prop · G1038 · 1977-12-31 00:00:00 — omåtgärder på distributionsområdet; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. 1propositionen behandlas medborgarnas lillgång lill viktiga varor. Detkonstateras att den marknad, som skall ombesörja den slutliga förmedlingen avvaror till konsumenterna, som helhet fungerar väl. a. till följd avbuiiksnätels utglesning uppstår dock problem för olika grupper av medborgare,särskill i glesbygder och skärgårdar. Dessa problem kan öka vid en fortsattkoncentration inom detaljhandeln. Moldenna bakgrund anförs det att ytterligare åtgärder bör vidtas för all iryggamedborgarnas vamförsötining. En utgångspunkt är härvid alt alla medborgareskall kunna ordna sin försörjning med främsl dagligvaror med rimlig insats avlid och eget arbete. För att tillgodose behoven hos olika konsumentgrupper ärdet önskvärt med ell buliksnäl med butiker av olika lyp och storlek. Förall lösa uppkomna problem är det angelägel all på olika säll söka skapaförutsättningar för en verklig egen livskraft hos den handel som svarar för närservicenoch glesbygdsservicen. Det erinras härvid om regeringens strävan att underiättaförhållandena för mindre och medelstora företag. En utredning omverksamhetsförhållandena och nnansieringssiiuationen för mindre företag inomservicenäringen aviseras, Åigärderför all på ell naturligt säll förslärka undetiagel för närservicen ochglesbygdshandeln anges också. a. aviseras ell uppdrag till konsumentverketatt kartlägga möjligheterna att tillföra denna handel nya servicefunktioner.Del pekas vidare på den underlagsförslärkning som upphandling kaninnebära. uppdrag lill statens vägverk och statens trafiksäkerhetsverkrörande hänvisningsskyltar vid allmänna vägar för lant- 1 1977/78. Prop.1977/78:8 2 Ävenökade direkta samhällsinsatser förordas. Samhällets bevakning avvaruförsörjningsfrågorna förutsätts i första hand vara en angelägenhet,Kommunema förutsätts ha en uppfattning om varuförsörjningssituationen ochhålla ett översiktligt beslutsunderlag för vamförsörjningen. Planering avvaruförsörjningen bör genomföras för områden där servicen är eller vänlas bliproblematisk och där stödåtgärder blir aktuella. Planeringen föreslås varafrivillig för kommunerna, 1prof)ositionen lämnas också förslag till stöd i olika former föratt motverkaserviceproblem i glesbygder och liknande områden. Förslagen innebär enutbyggnad av den nuvarande försöksverksamheten med statligt stöd tillkommersiell service i glesbygd. Bl, a. föreslås del all begränsningen lill detinre stödområdet slopas. Viss förenkling i regelsystemet föreslås också. Stödverksamhetenföreslås omfalta dels statsbidrag lill kommuner som subventionerar hemsändningav dagligvaror, dels slalliga avskrivnings- och investeringslån, kreditgarantieroch i vissa undantagsfall drittssiöd lill näringsidkare. De senarestödformerna avses kunna utgå till nänngsidkare som saluhåller dagligvaroreller drivmedel. Länsstyrelsernaföreslås liksom pröva frågor om bidrag till kommunerna förhemsändning. Övriga statliga stödåtgärder föreslås inledningsvis prövas avkonsumentverket. Avsikten är dock att efter vunna erfarenheter söka åsladkommaen decentralisering om möjligt lill /81, Riksdagenföreslås nu ta ställning till riktlinjerna för samhällets åtgärder pädistributionsområdet. Anslagsfrågor kommer alt las upp i budgetpropositionenför /79. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, Äntonsson, Mogård, , , , , Mundebo,Krönmark, Ullslen, , , , Propositionom åtgärder på distributionsområdet Maj:ts bemyndiganden och den 27 februari 1970tillkallades sakkunniga för att göra en utredning om vamdistributionen m, m, (H1970:14). De sakkunniga, som antog namnet distribulionsutredningen', har ibetänkandet (SOU 1975:69-70) Samhället och distributionen lämnat förslagrörande samhällets ansvar för och engagemang i distributionen. Efterremiss har yttranden över belänkandel avgeits av hovrätten över ochBlekinge, kammarrätten i , , kommerskoUegium,näringsfrihelsombudsmannen (NO), slatens pris- och kartellnämnd (SPK),konsumeniverkel, bostadssiyrelsen, slatens planverk, statens industriverk,samtliga länsstyrelser, , konkurrensutredningen (H 1974:05),. ,landstings regionplane-nämnd. 