prop · G103139 · 1977-12-31 00:00:00 — Sjukvårdsstyrelsenbedömer all kostnaderna för de hel- och deltidsanställda regementsläkare(motsvarande) som har föreslagils samt för kompletterande läkarresursersannolikt inle kommer alt överstiga summan av förbandssjukvårdens nuvarande läkarkostnaderoch de ytteriigare medel som skulle krävas om det inle fanns några vakanser. Enliglsjukvårdsstyrelsens mening är det nödvändigt all utbildade läkar-sekreleraretillförs organisationen. Detta anses kunna ske successivt och inom nuvarandekostnadsramar för administrativ personal. Förbands-och tjänsteläkare samt översköierskor anställs f n. av sjukvårdsstyrelsen.Delta medför enligt sjukvårdsstyrelsen ell merarbete som drabbar både förbandenoch sjukvårdsstyrelsen. All personal bör i princip anställas av den myndighetdär tjänsten är placerad. Med hänsyn lill sjukvårdsstyrelsens fackmässigaansvar föreslås alt anställning av regementsläkare (motsvarande),översköterska och undersköterska får ske först sedan sjukvårdsstyrelsen hargranskat vederbörandes behörighet. Sjukvårdsstyrelsen bör fastställakompetenskrav för förbandssjukvårdens personal. Sjukvårdsstyrelsenanser att det är angelägel atl lokala överläggningar kommer lill stånd medsjukvårdshuvudmännen. Överiäggningarna bör Inte bara omfatta försvarels behovav kompletterande läkarresurser vid hög arbetsbelastning. Försvarets behov ochresurser bör också diskuteras i samband med övrig sjukvårdsplanering.Sjukvårdshuvudmännens övergripande ansvar för hälso- och sjukvården börbeaktas vid dessa diskussioner. a. bör beredskapsplaner utarbetas för denhändelse att förband ställs utan läkare för längre eller kortare tid.Sjukvårdsstyrelsen erinrar i detta sammanhang om den pågående utbyggnaden avprimärvården och anser att det är angeläget att diskussionerna förs i ettframlida perspektiv och inle låses till den befintliga men övergåendebristsituationen. ex. vara möjligt att i framliden i ökadutsträckning ta hand om värnpliktiga inom primärvården, bl. a. vidvårdcentraler. Prop.1977/78:139 11 Sjukvårdsstyrelsenframhålleratt det långsiktiga planeringsperspektiv som präglar verksamheteninom försvaret inte har gjort sig gällande inom fredssjukvården. Dennabristande planering kan inte förenas med de krav på underlag som ställs för attta upp diskussioner om samarbete med regionala hälsoråd och landsting.Utvecklingsplaner bör därför utarbetas för försvarsmaktens hälso- ochsjukvård. Sjukvårdsstyrelsenser sina förslag som underlag för ett fortsatt planerings-ochförhandlingsarbete och anser därför att man kan överväga au tillkalla en delegationför dessa uppgifter. Isamband med att sjukvårdsstyrelsen beslutade om innehållet i utredningsrapportenavgavs ett särskilt yttrande över sjukvårdsstyrelsens förslag avförsvarsöverläkarna samt försvarsöverveleri-närenHullsved. Dessa ansluter sig till en lösning av hälso- och sjukvården inomförsvaret som grundar sig på modell 11 därför atl en gemensam organisation förbåde anställda och värnpliktiga inte förefaller vara möjlig alt genomföra . konstaterar de emellertid att man i denna modell inte kommer tillrätta med svårigheten att rekrytera läkare till de nya befattningarna. Åtgärderbör därför enligt det särskilda yttrandet redan nu vidtas för atl göraläkartjänsterna mer attraktiva. Detta skulle kunna ske bl. a. genom all, enligtförordningen om läkare för sjukvård eller företagshälsovård hosstatsmyndigheterna, låta tjänsterna omfatta även viss sjukvård för de anställda. Huvuddelenav remissinstanserna stöder sjukvårdsstyrelsens förslag till val av organisationsmodell,nämligen atl modell II skall ligga till grund för organisation av hälso- ochsjukvården inom försvaret. Modell II innebär allförelagshälsovården för de anställda regleras enligl det avtal som har slutitsmellan siatens avlalsverk och berörda personalorganisationer. Denna lösningbetraktas av flera samråds- och remissinstanser som den enda tänkbara undernuvarande förutsättningar. Överbefälhavarendelar dock inle försvarels sjukvårdsstyrelses uppfattning alt företagshälsovårdför de anställda bör organiseras enligt avtal. Fast anställd personal ochvärnpliktiga arbetar i samma miljö och ofta med likartade arbetsuppgifter,varför det enligt överbefälhavarens uppfattning är naturiigt att en endaförelagshälsovårdsorganisation arbetar mot denna gemensamma målgrupp. Enligtöverbefälhavarens mening innebär sjukvårdsstyrelsens förslag att två organisationerför företagshälsovård verkar på samma arbetsplats, riktade mot tvåpersonalkategorier. Detta ger sannolikt sämre effekt till högre kostnader.