prop · G103136 · 1977-12-31 00:00:00 — Han måste med andra ord ha en visskunskap om beskattningsreglerna. Prop.1977/78:136 155 Eftergiftsreglerna är avsedda att förhindra att bl. a. enursäktlig ovetskap eller missuppfattning om innehållet i en skatteregel skallföranleda skattetillägg. De skall också förhindra alt andra ursäktligafelaktigheter vid fullgörandet av deklarationsskyldigheten ådrager denskattskyldige skattetillägg. 1971: 10 framhöll föredraganden att det gällersärskilt att ta hänsyn till vad som rimligen kan begäras av den skattskyldige ifråga om noggrannhet och förmåga att tillgodogöra sig skattereglerna. Befrielsegrundernaborde enhgt hans mening tUlämpas generöst åtminstone i inledningsskedet.Skatteutskottet (SkU 1971: 16) gjorde uttalanden i samma riktning. Utskottetframhöll också, i Ukhet med föredraganden, att påföring av skattetillägg iregel torde komma att begränsas till sådana fall då det av deklarationen ellerannoriedes klart framgår atl en intäkt utelämnats eller atl avdrag inte motsvarasav någon kostnad av angivet slag eller uppgiven storlek. Jag biträder den av utredningen och flera remissinstanserframförda meningen att befrielsegrunderna har tillämpats med större återhållsamhetän som avsetts i förarbetena. Jag villäven framhålla, att tillämpningen av eftergiflsgrunderna måste bedömas motbakgrund av effektiviteten i del administrativa sanktionssystemet som i dettahänseende skiljer sig väsentligt från den äldre ordningen med enbartstraffpåföljder. Den ordningen innebar att endasl ett mindre antal av allaskattskyldiga som försökte undandra skatt bestraffades. Med ett sådant systemsom i första hand hade en avskräckande effekt, var det nödvändigt all bortsefrån den skatlskyldiges eventuella okunnighet om gällande bestämmelser påbeskattningsområdet. Behovet av att ge eftertryck åt samhällets krav på attkorrekta uppgifter lämnas betonas under sådana omständigheter genom en strängtillämpning av reglerna i varje enskilt fall som blir föremål för lagföring.De administrativa sanktionsreglerna verkar som jag antydde genom altträffa flertalet skattskyldiga som lämnar oriktig uppgift. Under sädanaförhållanden finns ett betydligt större utrymme för mild bedömning och ökade möjUgheteratt i det enskilda fallet la hänsyn till den skattskyldiges bristandeförtrogenhet med gällande beskattningsbestämmelser. Med hänsyn tillskattelagstiftningens delvis komplicerade natur skulle det f. ö. kunna ledatill obilliga konsekvenser, om inte bestämmelserna om eftergift tillämpadesmed generositet. Av det jag nu har anfört framgår att jag för min del anseratt möjligheterna att efterge särskild avgift bör vidgas och tillämpas medstörre generositet än som varit fallet. Utredningens författningsförslag i förevarande hänseendemedger ökade befrielsemöjligheter. Jag tänker då i första hand på de objektivaeftergiftsgrunderna "den oriktiga uppgiftens beskaffenhet eller annansärskild omständighet". Även förslaget till ändrad formulering av reg- Prop.1977/78:136 156 lernaom eftergift med hänsyn till den skattskyldiges subjektiva situation gerenligt min mening större utrymme än för en friare bedömning av eftergiflsfrägorna. Jagförordar således att utredningens förslag till ändring i reglerna om eftergiftgenomförs med vissa redaktionella justeringar. Den nya utformningentillsammans med en allsidig bedömning av eftergiftsfrågorna jag skall straxåterkomma härtiU tUlgodoser enligt min mening behovet avbefrielsemöjligheter. Jag är sålunda inte beredd att som några remissinstanserhar föreslagit införa ytterligare eftergiftsgrunder. En regel som gör detmöjligt att helt befria från skattetillägg, om felet inte har varit ägnat atlleda till lägre skatt anser jag sålunda inte bör införas. Som jag tidigareredovisat tillämpas fr. o. m. taxeringen en ordning med reducerat skattetUläggför det stora flertalet fall, där felet kan sägas inle ha varit ägnat att ledatill för låg skatt, nämligen när rättelse kunnat ske med ledning av normalt tillgängUgtkontrollmaterial. Behovet