prop · G10393 · 1977-12-31 00:00:00 — En självklar följd av detta anser rådetvara att frågor som rör medel för att uppnå vissa bostadspolitiska mål inte fårsärbehandlas från frågor som rör medel att uppnå vissa mål inomarbetsmiljöområdet. Även i fråga om energihushållningen anser rådet att dessafrågor inte bör isoleras till bostadssektorn. Rådet ifrågasätter om inte denföreslagna myndigheten är det lämpligaste organet för att utformaenergipolitiken i dess 1977/78: 93 104 helhetnär det gäller bebyggelsen. Rådet bedömer sammanslagningen som ett första stegi en utveckling mot en bättre statlig organisation för byggverksamheten. Länsstyrelseni anser att behovet av samordning mellan bostadspolitik, fysiskplanering och byggnadsväsende bäst tillgodoses om dessa verksamheter handläggsinom ett centralt verk. Sammanslagningen torde ge betydandesamordningsvinster, vilka även bör komma länsstyrelserna och kommunernatillgodo. Sistnämnda synpunkter utvecklas exempelvis av länsstyrelserna iKronobergs samt som stryker under möjligheterna tillbättre samordning och integration mellan de båda verkens arbetsuppgifterfrämst vid utfärdandet av råd, anvisningar och underlagsmaterial bl. a. för denkommunala planeringen. Sydvästra anser attbostadsstyrelsen och statens planverk har så närliggande arbetsuppgifteratt det ter sig naturligt att bilda en gemensam organisation. Härigenom bör detnya centrala ämbetsverket kunna verka för en helhetssyn i frågor som rörbostadsförsörjning, markanvändning och byggnadsväsende. är det väsentligt att man genom sammanslagningen skaparmöjligheter att integrera den fysiska planeringen och dennas förverkligande,bostadsbyggnadsprogrammen och den kommunala långtidsplaneringen. Med denbetydelse som bostadsbyggandet har för den kommunala ekonomin i form avinvesteringar och driftkostnader på de flesta kommunala verksamhetsområdena ärden angivna samordningen ofrånkomlig. Kommunen anser det dock vara en bristatt utredningen inte har lämnat förslag över hur samordning skall ske i planeringsfrågorsom berör flera statliga verk och olika departement såsom ochnaturvårdsverket. Deremissinstanser som ställer sig klart negativa eller tveksamma till utredningensförslag om en sammanläggning av de båda verken har ofta åberopat brister elleroklarheter i underlaget för utredningens förslag, I några fall har man ocksåfunnit sambanden mellan de båda verkens arbetsuppgifter mindre starka elleratt behovet av samordning bör kunna lösas i andra former än genom ensammanläggning. Pågående översyn av byggnadslagstiftningen har också utgjortmotiv för vissa remissinstanser att avvakta med ett definitivtställningstagande. Bostadsstyrelsenriktar stark kritik mot utredningens behandling av argumenten för och emot ensammanläggning liksom mot beskrivningen av de båda verkens arbetsuppgifter ochanser sig därför inte ha kunnat pröva frågan om en sammanslagning medplanverket tillräckligt ingående. Styrelsen berör dock från sin utgångspunktvissa problem som enligt styrelsens mening visar på väsentliga svårigheter viden eventuell sammanläggning. Bostadsstyrelsenär en sektorsmyndighet med ett klart ansvar endast för bostadsförsörjning,medan planverkets verksamhet är av övergri- 1977/78: 93 105 pandenatur med stor betydelse för bosadsförsörjningen. En sammanslagning avbostadsstyrelsen och planverket skulle enligt styrelsens uppfattning innebäraatt mycket olikartade verksamheter förenades i ett verk. Som exempel nämns åena sidan kreditmarknadsproblem och frågor om bostadsbidrag och å andra sidanställningstaganden dll frågor om utnyttjande av kuster eller fjällvärld isamband med fysisk planering. Enligt bosadsstyrelsens bedömning måste det blisvårt för en myndighet att fungera som bostadspolitiskt centralorganoch som samordnare av andra sektorers intressen i plan- och byggnadsfrågor.Styrelsen medger dock att har en särställning när det gällersamarbete med planverket, eftersom bostadsförsörjningen väger tyngre än någonannan sektor då det gäller byggnadsfrågor