prop · G10357 · 1977-12-31 00:00:00 — a. naturvärn ochMiljöförbundet anser att de ekologiska effekterna är otillräckligt undersökta.Vilhelmina sportfiskeklubb anser att utredningen har tagit för liten hänsyntill att viktiga effekter på ingrepp i naturen f. n. inte kan mätas på etttillfredsställande sätt. Näringslivets energidelegation anser att utredningarna geren bild av älvarnas naturvärden i outbyggt skick samt i viss mån denkraffekono-miska nyttan av utbyggnad. Vad som framför allt saknas är övergripandekraftekonomiska synpunkter, sysselsäftningsbedömningar och samhällsekonomiskakalkyler. De motstående intressena har enligt delegationens bedömning gettsstörre vikt än utbyggnadsintressef. LO ser utredningsmaterialet som enpartsinlaga, med en överdriven kon- 1977/78: 57 65 centrafion på de negativa effekterna. Materialet kan tjänasom en varningssignal inför utbyggnad av vissa älvsträckor men inte ensamtläggas tUl grund för avvägningen mellan olika elproduktionssätt eller mellanolika älvsträckor. och Kaitums älvars bevarande anser attinverkan på den kommunala ekonomin har blivit bristfälligt belyst, och bl. a.länsstyrdsen i poängterar vikfen av att materialet sätts in iett bredare regionalpolitiskt sammanhang. villkraftigt betona att beslutsunderlaget måste kompletteras med synpunkter från deberörda kommunerna. naturvärn understryker att materialet inte kananvändas för beslut om utbyggnad, endasf för beslut om undantag från slutligprövning. Älvräddamas samorganisation pekar på att materialet för flera objektär ofullständigt och bör kompletteras innan man fatfar beslut. 3.18 Vattenkraftutbyggnadens betydelse förenergiförsörjningen framhåller att redogörelsen för vattenkraften ienergiförsörjningen på ett verklighetstroget sätt beskriver vattenkraftensegenskaper, betydelse och roll i nuvarande kraftsystem. gör därutöver ettförsök till analys och beskrivning av vattenkraftens roll i kraftsystem där nyaenergislag ingår. a. , i Gävleborgslän. , Vattenvämet, Älvräddarnas samorganisation och Miljöförbundetanser att de möjliga tillskotten från vattenkraften både på kortare och längresikt är så små att de infe får någon väsentlig betydelse för vårenergiförsörjning. Stockholmsgruppen påpekar att en totalutbyggnad av vattenkraften med ytterligare endast motsvarar 1/10 avoljeimporten. påpekar att endast motsvarar eft årsförväntad ökning av energiförbrukningen och framhåller atf vi måste diskuterahur mycket energi som skall förbrukas och för vilka ändamål, innan vi offraroersättliga värden. Kraven på fortsatt vattenkraftutbyggnad bottnar mer iföretagsekonomiska intressen än i verklig omsorg om vår energiförsörjning. SNFframhåller att vattenkraftens långa projekterings- och byggnadstid gör denmindre lämpad att lösa de akuta problemen. Pä , i ett samhälle utanväxande energibehov, är nuvarande vattenkraftprodukfion tillräcklig.Vattenvärnet påpekar atf de vattenkraftresurser som återstår är de som ärminst lämpade för utbyggnad både när det gäller kostnader och skador påmotstående intressen. Några remissinstanser, bl. a. ,i . och framhåller å andrasidan vattenkraftens fördelar gentemot andra kraftslag. 5 1977/78.1 saml. Prop.1977/78: 57 66 styrelsen för ekonomiskt försvar pekar på vattenkraftensoberoende av yttre konflikter, driftsäkerhet och övriga egenskaper som är avvärde från försvars- och beredskapssynpunkt. framhålleratt det är en central målsättning för den svenska energipolitiken att tryggaenergiförsörjningen fill rimliga priser. Det är därvid fördelaktigt att kunnabasera produktionen på inhemska energikällor, vilket också ger gynnsammaåterverkningar på den svenska energiindustrin. far därigenom på sig enrättvisare del av det globala ansvaret och reserverar de fossila bränslena förandra och mer väsentliga framtida behov. Handelskammaren i påpekaratt summan av ett stort antal vatfenkraffprojekt kan ge betydande effekter påoljeförbrukningen, även om de var för sig kan framstå som marginella. och understryker attvattenkraften