prop · G10357 · 1977-12-31 00:00:00 — ochVemåns reglering samt KastelnEdänge I Sölvbacka, Havern, KölsUlre och Viforsen , Hosjö och Damman, , Granbo- forsen,Långforsen, Litsnäset, Hårkan och Ammerån Förnorra fanns inte underlag för att göra motsvarande urval avälvsträckor. uttalade emellertid atf även projekt i älvsträckori norra med motsvarande bevarandevärden som de angivna t. v.borde undantas från slutliga beslut beträffande utbyggnad. Riksdagensbeslut innebar inte något ställningstagande till aktualiserade projekt inomandra älvsträckor än de angivna. När det gäller sådana projekt behöver ettsamlat förslag beträffande vattenkraftutbyggnad inte avvaktas. Dessa projekthar, med vissa undantag, placerats i klass O och 1 i den gradering av olikautbyggnadsprojekt som har utförts av de båda utredningarna omvattenkraftutbyggnad. Energibalansenår 1985 skulle enligt regeringsförslaget (prop. 1975: 30) kunna innehållaytterligare elkraft producerad i vattenkraftverk. Näringsutskottetkonstaterade att det rådde viss tveksamhet om möjligheterna att fram till år1985 öka vattenkraftprodukfionen med /år, men godtog ändå förslaget.Civilutskottet anförde att slutliga beslut rörande vattenkraftens roll iförsörjningen med elenergi fram borde grundas på det ytterligareunderlag som skulle komma fram genom utredningen om vattenkraftutbyggnad inorra . Utskottet förutsatte atf regeringen, sedan det tillkommandeutredningsmaterialet hade remissbehandlats, skulle förelägga enredovisning av detta jämte förslag UU kompletterande riktlinjer för vattenkraftutbyggnaderfram . Denna redovisning med åtföljande förslag borde enligtutskottet föreläggas redan innan skall tasfällning fill förslag fill huvuddragen i energihushållningen under senaredelen av . Debåda utredningarna om vattenkraft som jag har nämnt har presenteratsina överväganden i betänkandena (SOU 1974: 22 och 1976: 28) Vattenkraft ochmiljö resp. Vattenkraft och miljö 3. Betänkandena ger tillsammans en bild avförutsättningarna för och konsekvenserna av en fortsatt vattenkraftutbyggnad ilandet. 1911118: 57 85 venteratde möjligheter fill ytterligare kraffutbyggnader i norra samt iNorrland som de berörda kraftföretagen bedömer som ekonomiskt utbyggnadsvärdainom överskådlig tid. Utredningarna har behandlat utbyggnadsmöjlighetermotsvarande ca 19 av de /år som har bedömts vara ekonomisktutbyggnadsvärda. Utanför utredningsarbetet har legat de outbyggda älvarna Torneälv, älv och , vilka tUlsammans skulle kunna ge ettenergitillskott av ungefär /år. Vidarehar utredningarna låUt samla in och ställt samman material som beskriverkonsekvenser av redovisade utbyggnader för olika motstående intressen, främstnaturvård, friluftsliv, fiske, kulturminnesvård, rennäring samt jordbruk ochskogsbruk. På grundval av underlagsmaterialet från dem som företräderutbyggnadsintressena resp. bevarandeintressena har utredningarna genom enrangordning .sökt ange vilka älvsträckor som vid ytterligarevattenkraftutbyggnad i första hand bör komma i fråga och vilka älvsträckor somär minsl lämpade för utbyggnad. Härvid har man försl bedömt älvsträckornasvärde från bevarandesynpunkl. Det som i möjUgaste mån har värderats är sädanaegenskaper hos älven och dess närmaste omgivning som skulle kunna påverkas viden \n-byggnad. Därefter har bevarandevärderingen ställts mol en motsvaranderangordning av utbyggnadsprojekten efter deras värde från kraftekonomisksynpunkt. Dessa båda rangordningar har vägts samman tUl en slutUg rangordning.I den högsta klassen i den slutliga rangordningen klass 4 ingår älvsträckormed mycket stora bevarandevärden. I den lägsta klassen klass 1 ingårälvsträckor där en utbyggnad skulle beröra små eller måttliga bevarandevärden.Sistnämnda älvsträckor är i regel starkt påverkade av tidigarevattenkraftutbyggnad. 1 en särskild klass O återfinns om- ochtillbyggnadsprojekt i befintliga kraftstationer som inte har undersöktsnärmare av utredningarna. Enligtutredningarna talar det material som de har lagt fram för åter-håUsamhet närdet gäller den fortsatta vattenkraftutbyggnaden. Utredningarna förordar att enutbyggnad av projekten i klass 4, som rymmer älvsträckor med mycket högabevarandevärden, inte bör komma till stånd och atf stor restriktivitet böriakttas när def gäller fortsatt vattenkraftutbyggnad. Utredningen omvattenkraftutbyggnad i norra förordar bl. a. särskild återhållsamheti fråga om utbyggnad av mindre vattendrag som Ugger nära de större orterna vidNorrlandskusten, eftersom dessa vattendrag ofta har stor betydelse förfriluftslivet. Det har inte ingått i utredningarnas uppgifter att bedöma hurmycket vattenkraft som bör byggas uf och infe heller att lämna förslag omutbyggnad i enskilda faU. Utredningen om vattenkraftutbyggnad i norra dock diskuterat tänkbara handlingsalternativ för en framtida utbyggnad avvattenkraften i hela landet. Med förhållandevis begränsade skadeverkningartorde det enligt utredningen vara möjligt att genomföra en utbyggnad som gerytterligare 2 å /år på kort sikt, dvs. Prop.1977/78: 57 86 mittenav , och på lång sikt 4 ä /år. Utredningen avser därvidutbyggnad av älvsträckor i klasserna O och 1 samt vissa större projekt i klass2. Omman skall kunna åstadkomma det av angivna tillskottet till energibalansenav /år fram tUl mitten av krävs enligt utredningen förutomutbyggnad av projekt i klasserna O2 också utbyggnad av projekt i klasserna 3eller 4. Om man på vill uppnå ett avsevärt större tillskott avvattenkraft skuUe enligt utredningarna betydande skador åsamkasbevarandeintressena. Utredningen om vattenkraftutbyggnad i norra anseratt det i båda fallen är angeläget att diskutera huruvida inte ett fåtalingrepp i större älvar är atf föredra framför ett stort antal ingrepp i småvattendrag. En sådan handlingslinje kunde enligt utredningen vara till fördelfrån både kraffsynpunkt och miljösynpunkt. Derestriktioner för vattenkraftutbyggnaden som angav innebaratt i stort setf endast projekt i klasserna O och 1 t. v. skulle kunna komma ifråga för utbyggnad. Enligt utredningen om vattenkraftutbyggnad i norraNorrland skulle en sådan utbyggnad medföra små konflikter med de motståendeintressena men också ge endast mindre energitillskotf. Omde angivna restriktionerna skall gälla också i fortsättningen, kanenergitUlskottet beräknas bli drygt /år, pålängre sikt mellan 2 och /år. Vissa ytterligare tUlskott torde man kunnafå genom utbyggnad av små kraftverk och utbyggnad av projekt motsvarande dem iklass O och I i vattendrag som infe har varit föremål för utredning. Remissinstansernaanser i allmänhet att man genom utredningsarbetet har fått ett värdefulltgrundmaterial och en god överblick över förutsättningarna för ochkonsekvenserna av en fortsatt vattenkraftutbyggnad. 1 huvudsak godtarremissinstanserna utgångspunkterna för utredningsarbetet och utredningarnasarbetssätt. Många remissinstanser instämmer emellertid i utredningarnasreservationer beträffande den till-lämpade metoden att rangordna de olikaälvsträckorna i klasser. De flesta menar dock att det är svårt att finna enbättre metod. Utredningarnas värdering av ohka älvsträckor från kraffsynpunktkommenteras av flera remissinstanser. Dessa anför bl. a. att de huvudsakligenföretagsekonomiska värderingarna av utbyggnadsprojekten borde ha kompletteratsmed mer övergripande kraftekonomiska synpunkter. Remissinstansernaär i allmänhet positiva fUl utredningarnas sätt att behandla de motståendeintressena och till bedömningarna av hur dessa påverkas avvattenkraftutbyggnad. Flera remissinstanser anser emellertid attunderlagsmaterialet är ofuUständigt. Utredningarnassammanvägningar av de oUka intressen som berörs av eventueUa vattenkraftutbyggnaderfill en rangordning av olika älv- Prop.1977/78: 57 87 sträckorhar mött invändningar från flera remissinstanser. Många remissinstanser, somföreträder särskilda intressen, anser att dessa intressen borde ha givitsstörre tyngd i den slutliga rangordningen. anser sålunda atfbevarandeintressena bör tillmätas stor betydelse och attbevaranderangordningen