Överbefälhavaren anser alt både anställda och värnpliktiga skall omfattas avföretagshälsovården och att sjukvård för värnpliktiga skall ingå i dennaföretagshälsovård. Enligt överbefälhavarens uppfattning bör hälsocentralerupprättas vid huvuddelen Prop.1977/78:139 12 Hälsocentralerna bör ledas av fast anställda företagsöverläkare.Dessa läkare skall även biträda förbandscheferna med mobiliserings- och krigsplanläggningsuppgifter. Arbetarskyddsslyrelsenoch föredrar en utveckling av modell I, dvs, attlokal förelagshälsocentral som betjänar militärt förband även skall svara för hälso-och sjukvård för de värnpliktiga. För en lösning enligt modell I krävs enligtarbetarskyddsstyrelsens mening att befintliga militära resurser ställs till hälsorådensförfogande. och ifrågasätterom en lösning enligl modell II tillgodoser kraven på hög vårdkvalitet och på eneffektiv organisation. anser atl en integrerad organisationsannolikt ger den bästa kvaliteten på företagshälsovården och förordarsammanfattningsvis en organisation enligt modell III. Landstingsförbundetkan inte se atl förbandssjukvårdens problem kan lösas genom alt de värnpliktigaformelll omfattas av en statlig företagshälsovårds-organisation. mening finns det inte några lösningar som på kort siktändrar vakansutvecklingen inom förbandssjukvården. Behovet av läkare kommerföljaktligen 1 allt större utsträckning atl tillgodoses genom den offentliga hälso-och sjukvårdshuvudmannen. anser därför att del frånresurs- och planeringssynpunkt är rationellt att precisera kraven pålandstingen så atl insatsema kan systematiseras. uppfattning är utredningens förslag (modell II) inle det mest fördelaktiga från effektivitetssynpunkt.Riksrevisionsverket förordar en organisation som bygger på samordning under enhuvudman av hälsovård för de anställda och hälso- och sjukvård för devärnpliktiga. Vidare anser alt beslutsunderlaget i fleraavseenden bör utvecklas innan slutlig ställning tas till sjukvårdsstyrelsensförslag. Även statskontoret för fram att den föreslagna organisationen kan fåvissa svagheter från effektivitetssynpunkt. Enligt statens personalnämnd finnsinte något hinder mot alt läkare som är verksamma inom bl. a.värnpliktssjukvården även lämnar viss service till förelagshälsovården föranställda under förutsättning dels alt de försvarsanställda ändå har rätt attutnyttja den statliga företagshälsovårdens hälsocentraler, dels atlförsvarsmakten är beredd att svara för de ökade kostnader som delta medför. Deregionala hälsoråden i , och , Landstingsförbundetsamt SF menar att åtgärder som vidtas för att förbättra arbetsmiljön för deanställda i de flesta fall kommer att medföra förbättringar även för de värnpliktiga.Enligt hälsorådet i Karistad bör del vara möjligt att när särskilda skälföreligger vidta åtgärder för att lösa speciella arbetsmiljöproblem för de värnpliktiga,om särskilda resurser ställs till den statliga förelagshälsovårdens förfogande. Prop.1977/78:139 13 i anser alt försvarsmaktens hälso- och sjukvård i fred harvissa paralleller med skol- och studcrandehälsovården. hävdar motdenna bakgrund att den offentliga hälso- och sjukvården i första hand bör svaraför sjukvården för de värnpliktiga och att frågan om sjukvård för devärnpliktiga omgående måste utredas ytteriigare. Värnpliktiga arbetsgruppenanser alt de värnpliktiga måste få del av den moderna företagshälsovården ochatt huvudmannaskapet för de värnpliktigas hälso- och sjukvård bör föras över tilllandstingen. Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och tailonaliseiingsinslinitsätter i fråga om en särskild organisation bör skapas för de värnpliktigas hälso-och sjukvård. Institutet anser att möjligheten till samordning med resp.landsting borde ha prövats. Allteftersom primärvården byggs ut torde behovet avöppen vård kunna tillgodoses inom ramen för denna organisation. Enligtförsvarets raiionaliseringslnsiliuis mening bör möjligheterna till samverkanmed den allmänna sjukvården tas till vara. Kronobergsläns landsting är berett att nu ta upp förhandlingar om samordning mellanlandstinget och förbanden inom länet. menar attsamverkan mellan och försvaret redan förekommer i ,men atl möjligheterna alt ställa läkare till försvarets förfogande ärbegränsade, efiersom vakanssituationen i är besvärande. Skaraboigsläns landsting framhåller att möjligheterna alt avsätta resurser för externverksamhet är starkt begränsade på grund av den knappa läkartillgången. Öslergötiandsläns landsting för fram liknande synpunkter. Fleraremissinstanser stöder utredningens inställning att f ö r e t a g s h ä 1 -sovårdenoch försvarsmaktens hälso- och sjukvård om möjligt bör samverka. anser att samverkan med hälsoråden sannolikt ärönskvärd i många fall, men att den förutsätter atl erforderiiga investeringarkan ske utanför försvarsmaktens ram, att förbandssjukvården budgeteras ochredovisas så att ersättning kan tas ut av hälsoråden på basis av fullkostnadstäckning samt att inpassering och tillträde kan ske på sätt som ärbetryggande frän säkerhetssynpunkt. Överbefälhavaren delarsjukvårdsstyrelsens uppfattning att företagshälsocentraler bör föriäggas lillförband. Sjukvårdens och socialvårdens planerings-och raiionaliseringsinsiiiuimenar att delta i flera fall torde bli en naturiig lösning, eftersom förbandensanställda på många platser är flera än personalen vid andra statligamyndigheter. Regionala hälsorådet i Karistad framhåller att den ställigaförelagshälsovården inte bör läggas samman med sjukvården för de värnpliktiga,vare sig organisatoriskt eller lokalmässigl. /SR markerar vikten av att manpå orter där statsanställda utanför försvaret är i majoritet tar hänsyn tilldetta förhållande vid lokaliseringen av företagshälsocenlraler. Regionala hälsorådetI redovisar bl. a. att diskussioner pågår om att förlägga filialer lillföretagshälsocenlraler till vissa förband inom regionen. Prop.1977/78:139 14 Arbetarskyddsslyrelsensamt de regionala hälsoråden I , och är tveksamma lillatt personalen samulnyttjas genom atl den är anställd både inom den statligaföretagshälsovården och inom försvarsmaktens hälso- och sjukvård. Risker ansesföreligga för all lojalitets- och rollkonflikter kan uppstå. Regionala hälsorådeti menar att försvarels resurser i stället bör ställas lill hälsorådensförfogande. För alt undvika dubbelanställning av personal kan försvaret enligt hälsorådetköpa tjänster av hälsoråden. Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut anser det väsenlligl att samordningen på lokal nivådrivs långt. Försvarsmakten förfogar över lokaler, utrustning och personal somborde kunna utnyttjas även för den statliga företagshälsovården. Förslagettill åtgärder för att minska belastningen på förbands sjukvården har tagils uppav ett flertal remissinstanser. Försvarels rationaliseringsinstilui hävdar attde värnplikiiga bör ges större ansvar att själva pröva sina förutsättningar attdelta i utbildning och övningar. Även anser atl detta ärangeläget. Statskontoret är positivt till ökat ansvar för de värnpliktiga attsjälva bedöma sin förmåga att tjänstgöra, men anser att systemet kräver ennoggrann uppföljning. Enligt mening tycks försöken atllösa de värnpliktigas sjukvårdsbehov inom kompaniernas ram vara ett steg i rättriktning. menar att utvärderingen av dessa försök börpåskyndas så att försöken möjligt kan övergå till en fast rutin, omutvärderingen är positiv. Värnpliktiga arbetsgruppen anser att värnpliktiga börfa rätt alt frisk- resp. sjukskriva