prop · G103165 · 1977-12-31 00:00:00 — 2) Den svenska kapitalmarknaden är hårt reglerad,vilket har medfört alt prismekanismen på denna marknad lill slor del har sattsur spel. Räntan har inte tillåtits att gå upp till den nivå, där jämvikt mellanefterfrågan och utbud råder eller där en viss realränta skulle kunnaerhållas. I stället har kapitalet via kreditpoliliken styrts till politisktlämpliga sektorer, som har subventionerats av bl. a. AP-fonden ochförsäkringsbolagen. 3) Skattesystemet gynnar investeringar i improduktivatillgångar som diamanter, mynt, frimärken, konst och annan lös egendom, som kansäljas utan realisationsvinstskatt och vars prisutvecklingdessutom antas minst följa inflationen. Dessa förhållanden ligger utanförlönspamtredningens område, men borde vara väsentliga som bakgrund även lilldess förslag. 1977/78:165 127 innehållaett syslem, som Hngar upp en del av de lill löntagarna fördelade resursernagenom alt erbjuda en avkastning som är högre än nuvarande tillämpade räntor ochdessutom kan konkurrera med improduktiva investeringar i lös egendom. Det mål i direktiven, som avser att skapa ettsyslem med en positiv realränta, har av utredningen förkastals genom ett konstaterande alt det föreslagna systemet skulle ha givit en viss realränta med den inflationstakt, som har rått . Det finns i förslaget ingen garanti för enpositiv realränta, eftersom avkastningen ej är bunden lill något prisindex. Enligt förslaget skall räntan fastställas vid sparbevisels utfärdande, vilket medföratt avkastningen inle ens anpassas lill inflationslakten via det allmänna räntelägets normala anpassningsprocess. Enligtuiredningens beräkningar blir avkastningen efter skatt på sparat kapital 12,896 , varav 4,3 96 utgöres av skatteavdraget på 20 96 omsatt i enfemårsränta och 8,5 96 utgöres av den årliga räntan på kapitalet. För enskattebetalare med 50 96 marginalskatt motsvarar denna avkastning 25,6 96 perär före skatt och för en skattebetalare med 80 96 marginalskatt blirmotsvarande siffra , således en avkastning som med myckel bred marginalöverstiger alla andra alternativ i samma riskklass. Utredningenhar ej gjort några bedömningarom marginalskaiteklassen för den genomsnittligespararen, men anser atl den stalsfinansiella kostnaden för skattefriheten påden årliga avkastningen av f n. 8,5 96 blir 10 milj. kr. på I miljard kronor isparande. Detla innebäratt den vägda genomsnittliga skatten på avkastning frånkapital för de människor, som använder sig av det föreslagna sparandet skullevara 11,8 96, vilket förefaller myckel lågt även med hänsyn till alt en del avavkastningen ligger inom sparavdragel. Då förslaget jämföres med de mål, som uppställdes,finner man först alt mål 2 redan har avfärdats, mål 3 är irrelevant, efiersomdet är förelagssektorns brist pä riskvilligt kapital, som i första hand skalltillgodoses. Mål 1 kan förmodligen till viss del uppfyllas, eftersom ellregelbundet lönsparande kan ses som ell alternativ till konsumtion. En stor delav sparandet enligt förslaget kommer dock förmodligen all flyttas över fränandra typerav banksparande. Om enbart 20 96 utgöres av nysparande blir följdenatl hela nysparandet utbetalas i form av skatleålerbäring efter cirka I 1/2 år.Mål 4 uppfylles genom beloppsgränsen, men i relation till andrainvesteringsalternativ blirdet en klart större positiv skillnad i avkastningför höginkomsttagare. Mål 5 kan ej anses uppfyllt, eftersom systemet innebärkomplikationer för såväl deklaranter, taxeringsmyndigheter som banker. Dessutomkrävs det mycket komplicerade räkneövningar för att jämföra avkastningen medandra inves-teringsaliernaliv. 7.2iSvenska sparbanksföreningen: Föreningen vill understryka att det just nu finnsstarka skäl att uppmuntra hushållssparandet, eftersom det under de närmasteåren kommer att finnas ett betydande upplåningsbehov hos staten. 