får en tung roll i ett framtida elkraftsystem, oberoende av omdetta baseras på kärnkraft eller t. ex. vindkraft. framhåller att def är tveksamt om en höjd elproduktionär nödvändig för sysselsättningen; däremot är el-tillgången en förutsättningför företagens rationalisering och produkti-vitefshöjning, som i sin fur ärnödvändig för standardhöjning och reformer. Fram är endasfvattenkraft, kärnkraft och oljekraft realistiska alternativ. Kärnkraft ocholjekraft framstår på flera sätt som tveksamma. Det är nödvändigt att så långtsom möjligt ersätta oljan, och kärnkraften är om inte annat en dyrbar form förenergiproduktion. Kraffekonomiska, miljömässiga, handelspolitiska,bered-skapspolifiska och sysselsättningspolitiska skäl talar enligt förbundetsmening entydigt fill vattenkraftens fördel i jämförelse med tillgängligaalternativ. Detta motiverar en radikalt ändrad inställning från statsmakternatill vattenkraftutbyggnad, anser handelskammarförbundet. konstaterar att en viss ökning av energiförbrukningentills vidare är ofrånkomlig och menar atf detta måste tillgodoses genomutbyggnad av både vattenkraft och kärnkraft. i anser att både kraft- ochbevarandeaspekterna bör underordnas möjligheterna att förbättra levnadsbetingelsernai inlandet. Norrlandskraffens fortsatta utbyggnad ger marginella tillskott iförhållande till landefs energiförsörjning, men de regionala effekterna kanbli betydande. Elkraffstillgången kan vara av fundamental betydelse i enlångsiktig näringspolitisk strategi för området. iNorrbottens län anser att det är uppenbart att en industriell utveckling ilänet kräver mer energi, trots alla sparåtgärder. Prop.1977/78: 57 67 3.19 Vattenkraftutbyggnadens betydelse försysselsättningen a. kommun. Näringslivets energidelegation ochBergvik och stryker under vattenkraftens betydelse för sysselsättningen.Sveriges fritidsfiskares riksförbund, naturvårdsförbund.Vattenvärnet m. fl. framhåller å andra sidan att sysselsättningseffekternainte får övervärderas. menar attsysselsättningsaspekten inte ensam utgör motiv för vattenkraftutbyggnad menatt den kan bli av intresse vid avvägning mellan två i övrigt likvärdigaprojekt. Stockholmsgruppcn Rädda Ljusnan påpekar att fortsatt utbyggnad integer sysselsättning åt fler än dem som redan är engagerade, vilket är mindre än1 % av samtliga sysselsatta i de fyra nordligaste länen. Lägreenergiförbrukning borde för övrigt snarare skapa arbetstillfällen än avskaffadem. naturvärn framhåller att bygder som haft mycketvattenkraftutbyggnad inte är rikare utan ofta fattigare än förut. Flera remissinstanser, t. ex. iVästerbottens län, menar att man måste fa hänsyn till konsekvenserna försysselsättningen av en allmän kraftbrist, när vattenkraftens utbyggnadsnivåskall bestämmas, Länsstyrdsen i framhåller att dettillfälliga syssel-sätfningstillskottet från vattenkraftutbyggnad måste vägasmot sysselsättningseffekter av en attraktiv, outbyggd miljö, men att entryggad energiförsörjning för processindustrin har stor betydelse försysselsättningen. Där måste vattenkraften ses i samband med andra energislag.Länsstyrelsen i pekar på betydelsen för den nord- ochmellansvenska industrin av hittillsvarande fördelar när det gäller bl. Fortsatta utbyggnader bör främst komma skogslänen rill del. anser det tveksamt om man kan påstå attbortfallet av arbetstillfällen i t. ex. de areella näringarna på grund avvattenkraftutbyggnad är förhållandevis begränsat och till en del kompenserasgenom nytillkommande arbetsuppgifter. Man anser att def i utredningen saknasen helhetsbedömning av sysselsättningseffekten från lokal och regionalarbetsmarknadssynpunkf. Det är enligt tveksamt om den studie somgjordes för den sehlstedtska utredningen är relevant för norra . AMS anseratt vattenkraftutbyggnaden skulle kunna ge ett värdefullt bidrag fill enutjämning av de regionala sysseLsättningsskillnaderna i norra underett flertal år. i pekar på den direktasysselsättningen i utbyggnaden, som är viktig i alla inlandskommuner, men ocksåpå den industriella expansion som en ökad energiproduktion skulle ge utrymmeför. i framhåller också utbyggnadernasbetydelse för bygg-arbefskraften, särskilt i inlandskommunerna. 