prop · G10347 · 1977-12-31 00:00:00 — Prop.1977/78:47 Regeringens proposition omåtgärder för att underlätta strukturomvandlingen inom specialstålindustrin ochstålgjuteriindustrin Regeringenföreslår att antaga de förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen läggs fram förslag om tidsbegränsade ålgärder för specialstålinduslrinoch stålgjuteriindustrin. För att underlätta strukturomvandlingen inom dessabranscher föreslås dels att statliga lån skall kunna ges till ett sammanlagtbelopp av 700 milj. kr., dels att staten ikläder sig garantier till ettsammanlagt belopp av högst 600 milj. kr. Föratt handlägga låne- och garantiärendena föreslås en särskild delegation bliinrättad. 1 1977/78.1 saml. 1977/78: 47 Närvarande:statsministern , ordförande, öch statsråden , , ,, , , , , Åsling, Söder, , Mundebo,Krönmark, , , , , . Propositionom åtgärder för att underlätta strultturomvandlingen inom specialstålindustrinoch stålgjuteriindustrin Inovember 1976 uppdrog jag åt fil. att göra en analys av densvenska specialstålindustrin. Utredningsrapporten (Ds I 1977; 3) specialslålutredningöverlämnades av . I utredningen ges dels en beskrivning avbranschens aktuella läge och mest väsentliga problem, dels en redovisning avpågående undersökningar om samarbete i olika former mellan företagen. Vidarepekas i utredningen på strukturförändringar inom branschen, vilka enligt utredarennärmare bör analyseras. Föralt biträda vid handläggningen av vissa frågor rörande specialstålverken ochhandelsstålverken tillkallade jag en särskild arbetsgrupp, den s. k.stålortsgmppen, med representanter för berörda departement, de anställdasorganisationer samt branschorganisationerna inom stål- och gruvindustrierna. Enligtlämnade direktiv skall stålortsgruppen medverka i arbetet på att utformaerforderliga åtgärder från samhällets sida för att åstadkomma önskvärdaförändringar inom stålindustrin i vad avser bl. a. ägarförhållanden,produktionsinriktning, marknadsföring och distribution. Gruppen skall vidarebelysa de branschpolitiska, regionalpolitiska och sysselsättningsmässigakonsekvenserna av olika handlingsalternativ inom stålbranschen och yttra sigöver de strukturella förändringar som övervägs. Stålortsgruppenskall även överväga vilka särskilda åtgärder som 1977/78: 47 3 kankomma att krävas från samhällets sida för att säkra sysselsätt-nmgen på berördaorter. I sitt arbete skall gruppen hålla kontakt med berörda kommuner ochlänsstyrelser. Stålortsgruppenhar diskuterat vissa av de förslag till strukturellaförändringar som har redovisats specialstålutredning och som harvarit föremål för överläggningar mellan företagen. Vidare har arbetsgruppeninhämtat berörda länsstyrelsers bedömningar av de regionalekonomiskakonsekvenserna av de i nämnda utredning angivna strukturförändringarna. har låtit genomföra en utredning avseendestålgjuteriernas nuläge och framtidsutsikter. Ut redningsrapporten är sekretessbelagd.För att fortsättningsvis följa och analysera branschutvecklingen har verketbildat en särskild referensgrupp bestående av representanter för de berördagjuterierna, branschorganisationerna, de anställdas organisationer ochindustriverket. Tillstålindustrin räknas vanligen anläggningar med produktion i en eller flera avföljande processer. Tillverkning av råjärn i masugnar ellertillverkning av järnsvamp och järnpulver i direktreduktionsprocesser.Utgångsmaterialet för jämtillverkningen är malm. Tillverkning av råstål. Flytande råjärn frånmasugnar omvandlas till råstål i syragaskonvertrar. Råstål tillverkas också i elektrostål-ugnaroch martinugnar med utgångsmaterialen skrot, tackjärn eller direktreducerat