prop · G10338 · 1977-12-31 00:00:00 — Medhänsyn till den mångskiftande karaktären hos de handlingar som kan beröras hardet varit nödvändigt att låta detta rekvisit anknyta till samtliga desekretessgrunder som anges i 2 kap. 2 S första stycket TF. Det har vidareansetts lämpligt att i detta sammanhang utnyttja den möjlighet att gedispensbefogenhet ål regeringen som öppnas i 2 kap. 2 S tredje stycket TF. Prop.1977/78:38 34 1den allmänna motiveringen har framhållits att den konstruktion som finns imånga sekretessbestämmelser och som innebär att myndighels tillstånd krävs förutlämnande slår i mindre god överensslämmelse med 2 kap. 14 S andra styckei TFoch därför i regel bör utmönstras. Konstruktionen förekommer förutom isekretesslagen också i flera regeringsförfailningar, bl. a. kartsekreiessförordningen(1975:372). Beträffande kartsekreiessförordningen får det anses vara avsärskild betydelse att prövningen av frågor om utlämnande liksom nu får ankommapå vissa myndigheter. Bestämmelser i ämnet måsle enligt 2 kap. 14 S andrastycket TF ges i lag. Med hänsyn till bestämmelsernas sakliga samband medförsvarssekretessen har de tagits in i ett nytt fiärde stycke i 4 S. 1enlighet med vad som har anförts i den allmänna motiveringen har reglema iandra och tredje siyckena med bemyndiganden till regeringen gjorts om till direktverkandesekretessregler med skaderekvisit. Följdändringar blir nödvändiga i kungörelsen(1971:316) om utlämnande för forskningsändamål av uppgifter om broll m. (ändrad 1976:919). Andringarnai första och fjärde siyckena innebäratt bemyndigandereglerav samma typ som i 11S har gjorts om till direktverkande sekretessregler med skaderekvisit. Ävendessa ändringar påverkar den under 11 S nämnda kungörelsen. Vidare blirföljdändringar nödvändiga i kungörelsen (1970:517) om rättsväsendetsinformationssystem (ändrad senast 1977:724). 1 första stycket har dessutom fångvårdsanstallbytts ut mot kriminalvårdsanslalt. Vidare har allmänt häkte tillagts. 1 iredje stycket har ocksåbemyndiganden lill olika nämnder inom kriminalvården gjorts om lill direktverkanderegler med skaderekvisit. Även här får jag hänvisa till den allmänna moiiveringen. 1samband med att regeln om myndighets skönsmässiga befogenhet alt besluta omsekretess förs ut ur paragrafen har denna anpassats lill de nya reglerna ommedling i arbetstvister i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet(ändrad senast 1977:532). Den föreslagna bestämmelsen överensstämmer ihuvudsak med motsvarande föreskrift i promemorieförslaget (9 kap. 13 S). Detkan påpekas att den är utformad så att den också omfattar handlingar som kanfinnas hos förlikningsman etc. på grund av den numera upphävda lagen (1920:245)om medling i arbetstvister. Prop.1977/78:38 35 1enlighet med vad som har sagts i den allmänna motiveringen föreslås all denbefogenhet all skönsmässigt besluta om undantag från riksbankssekre-te.ssen somf n. tilläggs vissa organ avskaffas och att sekretessens omfattning i ställetanges med hjälp av skaderekvisit. För att denna ordning inte skall leda till ökadsekretess i vissa fall föreslås att finansutskott ges möjlighet attmeddela dispens. Med hänsyn lill att sekretesslagen i fråga om sekretessensinnehåll hänvisar till regleringen i riksbankslagen ärdel lämpligt att införaerforderliga skaderekvisit där. Skaderekvisitfinns redan i viss ulsträckning i de sekretessregler som har samlats i 35 Sriksbankslagen. I fråga om huvuddelen av de i första stycket angivna ärendenagäller emellertid sekretess utan skaderekvisit. Undantag görs dock i tredjestycket för de protokoll som skall föras över överläggningar och beslul i bl.a. sådana ärenden. Dessa prolokoll får lämnas ut om någol av de ibestämmelserna angivna organen finner att utlämnande kan ske ulan skada förriksbanken. 