'Riksdagsledamoten , ordförande, riksdagsledamoten , direktören , direktören , direktörenKarl-Erik , numera kommunalrådet , numera andreför-bundsordföranden , ekon,lic, , professorn och hovrättsrådet , Prop.1977/78:8 4 rigesallmännyttiga bostadsföretag (), Kooperativa förbundel (KF), (), , gemensamt av och hantverks- och induslriorganisalion (SHIO),(), ,(), Frivilliga fackkedjor ek. för,,Distribulionsakiiebolagel , ICA-förbundel, Vivo-Favör service ochin-iresseakliebolag. Aktiebolaget (), ,och gatukök. Pressbyråföretagen akiiebolag (Pressbyrån),Oljekonsumenterna - OK ek, för. (OK), Handelns arbetsgivareorganisation (HAO),(), Handels-tjänslemannaförbundei (HTF),Landsorganisalionen i (LO), . (), (),. Moderata samlingspattieis kvinnoförbund, , Husmodersförbundel Hem och samhälle.Hyresgästernas riksförbund. Kooperativa gilleslorbundei och (), åberopar yttrande såsomegna. Fleraremissinstanser har bifogat yttranden från bl. a, kommuner och organisationer.Till följd härav föreligger yitranden även från , , ,, , , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , Älmhulls,Alvesla, , , , , , , ,, , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , ,Benglsfors, , , , , , , ,, , Sala, Boriänge, Falu, , , , ,, , , , , , ,, , , , Åre, , , ,, , , och kommuner. , , ,och länsavdelningar av ,läns, läns, läns och länslandsting, , och Södermanlandshandelskammare. Handelskammaren i , handelskammare,handelskammare, handelskammare, läns handelskammare.Handelskammaren i Karistad, Handelskammaren för och ,Handelskammaren för , och län samt Västemorrlandsoch Jämt- 1977/78:8 5 landsläns handelskammare, , , läns, läns,, , , , läns. MellerstaNorriands och , Näringslivskom-mittéema i Hallandsoch . KonsumentföreningenStockholm med omnejd. , isödra län. KonsumentföreningenGöteborg med omnejd, , med omnejd.Konsumentföreningen , ochKooperativa förbundets produktions- och distribulionsråd i , Kalmarsektionenav Handelstiänslemannaförbundei och Halmsladsregionens TCO-kommiiié,Gollandskrelsen av samt glesbygdskonsulenten i . Yitrandenöver betänkandet och skrivelser i de frågor som där behandlas har vidare kommiiin från bl, a. , Rik.sor-ganisalionen förneurologiskt sjuka och handikappade (), AB Handelskredit ochSystembolaget, Enköpingskommun har med skrivelse lill för kännedomingell en vamförsörjningsplan för kommunen, som har upprättats med ledning avdistribulionsutredningens förslag, 1detta sammanhang önskar jag vidare anmäla vissa frågor rörande bensinförsörjning.Sådana frågor har utretts bl. a, av bensinhandelsulredningen (H 1968:08),vilken tillkallades efler Kungl. Maj:ls bemyndigande den 30 juni 1967.Ulredningens förslag har redovisats i belänkandel (SOU 1970:24) Rationellbensinhandel. Yttranden över betänkandet har avgetts av arbetarskyddsstyrelsen,kommerskollegium, dåvarande näringsfrihelsrådet, ,, , överstyrelsen för ekonomiskt försvar,butiksetableringsutredningen, konsumentutredningen, afrärstidskommilté(H 1970:13), distributionsutredningen, service-kommittén (ln 1968:16),glesbygdsutredningen (In 1970:27), länsstyrelserna i Norrbollens, ,, , och . , , , . Lunds stad,Skelletteå stad, KF, , ,, hantverks- och industriorganisation. , , , , Svenska trans-porlarbetareförbundel, TCO,, samtgemensamt av Kungl. , ochMotorförarnas hel nykterhetsförbund. Betänkandet har inte föranlett någraåtgärder från statsmakternas sida. RiksdagsledamotenNils , ordförande, direktören , direktören , professorn . ombudsmannen och direktörenArne Skarp, Prop.1977/78:8 6 Bensinförsörjningeni glesbygd har på uppdrag av regeringen studerats av . Verkethar i en rapport som kom in lill den 28 april 1975redovisat läget på områdei saml skisserat vissa åigärder för all irygga enfortsall bensinförsörjning i glesbygderna. Idet följande lämnas en redogörelse för samhälleliga