jäm. Bearbetning av råstål till handelsfärdigt stål. Råstålfrån stålugnar gjuts eller bearbetas till stålämnen antingen genom stränggjutningeller genom götvalsning. Stålämnen bearbetas vidare genom valsning eller smidetill plåt, band, stång, tråd, balk, rör m. m. Det handelsfärdiga stålet i dessaformer är insatsvaror i främst verkstadsindustri och byggnadsindustri. Till stålindustrinräknas normalt inte gjuterierna, som dock i fråga om tillverkningsprocessen ärstålindustrin näraliggande. Ett antal stålverk har också tillverkning av stål-och jämgjutgods. Stålindelas vanligen i huvudgrupperna handelsstål och specialstål. Indelningengrundas på stålets kemiska sammansättning. Handelsstål, som är den volymmässigtklart dominerande produktgruppen såväl i som utomlands, är stål med en kolhaltpå och ingen eller ringa halt av legeringsämnen. Allt annatstål klassificeras som specialstål. Av den svenska stålproduktionen ärvolymmässigt handelsstål och specialstål. Specialslålsandeleni är internationellt sett mycket hög. Frop.1977/78: 47 4 Medutgångspunkt från denna produktklassificering indelas producenternatraditionellt i handels- resp. spécialstålverk. Som specialstålverk räknasverk vilkas produktionsvolym till utgörs av specialstål. Genom deti genomsnitt drygt högre priset på specialstål svarar specialståleti dessa verk för merparten av saluvärdet. Enligt detta kriterium finns f. n. iSverige nio specialstålföretag med totalt 25 produktionsanläggningar. Vissadata avseende företagen och produktionsenheterna redovisas i tabell 1. Källa:1977 års specialslålutredning. Vidflertalet enheter har antalet anställda minskats under år 1977.Specialstålverket är i regel den helt dominerande arbetsgivaren på den Prop.1977/78: 47 Specialstälindustrlns betydelse för sysselsättningen i berörda kommuner Källa:1977 års specialstålutredning. ortdär det är beläget. Detta framgår av tabell 2. Förhållandena har inte ändratsnämnvärt . Med undantag av finns endast ettspecialstålverk i resp. kommun. I nio kommuner svarar specialstålinduslrin förmer än av den totala sysselsättningen. I elva kommuner faller mer änhälften av den samlade industrisysselsättningen på specialstålverken. Sysselsättnings-och omsättningssiffrorna i tabell 1 avser endast stålrörelsen inom resp. företageller produktionsenhet. Hämtöver har flertalet företag till stålproduktionenanknuten verksamhet på andra orter i än de angivna. Totalt sysselsättsinom sådan verksamhet närmare 2 000 personer. Verksamheten avser delsförsäljning, dels produktion. Som exempel på det senare kan nämnas verkstäderför tillverkning av sågar, rördelar, fjädrar samt härdtjänster. Ägarmässigtär ett helägt dotterbolag till är elt helägt dotterbolag till . ABBofors-Åkers, tidigare , är ett helägt dotterbolag till . är ett helägt dotterbolag till . BmksAB och ingår i ASEA-koncemen. Iflertalet fall utgör sålimda resp. stålrörelse en del av en stor indu- 1977/78: 47 6 strikoncern.Ofta svarar därvid stålsidan för en betydande del av koncernens totalaverksamhet. hänför sig sålimda av omsättningen till stålsektom.Inom AB och är motsvarande andel en tredjedel. SKF Stålsvarar för av koncernförsäljningen inom AB Svenska (SKF).Av försäljningen från svenska produktionsbolag är SKF Ståls andel . Denproduktionsmässiga integrationen mellan stålrörelsen och övliga delar inomresp. koncem är relativt begränsad och visar dessutom en tendens att minska.Inom Bofors-koncernen förbrukas mindre än en tiondel av stålproduktionen inomandra delar av koncemen. och den övriga ASEA-koncernenär förhållandena desamma. levererar ca en ijärdedel avsin produktion till andra företag