sig på samma grunder som i det civila. Enförutsättning för att systemet med egensjukskrivning skall ge avsett resultat ärenligtSACO/SR:s mening att befälet ges möjlighet atl fullfölja intentionerna isystemet. / SR hävdar mot denna bakgrund atl egensjukskrivning inte bör fåförekomma vid förband som har vakanser på befäl och stort övertidsuttag vidplutonerna. av hälso- och sjukvården på lägre regional och lokal nivå anserförsvarets raiionaliseringsinsiiiui att ell alternativ för fortsattaöverväganden bör vara att samordna insatser för de värnpliktiga avseende hälso-och sjukvård, psykosociala åtgärder och arbetsmiljö. Institutet föreslår att enhälso- och sjukvårdsenhet inrättas vid försvarsområdesförband. Hälso- ochsjukvårdsenheten bör driva dels polikliniker för de vämpliktiga vid en ellerflera utbildningsmyndigheter, dels ett sjukhus som är gemensamt för fleraförband. Kompanisjuksköterskor, förbandspsykologer och konsulenter bör ingå ienheten. Institutet föreslår vidare att de värnpliktigas arbetsmiljöfrågorlöses av enheten. Dessutom bör enligt institutets mening övervägas alt föraöver de hälsovårdsassistenter som f n. finns vid militärområdesstaberna lill hälso-och sjukvårdsenheterna. Institutet anser att viss sjukvård för anställdamöjligen kan läggas på läkare vid förbandssjukvården enligl förordningen omläkare för sjukvård eller företagshälsovård hos statsmyndigheterna. Gällandeavtal tolkas av institutet så att förbandssjukvården 1 princip skall avlastasalla uppgifter som rör Prop.1977/78:139 15 anställdpersonal, bl. a. hälsoundersökningar för personal i särskilt krävande tjänstsåsom flygande och dykande personal samt personalvårdskonsulen-lernasuppgifter. Institutet anser att behovet av medicinsk medverkan i krigsförberedelsearbeieoch utbildning alltjämt skall tillgodoses av läkare i förbandssjukvården. /SRoch stöder sjukvårdsstyrelsens förslag all de läkarbefattningarsom finns skall omvandlas lill hel- och deltidstjänster. Även försvarets raiionaliseringsinsiiiuioch statskontoret anser att förslagen till förändringar i läkarnasanställnings- och ersällningsförhållanden är väl befogade. Institutet menardock atl underiag saknas för alt ta ställning till förslaget att inrättatjänster för 76 hel- och deltidsanställda läkare och föreslår att högst 45 försvarsläkarbefattningar() och 27 tjänster för poliklinikföreståndare inrättas enligt den av institutetföreslagna organisationsmodellen. är tveksamt till denföreslagna tjänstekonslruktionen men vill inte motsätta sig omvandlingen tillhel- och deltidstjänster. Överbefälhavaren är, som har nämnts tidigare, av denuppfattningen att hälsocentraler för såväl företagshälsovård för anställda som hälso-och sjukvård för värnpliktiga skall ledas av fast anställda företagsöverläkare. Beträffandeläkarnas tjänsteställning finner försvarets raiionaliseringsinsiiiui del intemotiverat alt tjänstgöring inom försvarsmakten utan anknytning tillkrigsuppgifter skall ge civilmilitär status utan prövning. ,försvarets raiionaliseringsinsiiiui, Landsiingsförbundei, /SR och läkaiförbunddelar sjukvårdsstyrelsens uppfattning att utnyttjandet av värnpliktiga läkareför värnpliktigas sjukvård bör upphöra. Värnpliktsverkel och /SR menar alt avvecklingenbör ske i högre takt än vad sjukvårdsstyrelsen har föreslagit. Försvarets rationaliseringsinstitutanser atl man inte helt bör avsäga sig möjligheten alt använda värnpliktigaläkare vid vakanser inom förbandssjukvården. Vadgäller övrig personal för hälso- och sju k vård bör enligt försvarets rationaliseringsinstiluifrågan om inrättande av tjänster för läkarsek-reterare utredas närmare innanbeslut fattas. instämmer i utredningens bedömning alt den långsiktigaplaneringen inom facket hälso- och sjukvård bör förbättras. Institutet ser detsom en viktig uppgift för sjukvårdsstyrelsen att i likhet med andrafackmyndigheter redovisa en fackplan. Försvaretsrailonaliseringsinsiitut anser att nuvarande underlag inte är tillräckligt föratt beräkna kostnaderna för den nya