1977/78:165 128 kommunernaoch inom näringslivet. Vidare kommer bostadsbyggandet enligl nu föreliggandeplaner att kräva stora kapitalresurser. Inom näringslivet finns det dessutombehov av riskvilligt kapital. Kapitalmarknadens resurser kommer sannolikt inteatt öka i takt med efterfrågan, vilket också kommer att medföra stora krav påbankerna. Mot denna bakgrund framstår uiredningens förslag omett bank- och aktiefondsparande rikligt, eftersom detta blir bådeadministrativt och samhällsekonomiskt rationellt. Utredningens förslag är sä utformat atl det heltsäkert kommer att utgöra en stimulans för nysparande. Bindningsiidens längd,, och kravet på regelbundet sparande, företrädesvis genom automatiskaavdrag, och villkoren för uttag före bindningstidens slut torde medföra atlöverföringar från andra bankkonton inte blir alllför stora. En viss sådan överföring måste dock kunnaaccepteras mot bakgmnd av de stora förluster spararna gjort på grund av den negativa realräntan. Del påstås ofla atl spararen har möjlighet att kompensera sig mot inflationen genom all också vara låntagare. Undersökningar bland sparban kernas kunder (fysiska personer) visar att detla endast gäller en mindre del av spararna. Del stora flertalet sparbankskunder, ca 80 96, är enbart spara re.-- Som bidrag till förelagens försörjning medriskkapital föreslår utredningen inrättande av ett särskilt akliefondssparande.En generering av riskkapital i tillräcklig omfattning kommer atl bli ellvillkor för fortsalt ekonomiskt framåtskridande. Varje försök atl förbätlranäringslivets försörjning med sådant kapital förtjänar all prövas. Intresset föraklieplaceringen via aktiefonder harpå senare år vuxit snabbi. Hanteringen av aktiefondsandelar har också visat sigväl passa in i sparbankernas fond- och notariatverksamhel. Dessa förhållandengör all sparbanksföreningen ställersig positiv lill alternativetakliefondssparande för kanalisering av riskkapital till förelagen. Genom införande av det föreslagna sparsystemet ochgenom bibehållande av det nuvarande Nya lönsparandet kommer del alt föreliggatre intressanta former av lönsparande - ett för högförränlat skallepremieratbanksparande, ell för skallepremierat aktiefondssparande och eii lönsparandemed tonvikt på vinstutlottning. ser utredningens förslag tillsparformer som värdefulla i syfte alt åstadkomma ett ökat hushållssparande.Sparbanksföreningen tillstyrker därför i alll väsenlligl utredningens förslag. t.24Svensk industriförening: Samhällsekonomin i vårt land brottas f. n. medallvarliga balansproblem. Underskottet i bytesbalansen har under de senastearen ökat mycket snabbi och i accelererad takt framtvingat en omfattande utlandsupplåning.Föreningen anser att det är angeläget att alla medel tillvaratas för att sökauppnå balans i samhällsekonomin. Prop.1977/78:165 129 utgören väsentlig del i dessa strävanden och föreningen har vid studiet avutredningens förslag funnit det väl anpassat att motsvara direktivensmålsättning. Föreningen tillstyrker således lönspamtredningens förevarandeförslag. Dock är det av största vikt att de föreslagnasparformerna kan administreras utan tungrodd byråkrati samt atlkapitalförvaltningen vid sparande i aktiefonder kan genomföras ulan störningarpå aktiekurserna i befintliga fonder. 7.25Sveries aktiesparares riksförbund: Aktiespararna ser mycket positivt pålönsparulredningens förslag i stort. De senasie årens höga inflationstakl ochde i skattesystemet inbyggda marginaleffekterna har varit förödande försparandet. Vi tror atl viljan lill produktivt sparande kan komma atl drastisktförsvagas efter hand som insikten om den negativa realavkastningen sprider sigi de breda lagren. Det finns redan tecken på att det improduktiva sparandet imedaljer etc. breder ut sig, delvis beroende på alt del nuvarandeskattesystemet gynnar ett sådant sparande. ökar kraven på sparandeoch tillgång till riskvilligt kapital i den svenska ekonomin. Det är därför med stor tillfredsställelse som vihälsar del förslag utredningen lägger fram om ett i huvudsak värdebeständigtlönsparande. Vi är väl medvetna om alt förslaget i och för sig inte räcker föratt trygga