älgärder som på olika sätthar beröringspunkter med distribulionsutredningens förslag, främsl sådana sommera direkl lar sikle på buliksslruklurens utveckling och därmed sammanhängandefrågor och problem, 2.1Stödet till kommersiell service i glesbygd Föratt befolkningen i glesbygd skall få tillfredsställande kommersiell serviceutgår sedan den statligt stöd. Slödel, som regleras i kungörelsen(1973:608) om statligt stöd lill kommersieU service i glesbygd (ändrad senasl1975:789), utgår till kommun i form av hemsändningsbidrag och lillnäringsidkare i form av investeringsstöd. Verksamheten är främst inriktadpådet i kungörelsen (1970:180) om statligt regionalpolitiskt stöd (omtrycktsenast 1976:379, ändrad senast 1977:142) angivna inre stödområdet. Föreliggersärskilda skäl kan regeringen i visst fall besluta att stöd skall utgå även iannan del av landel. Stödetinriklar sig på dagligvaruförsörjningen. Med dagligvaror förstås livsmedel ochandra förnödenheter, såsom kemisk-tekniska artiklar, för vilka hushållensinköpsbehov är ofta återkommande. Hemsändnlngsbidrageiulgår lill kommun som helt eller delvis bekostar hemsändning lill hushåll avdagligvaror. Bjdraget utgör av kommunens nettoutgift. För budgetåret1977/78 har anslaget för bidraget beräknats till 2,3 milj, kr, Urspmngligenutgick bidraget endast för hemsändning med reguljära transportmedel, såsom tåg,buss, bil och bål i linjetrafik och fordon som används i kompletteringstrafik ianslutning därtill. Sedan den är - om särskilda skäl föreligger -även hemsändning med handlares eget fordon bidragsgrundande. Hemsändnlngsbidrageihar utnyttiats i ringa ulslräckning. Till en del torde delta kunnaförklaras av all kommunema inle har hunnii bygga upp en fungerandehemsändningsapparal. Genom ändringen lorde ocksåhemsändningsverksamheten få ökad omfattning. Investeringssiödeiulgår till näringsidkare med fast försäljningsställe, där dagligvaror säljs, omdet behövs för att tillgodose behovet av tillfredsställande kommersiellservice. Stödet ulgår i form av avskrivnings- och investeringslån samlkreditgarantier för anskaffning av varulager. Avskrivnings- ochinvesteringslån utgår för ny-, till- eller ombyggnad av affärslokal eller annanbyggnad som behövs för verksamheten saml inredning och ul- Prop.1977/78:8 7 mstning.Om särskilda skäl föreligger kan stöd utgå även för vissa investeringar ivarubuss. Avskrivningslånenär ränte- och amorteringsfria och skrivs av . De fårmotsvara högst 35 "i eller, om särskilda skäl föreligger, högst avkostnaden för investeringen. Lånen får sammantaget utgöra högst två tredjedelarav nämnda kostnad. Kreditgaranti utgår endast i samband med lån och fårmotsvara högst av det kapitaltillskott som behövs. /78 har 3 milj, kr, anvisats för lån och ramen för tecknande avkreditgarantier lästställts lill 2 milj, kr. Hemsändningsbidragutbetalas av vederbörande länsstyrelse på ansökan av kommun. Investeringsstödbeviljas av konsumeniverkel. Ansökan görs av näringsidkaren hos länsstyreLsen,som efter samråd med berörda kommuner med eget yttrande inger ansökningen tillkonsumentverket. Som framgår av det föregående är dock regeringen beslutandeinstans i ärenden som rör stöd uianför del inre stödområdet. Konsumentverketfastställer de formulär och ytterligare villkor som behövs för tillämpningenav stödet, Kommunernahar genom sina befogenheter alt reglera markanvändningen i praklikenmöjligheter alt i viss ulsträckning styra delaljhandelssimkturen. En kortfattadredogörelse skall därför lämnas för hur regelsystemet är uppbyggt och hur detf. n. tillämpas liksom för andra styrmedel som kommunerna förfogar över. Reglerför planläggning av mark för bebyggelse och annan markanvändning finns iförsia hand i byggnadslagen (1947:385, omirycki 1972:775, ändrad senast1977:338) och byggnadsstadgan (1959:612, omtryckt 1972:776, ändrad senasl 1977:339), Lagstittningeninnebär all nybyggnad i princip inle får företas ulan byggnadslov och att lovtill nybyggnad som omfallar tätbebyggelse inte ulan särskilda