organisationen. Institutet bedömer dock attkostnaderna totalt sett kommerati stiga avsevärt. Siatskoniorei konstaterar atlsjukvårdsstyrelsen inte har redovisat material som gör det möjligt atlekonomiskt bedöma de olika organisationsmodellerna. Prop.1977/78:139 16 Flerialetremissinstanser understryker atl genomförandet av förändringarna inomförsvarets hälso- och sjukvård bör ske möjligt. Försvaretsrailonallseringsinsiinii föreslår att en organisationskommitté tillsätts med uppgifibl. a. att ta fram underiag för dimensionering av organisationen, görakostnadsberäkningar, pröva de lokala förulsällningarna för samordning med hälsorådoch sjukvårdshuvudmän samt eventuellt sluta ramavtal för samordningen. Enarbetsgrupp bör enligt riksrevi.fioiisverkeis mening tillsältas med uppgift attutveckla beslutsunderiaget för val av modell och att successivt föreslådetaljerade organisatoriska lösningar. Försvarsmaktenshälso- och sjukvård har till uppgift atl verka för ett gott hälsotillstånd hosförsvarsmaktens personal och bl. a. ge medicinskt underlag för uttagning ochbedömning av personalen. Värnpliktigskall enligl värnpliktsförmånsförordningen (1976:1008) bl. a. erhålla fri hälso-och sjukvård under tjänstgöring, in- och utryckningsdagar samt färd till ellerfrån tjänstgöring. Hälsovård för de värnpliktiga omfattar åtgärder för atlförebygga hälso- och skaderisker lill följd av värnpliktstjänstgöringen. Försvarsmaktensanställda är liksom andra statsanställda tillförsäkrade vissa sjukvårdsförmånerenligt allmänt avlöningsavlal för statliga och vissa andra tjänstemän (AST)samt förordningen (1976:1060) om sjukvård i statligt reglerad anställning, m. m.Denna förordning ersätter anvisningsläkarkungörelsen (1955:666). Vissapersonalgrupper som arbetar i särskilt krävande arbetsmiljö, t. ex. dykande ochflygande personal, får härutöver särskild hälsolillsyn. Störrehälsoundersökningar för dessa grupper görs vid marinens och flygvapnetsmedicinska undersökningscenlraler. Förutomhälso- och sjukvård för värnpliktig och anställd personal omfattar denmedicinska verksamheten i fred medverkan i krigsförberedelsearbeie ochutbildning på central, regional och lokal nivå. Denna verksamhet ombesörjs pålokal och lägre regional nivå av förbandsläkare. Tjänsteläkare svarar för devärnpliktigas hälso- och sjukvård och hälsovård för viss anställd personal.Anvisningsläkare finns enligl den numera upphävda anvisningsläkarkungörelsenövergångsvis kvar för viss sjukvård för de anställda. Det är vanligt att sammaläkare är förbands-, tjänste- och anvisningsläkare. Personalvård för anställdaoch värnpliktiga ombesörjs förutom av chefer på alla nivåer av konsulenter.Skyddsinspektörer handlägger arbetsmiljöfrågor på lokal nivå. Inspektörernaförenar skyddsverksamheten med annan verksamhet vid förbanden. Liksom på andraarbetsplatser finns inom försvarsmakten skyddsombud och skyddskommittéer församverkan i arbetsmiljöfrågor. De värnpliktiga medverkar i skyddsatbelet genomskydds-assistenter som adjungeras till skyddskommittéerna. Prop.1977/78:139 17 Regeringengav försvarels sjukvårdsstyrelse i uppdrag att i samråd med bl. a.överbefälhavaren och berörda personalorganisationer ta fram underlag förorganisation av företagshälsovård Inom försvarels förbandssjukvård.Förbandssjukvården skulle enligt direktiven ledas av heltidsanställdaförelagsläkare eller personalläkare. Imaj 1976 slöts ell avtal om statlig företagshälsovård mellan siatens avtalsverkoch berörda personalorganisationer (prop. 1975/76:100 bil. 2, InU 1975/76:34, rskr1975/76:168). Verksamheten inom den statliga företagshälsovården skall enligtavtalet hållas samman organisatoriskt. Arbetsuppgifterna skall fördelas på enmedicinsk, en psykosocial och en teknisk funktion och fullgöras i närasamverkan mellan dessa funktioner. Företagshälsovården skall huvudsakligen varasjukdoms- och skadeförebyggande och inriktas på att skydda arbetstagama mot hälso-och skaderisker som de kan bli utsatta för till följd av sill arbete eller deförhållanden under vilka arbetet utförs. Företagshälsovården skall vidaremedverka till att arbetet anpassas till arbetstagarnas arbetsförmåga. Avtaletomfattar endast anställd personal. 