prop · G103111 · 1977-12-31 00:00:00 — Kommitténsprincipförslag för STU:s framtida organisation framgår av följande figur. Planerings- och utvärderingsenhet(PU-enhet) 20 Administrativenhet (A-enhet) 70 Forskningsenhet(F enhet) 50 (I enhet) 70 STU-KOMMITTENS PRINCIPFÖRSLAGTILL STU:s FRAMTIDA ORGANISATION Ifiguren har angetts en grov uppskattning av antalet personer inom resp. enhet.Jämfört med STU:s nuvarande personalstyrka innebär organisa-lionsförslaget ennyrekrytering av 20-30 personer. Personalökningen förutsätts ske successivtoch främst tillfalla PU-enheten, Info-enhelen och 1- 1977/78:111 33 enheten.Uppskattningarna av personalbehovet på ca 230 personer inkluderar inte denpersonalförstärkning, som kan bli följden av förslag om enutbyggd regional representation. Huvuddelenav och delar av U-enhelen bör enligt kommittén sammanföras enda slagkraftig innovationsenhet (1-enhet) med huvuduppgift att initieraoch koppla samman innovationsidéer med forsknings- och tillverkningsresurser isyfte atl utveckla innovalionsprojekl. Det betyder att inom 1-enheten kommeratl finnas såväl teknisk som annan nödvändig kompetens för innovalionsstödet.Behovet av bredd i kompetens och kontakter måste få avgörande betydelse förhur arbetet organiseras inom I-enheten. Den bärande principen för arbetetsorganisation bör vara lagarbete inom tillfälliga insats- eller projektgrupperoch med en huvudansvarig handläggare för varje projekt. Arbetet inominsatsgrupper ställer krav på en flexibel organisation. Forskningsenheten(F-enheten) ansvarar för allt forskningsstöd under program 1. F-enheteshuvuduppgift bör vara att initiera och sluta avtal om långsiktiga ramprogrammed olika målgrupper inom högskolor och universitet samt för kolleklivforskning. Inom enheten bör handhas även det projektvisa forskningsstödet.Personalen lill F-enhelen bör i första hand kunna rekryteras från STU:snuvarande U-enhet. Planerings-och utvärderingsenheten (PU-enheten) har tre uppgifter: övergripande planering,resultatvärdering och verksamhetsutveckling. PU-enheten skall i första hand sessom ett organ för verksledningens styrning av STU. a. sektorstudieroch behovsanalyser kommer PU-enheten också atl bli serviceorgan lill deproducerande F- och I-enheterna. Informationsenheten(Info-enheten) bör enligt kommittén ha två uppgifter. En första uppgift börvara atl demonstrera och dramatisera angelägna behov och tekniska möjligheteri syfte att stimulera det allmänna intresset för innovationer. En andrauppgift är internationell kontaktverksamhet. Info-enhetens personal kaninitialt rekryteras från nuvarande R-enhets informationssektion samt fråninternationella enheten. Administrativaenheten (A-enheten) bör vid sidan av nuvarande uppgifter också från U-enhetenöverta dokumentation, insatsredovisning och återbetalningsuppföljning. STU-kommitténförslår inrättandet av en forskningsnämnd och en innovationsnämnd somersättning för STU:s nuvarande nämnder och kommit--teer. Nämnderna bör vararådgivande till verksledningens policy- och planeringsfrågor saml allmäntkontaktskapande organ. Nämndens hittiUs-varande roll vid enskilda slödbeslutbör upphöra. Prop.1977/78:111 34 nas planeringsuppgifter överförs till särskildaplanerings- och utredningsgrupper med bred allmän representation. Vid sidan av STU:s nuvarande kontaktsekretariat bör STUbygga ut en regional verksamhet med uppgift att förmedla idéer lill produktivaresurser, inventera och informera om lokala tillverkningsmöjligheter, introduceraoch koppla samman innovalörer med företag etc. Den regionala representationenbör således utgöra ett komplement till kontaktsekreterarna vid de tekniskahögskolorna i syfte att förstärka den omedelbara kontakten med framför allt småoch medelstora företags problem och behov. Enligl kommitténs mening är en förstärkt och aktiveradregional verksamhet en av de viktigaste organisatoriska utbyggnader som ettinnova-tionsorienteral STU kan vidta. Kommittén föreslår alt ett tiotalregionala STU-representanter försöksvis placeras vid några företagarföreningar. 