skall gälla som slutlig rangordning. Industriverketanser att den slutliga rangordningen är resultatet av atf en bristfälligkraffvärdering på ett subjektivt sätt har ställts mof en subjek-Uvbevarandevärdering. tillstyrker i huvudsak den slutligarangordningen. Remissinstansernasuppfattningar om vattenkraftutbyggnadens betydelse för energiförsörjningen gårstarkt isär. a. , i ,Vattenvämet och Älvräddarnas samorganisation anser att de möjliga tillskottenfrån vattenkraften på både kort och lång sikt är så små att de infe får någonväsentlig betydelse för energiförsörjningen. Några remissinstanser, bl. a.vattenfallsverket, industriverket, i ochSvenska skogsarbetareförbundet framhåller å andra sidan vattenkraftensfördelar gentemot andra kraftslag. Ettstort antal remissinstanser anser att utrymmet för ytterligare vattenkraftutbyggnadär litet, om man inte skall skada mycket stora bevarandevärden. Man framhålleratt ett tiUskott på /år fram fill infe kan åstadkommas utanallvarliga skador för bevarandeintressena. Speciellt naturvårdens ochfriluftslivefs företrädare delar utredningarnas uppfattning att det är befogatmed återhållsamhet när det gäller fortsatt utbyggnad. Företrädare förkraftförefagen, vissa fackliga sammanslutningar m. fl. anser å andra sidan att detfinns utrymme för en avsevärd ytterligare utbyggnad av vattenkraften. Denuppfattning som redovisas av utredningen om vattenkraftutbyggnad i norraNorrland, nämligen att utbyggnad av ett större objekt kan vara fördelaktigarefrån miljö- och kraffsynpunkt än utbyggnad av många små projekt, får stöd avflera remissinstanser. Bland dessa finns företrädare for såväl bevarande- somutbyggnadsintressen. Flera remissinstanser instämmer också i rekommendationenatt man bör göra jämförelser med de älvar som har undantagits frånutredningsarbetet innan man beslutar om utbyggnad av projekt i klass 3. Närdet galler frågan om vilka älvsträckor som bör undantas från utbyggnad framförsolika förslag. m. fl. anser att alla älvsträckor inationalparker bör betraktas som undantagna. , m. fl. anser att alla älvsträckor i s. k. obrutnafjällområden bör undantas. Några remissinstanser, däribland fiskeristyrelsenoch , anser att återstående opåverkade vattensystembör sparas i första hand. Även företrädare för kraffindustrin anser att vissaälvsträckor bör undantas från utbyggnad, nämligen någon fjällälv och ett mindreantal av de älvsträckor som har 1977/78: 57 88 placeratsi klass 4. Ett stort antal remissinstanser anser att de älvsträckor som harplacerats i klasserna 3 och 4 bör undantas. Enrad remissinstanser, bl. a. och i Norrbottenslän, betonar vikten av att ställningstagande till fortsatt utbyggnad avvattenkraften sker snabbt. Vissaföreträdare för bevarandeintressena anser det viktigt att få ett snabbt beslutom undantag av vissa älvsträckor. a. LO, TCO och nämnden förenergiproduktionsforskning anser däremot atf beslut om vattenkraftutbyggnad börfattas först i samband med beslut om den framtida energiförsörjningen i stort.Flera remissinstanser anser även att beslutsunderlaget bör kompletteras bl. a.beträffande älv, älv och samt de mindre vattendragensöder om . 5.2Riktlinjer för vattendragens utnyttjande 1likhet med flertalet remissinsianser anser jag att utredningarna har redovisatett värdefullt beslutsunderlag. Genom utredningsarbetet har tagits fram ettmaterial som ger grund för översiktliga bedömningar av förutsättningarna föroch konsekvenserna av en fortsatt vattenkraftutbyggnad i landet. DeriktUnjer som jag nu kommer att förorda är avsedda att utgöra underlag förregeringens handläggning av valtenkraftfrågorna fram till mitten av åttiotalet.De kompletterande utredningar beträffande vissa överledningsprojekt,beträffande möjlighet att effektivisera utnyttjandet av befintliga kraftverkoch beträffande möjligheterna att bygga ut småkraftverk som jag längre framkommer att föreslå torde leda tUl att bedömningsunderlaget successivt kanvidgas. Vidare har bedömningar av vattenkraftens roll ilandets