skäl får ges inomområde, som inte ingår i stadsplan eller byggnadsplan. Frågan om vartätbebyggelse kan tillålas bedöms främst från planlekniska, ekonomiska ochsociala synpunkler. Planläggningoch övervakning av byggnadsverksamheten är i försia hand kommunala uppgifter,Efiersom kommunema med få undanlag ensamma beslutar huruvida planer skallupprällas, anlas och faslslällas brukar man lala om del kommunalaplanmonopolei. hindrar dock all någon annan än kommunen, t.ex. en enskildmarkägare, upprättar planförslag. Fleratyper av kommunala planinslilut finns, I della sammanhang är sladsplanen ochbyggnadsplanen de mesl inlressanla. Siadsptanskall upprättas genom kommunens försorg i den mån det genom kommunensulveckling påkallas för den närmasle regleringen av bebyggelsen. Stadsplanskall utmärka och avgränsa områden i planen som är avsedda för olika ändamål,såsom byggnadskvarter, galor, torg, parker och 1977/78:8 8 Planen skall vidare innehålla de ytteriigare beslämmelsersom bedöms erforderiiga. Sålunda kan byggnadsläge, våningsantal, höjd ochbyggnadssätt i övrigi regleras. Även byggnadernas användningssätt kanspecialregleras. Exempelvis kan för viss byggnad anges, att den får användasuteslutande för handelsändamål. Genom att i stället ange ett annatanvändningssätt för byggnaden kan förhindras att exempelvis butiker etablerasi denna. En allmän regel för all planläggning är dock att plan inte får görasmera detaljerad än som är nödvändigt för att nå det med planen avsedda syftet Sladsplanenfastställs av (i vissa fall av regeringen). Den får då betydanderättsverkningar och binder såväl samhällets organ som de enskilda markägarna, Byggnadsplanskall genom kommunens försorg upprällas där tätbebyggelse har uppkommit ellerväntas uppkomma, i den mån sådan plan bedöms erforderlig förbebyggelseregleringen och del inle finns anledning all upprätta stadsplan.Byggnadsplanen innehåller motsvarande detaljbeslämmelser som stadsplan.Genomförandet av byggnadsplan ankommer i alll väsentligt på markägarna. Såvälallmänna som enskilda inlressen skall beaktas vid planläggning, och samrådskall ske med olika intressenter, Deiatjltandelsjöretaghar naluriigen slorl behov av informaiion rörande planering inom offentligasektorer, t, ex, bostadsbyggande, utbyggnad av kommunikationer, lokaleriseringoch arbetsplatser. Samiidigi är den ofienlliga planeringen beroende avinformaiion om företagens egen planering, Närdetgäller mark, som planeras för detaljhandel, sker ofla ell fortlöpande samrådmellan de planerande organen och representanter för detaljhandeln; i vissa fallutförs s, k, detaljhandelsulredningar. Även mellan projektorer av nybebyggelseoch de detaljhandelsföretag som skall etablera butiker i bebyggelseområdetförekommer samråd, 1 kommuner där samarbete av nämnda slag är väl utvecklat kanplanerna komma alt göras om fiera gånger innan de fastställs, Staienhar ett betydande infiytande över den kommunala fysiska planeringen. Dettautövas dels genom att planeringsunderlag av olika slag tillhandahålls, delsgenom kontroll av alt planen upprättas i föreskriven ordning och alt därvidolika inlressen blivit beaktade i tillbörlig omfallning. Statens bidrag tillplaneringsunderiag lämnas i försia hand genom fysisk riksplanering,nksplanering inom olika sektorer, regionalpolitisk planering saml genom normer,räd och anvisningar. Denslalliga handläggningen av ärenden enligt byggnadslagen sker i första hand inomlänsstyrelsernas planenheter. är remissinstans vidfastställelse av viktigare planer och vid regeringens prövning av överklagadelänsstyrelsebeslut inom plan- och byggnadsväsendeis område. skallvidare utfärda råd och anvisningar för lillämpningen av byggnadslagen ochbyggnadsstadgan. Prop.1977/78:8 9 Medhjälp av i första hand nu nänmda fysiska planer och de styrmöjligheter i övrigisom byggnadslagstiftningen erbjuder kan kommunen lokalisera och dimensioneraområden för detaljhandel enligt de mål för butiksstrukturen som kommunen har.Samtidigt kan etablering av butiker