prop · G103181 · 1977-12-31 00:00:00 — Principbeslutetslår alltså fast att den materiella och formella styrningen av såväl delregionala som del lokala taxeringsarbelet skall vila på skatlechefen.Utredningens förslag innebär att det samlade ansvaret för det årligataxeringsarbelet med vissa undanlag läggs på skattechefen. Jag ansluter migtill huvudprinciperna i utredningens förslag. I enlighet med principbeslutetskall sålunda skatlechefen dels inta en ledande ställning vid såväl delregionala som del lokala taxeringsarbelet dels ges ett ökat formellt ansvar förtaxeringsarbelet i första instans. Ifråga om ledningen av taxeringsarbelet skall skattechefen således inte bara haalt självständigt besluta om hur detta arbele skall ordnas och bedrivas inomlänsstyrelsen. Skattechefens uppgift atl leda taxeringsarbelet skall också somutredningen har föreslagit innefatta en möjlighet all ge närmare anvisningar omhur lokal skattemyndighets medverkan i taxeringsarbelet skall tillgå. a. ha möjlighet att ge direktiv för uppläggningen av gransknings- ochkonlrollarbelel. Han måste vidare kunna inrikta myndighetens arbetsinsatser såsom idet särskilda fallet krävs för alt taxeringsnämnderna skall få bästamöjliga stöd. Han bör sålunda som utredningen har förordat exempelvis kunnaföreskriva att en lokal skattemyndighet skall bistå annan lokal skattemyndigheteller att lokal skattemyndighet skall biträda särskild nämnd även om arbetetavser skattskyldiga med hemortskommun utom fögderiet. Skattechefensledningsfunktion i fråga om de lokala skattemyndigheternas granskningspersonalkan emellertid inte utövas på samma sätt som i förhållande lill personalen pålänsstyrelsen. Skattechefens planläggning av arbetet och fördelning avresurserna måste självfallet ske i samråd med de lokala skaiiemyndigheierna.Jag anser i likhet med flera remissinstanser atl del samrådsförfarande inomramen för ett särskilt samrådsorgan som utredningen har förordat kan vara enlämplig form för planläggningen och utformningen av taxeringsarbetet. Medhänsyn till atl skattechefen skall ha ledningen och ansvaret förtaxeringsarbelet i länet ärdet dock han som skall ha del avgörande infiylandet. Jagär därmed framme vid frågan hur bestämmelserna om skattechefens befogenheter iförhållande till lokal skattemyndighet och dess granskningspersonal lämpligenbör regleras. Jagskall här mot bakgrund av den föregående redogörelsen först beröra utredningensförslag all skatlechefen skall ha alt utfärda föreskrifter om lokal Prop.1977/78:181 205 skattemyndighetsmedverkan efter samråd med myndigheten. Somjag har framhållit måste skattechefen föratt kunna utöva sin ledandefunktion kunna ge anvisningar för lokal skattemyndighets medverkan itaxeringsarbelet både till den del som gäller själva deklarationsgranskningenoch den del som avser revisioner eller annan kontrollverksamhet. Sådanaanvisningar kan i varje fall till viss del komma att få karaktären avföreskrifter i regeringsformens mening. Sådana föreskrifter skall utfärdas avregeringen eller den underordnade myndighet åt vilken regeringen uppdrar atlmeddela erforderliga bestämmelser. Sådant uppdrag bör ges ål länsstyrelsen.Bestämmelse härom bör tas in i TK. I enlighet med principbeslutet bör dockskattechefen i praktiken själv få svara för anvisningarnas innehåll ochutformning. En sådan ordning erhålls genom alt i länsstyrelseinstruklionen lasin bestämmelse om att chefen för skatteavdelningen ensam beslutar angåendeföreskrifter för lokal skattemyndighets medverkan i taxeringsnämndernasarbele. Jag föreslår all frågan löses efter dessa linjer. Vidövervägandena i prop. 1975:87 framhölls att vissa fördelar beträffande ledningsfunktionenför taxeringsarbetet liksom andra hithörande administrativa frågor skulleerhållas genom atl inordna lokala skattemyndigheten som en lokal enhet i denregionala förvaltningen. (SkU 1975:31) gav i sitt betänkandemed anledning av propositionen med instämmande uttryck föruppfattningen, atl man pä borde