6.9 Reservationer och särskilda yttranden Ledamöterna reserverar sigmot kommitténs förslag beträffande främst organisationens utforming.Reservanterna anser att erforderlig omorganisation av STU kan begränsas tillmodifikationer av den nuvarande verksamheten. Ytterligare samordning av handläggningenav stöd till kunskapsutveckling resp. innovationsverksamhet bör dåeftersträvas. Vidare bör nämndsystemet i dess nuvarande form bibehållas menvidareutvecklas. Experten anser i ett särskilt yttrande attkommittén i sitt tänkande utgått från en felaktig uppfattning av den tekniskaforskningens innebörd. Han anser att kommittén stannat för atl rekommendera enolycklig gränsdragning mellan STU:s slöd till forskning och till innovationsverksamhei.Han förordar en lösning där STU:s verksamhet delas upp ämnesvis i ett antalenheter, vilka var och en stöder forskning genom projektanslag,ramprogramanslag och bidrag till kollekliv forskning enligt ramavtal, samtlämnar stöd till innovationsverksamhet. För mindre företag och enskildauppfinnare, som har svårigheter att finna sig tillrätta i STU:s arbetsformer,bör inrättas en särskild mottagningsenhet med uppgift att i samverkan med STU:sregionala kontaktmän ta hand om och hjälpa fram innovationer från sådanakällor. Prop.1977/78:111 35 7 Remissyttranden över förslag Grundtankarna bakom kommitténs förslag får slöd av en bredmajoritet av remissinstanserna. Således är det en utbredd uppfattning altteknisk utveckling måste stimuleras genom olika former av slöd från samhälletssida. () och () understryker vikten av att omfattande resurser avsattes för tekniskforskning och innovationsverksamhet. Forskning och utveckling är nödvändigainslag för en framgångsrik industripolitik. Ur facklig synpunkt är det enligtTCO angeläget att den minskade sysselsättningen i tillbakagående näringar kankompenseras med expansion på nya områden. TCO anser vidare alt de resurser somavsattes för framtidsinriktade åtgärder får till omfattningen jämföras med t.ex. kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken. Ett flertal remissinstanser,däribland i (LO) och riksrevisionsverkel (RRV),delar också kommitténs uppfattning alt för atl effektivisera STU:s stöd tillinnovationsverksamhet bör STU ges en aktivare roll och möjlighet atl arbetaunder flexibla former. Meningarnaär dock delade om vilka förändringar i programstruktur och organisation sombäst befrämjar en effektivisering av STU:s verksamhet. Sålunda är tr\\\g{naturvetenskapliga forskningsrådet (fiFR),RRV, () och statens råd för byggnadsforskning (BFR) kommitténs uppfattning alt enklarare uppdelning bör göras mellan STU:s två huvudsakliga och artskildaverksamhetsgrenar teknisk forskning och innovationsverksamhet riklig. Dennaindelning bör gälla både programstruktur och organisation, anser dessaremissinstanser. En majoritet av remissinstanserna, däriblandforskningsrådsnämnden (FRN), statens industriverk (SIND), statensutvecklingsfond (SUFO), statskontoret och STU, förordar likaledes en tudelningav programstrukturen. En sådan programindelning är mer anpassad till STU:sroller och skapar bättre styrmedel för statsmakterna. De avvisar däremot enuppdelning av organisationen i en forskningsdel och en innovalionsdel eftersomen sådan uppdelning försvårar den nödvändiga samordningen mellan forsknings-och innovationsprogrammen och kan medföra risk för dubblering av tekniskkompelens på vissa poster. () och anser inte atl några stora förändringar är nödvändiga.Omfattande organisatoriska experiment kan därtill äventyra STU:s i stort settväl fungerande administration och är inte acceptabla med hänsyn till den svärasituation som de svenska företagen f. n. befinner sig i. En majoritet av remissinstanserna delar kommitlénsuppfattning att programstrukturen bör delas i ett innovationsprogram och ettforsknings- 1977/78:111 36 program.Meningarna är dock delade om den exakta utformningen av programmens innehåll. SIND,RRV, STU m.fl. remissinstanser förordar en tudelning av programmet för att gestatsmakterna möjlighet till styrning av fördelningen mellaninnovationsinriktad verksamhet och forskning. SIND anser atl det måste ankommapå statsmakterna och inte på en enskild myndighet hur medel skall fördelas mellandessa två verksamheter. Genom den föreslagna programdelningen skapasmöjligheter för denna styrning. RRVkonstaterade vid revisionen av STU , alt STU upplevde stora svårigheteratt föra budgetdialogen med statsmakterna i termer av STU:s roller samt attoperationalisera dessa i planering och projektbedömning. RRV föreslog därföratt programstrukturen skulle ses över för att åstadkomma en bättreöverensstämmelse mellan STU:s huvuduppgifter och programstrukturen. Med hänsyntill dels erfarenhetema från revisionen, dels kommitténs fördjupade analys avalternativa programstrukturer förordar RRV den av kommittén föreslagnaprogramindelningen efter verksamhetsgrenar, nämligen stöd till tekniskforskning och stöd till innovationer. STUanser att målen för verksamheten bör bilda utgångspunkt för programstrukturen.STU instämmer i kommitténs bedömning att nuvarande programindelning ej gör detmöjligt för statsmakterna att göra meningsfulla avvägningar mellan olikaprogram. Enligt STU bör STU:s roller (industripolitiska, sektorpolitiska ochforskningspolitiska rollerna) väljas som utgångspunkt för en målinriktadprogramindelning. STU förordar ett program för Innovationer för industri ochsamhällssektorer. För kunskapsutvecklande och kompetensuppbyggande tekniskforskning förordar STU ett särskilt program. Kunskapsutveckling.Forskningsinstitutioner vid bl.a. universitet och högskolor liksom kollektivaforskningsinstitut förutsätts dels få stöd till kunskapsutvecklande ochkompetensuppbyggande teknisk forskning under sistnämnda program, dels medverkai genomförande av målinriktade insatser under del ovan föreslagnainnovationsprogrammel, motiverade utifrån samhälleliga och industriella behovav förnyelse och utveckling. Stöd till teknisk forskningsverksamhet vidkollektiva forskningsinstitut förutsätts sålunda kunna lämnas under såvälinnovationsprogrammet som programmet för kunskapsutveckling. EnligtSTU kan den del av den internalionella kontaktverksamheten som har ettomedelbart samband med STU:s övriga verksamhet i och för sig ses som enserviceverksamhet. Kostnaderna härför skulle kunna bestridas på samma sätt somkostnadema för övrig serviceverksamhet och något särskilt program vore intenödvändigt. Den intemationella kontaktverksamheten inrymmer emellertid ävenattachéverksamheten och biträde lill , vars omfattning i höggrad påverkas av myndigheter och organisationer utanför STU. Särskilt anspråkenpå biträde i internationella överläggningar tenderar alt växa snabbare än STU:sresurser ökar. Prop.1977/78:111 37 anser därför att det vore till fördel om statsmakternagenom ett särskilt program, Internationell kontaktverksamhet, kunde lägga fasten ram för nämnda aktiviteter. Delegationen för energiforskning (DFE) ochIngenjörsvetenskapsakademien (IVA) anser inte att det går att göra någon enkelåtskillnad mellan forskning och innovation. Mellan dessa begrepp råder, somäven kommittén påpekar, ett komplicerat samspel. Den naturliga konsekvensen avett sådant synsätt borde vara alt på alla sätt underlätta detta samspel, inteatt bygga barriärer mellan forskning och innovation. Stödet till forskning ochinnovation måste ses i ett sammanhang. DFE finner inte alt den föreslagnaändringen av programindelningen kommer att kunna medföra några väsentligaförbättringar när det gäller statens styrning av verksamheten. 7.3 Stöd till tekniskt utvecklingsarbete En bred majoritet av remissinstanserna stöder kommitténsförslag att STU bör utvecklas till ett mer aktivt och initierande organ samlatl STU:s kompetens bör breddas. Del är också en vanlig uppfattning att STUskall beakta hela innovationsprocessen vid projektbedömning även om det finansiellastödet liksom begränsas lill de första faserna fram till dess atlprototyp tagils fram. Vad gäller indelningen av programmet i del- ochunderprogram är remissopinionen splittrad. (), RRV m.fl.remissinstanser biträder kommitténs mening atl STU bör utvecklas från ettansökningsmotla-gande och projektbedömande organ lill ett mer aktivt,planerande, initierande och pådrivande organ samt från ell i huvudsakteknikkompetenl organ till ett organ med stor förmåga att tillhandahålla ochförmedla även utomteknisk kompetens. FOA påpekar att en sådanutveckling redan har inletts genom egna initiativ av STU. IVA anser dock atl det finns starka begränsningar i STU:smöjligheter atl spela en sådan roll. Den erfarenhet som börjar samlas mersystematiskt om innovationsförloppet pekar entydigt pä betydelsen avpersonligt engagemang hos en drivande kraft i projektledningen.Entreprenörinsatser av detta slag är svåra atl administrera fram, och en merarimlig uppgift för STU torde vara att identifiera entreprenörer där de räkasfinnas, och pä olika sätt hjälpa dem med råd och finansiellt stöd, som måstesträcka sig långt fram i innovationsprocessen. Om STU engagerar sig i"egna" uveck-lingsprojekt riskerar man atl av sina slödmottagareuppfattas som en konkurrent. För alt bibehålla förtroendet för STU som enopartisk instans är del viktigt alt STU:s egna initiativ begränsas så attblotta misstanken om en intressekonflikt undvikes. STU framhåller i detla sammanhang följande. Fördelarna meden samlad handläggning av det statliga stödet till utveckling av innovationerfrån idé till finansiering av exploatering av den utvecklade idén, dvs. Prop.1977/78:111 38 innovation, är uppenbara. Det enskilda företaget ellerinnovatören kan få allt slöd och allt biträde från ett och samma organ och t. o.m. av samma handläggare. bidrar en sådan samlad handläggning och ökadkontakt med marknadssidan till all ge STU ett säkrare grepp om innovationsprocessenoch därmed sammanhängande prioriteringar. Möjligheten atl lämna sådantfullständigt stöd och biträde är en fråga dels om kompelens och arbetssätt,dels om ekonomiska resurser. 1 fråga om kompetens och arbetssätt vill STU framhålla alten framgångsrik innovationsstödjande verksamhet förutsätter ett omfattande kontaktnätoch förmåga att skapa och stimulera samarbete mellan enskilda företag,forskare, innovalörer, uppfinnare, institutioner och avnämare av skilda slag.STU har byggt upp ett kontaktnät som torde vara unikt och STU har förvärvatslor erfarenhet av alt skapa samarbete kring stora och små projekt. STU harsåledes både kompelens och ett lämpligt arbetssätt för vidgade uppgifter. Vad beträffar de ekonomiska möjligheterna för STU allåtaga sig väsenlligl ökade uppgifter framhåller STU följande. STU:shittillsvarande uppgifter har legat huvudsakligen i början avinnovationsprocessen, där kostnaderna är lägst, såväl för självautvecklingsarbetet som för STU:s rådgivning. Efterfrågan på dessa insatser ärredan nu betydligt större än tillgängliga resurser varför enresursförstärkning behövs även inom ramen för oförändrade uppgifter.Kostnaderna för de efterföljande stegen i innova-lionskedjan är väsentligthögre. Om STU skall medverka i en större del av innovationsprocessen krävsdärför att STU tillförs ekonomiska resurser av en helt annan storlek än STU nuförfogar över. Dessa förhållanden kan ingen ny programstruktur ellerorganisationsform ändra. Flera remissinstanser, däribland IVA, instämmer ikommitténs förslag atl ökade möjligheter bör ges att anlita sakkunskap utanförSTU. kräver innovalionsstödet till mindre företag och enskildauppfinnare tillgång lill högt specialiserad kompetens, t.ex. förmarknadsbedömningar eller patent- och licensieringsfrågor, som rimligen inlekan finnas inom STU. STU och ställer sig tveksamma tillkommitléns förslag att långsikliga samarbetsavial skall kunna träffas mellanSTU och privata innovations- och exploateringsförelag. STU påpekar atl mansedan länge samarbetar med ett antal förmedlare och exploatörer, varvid samarbetetär knutet till enskilda STU-projekl. Ett ökat utnyttjande av expertis avifrågavarande slag skulle säkert vara till gagn vid exploateringen av såvälforsknings- och utvecklingsresultat som uppfinningar. STU bedömer emellertidatt långsiktiga överenskommelser med förmedlings- och exploateringsföretag,eventuellt med koppling till ekonomiskt slöd, skulle vara förenat med vissaproblem. Om överenskommelser ingås med vissa förmedlare, som anses särskiltkvalificerade, skulle förmedlarna delas upp i två kategorier, en"STU-auktoriserad" och en "icke STU-auktoriserad". Prop.1977/78:111 39 Om STU lill följd av långsiktiga överenskommelser skulleförsöka påverka de anslagssökande vid val av förmedlare skulle farhågor ombristande objektivitet snart uppslå i STU:s omgivning. Liknande synpunkter försfram av . STU påpekar vidare alt inga som helst hinder föreliggerför en stödmottagare att efter eget val anlita en förmedlare som i egenskap avkonsult hjälper fram det enskilda projektet till nyttiggörande. Kostnadernahärför kan bestridas av STU inom ramen för projektstödet. STU kan också bistågenom att lämna information om tillgängliga förmedlare och deras kompetensområden. Vad gäller programindelningen, anser FOA atl denna börbygga på en pragmatisk indelning i verksamhetsområden med teknik- ellerbranschan-knylning. Vissa programelemenl bör ha en förhållandevis permanent karaktärmen de behöver inte läcka STU:s hela verksamhetsområde utan kan kompletteras avprogramelemenl för mer tidsbegränsade insatser. Därigenom kan krav pä såvälkontinuitet som förnyelse i STU:s programstruktur tillgodoses. Centralorganisationen /SR och (CF/STF) avstyrker kommitténs förslag lillprogramindelning och förordar i stället att STU i huvudsak får bygga vidare påden områdesindelning som gäller f, n. En sådan indelning efter behovsområdenbör göras på olika nivåer dels en översiktlig tiU ledning för statsmakternasprioritering, dels en mera detaljerad teknikinriktad för forskare, innovalöreroch lillämpare. STU delarkommitténs uppfattning alt programindelningen måste ge uttryck för rörligheteni STU:s målinriktade insatser. STU har i sina förslag lill regeringen /79 redovisat förslag om ett antal sådana mälinriktade ochkonkreta insatser. Sådana insatser bör samlas under ett delprogram benämntInsatsområden. De förutsätts genomförda för att därefterersättas av andra. Slöd till tekniskt utvecklingsarbete torde emellertid även framgentbehöva lämnas lill begränsade projekt med målet att utveckla en bestämdprodukt, metod eller system. Sådant stöd bör lämnas under ett delprogrambenämnt Teknikområden. Dessa bör liksom de hittillsvarande behovsområdena varapermanenta i högre grad än insatsområdena. Indelningen av Teknikområden börhänga samman med indelningen av STU:s operativa organisation. STU föreslårföljande indelning av delprogrammet Teknikområden: d) Informations-och systemteknik e) Övrigproduktutveckling och uppfinningsutveckling samt rådgivning. Teknikområdet Övrig produktutveckling etc. bör inbegripa den rådgiv ning som behövs i anslutning främst lill stödet lill uppfinningsulveckling. Stödet lill uppfinningsutveckling får då en bestämd plats i den operativa. Prop.1977/78:111 40 programgenomförande organisationen, som ökadsamverkan med övriga målgrupper och aktiv koppling till verksamheten under helainnovationsprogrammel borde uppnås. Övriga delprogram under innovationsprogrammet skulleenligl STU:s förslag vara Industriservice, FörmedUng och Kollektiv forskning.De två förstnämnda har av STU förutsatts få i huvudsak samma innehåll som f. n.STU motiverar förslaget om ett speciellt delprogram för kollektiv forskningmed att de kollektiva forskningsinstituten även förutsätts medverka igenomförandet av målinriktade insatser under innovationsprogrammel vid sidan avsin kunskapsutvecklande och kompetensuppbyggande verksamhet. 7.4 Stöd till forskning Kommitténs förslag om ökad användning av ramprogram vidforskningsstöd får ett brett stöd bland remissinstansema. Däremot harförslaget till indelning av forskningsprogrammet, i den mån det kommenteras,inte väckt någon entusiasm bland remissinstanserna. BFR, NFR, IVA, , , m.fl.remissinstanser tillstyrker kommitténs förslag om att ramprogram i ökadutsträckning används för teknisk forskning vid universitet, högskolor ochfristående forskningsinstitut. Man framhåller dock allmänt vikten av alt en delav STU:s slöd även framgent ges till enskilda forskningsprojekt utanför ramprogrammen.IVA anser att del föreslagna systemet bör leda lill bättre förhåUanden förforskarna, till effektivisering av forskningen och till högre kvalitet på forskningsresultaten.Liknade synpunkter framförs från universitets- och högskolehåll, varsyttranden inhämtats av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Både/VA,och några av de tekniska högskolorna påpekar dock attramprogramformen måste användas med försiktighet så atl inte enstakaforskningsprojekt får sämre finansieringsmöjligheter. Ramprogrammen skall inteses som en arbetsbesparande åtgärd från STU:s sida utan som en möjlighet atltillgodose de sökandes krav på projektsamverkan mellan flera parter under enlängre tidsperiod. Sannolikt bör därmed merparten av STU:s stöd lill högskolanäven framgent utgå till enskilda projekt. Från tekniskt högskolehåll framhållsockså att initiering av ramprogram i allmänhet bör komma från forskarna själva,inte från STU. IVA ochBFR vill också fästa uppmärksamheten på den svåra men nödvändiga utvärderingenav ramavtalen. Efiersom inrättandet av ramprogram kommer atl binda avsevärdaresurser måste den vetenskapliga prövningen i motsvarande gradgöras grundligare. IVA påpekar att vi inte helt kan fömtse vilkaforskningsområden som kommer atl vara angelägna . För att bibehållavår handlings- Prop.1977/78:111 41 frihet måste vi därför upprätthälla en viss miniminivå påforskningen även inom områden som bedöms ha låg prioritet. Liknandesynpunkter framförs av NFR och STU. STU instämmer i princip i kommitténs synpunkter att ettmera långsiktigt stöd behövs till den kunskapsutvecklande tekniska forskningenunder mer varaktiga former. STU vill dock framhålla att en flexibilitet iuppläggningen bör förekomma. För att nå kompetensuppbyggande effekter kanexempel tas från de s. k. tyngdpunktsprogrammen i . För att fåkunskapsutvecklande effekter av tvärvetenskaplig natur kan särskildaforskningsområdesprogram komma i fråga enligt likaledes västtyskt möns-ler. Förkunskapsmässig samordning och främjande av insatser på angelägna områden kantemaområdesverksamhel enligt fransk modell tillämpas. 1 dessa fall kan ävenandra forskningsfinansierande organ medverka. En samordning är också möjlig avkunskapsuppbyggande insatser vid kollektiva tekniska forskningsinstitut meddem som pågår vid högskoleinstitutioner. STU tillstyrker alt ledningsgrupperoch refrensgrupper av i huvudsak det slag kommittén föreslår medverkar igenomförandet av sådant stöd. STU föreslår att kunskapsutvecklingsprogrammel indelas itre delprogram, nämligen Kunskapsområden, Ramprogram för teknisk forskning ochKollektiv forskning. Delprogrammet Kunskapsområden bör indelas ivetenskapsområden, exempelvis materialvetenskap, mätteknik, livsmedelstekniketc. Ramprogram för teknisk forskning omfattar den av kommittén förordadegrundläggande forskningen. Delprogrammet Kollektiv forskning omfattar underdenna rubrik kunskapsutvecklande forskning vid de kollektivaforskningsinstituten. STU förutsätter att under programmet stöd utgår tillenskilda projekt och till ramprogram avseende såväl forskning vidforskningsfronten som forskning för att fylla kunskapsluckor. () oroas av den föreslagnautformningen av stödet till teknisk forskning. Det kan enligt rådets meninginte vara i vare sig forskningens eller samhällets intresse att styra tekniskforskning i sä hårt reglerade former som utredningens ramprogram måsteinnebära. Kommitténs förslag har i stort sett mötts med tveksamhetfrån de remissinstanser som kommenterat dem.