del nödvändiga sparandet, men åtgärder av detla slag kan H avgörandebetydelse för inställningen till sparandet. Vi är helt övertygade om attförslaget Hr ett positivt mottagande av allmänheten och kommer att bidra tillett ökal nettosparande inom hushållsseklorn. Särskill positivt upplever vi alt del här öppnasmöjligheter till ett värdeskyddat sparande för småsparare. Småsparare har juinte samma möjligheter som de större placerarna att kompensera sig förinflationsutvecklingen. Utredningen visar också på del stora och stigandeunderskottet i företagssektorns finansiella sparande. Orsaken aren alltförsvag vinstutveckling, som inie räckt till alt finansiera de nödvändigainvesteringarna. Följderna härav ter sig mycket allvarliga; investeringsnivånsjunker och soliditeten urholkas och företagens förmåga att överievatillfälliga konjunktursvackor och kriser försämras alltmer med slora risker försysselsättningen. En fömyelse av det svenska näringslivet och etttryggande av framtida välstånd och sysselsättning kräver ökad tillförsel avriskvilligt kapital lill näringslivet. Vi anser det därför vara mycket lillfredsställandealt utredningen föreslagit en koppling mellan sparandeökningen ochkapitalbildningen i förelagssektorn genom alt öppna möjligheter all överförasparandet som riskvilligt kapital till företagssektorn. Det måste ligga isamhällets intresse alt det frivilliga sparandet kanaliseras lill denproduktiva sektorn. 9 1977/78. 1977/78:165 130 7.26 : Alla insatser som görs för atl stimu lera sparandet i landet måste, enligt förbundels uppfattning, hälsas med stor tillfredsställelse. Den effektivaste sparslimulansen är säkerligenett inflationsskydd. Problemet med förslag om nya sparstimulanser är att hitta en form som leder lill ell reellt nysparande och inte endast medför överföringar från andra sparformer. Några analyser i den frågan har inle redovisats. I likhet med utredningen tror emellertid förbundet att det föreslagna inflationsskyddet kommer atl uppfattas som sä attraktivt att en ökning av hushållssparandet verkligen kommer atl äga mm. Förbundet vill därför tillstyrka utredningens förslag. Förbundet har ingen erinran mot atl man somkomplement till lönsparande i bank inrättar ett alternativ med sparande iaktiefondform. 7.27 TCO:TCO delar utredningens bedömning att en höjning av nivån på sparande och investeringar, mätt som andel av BNP är nödvändig för att upprätthålla en tillfredsställande ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Näringslivets kapitalbehov måste i detta sammanhang ges hög prioritet. Finansiella resurser måste i framliden finnas tillgängliga i syfte attunderiätta en omstrukturering och ändrad produktionsinriktning inom de traditionellt konkurrenskraftiga branscherna. Vidare ställer satsningar på nya områden omfattande resursanspråk. ReeUökning av hushållssparandet. Utredningen konstaterar att hushållssparandetsnivå bestäms av en mängd förhållanden, där avkastningen ulgör en av dessbestämningsfaktorer. Sparandel bestäms enligt vissa teorier residualt, dvs.konsumtionsbeslulen är primära. Andra teorier relaterar sparandet lill denförväntade utvecklingen av den disponibla inkomsten. Enligt åter andra teorierleder en tillfälligt hög inflation lill ökat sparande. Ytterligare andrafaktorer som brukar anges som bestämmande för sparandel är irygghetsmoli-vel,målsparande samt tillgången till krediter. Även om inriktningen under någon del avutredningsarbetet har varit att utforma ell system för lönsparande i egentligmening, vilket vissa pressuppgifter antytt, har avsikten att specielltuppmuntra löneavsätiningar uppgivits under utredningsarbetets gång. "Lönsparande" framstår som en attraktiv beteckning utan motsvarigheti det förslag utredningen framlägger. TCO hade gärna sett att utredningendiskuterat möjligheterna att åstadkomma ett lönsparande i egentlig mening. Även om det föreslagna systemet leder tillregelbundna insättningar på spärrade konton, vilket utredningen betecknat somlönsparande, finns