prop · G103100 · 1977-12-31 00:00:00 — Markstridsförbanden skall i samverkan med sjö- och flygstridskrafterna kunna lösa stridsuppgifter i invasionsförsvaret i gräns- ochkustområden. De skall även, om detta blir nödvändigt, kunna fullfölja striden inne i landet. Vissa förband skall avses för strid äveninom delar av vårt land som har tagits av angriparen. Avvägningsprogrammet omfattar arméförbanden utomvissa luftvärnsförband samt kustartilleriförbanden. Planeringen är genomförd i enlighet med 1977 årsförsvarsbeslut. Infanteri-,norriands- och pansarbrigader samt rörligt kustartilleri prioriteras. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 61 viktläggs vid brigadernas eldkraft i form av pansarvärns- och luftvärnsvapen samtvid förbandens rörlighet. Jaguttalade i prop. 1976/77:74 (bil. 1 s. 121) att planeringen om möjligt borde inriktas mot att modernisera etl ökat antalinfanteribrigader i förhållande till de tio som avsågs i överbefälhavarens nivå B.Chefen för armén har i sin nuinlämnade programplan planerat att modernisera tolv infanteribrigader. Den elfte brigaden organiseras om samtidigtmed de ursprungligen planerade tiobrigaderna och erhåller därvid modern materiel av samma slag som dessa genom omfördelning från tidigareplanerade fristående förband. Dentolfte brigaden planeras däremot inte bli omorganiserad . Den är dessutom, åtminstone t. v., avsedd att utrustas med äldre materiel, främst vadavserartilleri och luftvärn. Överbefälhavarengodtar arméchefens planering för planeringsperioden. Chefensför armén inriktning av planeringen mot tolv moderniserade brigader innebär att den elfte brigaden erhållsgenom att materiel tas från andraförband. Vad gäller den tolfte brigaden är det osäkert om det är ekonomiskt möjligt att genomföra en modernisering.Vidare innebär arméchefens nuframlagda programplan betydande begränsningar i ammunitions-anskalTning m. m. i förhållande till tidigare planering. Detta kan leda till en allvariigrisktagning i fråga om förbandens uthållighet i strid. Det kan också påverka vår förmåga att i ett beredskapslägetillverka ammunition m.m. Som jag har redovisat har vidare utvecklingenunder visat att den programplansom chefen för armén lämnade in måste arbetas om i väsentliga avseenden. Mot dennabakgmnd är jag f n. inte beredd attbiträda en planering som är inriktad mot fler än tio moderniserade brigader. Utbildningen vid infanteriförbanden bördock t. v, bedrivas så att handlingsfrihetfinns att organisera en elfte moderniserad brigad. Infanteriförbandens operativa röriighetförbättras. 1 föregående programplan avsågs detta ske bl, a. genom attterrängfordon organisatoriskt inlemmas i de moderniserade brigaderna.Enligt arméchefens nu framlagda programplan upprättas i stället ett antalsärskilda transportförband. Därigenomförbättras brigadförbandens operativa röriighet på ett totalt sett mindre kostnadskrävande sätt än genom att låtaterrängfordon ingå i varje brigadsorganisation. Överbefälhavaren godtar arméchefens planering i detta avseende. Med hänsyn till den ekonomiska situationen godtar även jag arméchefens planering inom detta område, men tarinte nu ställning till antalet särskilda transportförband. Det är angeläget att även de infanteribrigader,som inte moderniseras , behålls ikrigsorganisationen. Chefen för armén har i sin planering kallat dessa brigader skytteregementen. Han föreslår attde, allteftersom de ges en ökadröriighet och ett ökat stridsvärde samt en organisatorisk anpassning tillde moderniserade brigaderna, kallasinfanteriregementen. Enligt min mening bör det av förbandens benämningframgå att det även i detta fall ärfråga om brigadförband. bör givetvis framgå den skillnad i modernitetoch kvalitet som finns mellan de båda brigadtyperna. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 62 Jagvill därför, mot bakgmnd av det stridsvärde brigaderna avses få, förorda att de brigader som moderniseras kallasinfanteribrigad 77 medan de övriga kallas infanteribrigad 66 R. Defyra norriandsbrigaderna bör behållas och moderniseras. Jag framhöll i prop. 1976/77:74 (bil. 1 s. 122)det angelägna i att vi även på långsikt kan disponera pansarförband för försvaret av främst , övre Norriand, östra och samt attpansarförbanden bör inriktas mot attomfatta, utom fyra pansarbrigader, även de stridsvagns- och pansarbataljonersamt fristående stridsvagnskompanier som kan organiseras med nu befintligmateriel. Chefen för armén har planerat att renovera och modifiera ett antal centurionstridsvagnar. Jaganser att dessa åtgärder är önskvärda men mot bakgrund av det ekonomiska lägetoch den osäkerhet som f n. råder ommöjligheterna att skapa godtagbara övningsbetingelser för pansariorbanden på är jag inte nu bereddan godta arméchefens planering i detta avseende. Iprop.l976/77:74(bil. 122)anfördejagattpansarvärnsfunktionenäven kommer att ha stor betydelse. Jagförordade därför att en ny lätt pansarvärnsrobotskulle utvecklas inom landet. Detta arbete bör fortsätta. Vidare förordade jag en begränsad anskaffning avtunga pansarvärnsrobotar. Motbakgrund av den förändrade ekonomiska situationen finner jag att den senareanskaffningen inte kan genomföras. Jag anser att det är väsentligt att ett stortantal markstridsförband - inte minstlokalförsvarsförband och hemvärn - kan disponeras för försvar av vårt territorium. Hemvärnet har därvid stor betydelsefrämst i kuppförsvaret, ytövervakningen och hemortsförsvaret i övrigt.Hemvärnet bör efterhand moderniseras enligt arméchefens planering. Chefen för marinen avser att underprogramplaneperioden börja anskaffa tungtrörligt kustartilleri. Jag biträder denna planering. Jag vill också understryka behovet av fast kustartilleri ianslutning till viktiga hamnar samt kust- och skärgårdsområden. Ett antal tungakustartilleribatterier tillförs organisationenunder programplaneperioden. Vissa äldre tunga fasta batterier moderniseras, vilket jag bedömer ge ettväsentligt tillskott till densamlade effekten. Av ekonomiska skäl är det dock nödvändigt att låta ett antaläldre fasta kustartilleribatterier gå ur organisationen tidigare än vad somfömt har planerats. Jag biträder planeringen härvidlag. Övervattensstridsförbanden skall genom anfall mot en angripares sjötransportmedel och sjöstridskrafter ochgenom mineringar kunna försvåraanfall över havet. De skall vidare kunna skydda vår sjöfart och övriga förflyttningar till sjöss samt medverka i övervakning och incidentberedskap. Avvägningsprogrammetomfattar ytattackförband, helikopterförband samt min- och minröjningsförband. F. n. pågår en omstrukturering avytattackförbanden. Nya torpedbåtar av typSpica T 131 har levererats, Patmllbåtar beväpnade med sjörobotar av typ Pingvinlevereras. Äldre enheter, bl. a. jagare, fregatter och torpedbåtar. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 63 avvecklasi snabbare takt än vad som fömtsattes i tidigare planering. Jag godtar planeringen inom detta område med hänsyn till dén ekonomiska situationen. Överbefälhavaren och chefen för marinen anser attdet är mycket angeläget att demoderna torpedbåtarna beväpnas med sjörobotar med medellång räckvidd. Jag delar uppfattningen att ensjörobotbestyckning är angelägen. Effekten hos de enskilda enheter som ingår iytattackförbanden förstärks genomatt deras insatser sker samlat och samordnat inom förbanden. Jag anser att ytattackförbanden även fortsättningsvis,utom en effektiv beväpning, börförses med sådana resurser för den taktiska ledningen att de kan uppträda i flottiljförband. F. n. ledsytattackflottiljerna från jagare. Studier där olika alternativ belyses bör fortsätta så att erforderligtbeslutsunderlag finns innan jagarna utgår ur organisationen. Beträffande sjöfartsskyddet anser jag att enhetersom primärt avses för invasionsförsvarbör kunna lämna erforderiigt skydd. Helikoptrar utrustade för ubåtsjakt böravses för uppgiften att i samverkan med övervattensfartyg upptäcka ochbekämpa ubåtar. Minkrigföringen har stor betydelse i invasionsförsvaret.Jag anser det därför angeläget att vihar god tillgång till sjöminor. Öriogsfartygen bör ges förmåga att ta ombord och fälla minor. 1 förstahand avses dock civila fartyg utnyttjasför att lägga ut större mineringar. Av beredskaps- och utbildningsskäl behövs i fred ett begränsat antal särskildastamminfartyg. Ett tredje minfartyg har därför beställts. Minröjningsfunktionen tillgodoses väsentligen medcivila fartyg. Den kvalitativaförbättring som anskaffning av minjaktfartyg skulle ha inneburit kan avekonomiska skäl inte genomföras f n. Det är enligt min mening viktigt att klariägga hur minröjningsfunktionenskall tillgodoses . Fjärrstridsförbanden skall utanför vår kust kunna anfalla främst en angripares tonnage för trupp- och underhållstransporteroch därigenom minska en angripares styrka. Fjärrstridsförbanden utgör sålundaden främre delen av vårt djupförsvar. Ubåtsförbanden skall även kunna utföraminering på stort avstånd från vårkust. Attackflygförbanden skall i samband med försvar mot en gränsinvasion kunna anfalla mål av olika slag även påstort avstånd framför våra förband. De skall också kunna sättas in moten angripares lufUandsättningsföretag samtanvändas för direkt understöd av markstridsförband.Det senare är den lätta attackens huvuduppgift. Avvägningsprogrammetomfattar attackflyg- och ubåtsförband, Ombeväpningen av attackförbanden tillflygplan AJ 37 är slutförd och krigsorganisationen kommer under1980-talet att omfatta 5,5 divisioner, I krigsorganisationen ingår även fem lätta attackdivisioner utrustade medskolflygplan SK 60. Fråganom framtida anskaffning av attack- och skolflygplan bereds f n. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 64 Jag avserföreslå regeringen att anmäla frågan i särskild proposition. Ubåtar bör även disponeras iinvasionsförsvaret. Det är av väsentligbetydelse att möjligheterna att inom landet utveckla och tillverka ubåtarbehålls. Ubåt Näcken (A 14) levereras . Antalet ubåtar kommer trots detta att minska frånsjutton till tolv . Enligt de framlagda planernautvecklas och anskaffas ubåt A 17.Jag anser att ubåt A 17 bör utvecklas och anskaffas. Luft försvars förbandenskall kunna försvåra en angripares flygkrigföring mot vårt land, skydda våra övrigastridskrafter och områden som är viktiga för totalförsvaret samt tillsammansmed andra funktioner bidra till att befolkningenskyddas. Avvägningsprogrammet omfattar jakt-,luftvärnsrobot- och luftvärnsförband samt stridslednings- ochluftbevakningsförband. Enligt min mening kommer luftförsvaret även iframtiden att utgöra en väsentligfaktor för försvarets krigsavhållande förmåga. Jag anser att ett starkt luftförsvar även framgent fordrar både jaktflygoch luftvärnsförband av tillräckligkvantitet och kvalitet. Luftförsvarsförbanden genomgår f n. stora förändringar. Förbandens materiella kvalitetförbättras bl. a. genom att flygplanJA 37 tillförs. Chefen för flygvapnet har planerat att på lång sikt ombeväpna nio jaktdivisioner med JA 37Viggen. Överbefälhavaren har inte tagit ställning till planeringen i detta avseende. Jag anser att denfortsatta planeringen skall inriktasmot åtta divisioner JA 37 . Handlingsfriheten beträffande en niondejaktdivision bör dock behållas. Beträffande luftvärnet gäller att robot 67 Hawkmoderniseras. Härigenom behålls dettarobotsystem åtminstone till . Jag anser att robotsystem Hawk ger ett väsentligt bidrag till luftvärnets samlade effekt. Luftvärnsrobot 70 som successivt tillförsorganisationen innebär vidare enavsevärd kvalitetsförbättring av luftvärnet. Fortsatt inhemsk utveckling och anskaffning av nyIR-jaktrobot (robot 72) för flygplanJA 37 har inte planerats in. 1 stället innehåller planema modifiering av en redan befintlig IR-jaktrobot.Frågan om robotanskaffning bereds f n. inom . Jag avserattföreslå regeringen att anmäla frågan i särskild proposition. Avvägningsprogrammel Centraloch högre regional ledningomfattar krigsorganisation förcentrala och högre regionala staber samt vissa lednings-, sambands- ochunderhållsförband m. m. En allsidig och effektiv underrättelsetjänstbehövs både i fred och i krig. 1 fred krävs den för att nödvändigaberedskapsåtgärder skall kunna vidtas , medan den i krig behövs för att största möjliga effekt skall kunna tasut av våra stridskrafter. Det ärdärför nödvändigt att vi disponerar resurser för att skaffa erforderiiga underrättelser. En sådanresurs är spaningsflyget. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdejpartementet 65 S37Viggen utgår ur organisationen . Frågan om framtida behov av spaningsflyg sedan S 37 Viggeri harutgått bör belysas inom ramen för framtidaflygplansanskaffning. En annan väsentlig komponent i ett fungerandeunderrättelsesystem utgör signalspaningen. Verksamheten vid är därför av centralbetydelse för totalförsvaret både i fred och i krig. Försvaret har ett stort behov av målinriktadforskning som ett led i sin långsiktigaplanering. Detta behov fylls i första hand inom ramen för avvägningsprogrammet Allmän försvarsforskning. Verksamheten har betydelse för möjligheterna att skapa handlingsfrihet förförsvarets utveckling på längresikt. Detta gäller särskilt den tillämpade försvarsforskningen som bör ges företräde före forskning avallmän kunskapsuppbyggande karaktär.Även inom försvarsforskningen måste emellertid besparingar eftersträvas. Möjligheterna att genom prioriteringaroch i vissa fall ambitionssänkningar minska de ekonomiska och personellabehoven bör därför tas till vara.Vidare bör kapaciteten vid i ökad utsträckningkunna utnyttjas även av civila avnämare. Jaggår så över till att behandla utbildningen. Inledningsvis vill jag erinra om det förslag till framtida befälsordning som i annat sammanhang föreläggs samt attberedningen för det fortsatta arbetetom kvinnan i försvaret (Fö 1975:01) har avlämnat betänkandet (SOU 1977:26) Kvinnan och försvaretsyrken. Betänkandet har remissbehandlatsoch bereds f n. inom försvarsdepartementet. Fömtsättningarna för att värnpliktsförsvaretskall ge den avsedda effekten är attde enskilda - både anställda och värnpliktiga - aktivt medverkar och bär sin del av ansvaret. Jag anser att den utvecklingsom nu pågår beträffande samverkanoch medinflytande kan öka möjligheterna att nå dessa mål och jag erinrar om attregeringen har tillkallat en kommitté (Fö 1977:01) för att utreda formerna m. m. för de värnpliktigasmedinflytande. Jag vill i dettasammanhang peka på de i vissa fall särskilda krav som den militära utbildningenställer Utbildningen måste bedrivas med effektivitet och realism så att alla får fullt förtroende för sinoch förbandets förmåga att lösa uppgiftemasamt förståelse för vilka krav dessa uppgifter ställer i krig. Värnpliktsutbildningen har i stort sett planeratsi enlighet med försvarsbeslut,vilket innebär att grundutbildningen även i fortsättningen sker enligt de riktlinjer som har gällt efter 1972års försvarsbeslut, samt att repetitionsutbildningenåterkommer regelbundet . Chefen för marinen har dock för tiden /79 planerat in en repetitionsutbildningsom har minskats i jämförelse med underiaget för försvarsbeslutet. Överbefälhavaren har i huvudsak godtagit planeringenav värnpliktsutbildningen. Han hardock inte tagit ställning tillmarinchefens planering avrepetitionsutbildningen efter /79. Jag godtar t. v. 5Riksdagen 1977/78. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 66 istort den gjorda planeringen. Slutlig ställning till marinchefens planering av repetitionsutbildningenefter /79 behöver inte tas . Ekonomiska skäl har gjort det nödvändigt attstarkt begränsa repetitionsutbildningen vid alla försvarsgrenar under /79, Jag återkommer till detta i mina ställningstaganden under de berörda anslagen. Chefen för flygvapnet har i sin programplankonstaterat att förtidsavgången avflygförare från flygvapnet har blivit ett alltmer akut problem. () ochLinjeflyg AB () har presenterat såstora framtida rekryteringsbehov att krigsdivisionernas beredskap, krigsduglighet och tjänstbarhet enligtchefen för flygvapnet blir helt oacceptabla,om rekryteringen även i fortsättningen huvudsakligen sker från flygvapnet. Den inrättadereservofficersutbildningen av flygförare, som också är anpassad till civila ändamål, kan minska förtidsavgångenbland aktiva flygförare. Enligt chefens för flygvapnet mening är de civilaflygbolagens pilotbehov en fråga som kräver snabb behandling inom dencivila sektorn av samhället. De redovisade konsekvenserna av förtidsavgångenav flygförare till flygbolagen ingeräven enligt min mening oro. Frågan om rekrytering av flygförare övervägs f n.inom flygbolagen. För SAS del är rekryteringsfrågan naturligen en skandinavisk fråga. Den nyligenpåbörjade reservofficersutbildningenav flygförare kan vidare endast tillmycket liten del tillgodose flygbolagenspilotbehov. Mot denna bakgrund övervägs inom försvars- och kommunikationsdepartementenhur både flygvapnets och flygbolagens behov av flygförare skall kunnatillgodoses. Jag vill slutligen framhålla den stora betydelsesom reservbefäl och värnpliktigt kompanibefäl har i krigsorganisationen. De frivilliga försvarsorganisationerna har stor betydelse för totalförsvaret. Tillsammans representerar de enomfattande insats från ett stortantal människor och breddar försvarets kontaktyta mot samhället.Organisationerna bör beredas goda verksamhetsmöjligheter. Jag anser att organisationer som har till ändamål att bedriva fortsatt befälsutbildning elleratt rekrytera s. k. A- och B-personal för frivillig tjänstgöring inom totalförsvaretbör prioriteras vid tilldelning av resurser. Jaggår därefter över till att behandla fredsorganisationen. 1972:45, FöU 1972:15, rskr1972:184) har beslutat att lägre regionalaoch lokala myndigheter inom alla försvarsgrenar skall organiseras om (OLLl). Omorganisationen har i stort settgenomförts. Organisationsför-ändringama följs upp och utvärderas avförsvarsgrenscheferna och överbefälhavaren.Jag återkommer senare (s. 69) tilldenna fråga. Försvarets fredsorganisationsutredning har lämnatförslag till fredsorganisationens utformning för armén och del av marinen.Utredningen behandlar f n. återstående delar av marinen samt flygvapnetoch även frågan om 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 67 utformning för armén och del av marinen har behandlats iprop, 1977/78:65, som i huvudsak följer de förslag som försvarets fredsorganisationsutredninghar lagt fram. Försvarsmaktensledningsutredning skall se över och lämna förslag till organisation m. m, av det militära försvaretscentrala och högre regionala ledningi fred. Betänkande om den centrala ledningen har överlämnats. Resultat av utredningen om den högre regionalaledningsnivån beräknas föreliggaunder , Regeringen har avlämnat prop. 1977/78:63 om försvarsmaktens centrala ledning m. m, och avseratt senare återkomma beträffande den högre regionala ledningen. Överbefälhavaren har i febmari 1977 redovisat enöversiktlig informationssystem -ochdatakraftplan som bygger på ett regeringsbeslut år 1975,1 planen har överbefälhavaren satt upp mål för utbyggnadenav försvarets datakraft . Planen harremitterats till bl. a. statskontoretoch . a. att planen representerar en mycket hög målsättning och ifrågasätter realismen i attgenomföra den inom en redovisar tveksamhet i fråga om planerna att bygga ut stordatoranläggningar ochmenar att man bör avvakta resultatetav försöksverksamheten med mindre datorer innan ställning tas till vissalokalinvesteringar. Överbefälhavarenhar i sin programplan anmält att han mot bakgrund av konstaterade kostnadsstegringar ochplaneringssituationen i övrigt inomförsvarsmakten avser att på nytt granska sina planer för datakraftutbyggnad. Iavvaktan härpå tar jag inte ställning till planeringen i detta avseende . De organisationsutredningar m. m. som jag harredovisat får återverkningar på den framtida personalstrukturen inomförsvaret. Jag räknar härvid med attden nya befälsordning som jag har berört tidigare liksom statsmakternas beslut i anslutning tillutredningsarbetet om kvinnan i försvaretkommer att bilda en viktig grund för försvarets personalstruktur. F. n. styrs antalet anställda bl. a. avregeringens uppdrag till överbefälhavaren att i samråd med försvarets rationaliseringsinstitutgenomföra vissa personalminskningarinom försvarsmakten. gällande mål för minskningen är 3 900 anställda netto . är nettominskningen 3 260 anställda. För att ge en rättvisande bild av personallägetsfaktiska förändring måste hänsyn tas till genomförda organisationsändringar m, m. Med en sådan omräkninghar personalläget inom försvarsmakten under perioden september 1972 till mars 1977ändrats enligt vad som framgår av följande tabell. 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 68 Antal anställda (antal person tjänstgörande) 16 210 4 285 16 540 4 240 16 375 4 135 16 245 4 100 16 305 4 040 -110 -275 Jagbedömer det möjligt att nå det gällande personalminskningsmålet. För att behålla en rimlig balans mellanfredsorganisationens kostnader och krigsorganisationensstyrka behövs ytterligare åtgärder för att motverka kostnadsstegringar för fredsorganisationen. Dettakan bl, a, ske genom fortsattapersonalminskningar men även andra möjligheter till kostnadsbesparingar är, som angavs i prop.1976/77:74 (bil. I s. 132), nödvändiga att pröva. Jag vill i detta sammanhang också erinra om vad jag anförde isamma proposition, nämligen attförsvarets köp av tjänster har ökat på bekostnad av verksamhet i egen regi bl. a. somen följd av personalminskningsmålen.Jag anförde också att jag avsåg att närmare studera denna fråga. F. n. genomförs särskilda undersökningar rörandeförsvarets behov av verkstadskapacitet. Inom bereds ocksåfortifikationsförvaltningens förslag om organisation m, m. av fortifikations-och byggnadsförvaltningen påregional och lokal nivå. Förslaget grundas pä de riktlinjer som (prop, 1975/76:100 bil. 6, FöU 1975/76:32, rskr 1975/76:273) hargodkänt. Båda dessa frågor berör avvägningen mellan verksamhet i försvarets egenregi och köp av tjänster. Överbefälhavaren har i sin programplan redovisatden personalutveckling som harplanerats av myndigheterna jämte sina egna bedömningar av personalminskningseffekten av föreståendeomorganisationer. Sammantaget redovisar överbefälhavaren en planerad minskningmed 2 700 anställda netto underperioden /79-1982/83. Jag biträder t. v. överbefälhavarens planering i detta sammanhang också understryka att regeringen i prop. 1977/78:63 omförsvarsmaktens centrala ledning m. m. har anfört att större besparingar måste göras än vad som har planerats . Regeringen har uppdragit åt överbefälhavaren altredovisa sin syn på den lokalafördelningen av försvarets personal i relation till de givna uppgiftema och i den mån större avvikelser förekommer ävenredovisa vilka åtgärder som avses bli vidtagna för att komma till rätta med dem. Överbefälhavaren har begränsat redovisningen till att avse lägel beträffande militär och civilmilitär personal på lokaloch lägre regional nivå inom försvarsgrenarna. Han anser att arbetslägetför personalen är pressat vid 1977/78:100 Bilaga 7 Försvarsdepartementet 69 mångalokala myndigheter men att större brister i balansen mellan uppgifter ochresurser bara förekommer vid enstaka myndigheter, främst inom armén ochmarinen. Han anser alt läget är sämst i storstadsregionerna och då främst inom Östra militärområdet. Bristande balansmellan uppgifter och resurser inomförbanden beror enligt överbefälhavaren främst på dålig tillgång på befäl för den direkta utbildningen av värnpliktiga. Hananför att förändringar på lägre regional och lokal nivå (OLLl) i första handhar berört den civila personalen. Inom ramen för pågående uppföljninggranskas enligt överbefälhavaren ivad mån uppgifter och resurser stämmer överens vid berörda förband, 1 särskild ordning undersöks ävenpersonalbehov och kapacitet vid de förbandsbundna verkstäderna. Den anställda personalens organisationer haranmält avvikande uppfattning omöverbefälhavarens redovisning. Personalorganisationerna finner det bl. a. högst otillfredsställande attöverbefälhavaren har begränsat redovisningen till att avse endast militär och civilmilitärpersonal vid förbanden.