prop · G103185 · 1977-12-31 00:00:00 — Antagningsvillkoren bör motsvara vad som föreslåsför läkare. Flera tidigare utredningar har behandlatkategoritillhörigheten för personalen inom hälso- och sjukvårdsområdet.Beredningen har inte funnit anledning att föreslå att kategoritillhörighetenändras för den medicinalpersonal som f n. är civilmilitär. Däremot anser BKFatt om läkarna inom försvarsmaktens förbandssjukvård behåller befälsställningbör också instruktionssköterskorna få sådan ställning. Instmktionssköterskornautbildar värnpliktiga och befäl liksom de plutons- och kompaniofficerare som ärinstruktörer i hälso- och sjukvård. Beredningen konstaterar att det f. n. inte ställs absolutakrav på att ha genomgått befälsutbildning eller grundutbildning för vämpliktigaför att inneha den befälsrätt som följer med den civilmilitära ställningen somförbandsläkare. Om medicinalkåren behålls bör del därför övervägas om deläkare m.fl. som i stället för genomgången värnpliktsutbildning har fåttsärskild militär miljöutbildning skall vara befäl eller anställas som civila tjänstemän.Enligt beredningens uppfattning måste man generellt kräva att enbefattningshavare har genomgått den befälsutbildning m.m. som svarar mot denbefälsrätt vederbörande har. BKF föreslår att denna fråga utreds närmare i denkommande översynen av den civilmilitära personalens ställning inom ramen fördet fortsatta befälsordningsarbetet när ställning har tagits tillförbandssjukvårdens framtida organisation. Beredningen tar här upp frågan omkårtillhörighet. Den har inhämtat att chefen för försvarets medicinalkår f. n.utreder konsekvenserna av att inordna all medicinalpersonal i kåren. Omförslaget från utredningen om företagshälsovården om civilmilitäraregementsläkare m. m. genomförs anses flera skäl tala för att medicinalkårenbör utvidgas. Fördelar kan vinnas bl. a. i fråga om utbildningen av medicinalpersonalenoch en målinriktad utbildnings- och befordringsgång kan fastställas. Det ärvidare angeläget att medicinalkårens personal- och utbildningsplaneringomfattar all medicinalpersonal, även om kategoritillhörigheten för t. ex.sjuksköterskor och instmktionssköterskor inte ändras. Enligt beslut (prop. 1975: 81, : 16, rskr1975: 197) har en integrerad organisation för flygtrafikledning i fred bildatsinom luftfarts- Prop.1977/78:185 22 Flygledarna är anställda som civila tjänstemän vidluftfartsverket. För flygledare på lokal nivå vid militära flygplatser skeddedetta . 1 krig förs ansvaret för flygtrafikledningen över frånluftfartsverket till överbefälhavaren. På regeringens uppdrag har chefen för flygvapnet i oktober1976 lämnat förslag om utnyttjande och utbildning av flygledare. BKF som harhaft tillfälle att yttra sig om förslagen konstaterar att desssynpunkter i stort har beaktats. Frågor som rör kvinnliga flygledaresutnyttjande inom försvaret i krig och fred har dock inte behandlats av chefenför flygvapnet utan har förutsatts bli behandlade av BKF. Till dessa frågor hör krigsplaceringen av kvinnligaflygledare. Beredningen anför här inledningsvis att flygvapnetsfredsorganisation måste vara utformad så att flygstrilskrafterna snabbt kan krigsorganiserasoch ständigt har en hög insatsberedskap. Det är därför nödvändigt attnyckelpersonal i krigsförbanden redan i fred tjänstgör i de fredsförband somsätter upp krigsförbanden. Var och en som är flygledare måste vara beredd attplaceras i befattningar vid krigsförbanden. Efter att ha graiiskat flygledarnas militära befäls- ochförsvarsuppgifter i krig, vid beredskapshöjningar och inom förbandsproduktioneni fred konstaterar beredningen att flygledarna i viss utsträckning i egenskapav befäl skall kunna medverka i basförsvaret som en andrahandsuppgifl. Omfattningenav dessa uppgifter bedöms emellertid inte utgöra hinder för att kvinnor krigsplacerasi samtliga befattningar för flygledare i både luftförsvarscentraler ochbasförband, sedan de har genomgått erforderlig utbildning. Särbestämmelser i krigsplaceringshänseendeför kvinnliga flygledare bedöms därför inte vara aktuella. Därmed skapas ävenförutsättningar för att i fred allsidigt utnyttja kvinnliga flygledare vidmilitära flygplatser. behov av befäl inomflygtrafikledningen skall främst tillgodoses med reservofficerare. Huvuddelenav flygledarna måste därför i fred kunna utbildas till befäl. Detta kan skeendast genom reservofficersutbildning. För atl kvinnor skall få tillfredsställande möjligheter till placering som flygledare vid militära flygplatserföreslår BKF att all personal även kvinnor som har genomgått föreskrivenutbildning och i övrigt uppfyller de villkor som gäller för anställning antassom officerare i flygvapnets reserv. Kvinnliga flygledare som är reservanställda och som vidhögre ålder kan upprätthålla behörighet som flygledare förutsättspå samma sätt som sina manliga kolleger kunna utnyttjas på andra platser ikrigsorganisationen. Om flygledare väljer att inte fullgörareservofficersutbildning eller inte blir godkänd för antagning tillreservofficer kan ett begränsat antal f. n. bli värnpliktiga officerare, om defyller gälland utbildningskrav. Beredningen anser att en liknande ordning börgälla även kvinnlig flygledaraspirant. 1977/78:185 23 ka befattningar för värnpliktiglbefäl som kan omvandlas lillbefattningar för alternativt värnpliktig eller civil med motsvarande utbildningbör därför granskas. Beredningen tar i detta sammanhang också upp frågan omvillkor för fredsplacering på militär flygplats och framhåller att det ärangeläget att en del av flygledartjänslerna avses för icke befälsutbildade somkan dubbelut-nyttjas i freds- och krigsorganisationen. Härigenom kan principenom en integrerad organisation och gemensam personalkår förverkligas. Konkurrensförhållandenaför icke befälsutbildade flygledare som söker till militära flygplatser börfortlöpande uppmärksammas. Beträffande olika utbildningsfrågor framhåller BKF bl. a.att kvinnor bör få möjlighet att genomgå den utbildning lill flygledare somavses för värnpliktig personal. För att säkerställa rekryteringen av reservofficerare i trafikledningstjänstbör det vidare finnas möjlighet för dem som inte från början har gått vämpliktsvägenatt efter den fackmässiga utbildningen genomgå kompletterande militärutbildning för befälsanställning. Kompletteringsmöjligheten bör gälla alla somtidigare har utbildats eller f. n. är under utbildning till flygledare. 1 flygledarutbildningen ingår för alla elever en flygkurs.Om flygkursen behålls bör både manliga och kvinnliga elever genomgå den påsamma sätt som . Beredningen framhåller vidare vikten av att flygledarassistenternaskunskaper och duglighet samt utvecklingsmöjligheter i yrket tas till vara. Assistenternabör därför få ökad möjlighet att som inomverksutbildning vidareutbilda sigtill flygledare. Meteorologer är civilmilitär personal och är placeradeinom flygvapnet och vid vissa enheter inom armen och marinen. Den militära vädertjänsten är organiserad så att det vidvarje flygflottilj (motsvarande) och vid vissa enheter inom armén och marinenfinns en väderenhet. På regional nivå finns tre vädercentraler. Centralt ledsden militära vädertjänsten av ett centralorgan i flygstaben. Dessa enheteringår även i krigsorganisationen som dessutom om fattar vädercentraler vid bl.a. basförband, armeflygbataljon, örlogsbasslaber och ett stort antal andrastaber. lämnade förslag(stencil K 1974: 15) om flygvädertjänstens organisation m. m. Kommitténföreslog att den militära vädertjänsten skall ingå i försvarsmakten på sammasätt som . BKF utgår mot denna bakgmnd från att eventuell anställning av kvinnorsom meteorologer inom den militära vädertjänsten skall ske inom ramen förnuvarande organisation. Prop.1977/78:185 24 Beredningen konstaterar att meteorologer normalt inte harstridande uppgifter i krig. Eftersom försvarets meteorologer inte genomgår flygförar-utbildningutan bara får flygnavigalörsutbildning, finns det enligt beredningen vidare intenågra flygmedicinska hinder för att öppna flygvapnets meteorologfack förkvinnor. Flygtjänsten kräver nämligen inte att meteorologer deltar i taktiskflygning, avancerad flygning eller flygning på högre höjder. Beredningenföreslår därför att samtliga befattningar för meteorologer i freds- ochkrigsorganisationen öppnas för kvinnor. Antagnings- och utbildningsbestämmelserbör ändras så att kvinnor kan anställas i meteoro-logbefattning på aktiv statoch i reserv. beräknas uppkomna vakanser täckas genomintern rekrytering bland reservbefälsanställda. Behov av aktiva meteorologeruppkommer först , då tre till fyra meteorologer behöver anställas.Under de närmaste åren kan det därför bara bli aktuellt med re-servbefälsanställningför kvinnor inom meteorologfacket. Beredningen har även granskat personalkategorifrågan förmeteorologer. I samband därmed framhåller BKF att den militära vädertjänstenarbetar i nära samverkan med den militära ledningspersonalen och att meteorologerdärför måste ha ett relativt stort militärt kunnande. 1 vissa meteorologbe-fatlningarvid bl.a. basförband ingår också att leda underställd personal och delta iförsvar. Miljöbetingelsema och arbetsförhållandena för dessa befattningar ärsådana att man så långt som möjligt bör undvika att utnyttja civil personal idem. I fredsorganisationen deltar meteorologer i mobiliserings- och krigsplanläggningsarbetet,vilket kräver militärt miljökunnande. Sammanfattningsvis förordar beredningenatt meteorologpersonalen t. v. behåller civilmilitär ställning. Om någonändring anses påkallad bör meteo-rologerna få militär status. Slutlig ställningbör tas i sam band med det fortsatta arbetet med befålsordningen. Flygingenjörer är civilmilitär personal som huvudsakligenhar tekniska och tekniskt-administrativa uppgifter. Flygingenjörer utbildasdels på flyglinjen, dels på marklinjen. Utbildningen sker omväxlande vidteknisk högskola och vid militära skolor och förband. Flygutbildning ingår påflyglinjen. Gällande fredsorganisation med drygt 100 tjänster kommeratt minska något. Flygingenjöremas framtida utbildnings- ochanställningsförhållanden har i det pågående befälsordningsarbetet förutsattsbli utredda särskilt. Enligt det underlag som BKF har fått från chefen förflygvapnet bedöms den tekniska utvecklingen öka kravet på högskoleutbildadeingenjörer inom flygvapnet. Den minskande organisation som kan förutses bedömsöka kraven på allsidig användbarhet hos den tekniska ingenjörspersonalen i bå- Prop.1977/78:185 25 defreds- och krigsorganisationen. Teknisk personal på olika nivåer förutsättsvid behov kunna delta i vissa markförsvarsuppgifter i krig samt i ut-bildaruppgifterinom det egna facket i fred. Detta innebär att kravet på miljökunskap inomförsvaret och på militär ledarskapsutbildning inte minskar . Beredningenframhåller att det är en flygmedicinsk bedömningsfråga om kvinnor skall fåmöjlighet att utbilda sig till flygingenjör på flyglinjen. BKF anser att dessamedicinska faktorer inte är tillräckligt klarlagda för att man nu skall kunnata ställning i denna fråga. Närdet gäller anställning av kvinnor som flygingenjörer på marklinjen kanberedningen inte förutse några särskilda komplikationer. Samma krav påfältduglighet, fysisk prestationsförmåga m.m. fömtsätts här gälla för manligoch kvinnlig personal. Krigsbefattningarna för flygingenjörer har rent tekniskoch tekniskt-administrativ karaktär. De markförband som de är chefer för haringa direkta stridsuppgifter Stridsuppgifterna är begränsade till försvar avden egna enheten när denna utsätts för anfall. Motdenna bakgmnd föreslår beredningen att samtliga befattningar för flygingenjörpå marklinjen i freds- och krigsorganisationen öppnas för kvinnor. Om närmaieundersökningar visar att det från flygmedicinsk synpunkt inte finns någrahinder anser BKF att även befattningama på flyglinjen bör öppnas för kvinnor. Inomramen för nu gällande befälsordning behöver ingen särskild förutbildning förkvinnor anordnas, eftersom flygingenjörsaspiranter i nuvarande system integenomgår någon värnpliktsutbildning innan flygingenjörsutbildningen påbörjas. Beredningenhar inte funnit anledning att föreslå ändrad kategoritillhörighet förflygingenjörer. De bör alltså behålla civilmilitär ställning. Avde ca II 600 kvinnor som är anställda vid försvarsmakten äromkring 8000 verksamma inom kontors- eller förplägnadssektom. Utvecklingsmöj-lighetemaför denna personal är enligt beredningen små. Beredningenanför att det genom vidgad personalutbildning inom ramen förjämställdhetsarbetet bör vara möjligt att systematiskt bygga upp ett militärtmiljökunnande hos den civila personal som utnyttjas i både freds- ochkrigsorganisationen. a. bör civil personal i vissa nyckelbefattningar få tillfälleatt kvalificera sig för att sköta krigsförberedelsearbetet inom sitt egetfackområde. Genomutvecklingsåtgärder av olika slag bör gränsen mellan militära och civilauppgifter inom t.ex. stabs- och expeditionstjänsten bli mer flytande. Dennautveckling mot integration mellan olika personalkategoriers arbetsuppgifter börenligt BKF medföra att principema för rekrytering ochpersonalsammansättning ändras. Målet bör därvid vara att åstad- 1977/78:185 26 kommastörre handlingsfrihet och organisatorisk rörlighet som personalenskrav på goda utvecklingsmöjligheter beaktas. Början bör göras med vissachefsbefattningar inom kameralfunktionen och med köksföre-ståndama inom förplägnadsfunktionen. Kameraltjänstär en sammanfattande benämning för kassatjänst, handläggning av löneärendenoch därmed sammanhängande anställnings- och avtalsfrågor samt kassa- ochkostnadsredovisning. Centralt leds kameraltjänsten av försvaretscivilförvaltning. Deflesta chefsbefattningarna inom kameralfunktionen vid försvarets myndigheter äravsedda för kompaniofficerare. 1 fredsorganisationen fanns 95chefsbefattningar för kompaniofficer och fyra för civil personal. Vidförsvarsmaktens staber, förband och skolor fanns 67 enheter förkameral verksamhet. Personalstyrkan vid kameralenhelerna varierade mellan 4och 35 tjänstemän. Vidorganisationsöversyner har flera kameralenheter dragits in ochstörre enheter har bildats. En fortsatt centralisering kan förutses. 1krig leder militärbefälhavaren den kamerala verksamheten inom militärområdet.Samtliga kameralenheter i fredsorganisalionen tas i anspråk i krig. De kallasdå krigskassaavdelningar. Avdelningarna placeras som regel i mera stationärastaber. Den nuvarande krigskassaorganisationen består förutom avkrigskassaavdelningar också av krigskassadetaljer för ledning och kontroll avkassatjänsten. Arbetet vid krigskassaavdelningarna bedöms bli omfattande,eftersom de vid sidan av del egna förbandet skall betjäna minst ett förband avbrigads storlek. Tillkurs i kameraltjänst för kompaniofficer kan den söka som är kapten och harvarit kompaniofficer under och är . Utbildningenär ettårig och genomförs vid försvarets förvaltningsskola. Intagningen tillförvaltningsskolan är högst 24 kompaniofficerare ur armén, marinen ochflygvapnet . Kravenpå den kamerala chefspersonalen har granskats av personalkategoriutredningen ibetänkandet (SOU 1973:38) Personal för krigsmaktens förvaltning. Utgångspunktenför utredningens bedömningar var att den civila personalen bör användas inomområden där det militära miljökunnandet kan förvärvas genom det löpandearbetet eller genom studietjänstgöring. FörBKF har utgångspunkten varit att man genom särskilda utbildningsinsatsersystematiskt bör bygga upp den civila personalens miljökunnande. Beredningenframhåller att kraven på militära kunskaper och militär miljöerfarenhetvarierar beroende på det mobiliserings- och krigsplanläggnings- 1977/78:185 27 ansvar som är knutet till de olika befattningama. BKFanser att krav på att militär personal skall avses för chefsbefattning inomkameralfunktionen bör ställas bara när en yrkesofficersutbildning är direktnödvändig. I övriga fall bör fri konkurrens från alla personalkategorier varamöjlig. De kamerala chefsbefattningarna bör alltså rekryteras bland både äldremilitärt befäl och civil personal som har vidareutbildats. BKF förutsätter att de civilanställda som skall gå övertill kameral chefsbefattning får en grundlig teoretisk utbildning varvad medpraktisk utbildnings- och övningsverksamhet. Kursprogram bör utarbetas avvederbörande militära myndigheter. Vissa riktlinjer för detta arbete lämnas avBKF. I personalkategorifrågan anför beredningen att man för dekamerala chefsbefattningarna bör kunna överväga att gå över till civilmilitärställning utan krav på genomgången värnpliktsutbildning. BKF tar dock inte nuställning i kategorifrågan. 1 förplägnadsverksamheten ingår främst bespisning vidmilitärrestauranger, personalmatsalar och lägerserveringar. Antalet anställda inom hela förplägnadsfunktionen var år1977 3 200 omräknat i heltidstjänster. Av dessa är ca 100 köksföreståndare ochca 115 biträdande köksföreståndare. är fackmyndighet för facket förplägnad. Utvecklingen inom förplägnadsfacket har under de senasteåren präglats av en ökad samordning av mathållningen på förbanden.Omorganisationer i lokal och lägre regional instans har också gjort det möjligtatt administrativt öka samordningen inom garnisonerna. lämnade i juni 1976ett förslag om ändrad uppgiftsfördelning för personal inom förplägnadsfunktioneni samband med en översyn av administrativa rufiner m. m. vid armémyndigheterpå lokal nivå. Institutet föreslog att köksföreståndamas ansvar ökas och attföreståndarna blir chefer för den eventuella bespisningsenheten inom garnisonsortema.Uredningen har därefter legat till grund för vissa förslag från chefen förarmén inom ramen för uppföljningsstudier till organisationen i lägre regionaloch lokal instans. I dessa förslag fömtsattes dock att nuvarande ordning för chefsskapetför militärrestauranger t. v. behålls. inledde en förstudietill en långsiktig rationaliseringsutredning rörande förplägnadsfunktioneninom försvarsmakten. Målet är bl. a. att minska totalkostnaderna och göra verksamhetenmera effektiv. Enligt beredningens uppfattning bör materielverketsrationaliserings-utredning omfatta även personalutvecklingsfrågor inom förplägnadsfunktionen.Verket är också berett att i en eventuellhuvudstudie utreda förut- Prop.1977/78:185 28 sättningamaför att genomföra vissa alternativ som BKF har utarbetat för att ändraköksföreståndarnas utvecklingsmöjligheter. BKF har funnit att köksföreståndamaskunskaper och erfarenheter inom förplägnadsfunktionen bör kunna utnyttjasbättre inom försvarsmakten. Ansvarsnivån bör därför höjas och befordringsmöjlighetemaförbättras. Beredningenföreslår att materielverkets fortsatta utredning inriktas på att klara ut hurköksföreståndarna vid förbanden under resp. enhetschef (motsvarande) kan gessjälvständigt ansvar för ledning av förplägnadsfunktionen. Köksföreståndamaskulle således ansvara för förplägnads-funktionens drift, planering,administration och ekonomi. Driftvämetutgör tillsammans med det allmänna hemvärnet en del av armén och har tilluppgift att skydda en myndighets eller ett företags egna anläggningar och egenverksamhet. Driftvämetomfattar f. n. omkring 19000 driftvämsmän. Personalen skall vara anställd ellerberedskapsregistrerad vid myndigheten eller företaget. Enkvinna kan f n. inte anslutas till driftvärnet med uppgifter som driftvämsmänvid den egna myndigheten eller företaget. Detta beror på att driftvärnsmannen iallmänhet har till uppgift att medverka i skyddet av den egna arbetsplatseneller anläggningen när omständighetema kräver det. Fleraskäl talar enligt beredningen för att kvinnor bör få samma möjligheter som mänatt efter eget åtagande delta i driftvärnet. 1 första hand är det enrättvisefråga eftersom driftvärnsmanskapet har nära anknytning tillanställningssituationen. Drift värnet är en organisation som byggs upp för beredskapoch krig och som personellt bygger på dem som är anställda vid myndigheteneller företaget i fred. Det är då oväsenfligt om dessa är män eller kvinnor. BKFunderstryker vidare att det inte är fråga om att utvidga driftvämsor-ganisationenför att bereda plats för kvinnor. Ett ökat ianspråktagande av kvinnor skall skeinom tillgängligt rekryteringsutrymme. Rekryteringsunderlaget behöveremellertid breddas, eftersom behovet av driftvärnsperso-nal är större äntillgången. Vidare finns det planer på att bilda nya driftvärn vid vissamyndigheter och företag. Rekrytering av kvinnor skulle slutligen ge möjlighetatt föryngra driftvämsorganisationen, eftersom den f. n. nästan till hälftenbestår av män som har fyllt . Enligtberedningens uppfattning bör kvinnorna kunna komma i fråga för allatyper av befattningar inom driftvärnet. 1 en första omgång är det emellertidnaturligt att de placeras i menigbefattningar som ordinarie driftvämsmän.Rekryteringen bör inledas som en försöksverksamhet vid vissa myndigheter ochföretag. Eftersomkvinnor inte omfattas av den allmänna värnplikten, måste de Prop.1977/78:185 29 få militär utbildning före antagningen som driftvämsmän. BKFföreslår att utbildningen under den inledande försöksverksamheten utformasefter de riktlinjer som gäller för driftvämsmän som är frikallade värnpliktiga.Utbildningen bör delvis förläggas lill hemvärnets stridsskola. Utbildningensomfattning och organisation bör fastställas av rikshemvärnschefen. Efter antagningen bör kvinnlig driftvärnspersonal varaskyldig alt genomgå den utbildning som gäller för all övrig personalinom hemvärnet. Beredningen har även granskat förutsättningarna för att iökad omfattning placera kvinnor i vissa stödfunktioner inom driftvämsorganisationenutöver de driftvärnslottor som f. n. finns vid bl.a. postverket. BKF:s undersökningarvisar dock att behovet av ytterligare personal i dessa funktioner är litet ochinte påtagligt skulle öka kvinnornas medverkan i driftvärn och företagshemvärn. BKF tar också upp bemanningen av de ledande befattningarnainom driftvärnet. Uppgiftema i dessa är administrativa och innebär inte förbandschefskap.De kräver inte heller att man är konlrakterad som drift-värnsman. Gällandebestämmelser hindrar inte atl kvinnor placeras i dessa befattningar. BKF anseratt de myndigheter som har organiserat frivilligt driftvärn bör sträva efteratt den som innehar ledande befattning inom myndigheten också bör ha liknandebefattning i myndighetens driftvärn. Beredningens förslag om kvinnor i driftvärnet medför attbl.a. hemvärnskungörelsen (1970: 304) måste ändras. Vidare behövs föreskrifterom företrädesrätt att ta i anspråk denna personal. 3.9 Svenska beredskapsstyrkan för FN-tjänst Enligt målsättningen för totalförsvaret skall resurserkunna avdelas för svenskt deltagande i FN:s verksamhet i syfte atl upprätthållaeller återställa internationell fred och säkerhet. Enligt lagen (1974: 614) omberedskapsstyrka för FN-tjänst får beredskapsstyrkan omfatta högst tvåbataljoner samt specialenheter om högst en bataljons styrka. har f n. en FN-bataljon i och enpå . Anställning av kvinnor i den svenska beredskapsstyrkan harhittills förekommit bara vid enstaka tillfällen och har då begränsats tillfältartist- och sjukvårdspersonal beroende på att grundkravet för anställningär genomförd vämpliktsutbildning. Beredningen anser att detta bör omprövasdels från rättvisesynpunkt, dels för att vidga rekryteringsunderiaget. FN-bataljonema har ett stort antal specialbefattningar därcivilutbildning eller yrke är kvalifikationsgmndande. Beredningen har inriktatsin granskning på dessa befattningar. Frågan om kvinnor skall kunna tas ut tillsådana befattningar bör enligt BKF bedömas mot bakgrund av dels den praxis som fn. gäller, dels om kvinnor innehar motsvarande befattningar inom den svenskaförsvarsmakten. 1977/78:185 30 FNhar enligt BKF tidigare godtagit att kvinnor placeras i sjukvårdsförband. Förden kanadensiska kontingenten i har kvinnor godtagits även iannan tjänst än sjukvårdstjänst med hänvisning till att kvinnor ingår imotsvarande förband i hemlandet och att har åtagit sig att svara föreventuella extra kostnader.