i lägen som försämrar villkoren förplanerad eller benmlig lokal service eller som överensstämmer med de nämndamålen åtminstone delvis förhindras, 1 detaljplaner kan kommunen i försia handbegränsa etableringens storlek samt reglera butikens och tillfartens placeringpå tomlen m. m, 1 viss mån kan också sortimeniel påverkas genom beslämmelser t,ex, om hur slor yla som får användas för livsmedel. Fysiska planer behöveremellertid inte alltid innebära en fixering av butikernas antal och storlekulan kan innefatta ul-rymme för konkurrens och framtida förändringar. Enkommun som önskar påverka viss butikselablering kan i åtskilliga fall användasig av byggnadslagstiftningen. Om marken inte är deialjpla-nelagd kan kommunenvägra byggnadslov, om den avsedda elableringen kan anses innebära tätbebyggelseoch särskilda skäl för dispens från del s, k, lälbebyggelseförbudet inleföreligger. Även om elableringen äratt räkna som glesbebyggelse kan denförhindras, såvida platsen därför är från allmän synpunkl olämplig. Ibyggnadslovsprövningen kan vidare byggnadslov vägras för bebyggelse somslrider mol ändamålsbestämmelse i fastställd detaljplan. Får marken i frågaanvändas för handelsändamål finns möjlighelen all söka ändra planen. Förändringav en befintlig ändamål innebär i många fall sådan ombyggnad altbyggnadslov krävs. Även i andra fall föreligger della krav om del nämligen ärfräga om en väsenilig förändring av ändamålei. Kommunerna lorde f, n, endasl ibegränsad ulslräckning utnyttja dessa möjligheler lill styrning som byggnadslagenger. Nären kommun eller kommunala förelag äger faslighelen kan markpris,tomträttsavgälder och hyressättning anpassas i styrande syfte, S. k,exploa-teringsavial kan användas i samma syfte. Kommunernakan inie garaniera all den planering som rör detaljhandeln förverkligas, I denkommunala kompetensen anses inle ingå all driva eller subventionera butiker,utan kommunerna blir beroende av medverkan från intresserade företag. De hardock möjligheler att påverka genomförandet av planeringen, i. ex. genom attdimensionera bostadsområden så att den önskade servicefunktionen får nödvändigtunderiag. Gator, allmänna platser och trafikföringen kan också ordnas så attdet blir bekvämt att handla på den avsedda platsen. Närdel gäller frågan vilka detaljhandelsföretag som skall få etablera butiker harkommunen ett avgörande infiytande i de fall byggherren är stiftelseeller kommunalt bostadsföretag. Vid försäljning av mark fördelaljhandelselablering kan kommunen givelvis bestämma vilket förelag som skallfå köpa. Är det fråga om markförsäljning mellan privata inlressen kan kommunenendasl påverka elableringen genom bygg- Prop.1977/78:8 10 nadslagstiftningen.1 fråga om uthyrning av lokaler som ägs prival av byggherre ellerbostadsföretag har kommunen inle någon möjlighel att direkl påverka valel avetablerande företag. Somnämnls har planverket lill uppgift att utfärda erforderliga räd och anvisningarav oförbindande nalur. Såvitt gäller dagligvaruhandeln förordar planverket ifråga om tillgänglighet dels alt dagligvambutik bör finnas inom gångavståndfrån bostad, dels att avstånd från bostad till mark reservat ion fördagligvarubutik skall godtas om det är mindre än 500 m. Beträffandedimensionering anser verket att dagligvambutik bör dimensioneras för ettallsidigt sortiment av livsmedel och all byggnadsrätt motsvarande minst 200 mbutiksyla för butik skall godtas. Isammanhanget påpekar planverket bl, a. att det i många planeringssituationerkan finnas skäl alt godta även längre avstånd än det angivna. Del gäller främslglesbygdsområden, där en utbyggd kollektiv trafikförsörjning och organiseradhemköpsverksamhet eller matdistribution kan kompensera bristen påbostadsnära dagligvarubutik. Vidare anger planverket, alt exempelvis i områdenmed slor andel småhus, i glesbygdsområden eller i äldre bostadsområden butikermed mindre än 200 m butiksyta kan godtas. Planverkethar vidare i annan ordning ultalal sig om hanieringen avbu-liksplaneringsfrågor. Exempelvis