inom . SKF Stål avsätter ca två tredjedelar av sin produktion utanför koncernen ifråga. Densvenska specialstålindustrin är starkt exportinriktad och säljer sina produkteröver hela världen. Av produktionen exporteras två tredjedelar mätt i volym.Värdemässigt uppgår andelen till tre fjärdedelar. Detta ställer krav på enomfattande och geografiskt spridd marknadsorganisation. Specialstålföretagenhar därför ett mycket stort antal försäljningsbolag i utlandet. Flertaletföretag har också producerande dotterbolag utomlands. Med något enstakaundantag har tillverkningen utanför mycket nära samband med den svenskaproduktionen. Det rör sig här främst om antingen en vidarebearbetning av i Sverigeproducerat material eller produktion som kompletterar verksamheten i Sverige.De svenska stålföretagen sysselsätter totalt inemot 8 000 personer utomlands. Medanman inom handelsstålindustrin vanligen klassificerar produktionen efter formanvänder man inom specialstålindustrin oftast stålets kemiska sammansättningsom fördelningsgrund. Bland de stora produklgrappema, som på detta sätt kansärskiljas, finns rostfritt stål, olegerat kolrikt stål, verktygsstål,snabbstål, seg- och sätthärdningsstål samt kullagerstål. Den störstaproduktgruppen är rostfritt stål, som tonagemässigt svarar för av densvenska specialstålproduk-lionen. Av leveransvärdet är andelen . produktgrupp finns sedan en eller flera av de olika formprodukterna. Specialstålföretagenhar även en omfattande produktion av handelsstål. Ar 1974 producerade mantotalt råstål av handels-stålkvalitet, vilket utgjorde närmare enfjärdedel av den totala råstålproduktionen vid verken ifråga. Härigenomsvarade man för av landets totala handelsstålproduktion. År 1960svarade emellertid handelsstålet för nästan hälften av produktionsvolymen vidspecialstål-verken och dessa verk hade då av den svenska han- Prop.1977/78: 47 7 Specialstålverkens handelsstålproduktion har alltså minskat i snabb takt.Denna utveckling fortsätter. Dehandelsfärdiga produktema framställs till alldeles övervägande del genom varm-eller kallvalsning. En mindre del av produktionen sker dock genom smidningeller gjutning. På smidessidan finns i en betydande produktion utanförden egentliga stålindustrin, främst som en integrerad del i vissa verkstadsföretag.Stålgjutgods produceras dels vid fem specialstålföretag, dels vid sju företagutanför special-stålindustrin. Även inom specialstålföretagen sker dock gjutgodspro-duklioneni regel skild från den övriga ståltillverkningen. a. har man särskildugnsutrustning för gjutgodsproduktionen. Somtidigare nämnts har specialstålverken även viss vidarebearbetning av sinaprodukter utanför bruksorterna. Denna verksamhet är dock mycket begränsad.Inte heller vid stålverken finns i regel någon särskilt omfattandevidareförädling. Av specialstålsleveranserna från verken svarade manufaktureradeprodukter för mätt i värde. Den helt dominerande andelen avverkens leveranser avser sålunda s. k. handelsfärdigt stål i form av t. ex. plåt,stång, tråd och rör. Desvenska specialstålföretagens huvudsakliga produktionsinriktning framgår avtabell 3. Vissaspecialstålprodukter tillverkas även av företag utanför vad som här hardefinierats som stålindustrin. Betydelsefulla exempel härpå är dragen tråd ochsvetsade rör. Dessutom finns vid handelsstålverken viss produktion som enhgtden kemiska klassificeringsgrund som används är specialstålproduktion. Mellande olika produktionsenhetema finns avgörande skillnader vad avser produktionsutrustning.Råjämsproduktionen sker sålunda dels i integrerade anläggningar i Fagersla, Hoforsoch , dels i och Spännarhyttan. De båda