inrikta sig på att inlemmafögderiorganisationen i den regionala förvaltningen. Frågan om en sådansammanföring av lokala skattemyndigheten med länsstyrelsernasskatteavdelningar utreds f. n. av särskilda sakkunniga (Fögderiulredningen; Kn1975:02). Idirektiven för fögderiutredningen framhålls att även om utredningsarbetetenligt vad som har förutsatts bedrivs skyndsamt, kan resultatet inteförverkligas innan den nya laxeringsorganisationen har genomförts. Man harsålunda att räkna med att skattechefens direkiivrätt för uppläggningen avgranskningsinsatserna och taxeringsarbetet i övrigt under fårutövas med den organisationsindelning som föreligger. I samband med ettinordnande av lokal skallemyndighet i länsstyrelsernas skatteavdelningar kanbl. a. frågan om skattechefens ställning komma alt aktualiseras på nytt. Vadjag nu har sagt innebär sålunda att i TL inte tas in någon föreskrift somdirekt anger skattechefens befogenheter i förhållande lill lokal skattemyndighet.Som jag har antytt bör dock i enlighet med principbeslutetskattechefens ledande ställning i detta avseende liksom i fråga om taxeringsarbeleti övrigt komma till uttryck i TL. Utredningen föreslår att del i 17 § anges attskattechefen leder taxeringsarbelet i länet. Enligt utredningens uppfattningbör bestämmelsen fö till följd alt nuvarande föreskrift i 59 § TL omlänsstyrelsens åliggande all vaka över taxeringsarbelet i första instansslopas. För egen del vill jag anföra följande. Detåvilar sedan gammall,att utöva tillsyn över beskattnings- 1977/78:181 206 väsendet.Emellertid gäller också atl vissa uppgifter av fiskal natursåsom taxeringskoniroll och processföring ligger på skattechefen (tidigareförste taxeringsintendenten), som därvid är undantagen länsstyrelsensinflytande. Detta följer bl. a. av föreskriften i 17 § om atl skattechefenskall bevaka del allmännas rätt och verka för riktiga laxeringar, bl. a. genomatt granska taxeringsnämndernas beslut och i förekommande fall anföra besvär.Härtill kommer alt flertalet av de uppgifter i fråga om taxeringsarbelet som fn. formellt ankommer på i praktiken är delegerade påavdelningschefen genom normalarbelsordningen för länsstyrelserna. Utredningenförordar att alltjämt skal I ha kvar ansvaret fördearbetsuppgifter som är av allmän administrativ natur. Jag delar dennauppfattning och anser i likhet med utredningen atl man inte bör göra någonändring beträffande ansvar för distriktsindelningen ochförordnande av ordförande. Som jag har framhållit är dock beslut omdistriktsindelning att betrakta som normbeslui och skall därför ges iförfattnings form. På grund härav kan enligt regeringsfomien intetilläggas beslutanderätten direkt i TL utan där bör anges att beslut meddelasav regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I TK bör anges alllänsstyrelsen beslutar i frågan. Jag förutsätter vidare att dessa uppgifterliksom fi n. kommer atl delegeras till chefen för skatteavdelningen genomarbetsordningen. I enlighet med det anfördaföreslår jag att det i 14 § anges att skattechefen leder och ansvarar för deklarationsgranskningenoch annan kontroll för taxeringen. Vidare ansluter jag mig till utredningensuppfattning atl skattechefen bör upprätta förslag till länsanvisningar och närsä är önskvärt kalla nämndledamöter till överläggningar angående taxeringsarbelet.Dessa uppgifierbördärför i överensstämmelse med utredningens förslagöverflyttas från lill skattechefen. Bestämmelserna har dockenligt min mening sin plats i TK. Nuvarande bestämmelser i 59 a och 60 §§ TLkan därför utgå. Medhänsyn lill vad jag nu har anfört anser jag i likhet med utredningen alt 59 §bör slopas. skyldigheter vid den årliga taxeringen framgår av deparagrafer som reglerar de olika arbetsuppgifterna. När det slutligen gällertaxeringsarbetet i nämnderna bör enligt vad jag har sagt den ledandefunktionen ankomma på ordföranden. bör i materiellt hänseendeinta en självständig ställning gentemot skattemyndigheterna i övrigt. Någondirekiivrätt för