prop · G10364 · 1977-12-31 00:00:00 — Detta innebär att ålderspensionsförmånerna i form av ITP ochkompletteringspension inte kommer att överstiga av pensionsgrundande lönupp till 7,basbelopp, av pensionsgrundande lön mellan 7,5 och 20basbelopp samt av pensionsgrundande lön mellan 20 och 30 basbelopp. Medhänsyn till del anförda och efter en av prakliska skäl betingad avrundning bördärför föreskrivas att en allmän pensionsplan medför avdragsrält enligthuvudregeln endast under fömt- Prop.1977/78:64 29 sättning att livsvarig ålderspension vid full intjänandetidinte överstiger av pensionsgmndande lön upp till 7,5 basbelopp, av pensionsgmndandelön mellan 7,5 och 20 basbelopp och av pensionsgmndande lön mellan 20 och30 basbelopp. Det är vanligt att de allmänna pensionsplanerna även medgerkompensation för sådant bortfall av ATP som kan inträffa t. ex. vidutlandstjänstgöring och förtidspensionering. Det förhållandet att planen avdenna anledning kommer att medföra pension med merän på löner upp till 7,5basbelopp bör inte hindra avdragsrätt enligt huvudregeln. En begränsningsregelsom utformas på det sätt jag här har angivit innebär en tillräckligt näraanpassning till ITP-planens förmånsnivå som regeln torde bliförhållandevis enkel att tillämpa. För tydlighetens skull vill jag erinra omatt en allmän pensionsplan som ger högre pensionsförmåner skall medföraavdragsrätt enligt huvudregeln om nivån var fastställd redan vid 1977 årsutgång. Det är mig visserligen inte bekant att någon sådan plan finns, menmöjligheten kan inte helt uteslutas och jag anser inte att de nyabestämmelserna bör få retroaktiv verkan i ell sådani fall. Del är angeläget att underiätta för skattskyldiga ochtaxeringsmyndigheter att bedöma om en viss pensionsplan enligt de föreslagnabestämmelserna skall medföra avdragsrätt enligt huvudregeln eller inte. Ettlämpligt sätt alt åstadkomma detta kan vara att RSV utfärdar anvisningar somtill ledning för taxeringsmyndigheterna anger vilka förekommande pensionsplanersom kan anses uppfylla de här föreslagna förutsättningarna för tillämpning avhuvudregeln. Det får ankomma på verket alt bedöma i vad mån behov av sådanaanvisningar föreligger. Ändrasallmän pensionsplan så alt den på grund av de nu föreslagna bestämmelserna intelängre medför avdragsrält enligt huvudregeln får arbetsgivaren ifortsättningen falla tillbaka på den s. k. alternativregeln. F. n. får dennaregel bara tillämpas i fråga om pensionsutfästelser som har tryggats genompensionsförsäkring. Denna begränsning har införts för att underlättataxeringskontrollen och bör enligt min mening behållas. 1 deltasammanhang finns det enligt min mening anledning att göra ytterligare enändring i de avdragsregler som gäller i de fall då allmän pensionsplantillämpas. Jag syftar på reglerna om avdrag för kostnader för vissa s. k.smärre avvikelser från sådan plan. Förmånsbelopp som går utöver en allmän pensionsplananses enligt punkt 2 e sjunde slyckel av anvisningarna till 29 § KL som smärreavvikelser om de ligger inom ramen för högsta pensionsgrundande lön enligtplanen och om den genomsnittliga kostnaden för förmånsbeloppen inte överstiger8 % av kostnaden för pensionsåtagande enligt planen. En förutsättning föravdrag är att pensionsutfästelserna, till den del de avser smärre avvikelser,har tryggats genom pensionsförsäkring. Reglerna infördes på förslagav utredningen om beskattning av tjänstepensioner. Bakgrunden var att del inomvissa brancher och företag hade förekommit pensionsut- Prop.1977/78:64 30 fästelser som i något eller några avseenden innebar vissamindre betydande förmåner utöver allmän pensionsplan. I regel hade dessaavvikelser mycket liten betydelse för den totala pensionskostnaden och detansågs därför skäligt att avvikelserna skulle kunna godtas även i fortsättningen.När frågan om införande av reglerna om smärre avvikelser behandlades iriksdagen, uttalade skatteutskottet att reglerna i fråga kunde anses motiverademed hänsyn till att vissa etablerade pensionsplaner lämnadeobetydligt bättre