inga garantier för alt detta sparande representerar ettnysparande. Del förefaller självklart att, den enskilde inom ramen för ettgivet totalt sparande, placerar sina tillgångar så all de, med beaktande avlikvidiletspreferenser etc. ger så hög avkastning som möjligt. Det blirgivetvis förmånligt att med det föreslagna systemet i särskilda lönsparkonionmed avdragsrält mot skatt Prop.1977/78:165 131 placerasådana medel, som eljest hade placerats på vanlig bankräkning. Utredningenframhålleratt den som en central uppgift haft atl finna former försparstimulanser som tar sikte på att främja ell nysparande. Trots dettakonstaterande, vilket understryks på fiera ställen i utredningen,saknas varjeanalys av om ett nysparande verkligen kommer lill stånd med de föreslagnasparstimulanserna. Utredningen ulgår från alt så är fallet ulan att ge motivhärför. Utredningensdiskussion ger enligt TCO inte belägg för atl den första av de tre angivnamålsättningarna uppfylls med systemet. Det enda som säkerställs är ökadeinsättningar på konton med särskilda skallefördelar. Stimulerakapitalbildningen I företagssektorn. Denna målsättning hänger delvis samman medden förstnämnda, dvs. all uppnå en reell ökning av hushållssparandet. Sambandetmellan dessa mål har också konstaterats av utredningen: "varje tillskotttill sparandel representerar ett ökat kreditulrymme som i varje fall till endel kommer företagssektorn lill godo". Med hänsyn till atl det inle kananses styrkt atl systemet representerar ett nysparande kan det inte helleravgöras om systemet stimulerar en ökad kapitalbildning inom företagssektorn.Utredningen har emellertid även sökt finna direkta kopplingar mellansparandeökningen och kapitalbildningen i företagssektorn och förordar därföratt sparande, som ett alternativ till kontosparande, skall kunna ske viaaktiefonder. Aktiefonderna skall enligl förslaget placera de sparade medlen somriskvilligt kapital i näringslivet. Näringslivelsbehov av riskvilligt kapital har understrukits av kapitalmarknadsuiredningen.Mot denna bakgrund är det angelägel alt finna lämpliga former för lillskotl avriskvilligt kapital lill näringslivet. Men liksom vad gäller banksparandeförefaller det tveksamt om del föreslagna systemet skulle medföra ettkapitaltillskott för företagssektorn. De som föredrar sparande i aktieformkommer, om uiredningens förslag genomförs, alt finna det förmånligare att sparasådana medel i nyinrättade aktiefonder, som eljest kunde placerats i nuexisterande aktiefonder eller andra former för akliespa-rande. Under dennaförutsättning blir effekten huvudsakligen en omfördelning avplaceringskapacileten mellan olika aktieplacerare. I utredningen saknas allaresonemang om sådana möjliga omdispositioner av aktiesparande. Det finnsvidare inga kalkyler över hur del totala sparandel i systemet förväntas bli,liksom inte heller över fördelningen mellan konto- och akliesparande.Utredningsförslaget ger därför ingen ledning för atl bedöma storieken på detlillskotl av riskvilligt kapital, som del föreslagna systemet skulle leda till. Med hänvisning lill vad som här anförts finner TCO all utredningens systeminte nämnvärt uppfyller de två angivna kapiialbild-ningsmålen. TCO villsamtidigt understryka att frågan om alt säkerställa en positiv 1977/78:165 132 realavkastningför småsparare är angelägen, oavseti om vidtagna åtgärder bidrar lill en högrekapilalbildningsnivå eller ej. Del enskilda sparandet fyller flera väsentligafunktioner. Det möjliggör för den enskilde löntagaren att upprätthålla enstabil konsumtionsnivå även vid betydande variationer i den disponiblainkomsten. Sparandet är vidare nödvändigt för att nå från välfärdssynpunktönskvärda mål avseende den ekonomiska standarden. Det enskilda sparandet äräven av väsentlig betydelse från samhällsekonomiska utgångspunkter. Därigenomskapas ett realekonomiskt utrymme för den nödvändiga kapitalbildningen. Enligl TCO:s mening bör ett sparsystem ha tillhuvudändamål att åstadkomma en större rättvisa vad avser avkastningen mellanolika sparandeformer. Starka fördelningspoliliska skäl talar härför. Desmåsparare som har möjlighet till sparande i realkapilal, såsom exempelvisamorteringar på egna hem etc. erhåller genom den successiva värdestegringen påfastigheter och genom avdragsrätt för ränta stora fördelar jämfört med densmåsparare för vilken endast finansiellt sparande står till buds. Det framstårsom en huvuduppgift att skapa större rättvisa mellan dessa båda grupper. I nuvarandeläge sker en omfördelning mellan låntagare och långivare genom att realvärdetav långivares finansiella tillgodohavanden sjunker. Även om det således är väsentligt att tryggarealavkastningen pä småspararnas medel, avstyrker TCO uiredningens förslag iden form det nu föreligger. De positiva fördelningsmässiga effekterna somligger i en i förhållande lill dagsläget högre realavkastning uppvägs av andranegativa effekter från fördelningssynpunkt. a. förutsätts i uiredningensförslag en bindning av sparande under för att de avsedda skatteavdragenskal! kunna utnyttjas helt. En naturligt fråga i delta sammanhang blir vilkasom har möjlighet all utnyttja de till systemet kopplade förmånerna. Del ärsjälvklart att personer med höga inkomster och/eller förmögenheter har störstmöjligheter atl dels omdisponera kapital mellan olika sparformer alltefteravkastningsförväntningar, dels binda sparande för en femårsperiod. Förlåginkomsttagare och löntagare med små förmögenheler föreligger inle dennavalmöjlighet, vilket innebär att det i första hand är dessa grupper som inlefår del av skatteförmånerna. 1 synnerhet om det föreslagna systemet inte ledertill nysparande i någon högre grad, vilket med hänsyn lill vad ovan sagts synesvara troligt, blir konsekvensen en omfördelning av inkomster från låg- lillhöginkomsttagare. Det föreslagna systemet innebär ett anteciperandeav en stark inflation och spararen erbjuds därför skattemässiga fördelar somtillsammans med räntekompensationen förutsätts överstiga inflalionstakten.Hellre än att på detta sätt anta en beslående hög inflation skulle TCO se ettindexeral sparsystem, innebärande all spararna upp lill vissa begränsade beloppkompenserades för den faktiska inflationen. Prop.1977/78:165 133 TCO har i tidigare sammanhang ansett att någon formav indexklausul med lån i begränsad omfattning borde kunna övervägas. TCO villi delta sammanhang erinra om en skrivelse frän Svenska Sparbanksföreningentill regeringen, samt en lill skrivelsen bifogad principmodell för indexkontopå kontosparande. Enligl TCO:s mening är flera fördelar förenade medell begränsat indexsparande jämfört med utredningens förslag. Fördel förstablirden reala avkastningen oberoende av spartidens längd. En koppling lillsparlidens längd ter sig icke erforderiig med hänsyn till attkapitalbildningsmotiven kan skjutas ål sidan i diskussionen om lönsparande. Enviss bindningslid torde därför ej behöva utgöra fömtsättning för att medsystemet förenade förmåner skall kunna ulgå. För det andra innebär ett beloppsmässigt begränsatindexsyslem atl den reala avkastningen är känd. Uiredningensförslag ger en realavkastning som varierar med inflationstakten och infördärmed ett spekulativt moment i spararens bedömningar. Sett utifrån rådandeinflationsförväntningar kan det måhända hävdas atl de skattemässigasubventionerna är beräknade så atl en viss realavkastning troligen nås. Medkraftiga förändringar i inflationstakten kommer dock realavkastningen altvariera väsentligt. Bättre är enligt TCO:s mening ett syslem därrealavkastningen dels är högre än , dels på förhand känd. a. mot bakgrund av att TCO inte berettstillfälle medverka i utformningen kan organisationen inle nu framlägga ettdetaljerat förslag. TCO vill i stället föreslå atl en utredning tillsättssnarast med uppgift att granska förutsättningarna för alt införa ett system förindexsparande. Utredningen bör också omfatla en översyn av nuvarande former förlönsparande och åtgärder för att stimulera det enskilda sparandet. 1 sittremissyttrande över kapitalmarknadsutredningens betänkande avser TCO altåterkomma med en mer genomgripande diskussion av för- och nackdelar med ettgenerellt indexsystem. TCO vill avslutningsvis peka på några tänkbarariktlinjer för en sådan utredning. Indexsparandel t)ör vara beloppsmässigtbegränsat. Var denna gräns bör läggas måste bli föremål för noggrannaöverväganden. TCO vill peka på möjligheten all låta sparbeloppels storlek varaav samma storleksordning som föreslagits av utredningen. Väljer man ett syslemsom innebär en positiv realavkastning på någon procent, bör den del avavkastningen som motsvarar inflationen ej beskattas, medan avkastningen överdenna nivå tas upp till beskattning i vanlig ordning. Sammanfattningsvis avvisar TCO utredningensförslag. TCO föreslår att en utredning tillsätts med uppgift all föreslåinförande av ell beloppsmässigt begränsat system för indexsparande, avsett attskapa ökad rättvisa mellan småsparare som huvudsakligen är hänvisade tillfinansiellt sparande och övriga kapitalplacerare. Prop.1977/78:165 134 1.28Siatens industriverk: Bakgrunden till kravet på omedelbara åtgärder för att ökahushällens sparande anges vara att haftbytesbalansunderskott, vilket definitionsmässigt inneburit att det s. k.finansiella sparandet i ekonomin varit negativt. Det förslag som framläggs hardärmed ett uttalat kortsiktigt syfte, även om det naturiiglvis kanses som ett delförslag till lösning av näringslivets eventuella framtidafinansieringsproblem. För att kunna ta ställning till förslaget är det enligtindustriverkels mening önskvärt all först något mer ulföriigt än vad som görsi betänkandet diskutera hur ett ökat sparande skulle påverka ekonomin i detnuvarande konjunkturiäget. Det förhåller sig nämligen så att ett ökathushållssparande kan få betydande negativa effekter på samhällsekonomin, låtvara att bytesbalansunderskoliet skulle kunna reduceras. ekonomi präglas inle bara av ettbetydande underskott i utrikeshandeln utan också av ett myckel lågtresursutnyttjande i industrin. Det sistnämna, saml den starkt negativalönsamhetsutvecklingen Hr anses vara de främsta skälen till attinvesteringsvolymen minskat och realkapital-tillväxten således bromsats. Allbytersbalansunderskott och lågt resursutnyttjande föreligger innebärell svårt dilemma för den ekonomiska politiken. Genom ett ökat sparande ihushållen, dvs. minskad efterfrågan, skulle sålunda underskottet ibytesbalansen kunna minskas, men till priset av ytterligare sänktresursutnyttjande och ökad arbetslöshet. Ett minskat sparande skulle å andrasidan leda till ett ökat resursutnyttjande och förbättrat arbetsmarknadsläge,men ett förstorat bytesbalansunderskott. Det slabiliseringspolitiska problemet komplicerasytteriigare av atl näringslivets investeringsvolym f n. antagligen är lägre änvad som krävs för att långsiktiga ekonomiska tillväxlmål skall uppnås. Ensparandeökning inom hushållsseklorn som på ett direkt sätt kunde kopplas motsvarande investeringsökning inom näringslivet - således i enlighet medintentionerna i uiredningens förslag - skulle därför i och för sig varaeftersträvansvärd. Sparandeökningen skulle i ett sådant fall lämna den totalaefterfrågan oförändrad och alltså inte medföra de nämnda negativa effekterna påresursutnyttjandet totalt sett, men heller inte några nämnvärda positivaeffekter på bytesbalansen - såvida inle investeringarnas marginellaimport-innehåll är klart lägre än den privata konsumtionens. Det är emellertidlångt ifrån säkert att en parallell ökning i hushållssparande och investeringarverkligen går atl åstadkomma. Olika teorier finns i och för sig om hurinvesteringsefterfrågan bestäms. vill för sin del ansluta siglill de tankegångar som ekonomidepartementet och konjunkturinsiitutet givituttryck för, senast i den preliminära nationalbudgelen 1978, nämligen attindustriinvesteringarnas nuvarande tillbakagång betingas av fallet i industriproduktionen,det låga kapacileisutnylljandet och den dåliga lönsamheten.