1977/78: 57 68 bottens län anser man infe atf någrarekryteringssvårigheter skulle behöva uppstå. Man delar utredarens uppfattningatf det är angeläget att behålla sysselsättningen för dem som är engageradei vattenkraftutbyggnad, eller åtminstone åstadkomma en långsam nedtrappning.Länsarbetsnämnderna i och framhäller att man ifortsatt utbyggnadsplanering bör fa större hänsyn till den lokalasysselsättningssituationen så att åtgärder sätts in i rätt ögonblick; detta kandock bäst bedömas i ett regionalf perspektiv. Umeåuniversitet riktar stark kritik mot utredningen för att den inte krafrigarepåpekat behovet av en sysselsättningsplanering, och bl. a. iVästerbottens län framhåller att en fast plan för vattenkraftutbyggnadensnarast bör upprättas. Det är utomordentligt angeläget att energifrågornalöses på ett sätt som inte motverkar en aktiv regionalpolitik. Länsstyrelsenpåpekar att def behövs 4 000 nya arbetstillfällen i länet föratf nå rikets genomsnittliga förvärvsfrekvens. åberopas som ettexempel på hur den lokala och regionala befolkningen genom sin arbetslöshet harfått betala ett bevarande av riksintressena, medan utbyggnad harhaft stor positiv betydelse. Ävenlänsstyrelsen i betonar atf det är angeläget att utbyggnadernaplaneras utifrån lokala behov. beskriver utbyggnaderna iJokkmokks kommun som exempel. Man menar att utbyggnaden skulle ha sett heltannorlunda ut, om omsorgen om lokalbefolkningen fått vara styrande. Fortsattutbyggnad skulle vara bra men den skulle inte vara nägon långsiktig lösning.Länsstyrelsen framhåller dock att def är för enkelt att säga att arbetskrafteni liten utsträckning rekryteras lokalt. Även om de första kommer utifrån fårman stora följdeffekter och det är rimligt att tänka sig att antalet lokaltrekryterade successivt växer under en lång utbyggnadsperiod. Länsstyrdsen iJämtlands län anser att även små tillskott kan ha betydelse för sysselsättningeni de norra delarna av länet. Det är önskvärt att eventuella utbyggnader spridsöver tiden. i framhåller att en utbyggnad avKalixälven skulle betyda mycket för och kommuner, men då börutbyggnaden läggas än som planerats. kommun anseratf med en långsiktig planering skulle fortsatt utbyggnad vara bra försysselsättning, service och näringsliv i kommunen. LRF anser atf defväsentligaste är att bedöma möjligheterna för den bofasta befolkningen inomvarje bygd att leva kvar. Kommiiién jör och Kultums älvars bevarandeanser att den lokala arbetskraften bör sysselsättas med om- och tillbyggnadersom är lättare atf planera för en mjuk avtrappning. Prop.1977/78: 57 69 Ett stort antal remissinstanser uttrycker uppfattningenatt utrymmet för ytterligare vattenkraftutbyggnad är litet om man inte skallskada mycket stora bevarandevärden. Man framhåller att ett tillskott på 5TWh/år till 1985 inte skulle kunna nås utan svåra förluster för de motståendeintressena. Sådana åsikter framförs av bl. a. , statensnaturvårdsverk, länsstyrelserna i och , Ljusdalskommun, , , , , ,långfärdspaddlare, , och naturvärn. Ett flertal remissinstanser delar utredarens uppfattningatt det är befogat med återhållsamhet när det gäller fortsatt utbyggnad. Bl.a. , och naturvärnanser att bevarandesynpunkterna under nästan hela utbyggnadsepoken fått ståtillbaka för utbyggnadsintresset. Naturvärnet påpekar att hittillsvarandeutbyggnader bl. a. tagit i anspråk sådana områden som man med nutidabetraktelsesätt skulle bevara, medan menar att de flesta avde från olika bevarandesynpunkter värdefullaste områdena redan har gåttförlorade. Med den ringa tillgång på älvsträckor med naturligt rinnande vattenoch av någon betydelse som återstår i landet och de relativtmarginella kraftvinster som står att få, anser att def ifortsättningen är motiverat alt låta naturvårdens och friluftslivets intressenkomma i första hand. Def av