1fråga om de i andra stycket angivna ärendena enligt lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel gäller dels att dessa skall hållas hemliga i den mån uppgifternasoffentliggörande kan vara lill skada för den uppgiftsskyldige, dels - enligttredje stycket - att protokollen över överläggningar och beslut i sådana frågorfår offentliggöras om detta anses kunna ske utan skada för den uppgiftsskyldige. Delhär framlagda förslaget syftar till att åstadkomma ett tillfredsställandesekretesskydd i de aktuella ärendena på enklast möjliga sätt. Det innebär förstoch främst att det i tredje stycket uppställda kravet all offentliggörande intefår antas medföra skada för görs tillämpligt på alla uppgifter i ärendenav det slag som avses i första slycket. Härjämte föreslås som ell villkor föroffentliggörande av sådana uppgifter att ålgärden inte heller får antas medföraskada för någon annan som berörs av ärendet. Andra stycket föreslås beståoförändrat i sak. Det finns med denna lösning knappast någol skäl att behållatredje styckets särreglering i fråga om protokoll. Med hänsyn till att enbartfrågan om skyldighet att föra protokoll knappast har den betydelse att den börregleras i riksbankslagen föreslås därför att tredje stycket nu upphävs i sinhelhet. Fråganom sekretess i ärenden som gäller myndighels upplåningsverksamhet regleras ipromemorieförslaget till ny sekretesslag i flera olika bestämmelser somföreskriver sekretess av varierande styrka. En motsvarande gradering avsekretessen är inte möjlig i detta sammanhang. 1 stället föreslås nu alt regelnom skönsmässigt beslut om sekretess och om skönsmässigt utlämnande av ensålunda sekretessbelagd handling ersätts med en regel som innefattar deviktigaste av de skaderekvisit som återfinns i motsvarande reglering ipromemorieförslaget. Prop.1977/78:38 36 Deföreslagna ändringama ansluter i sak myckel nära till gällande räll. 1Jörsta styckei har konstruktionen med tillstånd av myndighet som förutsättningför utlämnande ersatts av ett skaderekvisit. Vidare har reglerna i andrameningen gjorts tillämpliga på handlingar i ärenden angående kommunalupphandling m. m. som Ijärde slyckel har fått utgå. Anledningen tillde sistnämnda båda ändringarna är att delegation till myndighet intelängre är möjlig. Andra stycket i nuvarandelydelse innehåller ett bemyndigande som inte är förenligt med 2 kap. 2 S andrastycket TF. 1 den nya lydelsen har bemyndigandet utmönstrats. Vidare har ell skaderekvisitinförls. Som en konsekvens av den nya avfattningen har iredje styckei kunnatupphävas. Ifråga om den nya regeln om sekretess för vissa handlingar som har kommit in tilleller upprättats hos kan hänvisas lill den allmännamotiveringen (avsnitt 3.3). 1 övrigi innebär förslagetatt bestämmelsen omvandlas från ett bemyndigande för regeringen att besluta omsekretess för statens affärsdrivande verk till en direktverkande regel om sådansekretess. Somnärmare utvecklas i promemorian med förslag till ny sekretesslag erfordrasmycket ingripande åtgärder för att bringa regleringen om sekretess hosdomstolarna i full överensstämmelse med TF. Vissa åtgärder kan emellertidvidtas redan inom ramen för gällande systematik. En domstol kan enligtförsta stycket hemlighålla dels protokoll över förhandling som har hållits inomslängda dörrar och alla därvid företedda handlingar, dels alla handlingar somkommer in i ett mål där sådan förhandling kan förväntas äga mm. Med hänsyn tillatt gällande lagstiftning medger att förhandling hålls inom stängda dörrarockså av andra skäl än sekretesshänsyn skulle därför en domstol utan all handlai strid med ordalagen i första stycket kunna hemlighålla också handlingar ifråga om vilka sekrelessgrund saknas. För att klargöra att paragrafen inie fårtillämpas på della sätt föreslås att det som ett nytt sista siycke införs enregel som innebäratt en handling inte får hemlighållas med stöd av paragrafensregler annal än om dess offentliggörande kan antas medföra skada eller men förnågot av de intressen som anges i 2 kap. 2 S första stycket TF. Här föreslåssåledes ett skaderekvisit av samma slag som i 1 S andra stycket. Deföreslagna ändringama ifjärde slycket utgören anpassning till reglerna i 2 kap.14 S andra stycket tredje och fjärde meningarna TF. Prop.1977/78:38 37 Enligt2 kap. 14 S TF i dess nya lydelse gäller att begäran alt få ta del av allmänhandling görs hos myndighet som förvarar handlingen. Huvudregeln är vidare attbegäran prövas av den myndigheten. Motsvarande bestämmelser finns f n. i 2kap. 9 S första stycket TF. 1 andra stycket till delta lagrum ges ytterligareregler rörande hur beslut i ullämnandefråga fattas inom myndigheten. Är vårdenom den handling, vars utlämnande begärs, enligt arbetsordning eller givetuppdrag anförtrodd viss befattningshavare åligger det sålunda denne att självpröva frågan. Befattningshavarens beslul att vägra utlämnande kan överprövas avmyndigheten, om sökanden begär det. Befattningshavaren kan också på egetinitiativ hänskjuta begäran om utlämnande till myndigheten. Härför krävs allfrågan är tveksam och all hänskjutandet kan ske utan omgång. Ienlighel med vad som förordas i prop. 1975/76:160 (s. 194) föreslås att bestämmelsersom motsvarar 2 kap. 9 S andra slyckel TF tas in i sekretesslagen. Motsvarandebestämmelser åierfinns i promemorieförslaget till ny sekretesslag i 13 kap. 6 S- 1 paragrafens förstastycke erinras om vad som gäller enligt 2 kap. 14 S andra stycket TF.Utgångspunkten är alltså alt fråga om utlämnande av allmän handling tillenskild prövas av den myndighet, som förvarar handlingen eller i vissa fall-pågrund av föreskrift i sekretessbestämmelse (se t. ex. 35 S tredje stycket)eller regeringsföreskrift - annan myndighet. 1 andra slyckel har efter vissaredaktionella jämkningar intagits föreskrifterna i nuvarande 2 kap. 9 S andrastycket TF. Endast den ändringen i sak har gjorts all också förbehåll vidutlämnande kan föranleda hänskjutande till myndigheten. 140 b S föreslås - i anslutning lill 2 kap. 15 S TF i dess nya lydelse - vissa kompletterandebeslämmelser rörande enskilds rätt att föra talan mol beslut som rör utlämnandeav handling. Paragrafen motsvaras i promemorieförsläget av 13 kap. 8 S. F. n. regleras enskildsrätt att föra lalan mol myndighets beslut såvitt gäller utlämnande av allmänhandling i 2 kap. 10-13 SS TF. Vidare åierfinns en hänvisning till 2 kap. 13 STF135 S förvaltningsprocesslagen. Också det nya 2 kap. TF innehåller regler idetta ämne. Regleringen har emellertid begränsats till vissa grundläggandefrågor. Enligt 2 kap. 15 S första stycket TF i dess nya lydelse får i principvarje beslut överklagas, om det innebär att begäran att få ta del av handlinglämnas utan bifall eller att handlingen lämnas ut med förbehåll som inskränkersökandens rätt alt yppa dess innehåll eller annars förfoga över den. Rätt attföra talan tillkommer endast den, som har begärt alt få ta del av handlingen.Den som anser sig bli lidande av att en handling lämnas ul kan däremoi inleöverklaga beslul om utlämnande. Prop.1977/78:38 38 Talan får inte föras mot beslut av eller regeringen. Av11 kap. I S regeringsformen följer vidare att högsta domstolens ochregeringsrättens avgöranden inte kan överklagas. Beträffandeinstansordningen ges inga andra föreskrifter än all lalan mol beslut avstatsråd skall föras hos regeringen och talan mot beslut av annan myndighet hosdomstol. 1 fråga om rätten att föra talan mot beslut av myndighet som lyderunder hänvisas till vad som är särskilt föreskrivet (2 kap. 15 Stredje slycket TF). TF saknar motsvarighet till de nuvarande reglema i 2 kap. 13 S TF omrätt lill besvärshänvisning och rätt att få expedition utan avgift. Dessa frågorhar ansetts alltför detaljbetonade för att tas upp i grundlag (prop. 1975/76:160s. Inte heller föreskriften i nuvarande 2 kap. 13 Som förbud motsärskilda villkor för fullföljd, såsom fullföljdsavgift eller myndighets tillstånd,har någon motsvarighet i nya 2 kap. TF. Något behov av sådana förskrifter har inleansetts föreligga. Avden nu lämnade redogörelsen framgår att vissa frågor återstår att reglera närmarepå vanlig förfatlningsnivå, främst instansordningen. Enligt 2 kap. 15 S andra slycketTF i dess nya lydelse skall regler i detta ämne ges i den särskildasekretesslag som åsyfias i 2 kap. 2 S TF. Enligl OSK:s förslag skallen enhetlig besvärsgång införas på så sätt att kammarrätterna genomgående blirandra instans. Undantag görs bara för prövning av allmän domstols beslut iärende som avser annat än domstolens förvaltande verksamhet. I sådant fall bör lalanenligt vanlig fullföljdsordning föras hös hovrätt resp. högsla domstolen. Pådenna punkt överensstämmer OSK:s förslag med gällande ordning. 1975/76:160 om nyagrundlagsbeslämmelser angående allmänna handlingars offentlighet (s. 204) intogdåvarande departementschefen den ståndpunkten alt en instansordning i enlighetmed vad hade föreslagit borde genomföras. Några invändningar häremotriktades inte under riksdagsbehandlingen. Det här framlagda föreslaget har moldenna bakgrund i sak utformats efter de riktlinjer som har föreslagit. Paragrafens första styckeinnehåller bl. a. huvudregeln att talan skall föras i kammarrätt. 1 andrastycket ges regler om talan mot allmän domstols beslut. 1 tredje stycket undantasbl. a. beslut av från paragrafens tillämpningsområde. I paragrafensfjärde stycke erinras om föreskrifterna i 2 kap. 15 S TF om talan mol beslut avstatsråd. 1 femte styckei erinras om all särskilda föreskrifter gäller förtalan mot beslut av myndighet under (jfr prop. 1975/76:160 s. 205). Från första stycketstillämpningsområde undantas , regeringen, högsta domstolen ochregeringsrätten. Däremot undantas inte t. ex. arbetsdomstolen och försäkringsdomslolen.Talan mot dessa domstolars beslut får alltså föras och besvären prövas avkammarrätt. Det framgår av första stycket att endast sökanden får anförabesvär. Angående skälen härtill hänvisas till vad som har anförts i prop.1975/76:160 s. 203 f. Prop.1977/78:38 39 Beträffandehänvisningen i andra slycket till regler om besvär börunderstrykas att den gäller bara vid talan mot ett fattat beslut. När allmändomstol prövar en begäran om utlämnande som avser en handling hos domstolensjälv, gäller i stället förvaltningslagen. Detta framgår av 1 S förvaltningslagen(1971:290, 1 S ändrad 1975:672). Detnuvarande förbudet i 2 kap. 13 S TF mot reglerom prövningstillstånd har intetagits upp i det nya 2 kap. Ett skäl härtill har varit att ärendena i och försig inte är av sådan vikt att de framför alla andra fordrar sådan särbehandlingalt de högsta instanserna ovillkoriigen bör vara skyldiga all la upp dem tillprövning (prop. 1975/76:160 s. 198, 204). Mot denna bakgrund bör vanliga reglerom prövningstillstånd gälla i ärende som har avgjorts av hovrätt ellerkammarrätt. För hovrätternas del följer en sådan ordning av den gjordahänvisningen i andra stycket. För kammarrätternas del föreslås en ändring i 35 Sförvaltningsprocesslagen. Bestämmelseni nuvarande 2 kap. 13 S TF att expedition skall tillhandahållas klaganden utanavgift saknar motsvarighet såväl i den nya 2 kap. TF som i det här framlagdaförslaget. Frågan om avgift för expedition i ärenden av det slag som det härgäller har ansetts böra regleras enbart i expedilionskungörelsen (1964:618,omtryckt 1976:383. ändrad senast 1977:131). Enligt 9 S kungörelsen utgår ingenavgift i ärende om utlämnande av allmän handling. Denna ordning bör givetvisbehållas. Ätt lalanmot beslut som avses i den föreslagna paragrafen alltid skall prövas skyndsamtframgår av 2 kap. 15 S TF. Någon uttrycklig erinran om detta i sekretesslagenhar inte bedömts som nödvändig. Gällandebestämmelser om s. k. hemligstämpling av allmänna handlingar finns i 2 kap. 14 STF. Bestämmelsema har av utan ändring i sak förts över till kommitténsförslag till ytlrandefrihetsgrundlag (5 kap. II S). Enligl2 kap. 16 S TF i dess nya lydelse gäller att anteckning om hinder att lämna utallmän handling får göras endast på handling som omfaltas av beslämmelse somavses i 2 S andra stycket samma kapitel. Härvid skall tillämplig bestämmelseanges. 1 övrigt saknas regler i ämnet i del nya 2 kap. TF. Därvid har denavgörande synpunkten varil att de mer detaljbetonade inslagen bör föras överfrån TF lill den särskilda sekretesslagen (jfr prop. 1975/76:160 s. 209 O-1 sakbedömdes de nuvarande reglerna i TF om hemligstänipling som lämpliga. 1enlighel härmed föreslås nu kompletterande beslämmelser om s. k. enkel ochkvalificerad hemligstämpling. Förslagel innebär att i förevarande paragraf tasin regler som väsentligen motsvarar dem i 2 kap. 14 S TF i dess nuvarandelydelse. Förslaget överensstämmer med 13 kap. 7 S i promemorieförslaget. Paragrafensförsta siycke som avser den enkla hemligstämpeln har med 1977/78:38 40 anledningav påpekanden under remissbehandlingen av OSK:s betänkande utformats så alt detklarare än framgår att myndighets åtgärd att förse handling med anieckningom sekretess inle innebär något bindande avgörande av sekretessfrågan. 1förslaget anges sålunda som förutsättning för sekrelessanieckning på allmänhandling alt det kan anlas all hinder mot utlämnande av uppgift i handlingenföreligger enligt tillämplig sekretessbestämmelse. Att denna förutsättning äruppfylld innebär inte någon skyldighet för myndigheten all förse handlingen medanieckning om sekretess. Liksom f. n. hardet överlämnats åt myndigheten attavgöra i vilken utsträckning det finns anledning all göra sådana anteckningar. Såvittrör anteckningens innehåll framgår av den föreslagna bestämmelsen, all beieckningenhemlig skall användas. Andra beteckningar såsom konfidentiell, endast förtjänstebruk etc. får alltså inte förekomma. I övrigt skall anteckningeninnehålla uppgift om lillämplig sekretessbestämmelse, dagen för anteckningenoch den myndighet, som har låtit göra den. Något hinder alt komplettera nuangivna uppgifter i vissl hänseende föreligger inte. I den mån sekretessbelagdauppgifter förekommer endast i vissa lätt avgränsbara avsnitt av den allmännahandlingen bör anteckningen förses med lämplig precisering som utvisar detta. Enligl2 kap. 14 S andra slycket TF i den nya lydelsen gäller i fråga om allmänhandling, som är av synnerlig betydelse för rikets säkerhel, att regeringengenom förordning får föreskriva alt endast viss myndighet får pröva frågan omutlämnande. Enligl samma lagrum gäller vidare att begäran om utlämnande genasiskall hänskjulas lill behörig myndighei. Bestämmelseni andra stycket innebär att myndighet som finner att allmän handling imyndighetens förvar omfattas av sådan regeringsföreskrift som har nämntsså snart del kan ske skall förse handlingen med anteckning enligt förstastycket. Förutom uppgifter som avses i första stycket skall anteckningeninnehålla upplysning om vilken myndighet som är behörig att pröva fråga omutlämnande. För att ytterligare markera anteckningens vikl kan det varalämpligt att utmärka alt den avser handling av synnerlig betydelse för riketssäkerhet. Uttrycklig bestämmelse i lag härom lorde emellertid liksom f. n.kunna undvaras. 