energibalans betydelse för framtida ställningstaganden. De förslag somjag nu lägger fram innebär atf beslut i sin helhet ersätts avriktlinjer grundade på den kunskap som är tiUgänglig. Jag hardärvid tillämpat det normala arbetssättet för den fysiska riksplaneringen sominnebär en redovisning av de restriktioner som bör gälla i form av översiktligariktlinjer. I likhet med utredningarna och flera remissinstanser anser jag atfsådana rikUinjer bör undanröja en besvärande oklarhet och utgöra ett betydelsefulltunderlag såväl för kraftföretagens planering som för planeringen på lokal ochregional nivå. Särskilt angeläget är det att undanröja den osäkerhet omsysselsättningen som råder för dem som direkt eUer indirekt harsin försörjning genom vattenkraftutbyggnad. Också de som vill bevaravattendragen torde genom mitt förslag få önskad klarhet. Deflesta remissinstanserna anser att utredningarnas beskrivningar av Prop.1977/78: 57 89 vattenkraftutbyggnadernaseffekter är rättvisande. Detta gäller i huvudsak även utredningarnasbeskrivningar av de olika projekten, även om brister i underlaget gör dessabeskrivningar mer ojämna. Jag vill här påpeka att den prövning enliglvattenlagen (VL) som måste föregå varje beslut om utbyggnad medför attunderlaget kompletteras och preciseras. Härigenom kommer konsekvenserna förolika motstående intressen av utbyggnader att kunna behandlas mer fullständigtän vad som har varit möjligt. När det gäller de älvsträckor som, enligt vadjag kommer att föreslå, bör undantas från utbyggnad gör jag emellerUd denbedömningen, att redan det befintliga utredningsmaterialet väl hardokumenterat de bevarandevärden som finns i dessa älvsträckor. En kompletteringav underlaget skulle visserligen ge en mer nyanserad uppfattning om dessaälvsträckors bevarandevärde, men den grundläggande bedömningen skulle med storsannolikhet inte förändras. Jagövergår nu till att ge min syn på hur vattenkraftfrågorna bör handläggas ochvilka frägor som det bör ankomma på att ta ställning fUl. De riktlinjer i denfysiska riksplaneringen som har lagts fast beträffande våra vattendragär av översiktlig karaktär. ställningstagande angående utnyttjandetav våra vattendrag bör, i enlighet med det synsätt som ligger till grund förden fysiska riksplaneringen, i första hand avse hela, orörda älvar ochrelativt omfattande älvsträckor av nationell betydelse från bevarandesynpunkf.Detta synsätt låg också till grund för det regeringsförslag beträffande vattenkraftutbyggnadsom lades fram i samband med energipolitiska beslut (prop. 1975: 30, bilaga2). (CU 1975: 28, rskr 1975: 203) fann inte anledning till erinranmot den i propositionen förordade formen för medverkan i beslut omvattenkraftutbyggnad, nämligen att vissa älvsträckor undantas från slutligtillåtlighetsprövning enligt VL. anförde vidare: "När detuttrycket används att viss älvsträcka skall undantas från tillåtlighetsprövninginnebär detta inte krav på ändring av VL eller dess tillämpning.Riktlinjebeslutets praktiska innebörd är självfallet inte den att domstol kanavvisa ansökan. Däremot kvarstår regeringens möjlighet och skyldighet attbevaka att riktlinjerna följs. 1 den mån ansökan inte avser ett kungörelsefallhar sålunda regeringen atf, genom att förbehålla sig prövningen, bevaka att deav godtagna planeringsriktlinjerna beaktas." De riktlinjer förvattenkraftutbyggnaden som jag förordar i def följande är avsedda att ersättadem som beslöt skulle gälla i avvaktan på att den då pågåendeutredningen om vattenkraftutbyggnad i norra slutfördes. De nyariktlinjerna far sikte på att undanta vissa älvsträckor från utbyggnad. Jagvill emellertid framhålla att dessa riktlinjer inte får tolkas så att alla deprojekt som inte omfattas av riktlinjerna är tillåUiga eller kan komma tillständ. 