prop · G103155 · 1977-12-31 00:00:00 — Enliglsista slyckel i denna paragraf skall exportkredilstöd inte utgå för exportkredit,som helt eller delvis finansleras hos SEK, om finansiering sker med hjälp avstatiigt slöd enligl den tänkta nya lagstiftningen. a. , och m.fi. organisationerframhåller atl del vid finansiering av större exportprojekt kan visa sigändamålsenligt, atl endast en del av exportkrediten, l.ex. de delar av kreditensom amorteras i slutet av kredittiden, finansieras av SEK, under del all detidigare förfallande amorteringarna finansieras på annal sätl, t. ex. avsvenska och/eller utiändska banker. Genom samfinansieringar av nämnt slag kanbelastningen på SEK minska. Man anser sålunda atl de båda stödsystemen bör fåutnyttjas för en och samma affär och avstyrker all ett förbud häremot införs ilagtexten. framhåller för sin del alt möjligheterna börbreddas atl fortsätta del framgångsrika samarbetet mellan SEK ochaffärsbankema vid dessa samfinansieringar. För att öka likvärdigheten mellande båda slödaltemativen borde förelagen därför ges rätt all med räntekostnadjämställa såväl löflesprovlsion som kursgarantikostnad/realiserad kursförlust. 3 §.RSV delar utredningens uppfattning alt consensus-reglema kan komma all medföra alt mera restriktiva regler tillämpas av den tillståndsgl- 1977/78:155 46 vandemyndigheten än vad som anges i lagförslaget. RSV anser att denna möjlighet lillinskränkning av stödet bör framgå även av lagtexten. Beträffandeinnebörden i tredje stycket anför RSV följande. I stycket anges alt exporlkredltavdragej får åtnjutas med högre belopp än vad som svarar mot skillnaden mellanbmllointäkten och övriga avdrag i förvärvskällan. Underskoll 1 förvärvskällanpå gmnd av exportkreditavdraget får således ej kvittas mot överskott 1 annanförvärvskälla, exempelvis mot överskott i annan rörelse. Då motsvarandebestämmelse även finns i lagen om särskilt Investeringsbidrag, uppkommer fråganom dessa avdrag (dvs. invesleringsavdraget och exportkreditavdragen) skallavräknas i viss ordningsföljd eller om de skattskyldiga har valfrihet i detlaavseende. Ordningsföljden i avräkningen har betydelse dels genom attexportkreditbidraget i motsats till övriga särskilda avdrag får dras av ävenvid den kommunala taxeringen och dels genom alt den kan avgöra om denskaltskyldige skall erhåUa exportkreditavdrag eller exportkreditbidrag resp.investeringsbidrag. RSVanser således atl 1 lagtexten bör intas regler om i vilken ordning de särskildaavdragen skall avräknas. Av §4 framgår enligl RSV:s tolkning, alt exportkredilbldrag ej får ulgå om denskatleskyldige för beskattningsåret kunnat utnyttja eller helt eller delvisåtnjutit exporlkredltavdrag samt alt bedömningen om detta avdrag kunnatutnyttjas eller åtnjutils skall gmndas på taxeringsnämndens beslut. Prövningenav avdragsrätten kommer således före prövningen av bidrags-rätlen. RSV anseratl detla inle tillräckligt klart framgår av 3 §, fjärde stycket, som därförbör omarbetas så, alt orden "exportkredilbldrag" och"exporlkredltavdrag" byter plats med varandra. Utformningenav stycket i övrigl innebär enligt RSV:s uppfattning, att bedömningen av omexportkreditavdrag eller exportkreditbidrag skaU ulgå skall ske individuelltför varje beviljat exportkredilstöd. Skattskyldig som beviljats stöd för fleraexportkrediter kan härigenom komma att beviljas avdrag för vissaexportkrediter och bidrag för andra. Utformningen synes också innebära, atlexportstöd för viss exportkredit ej är bundet till en bestämd stödform ulan kanutgå som avdrag för ell beskattningsår och som bidrag för ett annalbeskattningsår. Utredningenföreslår att exportkreditstödet skall beräknas efter bokföringsmässiga grunderi stället för som enligt konlantmetoden. ochSveriges industriförbund m.fi. organisationer föreslår all en sådan beräkningblir möjlig även för kontrakt Ingångna före den föreslagna tidpunkten förlagens ikraftträdande. 