länsstyrelse eller annan i sakfrågorna bör alltså inte finnas.Däremot bör skattechefen liksom r n. stödja taxeringsnämnderna med råd ochanvisningar i de materiella frågorna. Prop.1977/78:181 207 Enligt16 § 2 mom. TL för kommun förordna tjänsteman hos kommunen som länsstyrelsengodkänner att biträda ordföranden med granskning av deklarationer. I 16 § 3mom. föreskrivs atl ordföranden får anlita skrivbiträde. Utredningenföreslår att föreskrifterna slopas med hänsyn till att alla nämnder skallbiträdas av tjänstemän hos lokal skattemyndighet eller länsstyrelse.Utredningen föreslår också att i 17 § införs en uttrycklig regel omtaxeringsintendents partsställning i taxeringsprocessen för alt bl. a. markeraatt taxeringsintendenten inte är part i taxeringsnämnden. Föregen del anser jag i likhet med flera remissinstanser att regeln om kommunsmedverkan i taxeringsarbetet bör behållas. Den utgör grundvalen för det arbetesom utförs av de kommunala taxeringsrevisorer som finns anställda i vissakommuner. Jag delar inte heller utredningens uppfattning att del behövs enföreskrift om taxeringsinlendentens parisställning. Denna framgår enligt minmening av andra bestämmelser i . Däremot förordar jag i likhet medutredningen atl föreskriften om ordförandens rätt att anlita skrivbiträdeslopas. Jagföreslår alt bestämmelserna om kommuns medverkan i taxeringsarbetet med vissaredaktionella ändringar tas in i 13 §. 11.3.1Arbetsformer Sammanträden, nänarorätt m. m. I61-63 §§ finns regler om taxeringsnämndens sammanträden. De avser bl. a.bestämmandel av tid och plats, kallelseskyldighel, närvarorätt, skyldighet altanmäla skiljaktig mening och proiokollföring. Reglerna innebär i huvudsakföljande. Tidoch plats för taxeringsnämndens sammanträden bestäms av ordföranden. Han skallockså kalla ledamöterna och på lämpligt sätt och underrättalänsstyrelsen och de skattskyldiga inom laxeringsdistriktet om tid och platsför sammanträdena. Är ledamot förhindrad att komma skall han i sitt ställekalla suppleanten och underrätta ordföranden härom (61 § 1 mom.). sammanträda 4-8 gånger . skall hållas inom slutna dörrar. Skattskyldig har dock rättatt företräda inför lämna upplysningar till ledning förtaxeringen. I sådant fall bör nämnden i regel genast lämna skattskyldig begärdupplysning i fråga om hans taxering (61 § 4 mom.). Taxeringsinspektör deltar inämndens överiäggningar men inte i dess beslut (61 § 2 mom.). Skattechefeneller av honom beordrad tjänsteman får Prop.1977/78:181 208 närvaravid sammanträde med taxeringsnämnden (61 § 5 mom.). Skiljaktigmening hos ordförande eller taxeringsinspektör skall anges pådeklarationshandling och antecknas i protokollet. Annan ledamot som deltagit itaxeringsnämndens beslut får anföra reservation mot beslutet. Av nämndenanlitad sakkunnig har rätt att anteckna särskild mening till protokollet (63§). Protokoll skall föras vidsammanträdena i erforderiig omfattning. Protokollet skall justeras avordföranden och två andra ledamöter (61 § 1 mom.). I praktiken förs intesärskilt protokoll från varje sammanträde utan ett enda protokoll upprättas förhela taxeringsperioden. I protokollet tas inte in uppgift om vilka taxeringarsom har behandlats vid visst sammanträde. Det går inte heller att avprotokollet utläsa vilka ledamöter som har deltagit i beslut rörande vissskattskyldigs taxering. Enligt principbeslutetskall föredragande tjänsteman inte få delta i nämndens beslut men få antecknaavvikande mening. Suppleant skall få närvara vid nämndens sammanträden ävenutan att ordinarie ledamot har förfall. Utredningen föreslår början vissa ändringar i 61 § 1 mom. i fråga om ordförandens skyldighet attunderrätta om tid och plats för sammanträdena. Föreskriften om att han pålämpligt sätt skall underrätta de skattskyldiga inom taxeringsdistriktetföreslås slopad. I stället införs skyldighet för ordföranden att underrättalokal skattemyndighet. Enligt utredningen tillgodoser man därigenom deskattskyldigas intresse av att på ett enkelt sätt få kännedom om sammanträdena.Vidare föreslås att ordföranden skall kalla suppleanterna till det förstasammanträdet och underrätta dem om lid och plats för övriga sammanträden. Närvarorättenvid nämndens sammanträden skall enligt utredningens förslag regleras i 61 § 2mom. Föredragande tjänsteman i nämnden föreslås få närvarorätt även i fråga omärende som han inte har föredragit. Hans rätt att närvara vid nämndensöverläggningar föreslås dock gälla endast ärende där han är föredragande. Densom utan att vara föredragande har verkställt taxeringsrevision föreslås fånärvarorätt och rätt att delta i överiäggningarna vid handläggning av ärendesom berörs av revisionen. Samma rätt skall enligt förslaget liksom f n.tillkomma sakkunnig vid handläggning av taxeringsfråga beträffande vilken hanhar biträtt nämnden. Vidare föreslås rätt att närvara vid sammanträde förskattskyldigs ombud och biträde samt för suppleant som inte har trätt iledamots ställe. Den nuvarande föreskrifien 161 § 5 mom. om närvarorätt förskattechefen eller av honom beordrad tjänsteman föreslås överflyttad lill 61 §2 mom. Skattskyldigs rätt att företräda inför nämnden skall enligt förslagetstå kvar i 61 § 4 mom. Bestämmelsernai 63 § om rätt - i vissa fall skyldighet - att anföra reservation mottaxeringsnämndens beslut eller att låta anteckna avvikande mening tillprotokollet föreslås ändrade. Förslaget innebär att de som får delta i nämndensöverläggningar även skall ha rätt att anmäla från beslutet 1977/78:181 209 Den nuvarande föreskriften om atl skiljaktig mening skall antecknas iprotokollet föreslås med hänsyn till föreskriftens ordningskaraktäröverflyttad till TK. I övrigt föreslås intenågra ändringar av bestämmelserna om proiokollföring i TL. Den nuvarandeföreskriften om att protokoll skall föras i erforderlig omfattning står alltsåkvar. Utredningen avvisar tanken på alt införa skyldighet för nämnden att iprotokollet eller på annat sätt dokumentera vilka ledamöter som har deltagit ivissl beslut. Remissinstanserna godtar iallmänhet utredningens förslag. En del instanser är dock kritiska på någrapunkter. Från fiera håll uttalas sålunda tveksamhet till att suppleanterna fårnärvara vid nämndens samtliga sammanträden. En sådan ordning anses innebär atlarbetet i nämnden blir tungrott. Förslaget om närvarorätt för föredragande,sakkunnig och taxeringsrevisor berörs av ett mindre antal remissinstanser. Desom tar upp frågan är tveksamma eller avvisande lill förslaget att sakkunnigoch revisor skall ha rätt att närvara även vid nämndens överläggningar. Dettaanses strida mot processuell praxis. Utredningens ståndpunkt att man inte börinföra skyldighet att dokumentera vilka ledamöter som har deltagit i ett beslutrörande viss skaltskyldigs taxering kritiseras av bl. Den nya regeringsformenoch instruktionen för JO medför att taxeringsnämnderna numera står under JO:stillsyn. Del blir därför enligt JO nödvändigt att dokumentationfinns om vilka ledamöter som har deltagit i beslut rörande viss skattskyldig. Föregen del får jag anföra följande. Ordförandens skyldighetenligt 61 § 1 mom. att underrätta de skattskyldiga i distriktet om nämndenssammanträden hänger samman med de skattskyldigas rätt atl företräda införnämnden och lämna upplysningar. Någon särskild form förunderrättelseskyldighetens fullgörande har inte föreskrivits. I praktikenbrukar meddelande om sammanträdena anslås hos , på kommunsanslagstavla e. d. Av meddelandet framgår inte vilka taxeringar som avsesbehandlas vid visst sammanträde utan endast tid och plats för sammanträdena.Skattskyldig som vill närvara när hans deklaration behandlas av nämnden måstealltså vända sig till ordföranden eller den som granskar deklarationen förattfå upplysning om lill vilket sammanträde han bör komma. I den nyaorganisationen är det enligt min mening naturligt atl den skattskyldige tarkontakt med föredragande tjänsteman hos länsstyrelse eller lokalskattemyndighet om han vill utnyttja sin rätt att företräda inför nämnden. Medhänsyn härtill förordar jag i likhet med utredningen att man sloparföreskriften i 61 § 1 mom. alt ordföranden skall underrätta de skattskyldiga omsammanträdena och i stället inför skyldighet för ordföranden att underrättalokal skattemyndighet. Den nuvarande skyldigheten alt underrätta länsstyrelsenslår kvar. Fören situation finns del emellertid enligt min mening anledning alt bibehålla ochäven utvidga underrättelseskyldigheten gentemot de skattskyl- 1977/78:181 210 diga.Jag tänker på fall där TN-revision har verkställts hos den skattskyldige.Enligt utredningen bör den skattskyldige upplysas om sin rätt att företrädainför nämnden om revisionen har utförts av en från granskningsarbetetfristående taxeringsrevisor och denne kallas till nämndens sammanträde. Föregen del anser jag att man bör gå ett steg längre och underrätta denskattskyldige om tid och plats för sammanträdet i samtliga fall därtaxeringsrevision har verkställts hos honom. Jag föreslår att en föreskrifthärom tas in i 61 § 1 mom. Principbeslutet omsuppleants närvarorätt bör enligt utredningen innebära att suppleanterna kallastill det första sammanträdet och underrättas om övriga sammanträden. Jagansluter mig till förslaget alt suppleanterna skall kallas till det förstasammanträdet. Som utredningen har framhållit är det önskvärt att suppleanternaär närvarande vid det första sammanträdet då arbetet planläggs och ordförandenbl. a. informerar om nyheter vid taxeringen. Däremot bör det enligt min meninginte införas någon skyldighet för ordföranden atl särskilt underrättasuppleanterna om övriga sammanträden. Om suppleant önskar delta isammanträdena utan att förfall för ordinarie ledamot föreligger har hanmöjlighet att vända sig till ordföranden eller skattemyndigheterna för att fåinformation om sammanträdena. Förslaget om kallelse till suppleanterna framgårav 61 § 1 mom. Liksom f n. skalltaxeringsnämndens sammanträden hållas inom stängda dörrar. Jag ansluter mig ihuvudsak till utredningens förslag i fråga om den personkrets som skall ha rättatl närvara vid sammanträdena. Föredragande tjänsteman måste självfallet harätt att närvara vid sammanträdena och även delta i nämndens överläggningar.Detta bör gälla oavsett om tjänstemannen själv har föredragit ärendet eller ej.Jag förordar vidare att suppleant som ej har trätt i ordinarie ledamots ställeskall ha rätt att närvara vid överiäggningarna. Skattskyldigs rätt attföreträda inför nämnden genom ombud eller med annat biträde följer enligt minmening av 6 § förvaltningslagen. Bestämmelserna i 61 § 4 mom. TL bör sålundaefter förvaltningslagens tillkomst anses innebära en komplettering avföreskrifterna i 16 § förvaltningslagen om rätt för part att muntligen lämnauppgifter i förvaltningsärende och inte en från 6 § samma lag avvikandereglering. Jag anser således att det inte behövs någon föreskrift i TL omskattskyldigs rätt att företräda inför nämnden genom ombud eller med biträde. Beträffande närvarorättenför taxeringsrevisor och sakkunnig vill jag till en början erinra om attsakkunnig f. n. har rätt att delta i nämndens överläggningar och antecknaavvikande mening till protokollet. Det finns emellertid som någraremissinstanser har påpekat skäl för att nu överge denna ordning. a. gällerinom den allmänna förvaltningen i övrigt normalt inte några motsvarandebefogenheter för sakkunnig. Det kan också ibland framstå som olämpligt att frånnämnden fristående expertis får vara kvar vid nämndens överläggningar närförhandling med den skattskyldige har ägt rum. Prop.1977/78:181 211 föreslårdärförattnärvarorätten för taxeringsrevisoroch sakkunnig begränsas till en rätt attföreträda inför nämnden och lämna upplysningar i ärendet. Har föredragandenutfört taxeringsrevisionen bördetta inte utgöra hinder mot att han deltar inämndens överiäggningar i ärendet. Taxeringsrevisorns närvarorätt bör anges ilagtexten. Sakkunnigs rätt att företräda inför nämnden på angivet sätt fåranses följa av 15 §, som föreskriver att nämnden får anlita sakkunnig. Liksomhittills bör skattechefen och av honom beordrad tjänsteman ha rätt att närvaravid nämndens sammanträden. Sådan tjänsteman bör dock som utredningen harföreslagit inte ha rätt att närvara vid överiäggningarna. Mina förslag i frågaom närvarorätten framgår av 61 § 2 och 4 mom. Rättalt anmäla skiljaktig mening bör som utredningen har föreslagit tillkommaföredraganden. Med hänsyn till vad jag har förordat beträffandenärvarorätten för sakkunnig och taxeringsrevisor kan jag däremot inte anslutamig till förslaget att även dessa tjänstemän skall ha rätt att anmälaskiljaktig mening. Lagtekniskt innebär det att nuvarande föreskrift om rätt försakkunnig att anteckna särskild mening till protokollet utgår. När del gällerledamöterna i taxeringsnämnden gäller f. n. att ordföranden är skyldig att pådeklarationen eller bilaga till denna ange skiljaktig mening och göraanteckning härom i protokollet. Övriga ledamöter har rätt att anförareservation mot taxeringsnämndens beslut. Sådan reservation skall anmälas innansammanträdet avslutas. Vill ledamoten närmare ange grunderna för reservationenskall denna avfattas skriftligen och avges senast vid justeringen avprotokollet. Jag anser i likhet med utredningen att reglerna i dessa avseendenbör göras lika för ordföranden och de valda ledamöterna. Bestämmelserna bör tasin i 64 § som handlar om omröstning vid skiljaktiga meningar. Jag föreslår atti ett nytt andra stycke i paragrafen anges att skiljaktig mening hos ledamotoch föredragande tjänsteman skall avfattas skriftligen och avges inom en veckaefter sammanträdel. Närdet gäller protokollföringen och därmed sammanhängande frågor delar jag denuppfattning som bl. JO har framfört, nämligen att man bör införa skyldighetatt dokumentera vilka ledamöter som har deltagit i ett beslut rörande vissskattskyldigs taxering. Del bör ankomma på regeringen att föreskriva hur dennadokumentation skall ordnas. I likhet med utredningen förordar jag vidare allreglerna om protokollföringen samlas i TK där redan flertalet av föreskrifternapå området finns. Det bör alltså ankomma på regeringenatt meddelaföreskrifterom protokollföringen. Jag föreslår att 61 § 1 mom. ändras ienlighet härmed. Vidare föreslår jag att de nuvarande föreskrifterna omproiokollföring i 63 § TL slopas. 1977/78:181 212 Reglernaom taxeringsnämndens beslutförhet finns i 63 §. Beslutom taxering och annat beslut som innebär avgörande i sak får enligt paragrafenfattas om ordföranden och minsl två eller, i taxeringsnämnd vars distriktomfattar mer än en kommun, minst tre andra ledamöter är närvarande. Endast ettkronoombud får delta i omröstningen. Den omständigheten att ledamot har attavträda vid behandling av viss taxering hindrar dock inte att beslut fattasrörande denna taxering. Annat beslut av nämnden får fattas av ordförandenensam. Omröstningsreglernafinns i 64 §. Däri föreskrivs att om ledamöterna har skiljaktiga meningar skallöppen omröslning hållas och flertalels mening gälla. Vid lika röstetal gällerden mening som är till den skaltskyldiges förmån eller, om denna grund inte kantillämpas, ordförandens mening. Enligtprincipbeslutet skall ordföranden ensam ha rätt atl besluta i fråga omotvistiga deklarationer och ärenden om småbelopp liksom frågor av rent tekniskoch formell natur. Vidare skall omröstningsreglerna ändras så att ordförandenfår utslagsröst vid lika röstetal. Utredningenframhåller att principen vid utformningen av delegationsreglerna bör vara atlordföranden ensam skall avgöra endast sådana ärenden där lekmannainflytande ochlokalkännedom kan antas vara utan egentlig betydelse. Så snart det föreliggertveksamhet - i rättsligt eller materiellt avseende - hur en fråga bör bedömas,skall frågan alltså avgöras av hela nämnden. Utredningen anser dock att det ilikhet med vad som gäller för skatterätten skall finnas en kompletterande regelom atl deklarationsavvikelser på högst . alltid skall få beslutas avordföranden ensam.