1 anslutning till avtalet om statligföretagshälsovård utfärdades förordningen (1976:556) medinstruktion för regionala och lokala hälsoråd. Försvaretssjukvårdsstyrelse har redovisat sitt uppdrag i rapporten sjukvård i fred, som har lämnats . I rapporten föreslårsjukvårdsstyrelsen att företagshälsovården för de anställda inom försvaretorganiseras på samma sätt som för övriga statsanställda, dvs. genom regionalaoch lokala hälsoråd och företagshälsocenlraler. Försvarsmakten skall dock enliglsjukvårdsstyrelsens förslag även i fortsättningen svara för hälso- och sjukvårdför de värnpliktiga, medicinsk rådgivning åt förbandschef saml medicinskmedverkan i krigsförberedelsearbete och utbildning. Dessutom bör försvarsmaktensvara för verksamheten vid marinens och flygvapnets medicinska undersökningscenlraler.Sjukvården förde värnpliktiga bör utformas mot bakgmnd av ett förenklatförfarande vid bedömning av de värnpliktigas förmåga att tjänstgöra. Sjukvårdsstyrelsenföreslår att hälsoråd och förband skall samverka beträffande bl. a. lokaler ochpersonal genom att samarbetsavtal upprättas. Företagshälsocenlraler sombetjänar försvarsmaktens anställda bör t. ex. enligt förslaget i så slor uisträckningsom möjligt förläggas lill förband. Sjukvårdsstyrelsen föreslår vidare attförhandlingar las upp med landstingen om samordning med den offentliga hälso-och sjukvården i fråga om värnplikissjukvården. Förslagetinnebär att hel- och deltidstjänster för läkare skall inrättas vid 76 förband.Läkarna bör ha civilmilitär ställning och benämnas regements-, skol- eller fiottiljläkare.De bör vidare ha samma anställnings- och ersättningsformer som statligaföretagsläkare eller företagsöverläkare. Sjukvårdsstyrelsen föreslår att devärnpliktiga läkarna.s medverkan inom fredssjukvården gradvis minskar.Kompletterande läkarresurser bör tillföras genom lokala avtal med landsting,annan huvudman eller enskild läkare. Prop.1977/78:139 18 läkarsekreterarebör dessutom enligl sjukvårdsstyrelsens mening tillföras organisationen.Sjukvårdsstyrelsen anser att rutinerna för anställning av sjukvårdspersonal börförenklas och att utvecklingsplaner bör utarbetas för försvarsmaktens hälso-och sjukvård. Förslageni rapporten bör enligt sjukvårdsstyrelsens mening tjäna som underlag för ettfortsatt planerings-, utvecklings- och förhandlingsarbete. Styrelsen föreslåratt en delegation tillkallas för dessa uppgifter. Huvuddelenav remissinstanserna delar uppfattningen atl företagshälsovården för deanställda bör regleras enligt avtalet om statlig företagshälsovård.Överbefälhavaren har emellertid, efter överiäggning i militärledningen, intelämnat samråd på sjukvårdsstyrelsens förslag. Både anställda och värnpliktigaskall enligt överbefälhavarens uppfattning omfattas av företagshälsovården ochde värnpliktigas sjukvård skall ingå i denna. Regionala hälsorådet i Stockholmoch vämpliktiga arbetsgruppen anser att den offentliga hälso- och sjukvårdenbör svara för de värnpliktigas sjukvård. Sjukvårdens och socialvårdensplanerings- och rationaliseringsinstitut samt försvarets rationaliseringsinstiluianser att möjligheterna lill samverkan med landstingen bör tas till vara.Flertalet av de tillfrågade landstingen framhåller emellertid att de harbegränsade möjligheter alt ställa läkare till förfogande. Remissinstansernaär i allmänhet positiva till samverkan mellan förband och hälsoråd. De äremellertid tveksamma till samutnyltjande av personalen. 1 fråga omvärnpliktssjukvården menar , statskontoret,, och värnpliktiga arbetsgruppen atl devärnpliktiga bör ges större ansvar atl själva bedöma sin föreslåratl försvars-maklens hälso- ochsjukvård i lägre regional och lokal instans organiseras på samma sätl som övrigverksamhet. Delta innebär enligl institutet bl. a. atl man bör organisera hälso-och sjukvårdsenheter vid försvarsområdesförbanden.