utredningarna framlagda materialet är ett mycketstarkt stöd för kraven på återhållsamhet i fråga om fortsatt utbyggnad i deberörda älvarna. a. Älvräddamas samorganisation. StockholmsgruppenRädda Ljusnan och anser att utbyggnadsepoken bör betraktas somavslutad. Slatens naturvårdsverk kan acceptera huvudsakligen effekfutbyggnaderi befintliga anläggningar. SSR anser att endasf effekt-utbyggnader o. d. börfillåtas i avvaktan på en bedömning samebyvis av följderna av en ytterligareutbyggnad. anser att så mycket redan är utbyggt att ettbevarandeintresse bör få väga upp utbyggnadsintresset. Endasf vissautbyggnader i klass 1 kan accepteras utöver effektutbyggnader. Älvräddamassamorganisalion anser atf klasserna 24 i bevaranderangordningen bör undantasfrån utbyggnad, medan . och Miljöförbundetanser att klasserna 24 i den slutliga rangordningen bör undantas. anser att man i första hand börpröva utbyggnader i klasserna O2; dock bör alla älvsträckor som frånkulfur-minnesvårdssynpunkt placerats i klass 3 eller 4 bevaras för framtiden. Prop.1977/78: 57 70 Någon utbyggnad av de fyra stora outbyggda älvarna börinfe komma i fråga ens på . Under förutsättning att vissa projekt iklass 1 och 2 undantas kan acceptera en utbyggnad av 23TWh/år på kort sikt och /år på lång sikt. Klasserna 3 och 4 bör heltundantas. anser också att klasserna 3 och 4 bör undantas, i varjefall tills en jämförelse med de fre undantagna älvarna har gjorts. Krokomskommun anser att projekt i klasserna O2 bör kunna tillåtas, underförutsättning att berörd kommun inte motsätter sig. KVA anser att i norraNorrland 10 av /år helt bör undantas, i södra och norraSvealand 4 av /år. Man understryker att utbyggnader i klass 2 måsteföregås av en ingående prövning. Den yttersta gränsen för en acceptabelutbyggnad går enligt KVA vid /år. Fritidsfiskarna anser att det vorerimligt att alla återstående orörda älvsträckor skonas. I andra hand bör allamed bevarandevärde 3 och 4 undantas. Vattenvärnet anser att eft större tillskottän /år är otänkbart även på , och betonar att def måste vara projektens skadeverkningar som ärutgångspunkten och infe en viss utbyggnadsnivä. , , , iVästerbottens län, kommun, Näringslivels energidelegation, LO, . m. fl. anser å andra sidan att det finns utrymme för enavsevärd ytterligare utbyggnad av vattenkraften. Slatens vatlenfallsverkframhåller atf tidigare beslut om bevarande har fatfats i tron attvattenkraften enkelt skulle kunna ersättas. Med nuvarande osäkerhet beträffandekärnkraften måste alla andra resurser tillvaratas för att klara 1980-taletselförsörjning. anser atf 15 å /år ytterligare bordekunna accepteras anser att ytterligare 20 25TWh/år borde byggas ut, i en takt av ungefär . Endast en avhuvudälvarna och delar av klass 4 bör undantas från utbyggnad genomförhandsbeslut. framhåller att energibalansen för innehåller storaosäkerheter, vilket ses som ett argument för största möjUga andel vattenkraft.Utredningens bedömningar av vilka energi-tillskott som kan uppnås vid olikatidpunkter anser realistiska. Näringslivets energidelegaiion anser att mani dag måste lägga betydligt större vikt vid utbyggnadsintresset än år 1975.Sysselsättningen och de ekonomiska intressena måste väga tyngre än överdrivnabevarande-synpunkter. Fram borde /år byggas uf, därefter ytterUgareminst /år. kommun ser som ett oeftergivligt krav att en stor delav den norrländska vattenkraften tas i anspråk för att tillgodose det ökadebehovet av energi. i menar också attutvecklingen på energiområdet talar för största möjliga ökning avvattenkraftutbyggnaden och anser, liksom länsstyrd- 1977/78: 57 71 sen i , att def är rimligt att tänka sigatt en betydande del av tillskottet /år fill 1985 åstadkoms genomutbyggnader i norra . Uppfattningen att utbyggnad av eft större objekt kan varafördelaktigare än utbyggnad av många små även från bevarandesynpunkt får stödav flera remissinstanser, t.ex. , SGU, länsstyrelsernai , , och , KVA och LO.Älvräddamas samorganisation å sin sida anser detta resonemang vara heltirrelevant. Det är enligt Älvräddarna fel att utgå från en bestämdenergiproduktion och därefter bestämma vad som måste byggas ut för atf uppnåden nivån. I stället måste skadenivån vara utgångspunkten, och då är storlekenbetydelselös. framhåUer att det högre utbytet av störreutbyggnadsprojekt gör att de kan bära större kompensationsåtgärder. Flera instanser instämmer också i rekommendationen att manbör göra jämförelser med de undantagna älvarna innan man beslutar om utbyggnadav eller älv. Detta betonas bl. a. av kammarkollegiet,, fiskeriintendenten i övre norra distriktet,i , LO och . a.SNF far dock avstånd från en omprövning av de undantagna älvarna. , , och anseratf alla älvsträckor i nationalparker bör betraktas som redan undantagna. Bl.a. statens planverk, SNF, och Svenska fjällkliibben anser attalla älvsträckor i obrutna fjällområden bör undantas. Svenskakraftverks-jöreningen anser att undantag bör göras främst i fjällområdet, därorördheten finns. Vikten av att vissa referensområden av olika karaktär undantasunder alla förhållanden framhålls bl. a. av SGU och länsstyrelserna iVärmlands och . Även kraftindustrin anser atf vissa älvsträckor börundantas definitivt genom förhandsbesluf. anser att återstående opåverkadevattensystem bör sparas i första hand. Redan påverkade vatten betraktas somsvårt skadade. Liknande synpunkter framförs bl. a. av kommun. , och med . Flera remissinstanser,t. ex. kommun, reservanter i i ,SNF, , samorganisation och ,pekar på möjligheterna till effektiviseringar i befintliga anläggningar ochanser atf dessa möjligheter bör utnyttjas innan nya älvsträckor fas i anspråk. , , SACOtSR, Älvräddarnas Prop.1977/78: 57 72 samorganisation och Stockholmsgruppen anseratt utbyggnadsbeslut bör grundas på bevaranderangordningen och inte på denslutliga rangordningen. kommun anser att mycket talar för att en fortsattutbyggnad bör koncentreras till de stora älvarna så att de små kan sparas förrekreationsändamål. i framhåller att länet ärett bra exempel på de mindre vattendragens betydelse för de mångas rekreation.Även kommun betonar de små vattendragens förtjänster. kommunanser att man bör utgå från en mer omfattande utbyggnad i norra än i demer fätfbefolkade södra delarna, naturvärn framhåller att samernas existens måstetryggas. Stora skador på rennäringen bör därför infe accepteras. Varje bygdmåste därutöver tillförsäkras nära tillgång till outbyggda vatten. a. SNFpoängterar att samma klass i rangordningen inte betyder likvärdighet. Vidbeslut om utbyggnader är det därför nödvändigt att gå tillbaka tillkällmaterialet, så att infe ett intresse drabbas oproportionerligt mycket. Länsstyrelseni framhåller att rangordningarna inte får uppfatfas som ettslutligt ställningstagande eller förslag till utbyggnadsordning. Beslut börfattas i ett bredare regionalpolitiskt sammanhang. Bedömningar av för- ochnackdelar för den berörda landsdelen bör tillmätas den helt avgörandebetydelsen vid den totala sammanvägningen. Det blir obetydligavälfärdsförändringar annat än i de närmaste kommunerna. Utbyggnader i områdenmed stor arbetslöshet och låg ekonomisk aktivitet har helt annan betydelse änobjekt i områden med relativt goda sysselsättningsmöjligheter. Om en regionligger under välfärdsgenomsnittet bör en eventuell utbyggnad helt komma regionentillgodo. En långsam, jämn utbyggnadstakt bör eftersträvas. Även statensvattenfallsverk och arbetarekommun stryker under betydelsen av enkontinuerlig och jämn utbyggnadstakt. anser att minst ca 1TWh årlig produktionsökning bör eftersträvas. 