1977/78: 57 90 projektskall naturligtvis, om de aktualiseras, prövas enligt VL i vanlig ordning. Regeringenhar tidigare denna dag beslutat att förelägga förslag om riktlinjeri den fysiska riksplaneringen för vissa s. k. obrutna fjällområden. a. att älvsträckor inom dessa fjällområden skall undantas frånvattenkraftutbyggnad. Därmed tillgodoses också det krav som någraremissinstanser har framfört, nämligen att utbyggnad inte skall ske inomnationalpark. Utöver älvsträckor iobrutna fjällområden bör undantas sådana där flera bevarandeintressen medverkartill att göra älvsträckan skyddsvärd ur nationell synvinkel. Däremot börriktlinjerna i den fysiska riksplaneringen vad gäller utnyttjandet av våravattendrag i regel inte omfatta älvsträckor där i första hand lokala ellerregionala bevarandeintressen be-, rörs eller där modifieringar av planeradeutbyggnadsprojekt kan väsentligt mildra de för bevarandeinfressena negativakonsekvenserna av en utbyggnad. Utredningarnasmetod att upprätta en rangordning av olika älvsträckors värde från kraft- resp.bevarandesynpunkf har mött invändningar från flera remissinstanser. Jag ärmedveten om alt metoden i vissa avseenden är bristfällig. Rangordningen geremellertid en god överblick över de skilda älvarnas och älvsträckornasbevarandevärden och den kraftnytta som erhålls vid olika utbyggnadsnivåer.Eftersom rangordningen infe är gjord med speciell hänsyn till intresset att inomramen för den fysiska riksplaneringen undanta vissa större, sammanhängandeälvsträckor från utbyggnad har det inte varit möjligt att enbart läggautredningarnas klassindelningar av olika älvsträckor fill grund för urvalet avälvsträckor som bör undantas från vattenkraftutbyggnad. Sålunda kommer detförslag fill undantag av älvsträckor som jag skall redovisa att innehållaälvsträckor ur alla de klasser som utredningarna har arbetat med. Jagkommer i det följande atf närmare precisera vilka älvsträckor som bör undantasfrån vattenkraftutbyggnad. I sammanhanget vill jag emellertid framhålla attsådant undantag inte bör innebära atf smärre åtgärder som hänför sig t. ex.till redan företagen reglering helt skall förhindras. Tillåtligheten härav börprövas av regeringen i varje enskilt fall. Riksdagenhar tidigare uttalat att de fyra outbyggda huvudälvarna älv, älv,älv och bör undantas från utbyggnad. Def nu föreliggandeutredningsmaterialet och remissyttrandena däröver ger inte anledning att ändradetta beslut. Jag anser det emellertid inte fullständigt klarlagt omöverledning av vatten från dessa älvar till redan utbyggda älvar är attjämställa med en utbyggnad vad gäller skadeverkningar i älvarna och derasomgivningar. Sådana överledningar kan vara skonsamma för miljön om de sker irimlig omfattning som de kan ge väsentliga kraftfillskott. Dennafråga bör utredas ytterli- 1977/78: 57 91 gare.Jag kommer senare att begära regeringens bemyndigande att tillkalla en särskUdutredare som skyndsamt bör utreda kraftnyffan och skadeverkningama avöverledning av vatten från till , från fillSkeUefteälven och från . Om denna utredning ger tillresultat att bevarandevärdena i de outbyggda huvudälvarna åsamkas betydandeskador av vatfenöverledningarna bör de inte komma till stånd. I likhet med utredningarnaoch ett stort antal remissinstanser anser jag att de älvar och älvsträckor somhar placerats i klass 4 i utredningarnas slutliga rangordning bör undantasfrån kraffutbyggnad. Till dessa älvsträckor hörbl. a. Hällaområdet i . 1 detta område har aktualiserats ettutbyggnadsprojekt, det s. k. , vars syfte skulle vara att delsproducera elkraft, dels åstadkomma ett skydd mot översvämningar. Frågan omalternativa åtgärder till utbyggnad av för att åstadkommaöversvämningsskydd har utretts av en särskild utredning som har avgettbetänkandet (Ds Jo 1976: 8) Översvämningsskydd i . Som alternativtill utbyggnad har utredningen föreslagit att bl. a. invallningar ochrensningar i älvfåran görs. Likaså har utredningen pekat på möjligheterna attgenom förbättrad prognosteknik bedöma flödena i älven. De remissinstanser sorriföreträder bevarandeintressena, liksom berörda kommuner, anser att utredningensförslag bör genomföras. De remissinstanser som i huvudsak företräderkraftintressena menar däremot att Hällaprojekfef bör komma till stånd.Länsstyrelsen i länet anser sig inte kunna ta slutlig ställning i frågan. För egen del anser jag attdef finns förutsättningar för att genom andra åtgärder än vattenkraftutbyggnadmotverka översvämningar i . Vidare vill jag peka på behovet avbegränsning av ny bebyggelse inom översvämningshofade områden. När det gälleratt åstadkomma skadeförebyggande åtgärder i enlighet med utredningens förslagförutsätter detta närmare utredning och planering av i första hand de berördakommunerna. Också bör medverka i detta arbete. Chefen förjordbruksdepartementet har meddelat mig att han avser att återkomma fillregeringen i denna fråga när resultat av sådan utredning och planeringföreligger. Utöver de outbyggdahuvudälvarna och älvsträckor i klass 4 bör också undantas sådana älvar ochälvsträckor i övriga klasser som det från översiktliga planeringssynpunkterfinns särskilda skäl att bevara. Som jag har nämnt innebär det atffrån utbyggnad bör undantas bl. a. alla älvsträckor i obrutna fjällområden samtstörre sammanhängande, i huvudsak opåverkade älvsträckor som har stor betydelseför den vetenskapliga naturvården, kulturminnesvården, friluftslivet, fisket,rennäringen samf jordbruket och skogsbruket. Mof denna bakgrundföreslår jag att, utöver de fyra outbyggda huvudälvarna, följande älvar ochälvsträckor f. n. undantas från utbyggnad: Prop.1977/78: 57 älv Öre älv I Bureälv 1 älv 1 Lule älv Sträckan meUanKärrbackstrand och Edebäck uppströms Hummelforsen, Österdalälvenuppströms Trängslet samt sträckan mellan och Sträckanmellan och (Härjedalsljusnan) och sträckan mellan Laforsen ochArbråsjöama (Mellanljusnan) , Ammerän ovan Överammer, Storån Damman samt Hårkan uppströms , Storån uppströms Klumpvattnef, ,Saxån, Ransarån uppströms Ransaren samt Vojmån uppströms Tärnaånoch Girjesån, Juktan uppströms Fjosokken samt Tärnaforsen mellan ochGäutan Källflödenauppströms Sädvajaure resp. Rebnisjaure StoraLule älv uppströms Akkajaure, Lilla Lule älv uppströms Skalka och Tjaktjajauresamt RöranLivas älv Deangivna älvarna och älvsträckorna har angivits pä en karta, vilken torde fogassom bilaga 3 till protokollet i detta ärende. Dessaälvsträckor motsvarar, med dagens bedömningar av vad som är ekonomisktutbyggnadsvärt, en energiprodukUon på ca /år på lång sikt ellerUllsammans med de fyra outbyggda huvudälvarna ca /år. Jag vill ocksåpåpeka att det finns flera älvsträckor än de nu angivna som har högabevarandevärden och atf def vid prövning enligt vattenlagen kan visa sig attutbyggnader inom sådana älvsträckor inte bör tUlåtas. Jag vill här framhållaatt regeringen kommer att tUl-mäta invändningar från berörda kommuner mot ettvisst utbyggnadsprojekt stor betydelse vid tiUåtlighetsprövningen. Denhandlingslinje jag föreslår när det gäller vattenkraftutbyggnad innebär att etteffektivare utnyttjande av vattenkraften i redan exploaterade älvar skalleftersträvas. Förutom effektiviseringar i redan befintliga kraftverk bör, somjag har anfört, möjligheterna att leda över vatten från vissa av deoutbyggda älvarna redan utbyggda älvar undersökas. Härutöver börytterligare vattenkraft kunna utvinnas genom utbyggnad av små kraftverk ochvissa kraftverk i mindre vattendrag som inte har studerats av de bådautredningarna. 1 de områden som inte undantas från utbyggnad finns dessutomen del älvsträckor som inte har studerats närmare därför atf de intehar varit ekonomiskt utbyggnadsvärda. Hur mycket vattenkraft som def på långsikt 1977/78: 57 93 kommeratt vara möjligt att bygga ut kan därför inie preciseras . energipolifiskabeslut innebar att vattenkraften skall bidra till energiförsörjningenmed ytterligare . Som jag redan har nämnt fann näringsutskotfef(NU 1975: 30) att det rådde viss tveksamhet om möjligheterna att fram till år1985 åstadkomma en sådan ökning av den årliga vattenkraftproduktionen. 1likhet med utredningen om vattenkraftutbyggnader i norra anser jagatt eft så stort tUlskott inte kan nås utan väsentliga skadeverkningarför de motstående intressena.