efterievandepensioner o.d. än ITP-planen (SkU 1976/77: 14 s.23). Utskottet framhöll att det inte kunde godtas att dessa förmåner nuutvidgades ytterligare i syfte att utnyttja det föreslagna avdragsutrymmet försmärre avvikelser fullt ut eller t.o.m. utvidgades till andra områden än som dåomfattades av planerna. Å andra sidan fann utskottet att det förelåg vissasvårigheter att utforma en regel som hindrade en sådan utveckling och samtidigtinte medförde otillfredsställande effekter i andra hänseenden. Ändradeförhållanden kunde påkalla smärre justeringar av planerna och en alltför fast knylningtill de befintliga planerna skulle t.ex. vid nyetableringar medföra attarbetstagare inom samma bransch inte längre kunde behandlas lika ipensionshänseende. Enligt min mening ligger det bäst i linje med de förslagsom jag här har lagt fram att begränsa rätten till avdrag förkostnader för smärre avvikelser till de utfästelser om sådana avvikelser somredan har lämnats. Jag anser att detta bör kunna ske om det öppnas enmöjlighet att medge undantag i de nyetableringsfall m. m. som berördes avskatteutskottet. Jag föreslår därför att bestämmelserna om avdrag förkostnader för smärre avvikelser nu ändras så att de i princip blir tillämpligaendast i de fall då utfästelser om tilläggsförmåner har lämnats senast den 31december 1977. Eftersom samma förmåner bör kunna lämnas till samtliga anställdai ett företag, bör dock avdragsrält för kostnader för smärre avvikelserföreligga även när en arbetsgivare, som har lämnat utfästelse om smärreavvikelse före utgången av , lämnar samma utfästelse till arbetstagaresom efter denna tidpunkt erhåller anställning hos honom. bör RSV fåmöjlighet att - om särskilda skäl föreligger - besluta att avdrag får medgesäven i vissa andra fall. Jag tänker härvid främst på det av skatteutskottetberörda fallet då någon startar en rörelse inom en bransch där konkurrentemahar rätt att göra avdrag för kostnader för smärre avvikelser. Antaletdispensfall av detta slag torde bli ringa. De nya bestämmelser om arbetsgivares avdrag förtryggandekostnader somjag här har föreslagit kan sammanfattas enligt följande. Tillämpar arbetsgivare pensionsbestämmelser som utgörallmän pensionsplan får han enligt huvudregeln avdrag för sina kostnader föratt trygga åtagande enligt planen. Huvudregeln får tillämpas så länge planen ifråga om pensionsgmndande lön och ålderspension inte ger förmåner utöver vadsom gällde enligt planen vid utgången av . 1977/78:64 31 planen efter denna tidpunkt får ändringen inte medföra atthögsta pensionsgmndande lön överstiger 30 basbelopp eller att livsvarigålderspension överstiger av pensionsgmndande lönupp till 7,5 basbelopp, av pensionsgmndande lön mellan 7,5 och 20 basbeloppsamt av pensionsgmndande lön mellan 20 och 30 basbelopp. Denna begränsninggäller även i de fall då en ny plan fastställs efter utgången av . Omhuvudregeln i enlighet med det anförda inte är tillämplig får arbetsgivare somtryggar pensionsutfästelse genom pensionsförsäkring göra avdrag enligt den s.k. alternativregeln. Denna regel innebär i fortsättningen att avdrag medgeshögst med belopp motsvarande av utgiven lön intill 20 basbelopp och 25 %av lönedelar mellan 20 och 30 basbelopp. Rätten till avdrag för kostnader för s.k. smärre avvikelser från allmän pensionsplan inskränks i huvudsak till sådanafall då utfästelse om tilläggsförmåner har lämnats senast den 31 december 1977.Förslagen föranleder ändring av punkt 2 e första, andra, sjunde och åttondestyckena av anvisningama till 29 § KL. De nya regler om avdrag för pensionsförsäkringspremier ocharbetsgivares kostnader för att trygga pensionsåtaganden bör tillämpas förstagången vid taxering. 