3.22 Planerings- och beslutsprocessen a. statens industriverk understryker uppfattningen attständiga delbeslut och justeringar är olyckliga sett både från utbyggnads- ochbevarandesynpunkt. En rad remissinstanser, bl. a. ,, CDL och LO samf länsstyrdsen, länsarbetsnämndenoch i betonar vikten av att beslut fattas snabbtom en fortsatt utbyggnad. naturvärn anser det viktigt att få ettsnabbt beslut om undantag av vissa älvsträckor. Älvräddarnas samorganisationmenar att beslut om undantag av älvsträc- 1977/78: 57 73 korna i klass 24 i bevaranderangordningen bör kunnafattas under Även statens planverk understryker behovet avklara ställnings taganden men påpekar atf de bör föregås av en diskussion om lämpliga bevarandeformer för älvar som skall lämnas orörda. SACOtSR föreslår eft tidsbegränsat skydd för dåligt kända älvar. Från flerahåll framförs synpunkter på angelägna kompletteringar av beslutsunderlaget. Somtidigare refererats anser eft antal remissinstanser att utredningsmaterialetbör kompletteras beträffande älv, älv och Vindelälven.Länsstyrelserna i , och pekar pä behovetav kompletteringar beträffande de mindre vattendragen i def södrautredningsområdet och söder därom, i anserdet dock knappast meningsfullt att utreda vidare utbyggnader söder omDalälven , då de i regel redan på förhand kan bedömas ge alldeles förstora skador. a. och kommuner anser att man börinventera möjligheterna till ombyggnad, tillbyggnad och modernisering,utnyttjande av äldre dammar osv. a. naturvärn anser detnödvändigt med en utredning om de ekologiska effekterna. förordar en utredning om faunan, och Svenska kanotförbundetanser att man bör avvakta naturvärdsverkets kanot-ledsinventering, för attsedan göra en planering av samma typ som tidigare gjorts i (Wild and ScenicRivers Act). arbetarekommun anser atf det finns behov av en helt nyallsidig utredning. Näringslivets energidelegation förordar bestämt atfriksdagen avstår från att fatta beslut som försvårar en vidare utbyggnad avvattenkraften. att man bör undvikalångsiktiga, bindande beslut och formella restriktioner , då vattenkraftenfår olika men alltid betydelsefulla roller beroende på val av energisystem. Bl.a. LO och TCO anser att beslut om vattenkraftutbyggnad måste fatfas i sambandmed beslut om den framtida energiförsörjningen i stort, dvs. i ett störreenergipolitiskt ställningstagande år framhåller atf det, oberoen de av energipolitikens inriktning, krävs en planeringsberedskap både för energiförsörjning och för sysselsättning. a. länsstyrelserna i Väs terbottens och , , kommun, LO och LRF betonar att vattenkraftutbyggnaden bör inordnas i en långsiktig sysselsätlningsplanering och samlad utvecklingsstrategi. föreslår ett nytt prövningsförfarandeför vattenkraftutbyggnad efler mönster av 136 a § byggnadslagen. Alla projektpå minst 50 MW samt övriga projekt som är så värdefulla för bevarandeintressenaatt de inte bör komma fill stånd utan särskild prövning bör handläggas direktav regeringen, medan övriga bör prövas av vattendomstol i vanlig ordning. Förslaget syftar närmast till att finna eft Prop.1977/78: 57 74 sätt att infe genom förhandsbesluf omöjliggöra sådanaprojekt i högt värderade älvsträckor som efter en mer ingående prövning skullekunna visa sig godtagbara från miljösynpunkt. kommun, Västerbottenslänsorgan för vattenkraftfrågor, arbetarekommun m. fl. betonar attalla projekt bör kunna prövas av vattendomstol, oavsett plats i rangordningen,och även , och anseratt de flesta projekt bör bli föremål för mer ingåendeprövning. i framhåller att utredningsförslagetinte får tas som ett paket som omöjliggör fortsatta individuella bedömningar. betonar att beslutsunderlagetmåste kompletteras med synpunkter från berörda kommuner. ,samorganisation och anser att kommunalt veto börkunna gälla mot vattenkraftutbyggnader. LRF framhåller att man bör fästautomordenttigt stor vikt vid berörda kommuners och lokalbefolkningenssynpunkter i kombination med åtgärder för att tillgodose lokalbefolkningensbehov av sysselsättning. i anser attstatsmakterna måste garantera insatser för att mildra effekterna när utbyggnadinte tillåts. i anser att ett tillstånd tillutbyggnad av en del av älv borde förknippas med villkor atf kommunernatillförs bestående arbetstUlfällen minst motsvarande den genomsnittliga arbetsstyrkanunder utbyggnaden. kommun menar att det vore rimligt att kommunenkompenseras för miljöförlusterna i en värdebeständig form.