och planering av tätbebyggelse.Utredningen har dock enligt styrelsens uppfattning inte visat att fömtsättningamaför samordning av arbetsuppgifter förbättras i sådan grad genom en sammanslagningav verken, att detta uppväger de principiella invändningarna mot ensammanslagning. Kontakternamellan verken kan förbättras genom att blir representerad iplanverkets tekniska råd, genom någon form av fast samarbetsgrupp för kvalitetsfrågoroch genom överenskommelser om handläggningen av vissa ärenden. Iplaneringsfrågor är det på samma sätt fråga om utbyte av erfarenheter, ettsamarbete vid utgivning av råd och anvisningar och i vissa fall gemensamtutvecklingsarbete. Eftersom båda verken har ansvar för information i frågor somhar nära samband med varandra torde det också behövas samråd iinformationsfrågor. arbetsuppgifter då det gäller råd ochanvisningar för fysisk planering samt utveckling av planeringsmetoder sammanfallerockså delvis med uppgifter i fråga om de kommunala bostadsbyggnadsprogrammen.Det samarbete som det här gäller skiljer sig enligt styrelsen inte till formenfrån det som bör vara normalt mellan olika verk men kan eventuellt behöva varaav större omfattning än som är vanligt. Bostadsstyrelsenanser att utredningen inte har klarlagt de problem som kan uppkomma vidsammanslagning av och planverket. Den genomgång som styrelsenhar gjort visar på så många oklara punkter och principiella betänkligheter attstyrelsen inte kan tillstyrka utredningens förslag. Medbibehållen sektorsmyndighet återstår det enligt styrelsen att finna en klararegräns än nu mellan den samordnade myndighetens ansvar för utgivning avbestämmelser å ena sidan och sektorsmyndighetens övergripande ansvar förbostadskvalitet och kostnadskonsekvenser å den andra, så att verksamheten kanbedrivas smidigt och effektivt. Fleralänsbostadsnämnder, bl. a. nämnderna i , , ochNorrbottens län, ifrågasätter om motiven för en sammanläggning är tillräckligtstarka. Enligt länsbostadsnämnden i Kro- 1977/78: 93 106 nobergslän har bostadspolitiska frågor varit och kommer att förbli av sådan vikt ochvara så pass särpräglade att de utgör ett starkt skäl för att bibehållanuvarande organisation. i län anser att manbör pröva om det inte finns enklare sätt att lösa eventuella samordningsproblemän genom en sammanslagning. Flera nämnder nämner möjligheten att åstadkomma enbättre samordning genom att överföra vissa enheter från tillplanverket. i nämner i detta sammanhangbostadsstyrelsens tekniska byrå. EnligtLO och kan de bristande kontakterna mellanverken inte vara ett skäl för en sammanslagning. Det bör finnas enklare sättatt få till stånd ett effektivt samråd. Det torde dock finnas väsentligabostadspolitiska skäl för en integrering, men LO saknar möjlighet att bedöma depraktiska konsekvenserna av en sammanslagning. För ,som finner sammanslagningen av verken vagt motiverad, förefaller det märkligtatt man måste lösa konstaterade samordningsproblem genom att slå ihop två organisationertill en. EnligtNBD finns det knappast från saklig synpunkt särskilt vägande skäl för ensammanslagning. Förslaget kan knappast uppfattas som ett utslag avrationalisering. Skillnaderna mellan handläggningsuppgiftema för de olikamyndigheterna är alltför stora. SBEFhar funnit att förslaget att lägga samman och statens planverktill ett kan bidra till vissa rationaliseringsvinster i statsförvaltningen.Från praktisk synpunkt framstår en sammanläggning försvarbar även när detgäller betydelsen av att samhällets krav på byggandet i form av bl. a. normeroch tekniska anvisningar kan ställas mot samhällets finansiella resurser ochbli övervägda och bedömda inom ett och samma verk. Mot en omgående sammanslagningtalar däremot att bygglagutredningen väntas lägga fram förslag om bl, a. nyansvars- och befogenhetsfördelning mellan stat och kommun. Med detta följer attäven de organisatoriska frågoma blir aktuella i samband härmed. SBEF finnerdet mot den bakgrunden mindre motiverat att redan nu ta slutlig ställning