1betänkandet behandlas Inte närmare de fall när refinansiering sker på detsättet att hela exportfordringen säljs med en enda gång, såsom vid viss s. k.factoring och vid diskontering av växlar. En exportör, som säljer sinexportfordran, bör kunna välja mellan att utnyttja exportkreditstödel antingenomedelbart i samband med avräkningen mellan hela ränteintäkten 1977/78:155 47 förexportkredltavlalel och hela räntekostnaden för refinansleringen av exportkrediteneller alt utnyttja exportkreditstödel successivt underrefinan-sieringsperioden. Någon sakligt skäl synes inte finnas all begränsaexportörens valmöjlighet härutlnnan. organisationer föreslår altdelta klargörs 1 motivutlalande. I lagtexten föreslås allexportkredilavdrag inle i något fall skall kunna få utnyttjas annal än underdel aktuella beskattningsåret. organisationer vill föreslå alt en exportör skall ha kvarmöjligheten atl enligt bestämmelserna i föriustutjämningsförordningen kunnautnyttja exporlkredilavdraget 1 form av förlustavdrag vid kommandebeskattningsår. Denna möjlighet anses bli betydelsefull 1 de fallexporlkredilavdraget inte alls eller endast till viss del kunnat utnyttjas ochexportören föredrar all senare göra sådant avdrag framför all ansöka omräntebidrag. 4 §.Som förtydligande lill denna paragraf anförs på sid 156 i betänkan- del beträffande exportkreditbidragel, all "ell sådant bidrag är avsett atl vara ett substitut till avdraget. Detla betyder all företaget inte har rälllill bidrag om avdraget helt har kunnat utnyttjas vid taxeringen". RSV förut sätter atl detta innebär, all även eventuellt förekommande procentavdrag skall kunna avräknas och all exportkreditavdragel således skall kunna ut nyttjas helt vid både den statliga och kommunala taxeringen för atl rätt till bidrag ej skall föreligga. Bankföreningenanser önskvärt med ell klargörande i mollven till denna paragraf av följandeinnebörd: Det faktum, att en exportör kan utnyttja exporlkredltavdrag för enexportkredit, bör inle diskvalificera exportören atl erhålla bidragför andra exportkreditavtal under samma beskattningsår och för vilka avdrag pågmnd av förelagels vlnstsltualion inle kunna utnyttjas. 5 §.Fömtsättningama för ett förelags beslul om ansökan om export kredilstöd kan, enligt och industriför bund m.fi. organisationer, förändras genom en ändring 1 företagels taxe ring. Man föreslår därför att 1 lagtexten 5 § Införs en bestämmelse, som medger behandling av en ny ansökan under förutsättning av ändrade för hållanden sedan ansökan ingavs. Möjligheterna alt Inkomma med ny ansö kan bör kvarstå efler del all förelagels taxering för beskattnings året vunnit laga kraft. Den föreslagna regeln anses få betydelse bl. 1 det fall atl den skallskyldige på gmnd av beslul om avvikelse från hans dekla ration får anledning alt yrka del särskilda ränteavdraget 1 stället för etttidi gare begärt bidrag. 1977/78:155 48 4 skrivelse om vissa reformer i garantiverksamheten Exporlkreditnämndensträvar fortlöpande efler atl ställa sådana garanti-möjligheter till svenskaexportörers förfogande atl de i delta hänseende ej blir eftersatta jämfört medsina konkurrenter 1 andra länder. EKN har inkommit tillregeringen med en skrivelse innehållande förslag till vissa reformer igarantiverksamheten. Iskrivelsen behandlas täckning av risker 1 samband med ställande av säkerheter,s. "bonds". Man föreslår atl nämnden ges bemyndigande att meddelagaranti mot otillbörligt utnyttjande av säkerheter som ställts för fullföljandeav anbud, s. k. "bid bonds", saml all ett särskih belopp anvisas förläckande av föriuster som uppkommer p. g. a. otillbörligt utnyttjande avsäkerheter.Vidare föreslås all EKN erhåller möjlighet atl anpassariskbeskrivningarna i de allmänna villkoren för exportkredilgaranll tillmotsvarande bestämmelser i . En sådan ändring skuUe främst avse delsInförandel av en generalklausul, som innebäratt nuvarande läckning av s. k.politiska risker vidgas ulan närmare precisering av vilka föriuslbringandehändelser som kan komma i fråga, dels läckning av förlust lill följd av s. k.naturhändelser. EKN hemställer slutligen om bemyndigande all medge upp lill95% läckning av Icke-kommerslella risker vid bank-llll-bank krediter. 4.1Täckning av risker i samband med ställande av säkerheter s. EKNkonstaterar all köparen vid större exportaffärer i många fall kräver attexportören skall ställa säkerhet för sina åtaganden och för vissa av köparensbetalningar under exporlaffären. I synnerhet vid slora entreprenadarbeten ochvid leverans av utmstning lill kraftverks- och industrianläggningar har deltablivit alll vanligare. Säkerhetställs vanligen 1 form av alt en bank eller ett försäkringsbolag genom atllämna en garanti till köparen går 1 god för exportörens förmåga att fullgörasina förpliktelser. Sådana säkerheter går under benämningen "bonds".De vanligaste typema av bonds avser I. fullföljande av anbud, 2.fullgörande av arbete/leverans enligt avtal, 3. betalning 1 samband med order,4. betalning för arbetets/leveransens fullgörande saml 5. betalningsom egentligen skulle erläggas efter fullgörandet av arbetet/leveransen mensom eriägges tidigare. Försäljningsbeloppen för de affärer vid vilka bondsaktualiseras uppgår ofta lill flera hundra milj. kr., ibland även tillmiljardbelopp, och leveranstiden är i regel lång. Detta innebär att bonds medlång giltighetstid kan behöva ställas för myckel stora belopp. Exportföretagetmåste som regel lämna s. k. motgaranll till del Institut som släUl bond fördess räkning. Sådana motgarantier ulgör en tung belastning på exportföretagetskreditvärdighel och kan minska dess möjligheter all engagera sig 1 ytterligareaffärer. 1977/78:155 49 EKNframhåller all bonds normall inle kan las i anspråk av köparen annat än i defall då exportören Inte fullgjort sina förpliktelser enligl inlämnat anbudeller ingånget kontrakt. Nämnden påpekar dock all del blivitalll vanligare att köpare krävt, och även erhållit, s. k. ovillkoriigasäkerheter eller "on demand bonds". Sådana bonds kan köparen disponeraefler eget gottfinnande ulan atl behöva redovisa något giltigt skäl och ulanatl avvakta resultatet av förhandlingar med exportören eller av eventuellskiljedom eller dom. Utöver denna risk för otillbörligt utnyttjande som ärförknippad med on demand bonds, föreligger för dessa i princip samma politiskaoch kommersiella risker som för exportörens andra fordringar på köparen, vilkasom regel kan omfattas av EKN-garanli, Frånprincipiell synpunkt anser EKN täckningen av risker vid on demand bonds varadiskutabel eftersom den täckta risken Inte föreligger inom ell normallavtalsförhållande med ömsesidiga rättigheter och skyldigheter för de berördaparterna. Täckningen avser i stället risken för all köparen helt godtyckligtutnyttjar en tillgång som han visserligen formelll äger rätt atl la i anspråk,men som han egentligen inte borde få la i anspråk annat än under särskildaomständigheter. EnliglEKN lämnar flertalet större utländska garanlilnslilul garanti för bonds,inklusive on demand bonds. EKN anser det därför motiverat att sådana garantierinförs också i med hänsyn dels till den ogynnsamma konkurrenssituationsom annars kan uppstå för svenska exportörer och dels till den osäkerhet som f.n. råder om möjligheten atl intemationellt få till stånd regler som begränsaranvändningen av on demand bonds. EKNframhåller vidare att det föreligger en väsentlig skillnad mellan bonds somställs i anslutning till exportaffarer för vilka avtal slutits och bonds somställs i samband med anbud, s. k. "bid bonds". I det senare falletkan kostnader och risker inle specifikt hänföras till ett visst arbete ellerlill en viss leverans, även om anbudsgivaren tilldelas uppdraget. EKN:shittillsvarande garantigivning avser genomgående kostnader och risker somdirekt kan hänföras lill en avtalad exportlransaktion. Med hänsyn till atttäckande av risker i samband med bid bonds sålunda skulle innebäragarantigivning av en annan typ än vad som angivils i statsmakternas bemyndigandenoch riktlinjer för EKN, anser sig nämnden inte kunna införa sådana garantierutan särskilt bemyndigande. EKNframhåller all en förutsättning för alt nämndens garantier skall läckaotillbörligt utnyttjande av bonds är atl utnyttjandet Inte grundas på fel ellerförsummelse från exportörens sida. Nämnden anser därför all täckningen börbegränsas till att avse dels föriust p.g.a. politiska risker dels föriust p.g.a.kommersiella risker. Med politiska risker menar nämnden i delta sammanhangfrämst alt en bond tagits 1 anspråk p.g.a. åtgärd eller beslut av myndighet iköparlandet. Med kommersiella risker avser nämnden atl köparen tagit en bond ianspråk och det på för EKN godtagbart sätl visals atl köparen äråterbelalningsskyldig men del har inte varit möjligt 1977/78:155 50 förexportören all erhålla återbetalning. EKN anser vidare att EKN-garanti endaslbör omfatta del belopp för vilket bond ställts, men inte ränte- eller andrakostnader som kan uppkomma i samband med bonds. Skulle dock exportörentillerkännas gottgörelse för sådana kostnader vid dom eller skiljedom ansernämnden all ersättning för sådana kostnader också skall kunna ulgå under enEKN-garanti. EKNframhåller vidare alt en ytteriigare förutsättning för alt nämnden skall medgegaranti avseende bonds bör vara atl dessa ansluter till en exportaffär vilkenuppfyller EKN:s krav för erhållande av vanlig exportkre-dilgaranti. De vidsådan vanlig garantigivning tillämpade principerna för riskbedömning avförmånstagare och av förmånstagande land bör således tillämpas även vid deföreslagna nya garanliformema. Likaså bör, enligl EKN:s mening, garanliprocentsalsenvara densamma. Premie bör kunna i relation lill bond-beloppets storlek,importlandets riskklass och den tid en bond är utestående. I huvudsak tordegällande premlebeslämmelser kunna tillämpas. EKN ifrågasätter dock om nämndeninte bör ta ut högre för on demand bonds med hänsyn till densvåröverskådliga risken för utbetalning av myckel slora skadeersättningar. EKNanser atl en EKN-garanti som lämnats till en exportör skall kunna överlåtas påbank eller försäkringsbolag som ställer bond för exportörens räkning. Eftersomspeciella risker är förknippade med on demand bonds bör, enligl EKN:suppfattning, de reserver som successivt byggts upp för nämndens normalaexportkredilgarantigivning och för dess s.k. u-garanllgiv-ning inle utnyttjasför läckande av förluster i samband med garantier avseende säkerheter. EKNifrågasätter om det inte skulle vara lämpligt att reservera ett särskiltbelopp inom den av medgivna ramen för statens garantiansvar förexportkredit för garantigivning avseende säkerheter. InomEKN har diskuterats humvida nämnden även bör ställa s. k. ovillkoriigagarantier direkt lill bank eller försäkringsbolag för av dem utställda bonds,s.k. Vid motgaranll skulle EKN bli ersältningsskyl-dig även då enbond tas i anspråk p. g. a. fel eller försummelse från exportörens sida. Medhänsyn till de principiella problem frågan väcker bör den, enligl EKN:s mening,underkastas närmare prövning. Nämnden anser sig därför inte f. n. kunna läggafram förslag i ämnet. 4.2Riskbeskrivningen i EKN:s allmänna villkor EKNhar vid en översyn funnit att starka skäl lalar för all nämndens allmännavillkor bör innehålla en uppräkning av de täckta riskerna som nära sammanfallermed vad som tillämpas av de viktigare utiändska garantiin-slilulen, och somslår i överensstämmelse med EG-kommlsslonens förslag till gemensamma allmännavillkor för medlemsländemas exportkreditga- 1977/78:155 51 rantisystem.Bland de skäl som talar för en sådan nära överensstämmelse nämner EKN attjämförelser av garantiskyddets omfattning underlättas, varvid EKN:s möjligheteratl kontinuerligt anpassa del svenska systemet till våra främstkonkurrentländers syslem förbättras. En säkrare gmnd skapas förinformationsutbytet garantiinstituten emellan 1 fråga om tolkning ochtillämpning av garantibestämmelser. Särskilt betydelsefull är samstämmighet igarantibestämmelsema då garantier utfärdas i olika leverantörsländer förleveranser enligt ett och samma kontrakt med köpare i tredje land. Frågan om deaUmänna viUkorens intemationeUa förankring har även aktualiserats sedan EKNbemyndigats lämna garanti till utländsk långivare. Nämnden noterar också atlandra länders riskbeskrivningar ofla är mer kortfattade än de som används iSverige, ulan all de utländska beskrivningarna för den skull är mindreprecisa. Nämndenanser atl det skulle vara förhastat all utforma de svenska allmänna villkorenmed utgångspunkt från tidigare nämnda förslag innan deltasanktionerats av medlemsländerna och har i stället vall det belgiskagaranllinslilulels allmänna villkor som förebild. Dessvillkor är uppbyggda enligl ell enumeratlvt system, kompletterat med engeneralklausul konstateras i EKN:s skrivelse. Riskerna indelas i tvåkategorier, fabrikallonsrisk och kreditrisk. Förlust på gmnd av fabrikationsriskanses föreligga då kontraktet har upphävts rättsligt eller faktiskt på grund avnågot av de förhållanden som särskilt definierats. Kreditrisk föreligger dågaranlilagaren på gmnd av något av dessa särskilt definierade förhållandenfinner del omöjligt att inom vissa bestämda tidsfrister helt eller delvisdriva in förfallna fordringar enligt kontraktet. Med denna uppdelning avriskema i två kategorier kan riskbeskrivningen 1 de allmänna villkoren Inriktaspå all särskilt definiera länkbara skadefallsorsaker. Riskbeskrivningen kandärmed göras koncis och generellt tillämplig på olika ex-porllransaktioner. 1jämförelse med EKN:s nuvarande allmänna villkor innebär den föreslagnaändringen ell ökal försäkringsskydd, utan all för den skull någon av de riskerEKN läcker ej längre skulle komma atl omfattas av skyddet. Denföreslagna uvldgnlngen av EKN:s riskläcknlng skulle slå i nära överensstämmelsemed vad som tillämpas inom och skulle tillgodose de önskemål om enmera heltäckande garanti som framförts från bankhåll. Genom all sammariskbeskrivning skulle tillämpas vid såväl långlvargarantl som exportörgarantiskulle olika kategorier av garan-tiiagare behandlas likformigt 1 detla avseende. EKNkonstaterar all dess garantier ej omfattar de två riskområdena,naturhändelser och åigärder vidtagna av del egna landets myndigheter. Delföreslagna Införandet av en generalklausul med karaktär av force majeure avsesmedföra att även naturhändelser framledes kommer att omfattas av nämndensförsäkringsskydd, varvid den tveksamhet som kan uppkomma vid extraordinärahändelser skulle undanröjas. Prop.1977/78:155 52 mineraoklarheter rörande garantiernas omfattning skulle värdet av garantierna somsäkerhet för finansiering av exportaffarer öka. Enligt EKN:s bedömning skulleden därvid uppkommande riskökningen för nämndens vidkommande bli förhållandevisringa. Täckningav risk för föriust p. g. a. svensk myndighets beslut eller åtgärd anser EKNdäremot vara diskutabel och finner det mer naturiigt all exportörerna - istället för all erbjudas statlig försäkring mot sådan förlust -hålls skadeslösagenom atl myndigheterna ulformar bestämmelserna på lämpligt sätl i del enskildafallet. Vid eventuellt införande av t. ex. exportförbud kan föriuster på redanslutna exportavlal undvikas genom särskilda övergångsbestämmelser. 4.3Garantiprocentsats för garanti avseende bank-till-bank kredit har hos EKN framställt om en höjning av långi-vargarantiernastäckningsgrad. Önskemålet gäller i första hand för ickekommersiella risker vidbank-till-bank krediter. EKN förmodar alt om riskbeskrivningen ändras, enligtvad nämnden tidigare föreslagit, kan bankerna vänlas ansöka om kommersiellriskläcknlng endast 1 undanlagsfall. En höjning av täckningsgraden för dekommersiella riskema blir härvid mindre aktuell. Iutlandet är det relativt vanligt all eller läckning lämnas såväl vidbank-till-bank kredit som vid bank-lill-köpare kredit. Den höga risktäckningenär emellertid då normall förenad med antingen ett obligatoriskt krav altbanken skall bära viss självrisk - vilket de svenska bankerna inte anser sigkunna acceptera - eller en myckel detaljerad statiig kontroll överkreditgivningen, konstaterar EKN. EnligtEKN:s mening torde krediter mellan en långivande bank och en lånlagande banknormalt vara förenade med mindre risker än andra krediter. Detla gäller inteendasl kommersiella risker, utan även andra risker torde vara mindre vidbank-lill-bank krediter än vid andra krediter, särskilt om den utländska bankenär valutabank. EKN framhåller att det är väsentligt för ett landskreditvärdighel all dess banker bereds möjlighet alt sköta sina åtagandengentemot banker i andra länder. Enligt EKN:s uppfattning skererfarenhetsmässigt transferering av belopp, för vilka en bank svarar, med vissförtur då ell land lider brist på utländsk valuta. Motdenna bakgrund hemställer EKN om bemyndigande all lämna täckningav icke-kommersiella risker (politiska risker och OK-risker) vid bank-lill-bankkrediter. 1977/78:155 53 5 Remissyttranden över exportkreditnämndens skrivelse om vissa reformer igarantiverksamheten , bankinspektionen ochkommerskollegium har ej funnit anledning till erinran mot förslagen, tillstyrker bifall och har förklarat sig vara 1princip positiv lill de framlagda förslagen. m.fl. organisationer understryker det väsentliga i alt svenskaföretag erhåller exportkredilstöd i samma utsträckning som förelagen i deflesta viktigare konkurrentländer. Organisationerna konstaterar alt EKN-garanlii de flesta fall är en fömtsättning för att en medel- eller långfristigexportkredit skall kunna refinansieras ulan alt ell svenskt exportföretag måsteprestera säkerheter som saknar anknytning till den aktuella affären. I det nyasystemet som föreslås i exportkredit-utredningens belänkande kommer EKN atl gesen nyckelroll varför de av nämnden föreslagna reformema är myckel välkomna ochsnarast bör genomföras. SEK:sstyrelse konstaterar all del för alt underlätta exportkreditfinansieringennaturiiglvis är av väsentiig betydelse att kvaliteten på de säkerheter somerfordras blir så god som möjligt och hälsar de föreslagna ändringarna medtillfredsställelse då de tjänar detla syfte. Fullmäktigei riksbank noterar all de föreslagna åtgärderna syftar till altanpassa det svenska exportkredilgarantisystemet till utländska syslem, varvidrefinansleringen av svenska exportkrediter utomlands underlättas. Detla liggeri linje med rådande målsättning. Fullmäktigeanser det motiverat alt svenska exportörer ges tillgång till kreditgarantiersom inte i väsentlig mån avviker från dem som lämnas 1 flertalet andra länder.Mot delta intresse står kravet att begränsa siatens risktagande, vilket dockför flertalet av de föreslagna ändringama endasl synes komma all öka ibegränsad omfattning. slår fast alt de föreslagna reformema är angelägna och all desnarast bör genomföras. 5.2 Täckningav risker i samband med ställande av säkerheter (bonds) organisationer finner det myckel tillfredsställande altEKN avser alt 1 fortsättningen även meddela garantier mot olillböriigtutnyttjande av säkerheter och noterar alt EKN därmed tillgodoser önskemålframförda från näringslivets sida. Organisationerna understryker särskiltvikten av atl EKN ges del begärda bemyndigandet alt ställa garanti förotillböriigt utnyttjande av säkerhet för fullföljande av an- Prop.1977/78:155 54 bud,s,k, "bid bonds", som är den oftast förekommande typen av säkerhet. Beträffande premiemapåpekar organisationerna atl dessa ej får sällas så högt atl de blirprohlblliva. Även om riskema för skadefall är svåröverskådliga tyder gynnsammaerfarenheter från utlandet på all de är mindre än vid normal garantigivning ochpremiema bör följaktiigen sättas lägre än EKN:s normala . Organisationemaliksom ulgår även från atl EKN vid dessa garantier skallläcka kursförluster 1 samma utsträckning som vid sina andra garantier. Riksbanksfullmäktigemenar alt vid lämnandet av garantier mot otillbörligt utnyttjande avsäkerheter torde de potentiella förlustriskema vara betydande.