av sådana bestämmelser vitsordas av de flesta remissinstanser.Däremot anses det, med hänsyn till vikten av atl korrekta uppgifter lämnas tUltaxeringen, inte lämpligt att helt undanta dessa fall från sanktionsområdel. Enregel om eftergift när felet inte har varit ägnat att leda till lägre skatt ärinte förenligt med den bedömning som föranlett nedsätlningen av tillägget ikontrolluppgiftsfallen. Mitt förslag innebärsåledes att skattetillägg får efterges dels om felaktigheten ellerunderlåtenheten kan antagas ha sådant samband med den skattskyldiges ålder,sjukdom, bristande erfarenhet eller därmed jämförligt förhållande alt den kananses ursäktlig, dels om felaktigheten eller underlåtenheten framstår somursäktlig med hänsyn till den orikliga uppgiftens beskaffenhet eller annansärskild omständighet, som rör annat än vad som har sagts. Den nuvarandemöjligheten att efterge skattetiUägg i fall då det belopp som kunde ha undandragitsär all anse som ringa står också kvar. Bestämmelserna bör i enlighet med utredningensförslag tas in i 116 h §. Jag avser att behandlaeftergiftsgrunderna närmare i specialmoliveringen. Jag vill dock redan häranföra följande. Eftergiftsgrunden"den orikliga uppgiftens beskaffenhet" är främst avsedd attmöjliggöra eftergift i de fall den skallskyldige haft att bedöma en svårskatterättslig fråga. Frågor av detta slag torde vara vanligast förekommandevid redovisning av inkomst av jordbruksfastighet eller rörelse men kan givetvisockså förekomma beträffande de övriga inkomstslagen. Bestämmelsen är tillämpligpå såväl fysisk som juridisk person. Det är emellertid meningen att eftergiftskall kunna meddelas med stöd av denna grund inte endast, när skattefråganvarit svår att avgöra för en skatleexpert utan också då skattskyldig som intebesitter särskilda insikter begått ett fel och frågan med utgångspunkt i hansallmänna insikter framstått som svårbedömd. Prop.1977/78:136 157 Vadgäller eftergiftsgrunden "annan särskild omständighet än vad som sägs iförsta meningen" bör denna enligl min mening ibland kunna tillämpas närdet'visserligen föreligger en oriklig uppgift men denna särskilt har markeratsav den skaltskyldige. Den skaltskyldige kan t. ex. ha haft svårigheter alt faststäUahuruvida en lämnad uppgift varit helt riktig och detta har han försökt fästamyndighetens uppmärksamhet på genom atl uttala sin osäkerhet om uppgiftensriktighet. I praxis har man enligt min mening ibland Intagit en alltför restriktivhållning i här avsedda fall. Jagvill även ta upp vissa allmänna frågor om tillämpningen av bestämmelserna omeftergift. I deföreskrifter, som RSV har utfärdat, anges i slor utsträckning genom konkretaexempel vilka krav som bör ställas på rekvisiten ålder, bristande erfarenhetetc. för att ursäktlighel skall anses föreligga i skattetilläggssammanhang.Föreskrifterna bygger på att myndigheterna skall använda vissa presumtioner vidden praktiska tillämpningen av befrielsegrunderna. Enligt föreskrifterna börman sålunda i vissa situationer, där presumtionen starkt talar för att förulsättningarnaför befrielse är för handen, kunna efterge utan särskild prövning 1 detenskilda fallet av orsakssammanhanget mellan den "ursäktande"omständigheten och det konstaterade felet. Sådan generell eftergift bör enligtföreskrifterna i regel ges åt förstagångsdeklaranter, folkpensionärer m. fl. Detfinns enligt min mening i och för sig inte något att erinra mot atl man vid denpraktiska tillämpningen av befrielsegrunderna använder sig av vissaschablonregler. En sådan ordning är nödvändig i en massärendeprocess som dethär är fråga om i fall man vill upprätthålla en tillfredsställande Ukformigheti besluten. Jag anser alt RSV:s föreskrifter i detta avseende i stort sett harfått en utformning som ger utrymme för en sådan generös tolkning som bör gesåt befrielsegrunderna. Jag vill emellertid betonaatt det förhållandet att man för vissa fall har ställt upp schabloner förbefrielse självfallet inle får leda till, atl man genomgående vägrar eftergifti fall där del inte anges att avgift skall efterges utan särskild prövning. Denomständigheten att det finns regler om en i princip generell befrielse för t.ex. förstagångsdeklaranter och pensionärer får alltså inte uppfattas så attbristande erfarenhet och ålder aldrig kan åberopas som grund för befrielse avden som deklarerar för resp. inte uppnått pensionsåldern. Gällerdet fall som tangerar de generella befrielsefallén, bör man tillämpa en generöstolkning av eftergiftsgrunderna. Det åligger myndigheterna att på grundval av tiUgängligtmaterial noggrant pröva om förhållandena i det enskilda fallet motiverareftergift. Detta gäller naturligtvis också för det fall att föreskrifternadirekt anger att den åberopade omständigheten normalt inte bör föranledabefrielse. Detta innebär emeUertid inte att myndigheterna har skyldighet attingå i prövning av förutsättning- Prop.1977/78:136 158 arnaför eftergift utöver vad som föranleds av innehållet i tillgängligt materialeller förhåUanden som på annal sätt är kända för myndigheten. En sådan ordningstämmer överens med vad föredragande departementschefen anförde i regeringensförslag till bestämmelser på detla område (prop. 1971: 10 s. 272). Somjag har antytt har emellertid skattemyndigheterna till-lämpatbefrielsegrunderna onödigt stelt. Jag har 1 prop. 1976/77: 92 betonatnödvändigheten av att myndigheterna söker göra en samlad bedömning av samtligakända omständigheter av betydelse för eftergifts-prövningen. Flera ursäktandeomständigheter av mindre tyngd kan tUlsammans ha en sådan styrka att eftergiftbör ske. Flera remissinstanser har i likhet med utredningen understrukit dennai och för sig självklara bedömningsprincip. Med hänsyn till att den haft vissasvårigheter att slå igenom 1 tillämpningen har några remissinstanser ifrågasattom inte principen bör komma till uttryck i lagen. För egen del anser jag emellertidatt en anvisning av detta slag närmast har sin plats 1 RSV:s föreskrifter. Utbyggdaanvisningar tiU de tillämpande myndigheterna bör således vara en väg att få ensmidigare tUlämpning av befrielsegrunderna. Det är också viktigt att denhandläggande personalen får en tillfredsställande utbildning. Här har bl. a.de tjänstemän på länsstyrelserna som utsetts lill särskilda kontaktmän i skattetilläggsfrågoren viktig uppgift. Denkommande handläggningen av skatletilläggsärendena i taxeringsnämnd tordevidare komma att ge möjligheter till en mer allsidig belysning avomständigheter av betydelse för om särskild avgift bör efterges. 5.2.5Övriga materiella förslag 5.2.5.1 Huvudregeln De grundläggande bestämmelsemaom skattetUlägg på grund av oriktig uppgift i självdeklaration eller annatskriftligt meddelande som den skatlskyldige avgett till ledning för sintaxering finns i 116a § första stycket. SkattetUlägg utgår, som redan harframgått av vad jag har anfört i det föregående, endast om avvikelse från denoriktiga uppgiften föranleder att skatt påförs med högre belopp än som annarsskulle ha varit fallet. SkattetUlägg beräknas enligt huvudregeln efter påett underlag, som utgörs av skillnaden mellan den skatt som rätteUgen skall tasul och den skatt som skulle tagits ul om den orikliga uppgiften hade godtagits.Vid beräkning av underlaget beaktas inte endast skatt som skulle ha debiteratsden skattskyldige ulan också skatt, som skulle ha debiterats make eller barn,med vilken han skall sambeskattas. Utredningenhar föreslagit en redaktionell ändring i den grundläggande bestämmelsen i 116a §. Ändringen innebär att lagrummets nuvarande första stycke i förtydligandesyfte delas upp i två stycken. 1977/78:136 159 utredningenföreslagit att beskrivningen av underlaget för skattetiUägg ges en något ändradformulering. Ändringen hänger samman med förslaget att oriktig uppgift 1 målskall kunna föranleda skattetillägg. Utredningen anser också att skalletilläggbör kunna påföras dödsbo som samtaxerals med annan skattskyldig. Förslageti dessa delar lämnas utan erinran av remissinstanserna. Ävenjag anser att förslaget kan godtas bortsett från en redaktionell ändring. Jaghar anfört atl skattetillägg bör beräknas efter i normala fall, ochatt det bör anges i lagtexten att skattetillägg förutsätter att uppgift befinnesoriktig. 5.2.5.2Oriktig uppgift i skattemäl Utredningen,som påpekar att skattetillägg enligl gällande rätt inte kan påföras om oriktiguppgift lämnas först i mål om taxering, framhåller att Intresset av att denskattskyldige lämnar riktiga uppgifter bör skyddas oavsett om uppgifternalämnas till taxeringsnämnd eller i process vid skattedomstol. Den framhåller atldeklaration kan lämnas i vilken instans som helst. Detsamma gäller skriftligauppgifter med sakliga upplysningar. Utredningen föreslår att både muntlig ochskriftlig oriklig uppgift som lämnas 1 taxeringsmål skall kunna föranledaskattetillägg. Enligt utredningsförslaget skall skattetillägg emeUertid intekunna komma i fråga om uppgift inle har prövats, därför alt besvären inkommitför sent, eller när besvärsrätt av annat skäl inte föreligger i målet omtaxering. Flertaletremissinstanser som uttalar sig i denna fråga anser sig kunna godta attoriktig uppgift, som lämnas skriftligen, skall kunna grunda skattetillägg.Några remissinstanser framhåller dock atl bestämmelsen bör tillämpasrestriktivt. En remissinstans understryker del särskilda problem som kanuppkomma när det gäller att fastställa om den skatlskyldige har varit medvetenom de uppgifter ombud har lämnat. En annan remissinstans anser atl faraföreligger för att skatt undandras även. om besvär ej prövas på grund av attbesvären har anförts för sent eller för atl rätt till besvär i särskild ordningej föreligger. Denna remissinstans framhåller att även för sent anförda besvärkan prövas. Att de inte prövas i det särskilda fallet kan bero just på attoriktig uppgift föreligger. Vadgäller skattetillägg för oriklig uppgift som lämnats muntligen motsätter sigett inte ringa antal remissinstanser förslaget bl. a. med hänvisning till atthandläggningen normalt är skriftUg i förvaltningsmål och alt den muntligaförhandlingen endast är ett komplement. Det påpekas också att det kan visa sigsvårt att korrekt dokumentera vad som förekommit vid muntlig handläggning. Föregen del får jag anföra följande. Enligt gällande rätt kan skatte- Prop.1977/78:136 160 tilläggpåföras endast i vissa faU när skallskyldig har lämnat oriktig uppgift iskatteprocess. Jag delar utredningens uppfattning alt det är viktigt atl skyddaintresset av atl den skatlskyldige lämnar riktiga upplysningar i mål omtaxering. Jag anser därför atl bestämmelser om skattetillägg för oriktiguppgift i mål bör införas. De invändningar och de påpekanden som har framförtsav remissinstansema riktar sig främst mot förslaget att sanktion skall träffaäven muntliga uppgifter i laxerlngsmål. De problem som hänger samman med altoriklig skriftlig uppgift skulle kunna föranleda skattetillägg synes kunnabemästras. Uppgifter som har lämnats muntligen bör däremot inte kunna föranledaskattetillägg. Del beror bl.a. på att del kan föreligga svårigheter atlfastställa vad part har sagl särskilt med hänsyn till atl skatteprocessen ärmindre formbunden än vad som gäller förhandling vid allmän domstol. Skriftligauppgifter som lämnats av ombud bör inte behandlas på annat sätt än uppgiftlämnad av den skatlskyldige själv. En annan ordning torde knappast varapraktiskt möjlig. I den mån den skaltskyldige påförs skattetUlägg på grund avatt ombudet har lämnat oriktiga uppgifter, som inte härrör från den skaltskyldige,får denne överväga om han vill rikta ersättningsanspråk mot ombudet. JagvUl i sammanhanget understryka viklen av att försiktighet iakttas vidbedömningen av om uppgift, som lämnats 1 mål, utgör sådan oriktig uppgift somkan föranleda skattetillägg. Delta gäUer särskilt material som presenterasargumentationsvis. Meddelanden som därvid innehåller vissa överdrifter ellerförskjutningar av verkliga förhåUanden bör inte föranleda att skattetilläggpåförs. Visserligen saknas ofta någon klar gräns mellan sakupplysningar ochargumentation. Ä andra sidan utgör just detla förhållande ett starkt skäl attiaktta återhållsamhet vid bedömningen av om en uppgift sakligt sett äroriktig. Beträffandeoriktiga uppgifter som skattskyldig lämnar i för sent anförda besvär, får jaganföra följande. Jag delar uppfattningen atldet föreligger risk för att skatt undandras i dessa fall, efiersom delförhållandel att för sent anförda besvär ej tas upp till prövning kan bero justpå att oriktig uppgift konstaleras föreligga. Tillräckliga skäl att ta undansådana fall från den föreslagna regeln om skattetillägg föreligger inte enligtmin mening. Det får därför ankomma på taxeringsintendent att i sådant fallpröva om förutsättningar föreligger för att framställa yrkande om attskattetillägg påförs. Skäl att föra sådan talan torde emellertid föreliggaendast undanlagsvis och i fall av uppenbart oriktigt uppgiftslämnande. SlutUgen vill jagframhålla att de skriftliga uppgifter som kan föranleda skattetillägg givetvismåste ha lämnats av den skattskyldige i meddelande riktat till domstol, alltsåinom processens formella ram. Regelnom skattetillägg på grund av skriftlig oriktig uppgift, som skattskyldig lämnari mål om sin taxering, bör las in i 116 a §. 1977/78:136 16i 5.2.5.3 SkattetiUägg vid skönsiaxering Om inkomster i viss förvärvskälla bestäms skönsmässigt pägrund av brister i deklaration eller dess underlag påförs skalletillägg enligt116 a § tredje stycket. Tillägget beräknas normalt efter på den skall som liUföljd av uppskattningen utgår utöver skatt på inkomsten eller förmögenhetenenligt deklaration. Även verkningar i fråga om makes skattereduktion beaktas.Om ändring till någon del vidtagits med ledning av kontroUmaterial på grund avkonstaterad oriklig uppgift kan tillägget med anledning av denna ändring komma atlberäknas efter . Skönstaxering på grund av utebliven deklaration föranlederskatletill-lägg enligl 116 a § fjärde slycket. Tillägget utgår i detta fall med50 % på den inkomst- eller förmögenhetsskatt som debiteras på grund avtaxeringen. Även verkningar i fråga om makes skaltereduktion beaktas.Skattetillägget kan 1 dessa fall sägas vara ett vite för att förmå denskattskyldige att ge in deklaration. Mot bakgrund härav har i 116 a § femtestycket förts in bestämmelser om undanröjande eller nedsättning avskattetillägg, som påförts med slöd av fjärde stycket, om deklaration ges ininom viss närmare angiven tid. Påfört tillägg skall enligt dessa bestämmelserundanröjas av skatterätten, om den skattskyldige lämnar in deklaration inom tvåmånader från del att han fått del av beslutet om skattetiUägg, dock senastinnan skatterätten avgjort besvär över beslutet eUer laxeringen. Om skattskyldig,som är fysisk person, inte lämnai in deklaration men föreutgången av året efter del då skattetillägget beslutats eller, om han gör sannoliktalt han inte fåll kännedom om tiUägget inom sist angivna tid, inom två månaderfrån del han fått sådan kännedom, skall tillägget bestämmas till , dockhögst 10 000 kr.I fråga om skattetillägg, som ingår i tiUkommande skatt, beräknas nedsättning endast på belopp som har påförts utöver tillägg som har beslutats tidigare. Taxeringsintendenten skall lill skatterätten anmäla fall då skattetillägg skall undanröjas eller nedsättas. Har den skatlskyldigelämnat skriftlig uppgift, t. ex. icke undertecknad deklaration, kan inteskattetillägg påföras enligt 116 a § fjärde slycket, om taxeringsnämnden följeruppgiften. Däremot kan skattetillägg påföras, om del icke undertecknademeddelandet inte följs, antingen för att taxeringsnämnden uppskattar inkomsternatill högre belopp eller därför atl oriktig uppgift konstateras föreligga. Isistnämnda fall kan skattetillägget beräknas efler av den skatt som tas ututöver skall enligt uppgiften. Även skattetillägg som påförts i dessa fallanses emeUertid påfört enligt 116 a § fjärde stycket och skall därförundanröjas eller nedsättas enligt de nämnda bestämmelserna i femtestycket. Utredningen,som har funnit den gällande ordningen delvis otillfredsställande, anser attalla meddelanden som den skattskyldige lämnar för sin taxering bör lämnas underdet ansvar som skattetUlägg för oriktig 11 1977/78. 1977/78:136 162 Därför föreslår utredningen att skattetillägg, som föranleds avoriktig uppgift, oavsett om denna lämnas i en ej undertecknad deklaration elleri annan skriftlig uppgift, skall påföras enligt reglema i den föreslagna 116 a §.Det innebär att skattetillägg på grund av utebliven deklaration kan nedsättasendast till den del tillägget hänför sig lill uppskattningen, utom såvitt avserkonstaterad oriktig uppgift. För att ytterligare motverka spekulation i myndighelsbeslulföreslår utredningen att skattetillägg på grund av skönstaxering vid uteblivendeklaration inte skall kunna helt undanröjas. Del skall i stället nedsättas tUl5 % om deklaration inges efter det den skattskyldige fått delav beslutet om tUlägget. Utredningen anser också att skönstaxering på grund avutebliven deklaration skall föranleda skatletillägg endast om anmaning attdeklarera utsänts till den skattskyldige. Som villkor för påföring avskattetillägg gäller däremot inte enligt förslaget, att den skattskyldige ocksåhar tagit del av anmaningen. Bestämmelsen, att skattetillägg skall nedsättas lill10 % om deklaration ges in inom utgången av året efter det då skattetilläggetbeslutades, föreslås kompletterad med en regel som betager den skatlskyldigedenna möjlighet i vissa fall. Sålunda anser utredningen atl nedsättning inte skaUvidtas om deklaration ges in först sedan han fått skriftligt meddelande omresultatet av taxeringsrevision eller skriftlig underrättelse omtaxeringsintendents yrkande hos skatterätten om höjning av den taxering somskattetillägget avser, eller om eftertaxering för samma taxeringsår. Nedsättalngtill föreslås omfatta även juridiska personer. Vidare anser utredningenatt spärrbeloppet . bör las bort. Även den särskilda regeln om beräkningav nedsättning av skattetillägg, som ingår i tillkommande skatt, föreslås utgåliksom skyldigheten för taxerlngsintendenlen att göra anmälan tillskatterätten om de faU då undanröjande och nedsätming skall verkställas. Remissinstansernagodtar i allmänhet lydelsen av berörda bestämmelser, som föreslås intagna i116 b och 116 c §§, samt förslaget att konstaterad oriktig uppgift skallföranleda skattetillägg enUgt 116 a § även i skönstaxerlngsfallen. Enlänsstyrelse föreslår i detta sammanhang att regeln om skattetiUägg vidskönstaxering med avvikelse från deklaration bör formuleras så altskattetillägg kan beräknas på hela det skönsmässigt beräknade tillägget, ävenom taxeringen blivit lägre än vad den skattskyldige redovisat i sindeklaration t. ex. på grund av att vissa intäktsbelopp upptagits för högt.Länsstyrelsen anser vidare att skattetUlägg enligl nämnda lagrum bör avseendast den skönsmässiga höjningen, sedan deklarationen korrigerats med ledningav såväl tiUgängligt kontrollmaterial som vad som i övrigt kunnat konstateras.Från annat håll har det ifrågasatts, närmast med hänvisning till förslagetbeträffande skattetillägg på grund av skönstaxering vid utebliven deklaration,om det går att till-lämpa den föreslagna bestämmelsen om uppdelning av skönsmässighöj- 1977/78:136 163 ningi en del som avser uppskattning och en del som avser konstaterad oriktiguppgift. Föregen del kan jag biträda utredningens förslag. Genom delta görs klart alt heladen skatt som påförs till följd av uppskattning skall Ugga till grund för beräkningav skattetillägg. Den skattskyldige skaU således vid beräkning av underlagetför skattetillägg tillgodoräknas vad som återstår av den av honom uppgivnainkomsten sedan ändringar i förekommande fall gjorts med anledning av räknefeloch felaktigt upptagna intäkter. I likhet med utredningen anser jag också atlskattetillägg bör påföras enligt 116 a § i den mån oriktig uppgift konstaterasföreligga i samband med att taxering bestäms med tillämpning av 21 § TL. Någrasärskilda svårigheter att tillämpa sistnämnda bestämmelse bör enligt min meninginte uppkomma.