dllomorganisation av ämbetsverken. I avvaktan på detta ser föreningen detangeläget att samarbetet mellan verken kan förbättras på annat sätt. Defackliga lokala organisationerna vid och planverketkritiserar utredningens underlag för sitt förslag. Enligt /SR-föreningenvid planverket har utredningen på viktiga punkter inte berörtförutsättningarna för en ny organisation. Enligt föreningen finns klara för-och nackdelar med den föreslagna lösningen, men utredningen har inte belystalternativa former för närmare samverkan mellan ochplanverket. Trots den otillfredsställande behandlingen av samordningsbehovetmotsätter sig föreningen inte en samman- Prop.1977/78: 93 107 slagningav och planverket. Föreningen vill förorda att ettfördjupat studium sker av formema härför. Således bör alternativet med enpartiell sammanslagning studeras. Enligt /vidbostadsstyrelsen är en sammanslagning av verken ett alternativ. Föreningen äremellertid angelägen om att även andra former för en samordning utreds och attett alternativ med en förstärkt sektorsmyndighet för bostadsfrågor ägnassärskild uppmärksamhet. vid planverketframhåller behovet av ekonomiska sakkunskap i ett tidigareskede i beslutsprocessen än f. n. Dessa samband på plan- och byggsidan kräverenligt avdelningens mening ökad organisatorisk integrering mellan huvuddelenav planverk och bostadsstyrelse. framhåller man att behov av samordningmed saknas när det gäller den fysiska riksplaneringen. Ifråga om denna riktar sig samordningsbehovet mot en rad andra myndigheter.Föreningens uppfattning är att utredningen inte har dragit de organistoriskakonsekvenserna av sambanden som man inte tillräckligt ingående haranalyserat andra delar av planverksamheten, t, ex. fysisk riksplanering och ivilka former som dessa verksamheter skall bedrivas. Mot denna bakgrund avstyrksorganisationsförslaget i nuvarande form. Allmännasynpunkter på detaljorganisationen har lämnats bl. a. av ,verk med närliggande arbetsuppgifter, statskontoret och vissa fackligaorganisationer. En mera detaljerad genomgång har dessutom gjorts av statensplanverk. Därutöver har boende-miljöfrågomas behandling inom organisationentilldragit sig särskild uppmärksamhet. I stort godtas förslaget tilldetaljorganisation av de remissinstanser som förordar sammanslagning av debåda verken. Många remissinstanser stryrker emellertid under angelägenheten avatt organisationen inte binds upp i detalj utan att det överlåts åt det nyaverket att gemensamt med personalen närmare bestämma denna. Statskontoretfinner att den föreslagna organisationsstrukturen i allt väsentligt bör varalämplig utgångspunkt för ett genomförande enligt den organisatoriska modell somutredningen tänkt sig. ställer dock vissa speciella kravpå klara ansvarsgränser mellan projektledare och linjeorganisation i fråga omverksamhets- och personalplanering. Denna fråga har inte diskuterats avutredningen. delar inte de tankegångar i utredningens förslag som pekar motatt bostadsverket skulle få en övergripande samordningsfunktion för all fysisksamhällsplanering och allt samhällsbyggande i landet. Detta bör även framgentvara en uppgift för regering och riksdag. Det nya bostadsverket bör liksomnaturvårdsverket, det nuvarande planverket och andra myndigheter ha tvärgåendesamordningsfunktioner inom sitt ansvarsområde. Förslagen om samordning av råd-ochanvisningsverksamheten tyder emellertid på att utredningen har 1977/78: 93 108 tänktsig att det nya verket skulle få en överordnad' roll i samordningen av alltsamhällsbyggande i landet. anser inte att en sådan funktionhos ett verk stämmer överens med den tradtionella arbetsfördelningen vare sigmellan departement och myndigheter eller mellan de enskilda myndigheterna. finner förslaget om en uppdelning av det nya verket påfyra,huvudenheter vara väl motiverad. Verket tillstyrker i huvudsak ävenförslaget om dessa enheters uppgifter men diskuterar enhetsindelningen ochvissa gränsförskjutningar mellan huvudenhetema. Denomständigheten att alla samverkansmotiv inte tillräckligt har uppmärksammats avutredningen och gett organisatoriska uttryck har enligt planverkets meningmedfört att och planverket i huvudsak behållits som separataenheter i organisationsförslaget till det nya verket. Bortsett från atttekniska byrån och tomtsektionen inom nuvarande har förtssamman med planverksdelen sker de organisatoriska förändringarna huvudsakligeninom de befintliga verkens organisationer. Bostadssocialadelegationen tillstyrker de av utredningen framlagda principema för denbostadspolitiska organisationen. Delegationen stryker emellertid under att detför utvecklingsarbetet i fråga om bostadsmiljön i vid bemärkelse är av storvikt att den föreslagna samordningen inom verket och med externa intressenterfungerar på ett tillfredsställande sätt. Inte minst viktigt är att verketefter omorganisationen stärker dessa samordningsmekanismer. Liknandesynpunkter har anförts av boendemiljödelegationen som stryker under betydelsenav att samma kriterier blir rådande inom hela den kvalitetsbefrämjandeverksamheten bestämmelser, värderingsmetod, utvecklingsarbete, information,granskning samt låne- och bidragsgivning. Växelverkan mellan granskning avkonkreta fall, utvecklings-, informations- och bestämmelsearbete och studier avområden i bruk, tillför dessa olika verksamhetsformer ovärderliga kunskaper ochstimulans till förnyelse i takt med förändrade behov och är en förutsättningför realism och flexibilitet i arbetet, I utredningens skiss till organisationhar denna princip inte slagit igenom. I stället splittras dessa verksamheterupp på olika huvudenheter och underenheter vilket kommer att leda tilldubbelarbete och bristande konsekvens. Konsumentverketerinrar om servicekonmiitténs (SOU 1973: 24) förslag med syfte att stimuleratill insatser och nytänkande för att få fram en utbyggd och behovsanpassadsboendeservice. De mål som servicekommittén hade för ögonen är minst likaaktuella som , Energiproblemen ger ökad aktualitet åttankarna om samordnad service åt olika konsumentgrupper och användning avlokaler för flera ändamål. finner det väsentligt att det nya bostadsverketges resurser för de uppgifter som enligt servicekommittén 1977/78: 93 109 skulleligga på och rådet för boendeservice. I det arbetet anser sigkonsumentverket ha en uppgift att fylla. Bostadsstyrelsenanser att organisationsförslaget vid en sammanläggning bör omprövasförutsättningslöst. Enligt styrelsen borde det vara en självklarhet att viduppbyggnaden av en ny organisation först diskutera hur den bör formas för attfrämja personalinflytande och för personalen stimulerande arbetsformer.Förslaget bygger emellertid främst på specialisering och åtskiljande avärendehantering och utvecklingsarbete och bör därför prövas ytterligare pådenna punkt, /vid anser för sin del att detbör prövas om utredningens förslag till hierarkisk uppbyggnad kan undvikas.Föreningen anknyter också till synpunkter på möjligheternatill personalinflytande inom den nya organisationen och kopplingen mellanärendehantering och utvecklingsarbete. Mot utredningens förslag på sistnämndapunkt anför föreningen att principerna att genom ökad specialisering uppnåstörre effektivitet har betänkligheter från personalpolitisk synpunkt ochdärmed också effektivitetssynpunkt på . Föreningen förordar enorganisatorisk ordning, där ärendehanteringen intregreras i den metod- ochutredningsverksamhet som krävs för att hålla bestämmelsesystemet ajour medutvecklingen. EnligtSACO/vid planverket innebär den föreslagna indelningen ipraktiken att de två befintliga verken i huvudsak läggs intill varandra undergemensam ledning. Endast på ett fåtal punkter sker direkta innehållsUgakopplingar mellan de etablerade organisationerna. Föreningen anser därför attden närmare utredning av verkets organisation som måste ske om ensammanslagning skall genomföras skall utnyttjas till att utveckla deytterligare punkter där sådan samverkan kan åstadkommas, Detaljeringsgradeni förslaget och i ett kommande beslut om