1 tredje stycket finns en erinran om bestämmelsen i 2 kap. 14 stycket TF att begäran om utlämnande skall hänskjutas lill behörig myndighei. Anieckningom behörig myndighei är inte bindande. Frågan om hänskjutande skall ske avgörsi stället med utgångspunkt i bestämmelsema i den tillämpligaregeringsförordningen. Enligtbestämmelserna i första och andra styckena är det myndighet som har rätt resp.skyldighet all förse handling med anieckning rörande sekretess. Givetvis kanmyndigheten, om inte annal följer av annan författning, genom t. ex. beslämmelseri arbetsordning ge viss befaliningshavare i uppdrag att besluta sådan åtgärd. Prop.1977/78:38 41 TF om allmänna handlingars offentlighet gäller för handlingar hosmyndigheter samt hos , allmänt kyrkomöte och beslutande kommunalförsamling. Med myndighei förstås här i enlighet med regeringsformensterminologi varje organ som ingår i den olTentligrättsliga statliga ochkommunala organisationen, inklusive regeringen och domstolarna. Ocksåskogsvårdsstyrelser och allmänna försäkringskassor räknas numera sommyndigheter. Andra organ -offentiigrättsliga eller privalrättsliga juridiskapersoner eller fristående uppdragstagare - är däremot inte att betrakta sommyndigheter, även om de har anförtrotts uppgifter som innefattar s. k.myndighetsutövning. Regelni det här föreslagna första slycket, som i sak överensstämmer med 2 kap. 5 S TF,innebär att reglerna i sekretesslagen görs tillämpliga inom hela det område somberörs av regleringen i 2 kap. TF. Emellertidhar myndighetsbegreppet i den gällande lydelsen av 2 kap. TF i vissa lällgivits en tolkning som innefattar också andra organ än myndighet i angivenmening och de beslutande församlingar som nämns i första stycket. Underförarbetena till det nya 2 kap. TF förutsattes att det där användamyndighetsbegreppet inte skulle innebära någon begränsning avtillämpningsområdet för handlingsoffentligheten. Rättsläget skulle i sak kunnabevaras oförändrat genom att de ytterligare organ för vilka offentlighetsprincipenredan gäller angavs i annan författning än TF (prop. 1975/76:160 s. 135). Medanledning härav föreslås i andra stycket att reglerna i 2 kap. TF och isekretesslagen görs tillämpliga också på de organ som ulan alt nämnas i 2 kap.5 S TF f n. med säkerhel kan anses vara omfattade av offentlighelsprincipen,nämligen publicus och - såvitt angår verksamhet för obligatorisk fordonsbesiklning- Aktiebolaget . 6.2 Förslagettill lag om ändring i lagen (1934:437) för riksbank 1 frågaomändringen i denna paragraf får jag hänvisa lill vad jag har anfört i anslulningtill 31 S sekretesslagen. 6.3 Förslagettill lag om ändring i lagen (1963:197) om allmänt kriminalre gister 1enlighet med de krav som ställs i 2 kap. 2 S andra slycket TF i dess nya lydelsehar bemyndigandet i punkt I preciserats (jfr 11 S kriminalregisler-kungörelsen /I973:58/). Prop.1977/78:38 42 Avskäl som framgår av den allmänna motiveringen har bemyndigande-regeln i andra slycketbytts ut mot en direktverkande sekretessregel med skaderekvisit. 6.4 Förslagettill lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister Ändringenhär innebär att bemyndigandet i punkt 3 har anpassats till de krav påprecisering som ställs i 2 kap. 2 S TF i dess nya lydelse (jfr 17 S polisregisterkungörelsen/1969:38, 17 S ändrad senast 1975:66/). Ändringenöverensstämmer med den ändring som har gjorts i 12 S kriminal registerlagen. 6.5 Förslagettill lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) I frågaomdenna paragraf fårjag hänvisa till vad jag haranfört i anslutning till 40 b Ssekretesslagen. Beträffandedessa förslag får jag hänvisa till den allmänna motiveringen. Jaghemställer att regeringen föreslår att antaga förslagen till 1. lag om ändring i lagen(1937:249) om inskränkningar i rälten att utbekomma allmänna handlingar, 2. lag om ändring i lagen(1934:437) för riksbank, 3. lag om ändring i lagen(1963:197) om allmänt kriminalregister, 4. lag om ändring i lagen(1965:94) om polisregister m. m., 5. lag om ändring i lagen(1963:56) om socialregister, 6. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen(1971:291), 7. lag om ansvar påtryckfrihetsförordningens område för brott mot tystnadsplikt. Prop.1977/78:38 43 Regeringenansluter sig tiil föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. GOTABStockholm 1977 56 348