3.3 Avdragsrätt vid kostnadsutjämning ITP-planen innebar tidigare att ett företag bar helakostnaden för pension som intjänades av företagets egna anställda. Den nya ITP-plansom tillämpas fr. o. m. innehåller däremot bestämmelser om maximeringav arbetsgivares kostnader för utfästelser om ålderspension. Innebörden avdessa regler är att en arbetsgivares pensionskostnader för äldre anställda ivissa fall reduceras. Den återstående kostnaden för sådana utfästelser täcksgenom avgifter från samtliga företag inom kollektivet. Utjämningen avsersåledes endast kostnaden för ålderspension. Sådan pension tryggas antingengenom att pensionsförsäkring tecknas i ()eller genom att arbetsgivaren i balansräkningen gör avsättning till ett kontobenämnt Avsatt till pensioner och kreditförsäkrar pensionsåtagandethos Försäkringsbolaget (). Förvaltningen av pensionering enliglsistnämnda alternativ sköts av (), som i sintur handhas av SPP. Fråga har uppkommit i vad mån nämnda avgifter förkostnadsutjämning enligt den nya ITP-planen är avdragsgilla sompensionskostnad. Inom försäkringsbranschen synes man ha utgått ifrån att någotproblem inte föreligger i de fall då ålderspensionen har tryggats genomförsäkring i SPP, eftersom avgifterna då ingår i de pensionsförsäkringspremiersom det enligl allmän pensionsplan åligger arbetsgivaren att betala. Jag delardenna uppfattning. Därmot råder viss tveksamhet om beskattningskonsekven- Prop.1977/78:64 32 serna i de fall då pensionen har tryggats enligt FPG/PRl-systemet. Enligt parternas överenskommelse skall - oavsett omutfästelsen om ålderspension har tryggats genom kontoavsällning eller genompensionsförsäkring - kostnaden för ålderspension maximeras för varje enskildtjänsteman så all den inte överstiger viss procent av tjänstemannens pen-sionsmedförandelön. Procentsatsen bestäms med hänsyn till genomsnittskostnaden församtliga tjänstemän som omfattas av planen. Det belopp, som utöver denberäknade maximikostnaden kan fordras för att bereda tjänstemannenpensionsförmåner enligt ITP-planen, skall täckas genom de kollektivt uttagnaavgifterna. Vid avgiftsutjämning enligt FPG/PRI-systemet beräknas förvarje tjänsteman de belöpande s. k. tekniska avgifterna för den ålderspen-sionsrätlsom har intjänats av tjänstemannen . Denna kostnad ingår i denkontoavsättning som görs enligt systemet. Om de tekniska avgifterna för enanställd överstiger den maximerade kostnaden, får arbetsgivaren en fordran påkollektivet som svarar mot skillnaden mellan de tekniska avgifterna och denmaximerade kostnaden. Varje arbetsgivare får en skuld tillkollektivet motsvarande hans andel i de kollektiva avgifterna. Betalning skergenom förmedling av PRI året efter det att fordran respektive skuld haruppstått. Inom hela FPG/PRl-systemet motsvarar nämnda fordringar och skuldervarandra. innebär att den totala summan av de vid en taxeringavdragsgilla pensionskostnaderna av delta slag inte påverkas av att avdragsrättmedges för de kollektiva avgifterna om uppkomna fordringar behandlassom intäkter. För egen del anserjag att avgifter för denkostnadsutjämning som sker när ålderspensionen tryggas genom kontoavsättningbör vara avdragsgilla på samma sätt som redan gäller vid tryggande genom SPP-försäkring.Å andra sidan bör gälla att medel som vid lillämpning av FPG/PRI-systemet kankomma att tillgodoföras arbetsgivare med särskilt höga pensionskostnader skallredovisas som skattepliktig intäkt. För att klargöra rättsläget bör uttryckligabestämmelser om avdragsrätt och skatteplikt införas. Även om avgiftsutjämning f.n. endast torde vara aktuell inom ITP-planen bör lagstiftningen få en generellutformning så att den vid behov kan tillämpas även i fråga om andra allmännapensionsplaner. Bestämmelserna bör lämpligen tas in i en särskild lag. 1 enlighet med del anförda föreslår jag alt en särskildlag införs angående beskattningen vid kostnadsutjämning enligt allmän pensionsplan.Den nya lagen bör kunna tillämpas redan vid taxering. 