har planverket i ett av Äskims kommunbegärt uttalande preciserat hur begreppet handelsändamål i stadsplan närmareskulle kunna reglera användningen. I det aktuella fallet föreslog verket etttillägg till "handelsändamål", nämligen all "lokaler förlivsmedelshandel får ej uppta mer än en . . , del (tredjedel, Qärdedel, etc) avden för vae tomt tillåtna våningsytan", Härskall avslulningsvis någol sägas om vissa samhälleliga aktiviteter som på olikasätl har beröringspunkter med de överväganden som distribulionsutredningen hargjort, dels i fort av utredningar på näraliggande områden, dels i form av meralöpande aktiviteter. Blandutredningarna bör särskilt nämnas butiksetableringsutredningen. vilkenlillkallades med uppgifl att närmare undersöka etableringsfrågorna isamband med kommunernas bebyggelse- och butiksplanering saml lägga fram deförslag som utredningen kunde föranleda. I betänkandet (SOU 1973:15) Kommunalplanering och detaljhandel lämnades förslag om bl. a. mllande kommunalaöversiktsplaner för detaljhandeln och inrättande av ett detaljhandelsråd församråd i etableringsfrågor, sakkunnigutlåtanden eic. Betänkandet överiämnadesefter remissbehandling lillsammans med remissyttrandena tilldistributionsutredningen, 1975års qffärstidskomniUié (H 1975:05) skall göra en samlad bedömning av de friaaffärstider som råder i landet. Prop.1977/78:8 II bl.a, bilda sig en uppfattning om hur affärerna har tillgodosett och kan komma atttillgodose skilda konsumentgruppers önskemål om att handla på olika tider.Kommittén skall också beakla ulvecklingen av de handelsanställdasarbetsförhållanden. Om kommittén vid dessa bedömningar kommer fram till allviss begränsning av butikernas öppelhållande behövs skall förslag till regleringlämnas. Kommittén beräknas avlämna sill betänkande. Somnämnts i det föregående år konsumeniverkel central förvaltningsmyndighet förkonsumentfrågor och har här\'id bl, a. ansvaret för det statliga Stödet tillkommersiell service i glesbygd. Fr, o, m, den finns en särskiltenhet hos verket för arbetet med sistnämnda frågor liksom fördistributionsfrågor i stort. Denkommunala konsumentpolitiska verksamhet, som är under uppbyggnad, tar i förstahand sikte på vägledning lill enskilda konsumenter. Tanken är emellertid ocksåail de organ i kommunen som ansvarar för verksamheten allmänt skall bevakakonsumenternas inlressen bl. a, i frågor rörande service och planeringav dessa. Frågorrörande slruklurulveckling inom handeln och verkningarna härav behandlas ocksäav statens pris- och kanettnämnd (SPK) och närings/rilieisom-budsmannen (NO)..Såvitt gäller konkurrensförhållandena följs utvecklingen av NO, vilken medstöd av lagen (1953:603) om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsninginom näringslivet, konkurrensbegränsningslagen (omirycki 1970:418, ändrad1972:733), kan ingripa mol skadliga konkurrensbegränsningar. Om NO inie lyckasundanröja vad han finner vara skadlig konkurrensbegränsning, kan ärendel föraslill för vidare handläggning. 1 lagen anges också vissastraffbelagda förfaranden. SPK har huvudansvaret för utredningsverksamheten ikonkurrensbegränsningsfrågor, SPKföljer också mer allmänt struktur- och prisförhällanden inom näringslivet. Nämndenhar sålunda kartell- och slorförelagsregisier och bedriver en intensivprisövervakning. Då allmänna prisregleringslagen är i kraft svarar SPK förövervakningen av rådande regleringar och handlägger dispensärenden. (H 1974:05) lillkallades med uppdrag all se överkonkurrensbegränsningslagen. Bakgrunden ärde ändrade fömtsättningarna förlagen som bl, a. samhällsutvecklingen har fört med sig. Utredningen skallsärskilt studera konsekvenserna från olika synpunkler av koncenlrationsutvecklingeni näringslivet, 3.1Utredningens inriktning och uppläggning Enligtdirektiven hardet ålegat distribulionsutredningen alt i försia hand bedöma denpågående strukturomvandlingen inom dagligvamhandeln ul- Prop.1977/78:8 12 ifrån olika hushålls situation när del gäller utbudetstillgänglighet.