organisationsförändring berörs avmånga remissinstanser. Bland dem RRV, , statens planverk och /SR-föreningenvid planverket. Enligt bör så mycket som möjligt avutformningen lämnas åt den blivande organistionen. De grundläggande beslutenborde inte binda mer än sjäva arbetsuppgifterna och ge en ekonomisk ochprincipiell ram för verksamheten. RRV finner det angeläget att inte låsaarbetsformen i detalj för att berörda myndigheter allteftersom erfarenhetererhålls skall få möjlighet att själva finna lämpliga arbetsformer. Medundantag för utredningens förslag om en till den centrala orga-niationen knutendelegation för boendemiljöfrågor har organisations-förslaget i fråga om till verketknutna råd och delegationer bemötts positivt. Detföreslagna rådet för belånings- och värderingsmetoder tillstyrks således av deremissinstanser som har uttalat sig i Prop.1977/78: 93 HO dennafråga, bland dem , , och låneunder-lagsgruppen. och några kommuner framhåller dock att kommunerna bör vararepresenterade i detta råd. önskemål om representation i de till detföreslagna verket knutna råden har dessutom framförts av som på samma sätt som hyresgäströrelsen vill blirepresenterat i de delegationer och råd som har föreslagits av utredningen. Utredningensförslag att den särskilda boendemiljödelegationen skall behållas har avstyrktsav de remissinstanser som har uttalat sig i frågan med undantag förboendemiljödelegationen. Till dem som förordar en avveckling av delegationenantingen direkt eller genom förslag om överföring av dess uppgifter tillregional eller lokal nivå hör , decentraliseringsutredningen,och . ifrågasätter starkt utredningensförslag på denna punkt. Det är mycket väsentligt att boendemiljöfrågornauppfattas ingå i verkets totala ansvarsområde. En särskild delegation kaninnebära motiv för att bostadsmiljön som i sig rymmer många aspekter får ensärställning, som inte är en prioritering utan i praktiken innebär att frågomainte tillerkänns samma betydelse som andra aspekter inom verkets arbetsområde.Enligt , som föreslår att beslutanderätten överförs tillkommunema, fömtsätter handläggningen av miljöförbättringsbidrag en godlokalkännedom. Det kan bli många ärenden. Bl, a. de boendes medverkan kräverkort avstånd mellan sökande och beslutsfattare. Tiden fram till ettgenomförande bör vara tillräcklig för att den nuvarande ordningen med ensärskild delegation skall ge erfarenheter för verksamheten.Boendemiljödelegationen ansluter sig med motiv som angivits tidigare (4.5.2)till utredningens förslag att boendemiljödelegationens verksamhet skallfortsätta oförändrad även efter en sammanslagning. Denföreslagna delegationen för samlingslokaler har som framgått av den tidigareredogörelsen i regel inte föranlett några erinringar. Utredningensförslag att blir organ för de uppgifter som skall ankomma på denstatliga bostadspolitiska organisationen på regional nivå har i regel fåttett negativt mottagande av remissinstansema. Flertalet remissinstanser förordari stället att länsbostadsnämnderna bibehålls. Avgörande för remissinstansernassyn på den regionala organisationen har oftast varit en negativ inställning i kommunaliseringsfrågansamt till förslaget att föra över låneförvaltningen till . Från fleralänsstyrelser framhålls också att samarbetet inom nuvarande organisationfungerar bättre än vad utredningen ger sken av och att sam- 1977/78: 93 111 ordningsbehovetkan lösas inom ramen för nuvarande organisation. Vissa remissinstanser anserockså att man bör avvakta översynen av länsdemokratifrågorna före ettställningstagande till den regionala organisationen. Också mångaremissinstanser som är positiva till utredningens förslag om kommunaliseringär tveksamma till att inrätta en bostadsenhet vid länsstyrelsensplaneringsavdelning eller en bostadspolitisk delegation i . Negativatill utredningens förslag att de uppgifter som ankommer på den statligabostadspolitiska organistionen på regional nivå nu förs in i ärbl. a. , nästan samtliga länsbostadsnämnder, länsstyrelserna