3.4 Utbyte av äldre personskadelivräntor Genom lagstiftning i böljan av infördes nya reglerom beskattning av vissa ersättningar vid personskada (prop. 1976/77:50, SkU1976/ 77: 19, rskr 1976/77: 110 och SFS 1977:41-43). De nya reglerna omfattar 1977/78:64 33 ersättning som vid personskada utgår i form avengångsbelopp eller livränta eller som en kombination av dessaersättningsformer. När personskadelivränta utgår, skall som skattepliktigintäkt redovisas endast den del av livräntan som Utgör ersättning för förloradinkomst av skattepliktig natur. Till den del livräntan hänför sig till ideellskada, värdkostnader o. d. är den alltså skattefri. Engångsbelopp som avserersättning för förlorad inkomst av skattepliktig natur är skattepliktig endast lill60% (den s. k. För livräntor som har fastställts före den I januari 1976skall uppdelningen i en skattepliktig och en skattefri del enliglövergångsbestämmelserna till den nya lagstiftningen ske enligt en särskildschablonregel. Denna regel innebär att den skattefria delen av livräntan skallanses motsvara av det under beskattningsåret utbetalade livräntebeloppet lillden del detta inte överstiger basbeloppet vid årets ingång. Beträffandelivräntor enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller anslutandeförfattningar skall schablonen tillämpas om skadan har inträffat före den Ijuli 1977. Har äldre livränta bytts ut mot engångsbelopp, skall enligt ensärskild bestämmelse så stor del av engångsbeloppet anses ulgöra ersäitningför ideell skada, vårdkostnader o.d. som motsvarar förhållandet mellan denskattefria delen av det för utbytet hänförliga livräntebeloppet ochhela detta livräntebelopp, beräknat som om livräntan hade utgått påoförändrade villkor (den s. k. proportioneringsregeln). Jag har erfarit att det vid den praktiska tillämpningen avövergångsbestämmelserna har rått viss tvekan om hur beskattningen skall skenär en äldre personskadelivränta inte helt utan endast delvis byts ut mol ettengångsbelopp. Frågan gäller dels hur stor del av engångsbeloppet som skallanses skattefritt, dels i vilken mån nyssnämnda schablonregel för uppdelning aväldre livränta skall tillämpas på den livränta som utgår efler utbytet. Enligt min mening bör proportioneringsregeln tillämpasäven vid delutbyte av äldre livränta. Med hjälp av denna regel bestäms alltsåhur stor del av engångsbeloppet som skall anses utgöra ersättning för ideellskada, vårdkostnader o. d. På den livränta som kvarstår efter delutbytettillämpas på vanligt sätt schablonregeln för uppdelning i skattepliktig ochskattefri del. Innebörden av vad jag nu har sagt kan belysas med följandeexempel. Antag att en äldre livränta utgått med . och att 8000kr. av livräntan skall bytas ut mot engångsbelopp. Antag vidare alt del kapitaliseradevärdet av den utbytta livräntan uppgår till . och att basbeloppet är10000 kr. Om utbyte inte hade skett, skulle av hela livräntan ett belopp av35000 kr. ha varit skattepliktigt och ett belopp av . (= halvabasbeloppet) skattefritt. då ett belopp av (-x 130000=) . av engångsbeloppet anses 40 belöpa på ideell skada och alltså vara skattefritt. 1977/78:64 34 engångsbeloppet tillämpas 60-procentregeln. På denlivränta som utgår under utbytesåret och senare år, , tillämpasschablonregeln på vanligt sätt, vilket i exemplet innebär att ett belopp av . Jag anser att proportioneringsregeln bör tillämpas på detsätt somjag här har beskrivit. För att undanröja varje tvekan om regelnstillämplighet föreslår jag att den förtydligas så att det klart framgår att denskall tillämpas vid delutbyte. I förtydligande syfte föreslår jag också enrent redaktionell ändring i samma regel. Den nya lydelsen bör vara tillämplig redan vid 1977 årstaxering. Har skattskyldig - till följd av att övergångsbestämmelsema hartolkats på annat sätt än jag här angivit - blivit för högt taxerad vid 1977 årsinkomsttaxering och har taxeringen vunnit laga kraft bör han ha rätt attanföra besvär över taxeringen i särskild ordning. Sådan extraordinärbesvärsrätt bör lämpligen föreligga intill utgången av . Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att antaga inom budgetdepartementet upprättade förslagtill 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2.lag om avdragvid inkomsttaxeringen för avgift för kostnadsutjämning enligt allmän pensionsplan,m. 3.lag om ändringi lagen (1977: 41) om ändring i kommunalskattelagen (1928: 370). Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram.