterna för dessa höjdes. Efter entillbakagång , som bl. a. sammanhängde med attutslaktningen upphörde, har storboskapsslakten åter ökatoch uppgick regleringsäret 1975/76 till 133 milj. kg. Fläskproduktionen uppgick /76 till 288milj. kg, vilket är mer än . 1977/78:19 14 har varit förhållandevis lättmekaniserad och snabbaframsteg har gjorts på avelsområdet och inom utfodringstekniken. Produktionenhar kraftigt förskjutits mot större besättningar. Inom vegetabUieproduktionen har, främst ,stora vallarealer friställts till följd av minskat antal kor och hästar. Nedgångenav vallarealen har till betydande del skett i samband med att åker tagits urbruk. har utrymme skapats för ökad odling av främst spannmål, somblivit den helt dominerande grödan i vissa delar av landet, främst iMellansverige. har spannmålsodlingens omfattning varit istort sett oförändrad, och spannmålsarealen uppgick till närmare 1 600000 ha. Totalt har spannmålsarealen ökat med och totalskörden av spannmål med . a.växtföljdsskäl har intresset för andra grödor än spannmål ökat, såsom olje- ochbaljväxter. Arealen oljeväxter har ökat och utgjorde imedeltal 161 000 ha. Potatisarealen har under perioden19601975 minskat med oeh totalskörden med . Odlingen avsockerbetor, som och fram omfattade drygt 40 000ha, har utvidgats till över 50 000 ha. Arbetsproduktiviteten inom jordbruket, definierad somkvoten mellan bruttoförädlingsvärdet och arbetsvolymen, har ökat med i medeltal per är. Förädlingsvärdet har ökat obetydligt,som arbetsvolymen minskat med . Minskningen avarbetsvolymen är till betydande del en följd av strukturrationaliseringen.Vidare har en, övergäng skett till mindre arbetskrii-vande produktionsgrenar.Härtill kommer de arbetsbesparingar som kunnat ske till följd avrationaliseringsätgärder av olika slag, dvs. 1 samband medprisöverläggningarna bedömdes den genomsnittligarationaliseringsvinsten inom jordbruket till . Prisutvecklingen för jordbrukets produkter. På grund av enviss återhållsamhet vid prissättningen och under trycket av de låga världsmarknadsprisernaökade priserna på jordbruksprodukter relativt måttligt under senare hälften av1960-talet. /67 1970/71 steg således producentprisernaenligt lantbruksekonomiska samarbetsnämndens avräkningsprisindex (A-index) medi genomsnitt oeh prisregleringspriserna (PR-index, i huvudsak partipriser)med i genomsnitt . Eftersom konsumentprisindex (KPl) steg med ca 4,per är sjönk avräkningspriserna realt med 3,03,. Fr.o.m. höjdes priserna på olikajordbruksprodukter kraftigt. Mest höjdes mjölkpriset, vilket motiverades av attmjölkproduktionen då tenderade att sjunka till en från försörjningssynpunktalltför låg nivå. Bidragande till prisuppgängcn var också 1977/78: 19 15 en fastare tendens på världsmarknaden. Under perioden1970/71 1975/76 steg A-index med i genomsnitt per är. Realt ökadedock avräkningspriserna endast med i genomsnitt . Producentpriserna för vegetabilier låg regleringsåret1972/73 fortfarande kvar vid 1966/nivå, vilket innebar en årligrealpris-sänkning med i genomsnitt . /73 1975/76steg däremot dessa priser med totalt . Änimalie-priserna började /71 och ökade fram till regleringsåret1975/76 med i genomsnitt . Det var främst avräkningspriserna påmjölk och nötkött som utvecklades gynnsamt. Priset på mejerimjölk ökade underden nämnda perioden med . Prisutvecklingen för jordbrukets produktionsmedel mäts medlantbruksekonomiska samarbetsnämndens produktionsmedelsprisindex (PM-index).Det omfattar kostnader för förnödenheter, tjänster, avskrivning, underhållsamt ränta på lånat kapital. Däremot ingår inte kostnaderna för arbete ocheget kapital. PM-index har stigit något mindre änden allmänna prisnivån mätt med KPL /671971/72 stegPM-index med i genomsnitt , vilket innebar enrealprissänkning med . Regleringsåren 1972/73 och 1973/74 stegPM-index snabbare än den allmänna prisnivån. Därefter har PM-index ökat , men genom att inflationen varit harproduktionsmedelspriserna sjunkit realt. Jordbrukarnas inkomsier brukar belysas med hjälp av delsden s. k. deklarationsundersökningen (DU)', dels den jordbruksekonomiska undersökningen(JEU)'. steg enligt DU jordbrukarnasinkomster frän jordbruksdriften (inkl. skogsbruk) obetydligt eller inte allsinom samtliga storleksgrupper. För de minsta gårdarna t. o. m. minskade de.Fr.o.m. steg inkomsterna från jordbruksdriften inom allastorleksgrupper. Vid gärdar med över 30 ha åker var dessa inkomster mer än 90 %högre än och vid gårdar med 1030 ha högre.Samtidigt hade den allmänna prisnivån (enligt KPl) stigit , vilket innebäratt det endast var de största gårdarna som erhöll inkomsthöjningar realt sett. Inkomsljämfördser företas regelmässigt mellanjordbrukarfamiljernas och industriarbetarfamiljernas totalinkomster. Sådanajämförelser kompliceras av svårigheterna att jämföra en företagargrupp med enlöntagargrupp. Detta gäller bl. a. i fråga om kapitalvärdering samt in- ' DU är en bearbetning av ca II 000 slumpmässigt utvalda jordbrukaressjälvdeklarationer. JEU omfattar räkenskapsresultat från ca 1 200 gårdar i olikastorleksgrupper. Materialet sammanställs och analyseras av lantbruksekonomiskasamarbetsnämndens inkomstgrupp. 1977/78:19 16 takter av och kostnader för den egna bostaden. Uppgifterom jordbrukarfamiljernas totalinkomster från arbete och eget kapital hämtashärvid från de s. k. typkalkylerna. Vid beräkningen avinduslriarbetar-familjens inkomster görs ett tillägg för av arbetsgivarenerlagda sociala avgifter, för att de båda jämförelsegruppernas inkomster skallbli mer jämförbara. Under första hälften av 1960-lalet utveckladesjordbrukarnas och industriarbetarnas familjeinkomster parallellt.Industriarbetarfamiljernas inkomster låg högre än jordbmkarinkomsterna vid 25ha-gärdar men lägre vid 40 ha-gårdar. har familjeinkomsternavid 25 och 40 ha-gårdar normalt legat lägre än industriarbetarfamiljensinkomster, medan inkomsterna vid 70 ha-gårdar legat högre. Mellan åren 1967och 1970 steg industriarbetarfamiljens inkomster med , medanjordbrukarfamiljens inkomster ökade med för 25 ha-gårdar och lägpraktiskt taget stilla för 40 ha-gårdar. harjordbrukarfamiljens inkomster (beräknade utifrån normerade kvantiteter) iprocent räknat stigit ungefär lika mycket som industriarbetarfamiljens vidde båda mindre gårdsstorlekarna och något mera vid 70 ha-gårdar. På grundval av uppgifter ur typkalkylerna görs ävenlönsamhetskalkyler för olika grupper av jordbruksföretag. Lönsamheten anges iförsta hand som beräknad förräntningsprocent för i lantbruket investeratkapUal. Fastighetskapitalet upptas därvid till sitt beräknade marknadsvärde.Beräkningarna visar låga förräntningstal , för 25 ha-gårdaromkring (15 000 å . ), för 40 ha-gårdar omkring O % och för 70ha-gårdar omkring -1-1,. som förräntningen är läg, har dock jordbrukarnatill följd av inflationen gjort stora kapitalvinster. Sådana vinster kan uppstågenom att fastigheten stiger i värde mer än den allmänna prisnivån och genomatt lånens realvärde sjunker. beräknas kapitalvinsterna(som inte har påverkat ovan angivna förräntningstal) i medeltal per är hauppgått till . för 25 ha-gårdar, . för 40 ha-gårdar och . för 70 ha-gårdar. Produktionens fördelning på företag av olika storlek harbelysts i en undersökning av lantbruksekonomiska samarbetsnämnden. De storajordbruksföretagen-, som endast utgör en tiondel av samtliga företag, svaradeår 1973 för nära hälften av produktionen och mer än hälften 1 Typkalkylerna baseras pä räkenskapsresultaten från deJEU-gårdar som ligger inom södra och slättbygder och syftartill att ange resultat vid normala produktion.sbetingelser. Företag med minst 50 ha åker eller 3050ha åker och en större djurbesättning (t. ex. minst 25 kor eller niinst 250slaktsvin). Företag med 3050 ha åker eller 1030ha åker och en medelstor djurbesättning (t. ex. 1025 kor eller 100250slaktsvin). Företag med högst 30 ha åker eller högst 10ha åker och en mindre djurbesättning (t. ex. högst 10 kor eller högst 100slaktsvin). 1977/78:19 17 av jordbrukets sammanlagda intäkter från vegetabilier. Demedelstora företagen, som utgör en knapp fjärdedel av totalantalet, svarade fören tredjedel av jordbruksproduktionen. De små företagen utgör två tredjedelarav antalet företag, men svarade för endast en fjärdedel av produktionen. De stora och medelstora företagen har störst betydelse isödra och slättbygder. 1 södra och skogsbygdersvarade de små företagen för en tredjedel och i Norriand för över hälften avproduktionen. Jordbruksproduktionen har av naturliga skäl sin tyngdpunkti södra och . Hälften av den totala åkerarealen finns i slättbygdernai dessa delar av landet, och ytterligare finns i skogs- ochmellanbygderna. av landets åkerareal finns inom , somomfattar av rikets totala landareal. Av mjölkkorna finns islättbygderna, i skogs-och mellanbygderna och i . Jordbrukets betydelse för sysselsättningen varierar mellanolika landsdelar. Enligt folk- och bostadsräkning var jordbruketsandel av hela den förvärvsarbetande befolkningen i hela riket. 1 Gotlandslän var motsvarande andel . Andra län med en jämförelsevis hög andel () var , , , , och Jämtlandslän. 2.1.4 Uppsamling och förädling av jordbruksprodukter Produkterna från jordbmket vidareförädlas nästangenomgående inom livsmedelsindustrin. Uppsamlingen av jordbruksprodukter frånde ca 130 000 jordbruksföretagen innebär ett omfattande /75 uppgick jordbrukets leveranser till 11 500 milj. kg,varav vegetabiUer 7 700 milj. kg och animalier 3 800 milj. kg. Förinleveranserna av vegetabiliska produkter svarar i allmänhet jordbrukarnasjälva, medan uppsamlingen av mjölk och slaktdjur handhas av mejerier resp.slakterier. Jordbrukets uppsamlings- och förädlingsled domineras avproducentkooperativa företag. Föreningsföretagen arbetar i allmänhet inom geografisktavgränsade områden för uppsamling och försäljning och konkurrerar således intemed varandra. Jordbmkskooperativt ägda mejeriföreningar ellerdotterbolag till sådana svarar för all förädling av mjölk.Jordbrukskooperationens andel av slakten av nötkreatur oeh svin uppgår tilldrygt . Övriga fördelas ungefär lika på konsumentkooperationen ochprivata slakterier. har slakteriföreningarnas andelsjunkit något till förmån för de privata slakterierna. För styckat kött ochcharkuteri-varor har slakteriorganisationen av marknaden. 2 1977/78. 1977/78:19 18 Slakten av fjäderfä domineras av två större företag, ettjordbruks-kooperativt och ett privat, med vardera av marknaden. Därutöverfinns ett flertal små och medelstora företag. Av den totala kvantitetenmarknadsförda ägg går drygt hälften genom s. k. reguljär partihandel. Äv dennadel svarar jordbmkskooperativt ägda äggcentraler för . Vad beträffarde ägg som inte säljs genom partihandeln går 2/3 direkt från producent tillgrossist eller butik och 1/3 direkt från producent till konsument. Produktionsvärdet i den svenska livsmedelsindustrinuppgick till . Äv industrins kostnader för råvaror etc.om . råvaror inköpta fråndet svenska jordbruket. Livsmedelsindustrins produktion var är 1974 fördelad på caI 150 driftsplatser, en minskning med knappt 400 . Av den nämndaminskningen svarade bageriindustrin för drygt hälften och mejeriindustrin förn'ästan en tredjedel. Antalet mejerier har minskat meddrygt . Livsmedelsindustrin sysselsatte 62 000 personer.Mer än en fjärdedel av dessa var anställda i slakteri- och charkuteriindustrinoch en knapp fjärdedel i bageriindustrin. En tredjedel av anställdai livsmedelsindustrin var verksamma inom den del av industrin som sysslar medprimärförädling av jordbruksprodukter, dvs. slakterier, mejerier, kvarnar ochsockerindustri. Sysselsättningen inom denna del av industrin har ökat någotsedan år 1967. Konsumenternas utgifter för livsmedel (exkl.alkoholdrycker och tobak) beräknas ha uppgått till drygt 43 miljarderkr. eller ca 1/4 av den privata konsumtionen. Därav hänförde sig 26 miljarderkr. till sådana livsmedel som i råvaruledet omfattas av jordbruksprisregleringen.Livsmedelsutgifternas fördelning på olika led 1976beskrivs översiktligt i följande tablå, i vilken dock starköl, vin och spritsamt tobak inte ingår (miljarder kr. Alkoholdryckeroeh tobak som inte inräknats i tablåns livsmedelsutgifter hade ettsammanlagt konsumtionsvärde av . Äv tablån framgår bl. a.att av konsumenternas direkta utgifter för de jordbruksreglerade livsmedlentillföll en knapp tredjedel (7,.) Äv jordbruketstotala bruttointäkter om . kom ungefär en fjärdedel från destatliga pristilläggen. Värdet av den totala livsmedelskonsumtionen i löpandepriser hat nästan fördubblats. Räknat i fastapriser var ökningen . Volymökningen var störst för malt- och läskedryckersamt vin och sprit. Endast för matfett uppvisas en svag Prop.1977/78: 19 Jorcibrukspriaieglerade livsmedel (26) E]prisreglerade livsmedel (17) Moms (4) FöraclliiKi 'luh handel ("i 0,5) Import (2) Uppsomlinq och viss förädling (2> 17,5) Pristillägg avbudgetmedel (3) Exportinuikter (1,5) _ j minskning av den sammanlagda konsumerade kvantiteten, vartillkommer en förskjutning från smör till margarin. Den redovisade volymökningen för livsmedelskonsumtionenberor tUl större delen på en fortlöpande förskjutning mot dyrare och meraförädlade livsmedel. En viss ökning av den beräknade energitillförseln ilivsmedel till hushållen har även skett. Livsmedlens (exkl. alkoholdrycker och tobak) andel av dentotala privata konsumtionen har minskat med några procentenheter sedan år 1965och är f. n. . Totalkonsumtionen av viktigare livsmedel har utvecklats påföljande sätt (kg per person och år). Mjöl och gryn Matpotatis Socker och sirap' 173,3 6,7 3,1 9,1 mjölk, grädde och ost uttryckt som mjölkrävara= ' uttryckt i raffinad. ' Råvaruåtgången för de olika produkterna omräknad tillden invägda mjölkens fetthalt (). De angivna talen, som även innefattarråvarubehovet för importerad ost, kan inte direkt jämföras med mejeriernasinvägning på grund av olikheter i säsorigvariation. 1977/78:19 20 Smör m. m.= Hushållsmargarin Övrigt matfett* Övrigt kött samt inälvor ' Inkl. smörfettsbaserat margarin. « Uttryckt i rent fett.= Uttryckt i hel färskvikt. Det beräknade energiinnehållet i hushållens tillförsel avlivsmedel har ökat något och uppgick i genomsnitt förhela befolkningen tUl per person och dag. Därutöver konsumeradesalkohol i form av vin och sprit motsvarande ca /dag. Som jämförelse kannämnas att livsmedelsverkets rekommenderade dagliga intag motsvarar ca 2 200kcal/dag. Eftersom befolkningens faktiska näringsintag i stort settöverensstämmer med rekommendationerna, kan således förlusterna i hushållenberäknas till omkring per person och dag. har en viss förskjutning ienergins fördelning på olika näringsämnen skett. Proteinets andel avenergitillförseln har ökat, särskilt snabbt under desenaste åren. Kolhydraternas andel ökade långsamt fram till är 1973, men hardärefter minskat något. Fettets andel minskade kontinuerligt fram till är 1974varefter den åter ökat, främst till följd av den ökade konsumtionen av ost,kött och fläsk. Kostens innehåll av fett ligger alltjämt över livsmedelsverketsrekommendation, som är högst av energitillförseln. 2.7.6 Jordbrukspolitikens mål och medel Nuvarande riktiinjer för jordbrukspolitiken beslutades avriksdagen (prop. 1967:95, JoU 1967:25, rskr 1967:280) och ersatte 1947års jordbrukspolitiska beslut (prop. 1947: 75, SäU 1947: 2, rskr 1947: 424).Båda riksdagsbesluten har varit så utformade att de medgett ett betydandeutrymme vid åtgärdernas konkreta utformning, så att anpassningar kunnat sketill successivt ändrade förutsättningar såväl inom jordbruket som näringsliveti allmänhet. TUl grund beslut låg förslag av 1960 årsjordbruksutredning. 1977/78: 19 21 Tre jordbmkspoliliska niål kan anses ingå i både 1947 och1967 års beslut, nämligen produktionsmålet (beredskapsmålet), effektivitetsmålet (rationaliseringsmålet). Målen har under olika perioder haft skiftandeformuleringar och olika inbördes tyngd. 1 riktlinjer domineradeinkomstmålet, medan de tre målen enligt 1967 ärs beslut kan sägas ha ungefärsamma tyngd. 1 fråga om de allmänna riktlinjerna för jordbrukspolitikenanförde departementschefen i prop. 1967: 95 sammanfattningsvis följande. Jordbmkspolitiken bör som kanöverblickas inriktas på att, som en viss samhällsekonomisktmotiverad minskning av produktionens omfattning sker, en fortsatt snabb rationaliseringfrämjas och att prissättningen pä jordbrukets produkter fortlöpande avvägs medbeaktande av samhällets, jordbrukamas och konsumenternas intressen. Dettainnebär alt jordbrukspolitiken mer än får samma huvudsyften som denallmänna ekonomiska politiken, nämligen att främja fortsatt välståndsökning ochatt medverka till att alla grupper blir delaktiga härav. För jordbrukets delblir målsättningen att under så långt möjligt samma betingelser som gäller förnäringslivet i övrigt till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad åstadkommaen jordbruksproduktion av önskad storlek och göra det möjligt för dei jordbruket sysselsatta att bli delaktiga av den allmänna standardstegringen.Ur konsumentsynpunkt medför riktlinjerna för jordbrukspolitiken attkostnaderna för den jordbruksproduktion, som främst av hänsyn tillförsörjningsberedskapen måste upprätthållas inom landet, blir så låga som ärmöjligt. Både 1947 och 1967 ärs beslut har i första hand utgjort enallmän ram för jordbrukspolitiken, inom vilken utrymme har funnits för deanpassningar som utveckUngen har krävt. Det framhölls också i prop. 1967: 95att man tid efter annan borde överväga anpassningstakten. En konsekvens häravvar alt man också avvisade tanken på att ange fasta normer för prissättningenpå jordbrukets produkter . 1 uttalandena i fråga om produktionensframtida omfattning inlades reservationer ifall utvecklingen skulle bliannorlunda än den man utgick . 1 det följande lämnas en kortfattad översikt av de trejordbrukspolitiska huvudmålen samt redovisas de medel som hittUls använts föratt nä dessa mål. Att trygga en god beredskap i fråga omlivsmedel har alltsedan utgjort en av grunderna i svenskjordbrukspolitik. I ett större sammanhang är livsmedelsberedskapen en del avvår säkerhetspolitik. Den svenska jordbruksproduktionen har underefterkrigsåren i regel varit större än vad som ansetts nödvändigt frånberedskapssynpunkt. För vissa produkter har betydande kvantiteter fåttexporteras till priser som oftast legat lägre än de som erhållits på den 1977/78:19 22 Mot denna bakgrund har, inte bara iSverige utan i praktiskt taget alla industriländer, införts en prisregleringsom avskärmar hemmamarknaden från den internationella marknadens prisnivå.Denna har nämligen i regel varit för låg för att jordbrukarna skall kunna uppnårimliga lönsamhets- och inkomstförhållanden. Beredskapsskäl motiverar en viss miniminivå på vårjordbruksproduktion och därmed även på de resurser som erfordras för att fåfram den önskvärda produktionen.