iÖstergötlands, , , , , , , , , , och , LO,, föreningsbankers förbund. och flertalet kommunersom har uttalat sig i frågan. Bostadsstyrelsenanser att länsbostadsnämndernas ställning som en regional sektormyndighet förbostadspolitiska frågor bör bibehållas, men att organisationen bör ses över motbakgmnd av bl. a. behovet av att öka information och rådgivning. Styrelsenanser vidare att nuvarande arbetsordning och former för samråd bör kunnatillgodose behovet av samordning mellan planeringsuppgifter ochlänsbostadsnämndernas verksamhet. Det bör enligt styrelsen i första hand ankommapå länsorganen själva att utveckla detta samarbete. Istort sett samtliga länsbostadsnämnder avstyrker ett inordnande i länsstyrelsen.En gemensam utgångspunkt har i regel varit en negativ inställning i kommunaliseringsfrågansamt ett avstyrkande av en överföring av låneförvaltningen till , Länsbostadsnämndemahar också liksom många länsstyrelser ingående berört problemen vid en uppsplittringav beslutsfunktionema på tre organ dvs. kommun, länsstyrelse och riksbank. Länsbostadsnämndeni län konstaterar inledningsvis att förslaget knappast innebärnågon demokratisering eftersom lekmannainflytandet är tillgodosett ilänsbostadsnämnderna. Nämnden framhåller också att inriktningsyftar mot ren planeringsverksamhet medan de arbetsuppgifter som skulle åläggasbostadsenheten, bortsett från hanteringen med de kommunalabostadsbyggnadsprogrammen, synes ha föga att göra med planering. För dessafinns dessutom ett fastställt samrådsförfarande som enligt nämndensmening fungerar fullt tillfredsställande. Nämnden menar också att enuppsplittring av den regionala organisationen kommer att föra med sigallvarliga olägenheter för den enskilde lånesökanden, för råd- ochserviceverksamheten samt för den bostadspolitiska verksamheten i stort. Länsbostadsnämndeni pekar liksom flera andra länsbostads- 1977/78: 93 112 nämnderpå nackdelen av att den regionala bostadspolitiska organisationen fårkommundepartementet som huvudman medan den centrala organisationen lyder underbostadsdepartementet. Nämnden anser vidare att man måste räkna med attsplittringen av länsbostadsnämnderna kommer att medföra ökat personalbehov bådepå gmnd av samordningsproblem och genom att bostadsbidragen ochlåneförvaltningen skiljs åt. Den nuvarande tekniska personalen pålänsbostadsnämnderna kommer inte heller att räcka till för sina nyaarbetsuppgifter. Stora samordningsproblem kommer att uppstå mellan kommuneroch länsstyrelser och riksbankskontor. Kostnaderna för ett gemensamt ADB-systemför dessa organ kommer enligt nämndens uppfattning att mångdubbelt överstigaett intregrerat system för länsbostadsnänmdema och . Enligtlänsstyrelsen i innebär utredningens förslag att två organ istället för som ett kommer att handlägga bostadspolitiska frågor på regionalnivå. Detta måste anses olämpligt och ägnat att skapa onödig förvirring hosallmänheten. Därjämte torde handläggningen av låneärenden bli mera tungroddinom denna organisation. Genom att skilja låneförvaltning och långivningförlorar man vidare de fördelar som den nuvarande samordningen mellan dessabåda funktioner medför. Den föreslagna separeringen kan därför enligtstyrelsens uppfattning komma att verka effektivitetshämmande. iHallands län som berör uppdelningen även med beaktande av att beslut skulle fattaspå lokal nivå, finner att utredningen har föreslagit ,ett alltför kompliceratsystem som inte är tillräckligt genomtänkt. En uppdelning av lånebeslut ochlåneförvaltning jämte ytterligare ett organ för bostadspolitikens handhavandepå lokal/regional nivå kan enligt styrelsens uppfattning i stället för attinnebära en önskvärd decentralisering medföra en ökad byråkrati ochhandläggningsförsening genom uppsplittringen på olika organ. Dessa farhågor förökad byråkratisering och försenad handläggning vid en uppsplittring av verksamhetenanförs också av i . Tillde kommuner som avstyrker ett inordnande av länsbostadsnämnden i länsstyrelsenhör bl, a. , , och kommuner.