senareanläggningarna har ingen råslålstillverkning eller valsning. Råstålsproduktionensker i samtliga anläggningar utom, vid sidan av de två redan nämnda, ,, , , och Blombacka. I dessa anläggningarfinns främst valsverk för bearbetning av utifrån tillfört material. Detfinns sålunda en betydande produktionsteknisk samverkan mellan de olikaenheterna. Denna samverkan är dock avsevärt större än vad som visas av den nyssnämnda fördelning av produktionsutrustningen. Detta gäller inte endast mellanskilda enheter inom resp. företag där flödet av halvfabrikat av olika slag oftaär betydande. Även mellan de olika företagen sker en omfattande samverkan iskilda former. Vissa enheter köper utgångsmaterial för sin egen bearbetningfrån andra verk. I andra fall köper man tjänster av varandra, främst i form av legovalsning.Denna samverkan, som innebär bl. a. att man fär en mera rationell produktionoch ett bättre utnyttjande av den be- 1977/78: 47 Rostfritt i form av varmvalsad och kallvalsad plåt samt trådoch svetsade rör. Smide (handelsstål) och jämgjutgods vid . Smide i övrigt legerat stål (segstål) samt stång(verktygsstål). Valsar vid AB Bofors-Åkers. Rostfritt i form av kallvalsade band (Fagerstaver-ken.Långshyttan), svetsade rör (Fagerstaverken, ) och tråd (Fagerstaverken,). Tråd av olegerat kolrikt och handelsstål (Fagerstaverken). Bergborrstångoch handelsstålstång (Fagerstaverken, ). Snabbstål i form av tråd,band och stång (, , ). Fjäderstål, dragen tråd och linor. Rostfritt i form av kallvalsad plåt samt svetsade ochsömlösa rör, Sömlösa rör av kullagerslål och handelsstål (ämnesrör) ().Stång av kullagerstål och handelsstål (). Tråd av kullagerstål och olegeratkolrikt (och ). Kallvalsade smala band av olika kvalitetstyper(, Bångbro). Sömlösa rör av rostfritt och handelsstål (ämnesrör).Svetsade rostfria rör. Smala band i olika kvaliteter, främst olegerat kolriktstål och rostfritt. Dragen tråd i rostfritt. Jämvägsmateriel och smide i övrigt legeratstål. Stång i verktygsstål och rostfritt (). Sömlösa ochsvetsade rör i rostfritt och handelsstål (). Varmvalsad plåt i främstrostfritt (). Kallvalsade smala band av olika kvalitetstyper (,). Dragen tråd, frärast i rostfritt (, Blombacka). Källa: specialstålutredning. fintliga utmslningen, medför belydande kostnadsbesparingarför branschen. Däremot har det visat sig avsevärt svårare att skapahållbara samarbetsformer på försäljningssidan trots att förelagen, somtidigare har nämnts, är starkt exportinriktade och därför var och en för sigtvingas hålla en stor, geografiskt spridd och därmed kostsam försäljnmgs-organisation. har låtit analysera såvälspecialstålindustrins som handelsstålindustrins lönsamhet under senare år.Enligt denna analys har specialstålföretagens avkastning på det totalakapitalet efter skatt utvecklats enligt följande åren 19711975. Prop.1977/78: 47 Beräkningenavspeglar lönsamhetsvariationerna under en konjunkturcykel. Dengenomsnittliga avkastningen efter skatt på totalt kapital un der periodenuppgick till . Lönsamheten var genomsnittligt sämre förspecialstålindustrin än för de privata handelsstålverken under samma period.Det kan vidare noteras att när specialstålrörelsen ingår i ett större företagså uppvisar specialstålrörelsen klart lägre genomsnittlig avkastning änföretaget i sin helhet. Enliknande beräkning har genomförts för skogsindustrin . Dengenomsnittliga lönsamheten för skogsindustriföretagen beräknad på motsvarandesätt var . Skillnadernamellan specialstålföretagen inbördes är betydande. Dessaskillnader kan dock inte härledas från olikheter i produktionsmetoder ellerproduktionsinriktning. Någotmotsvarande materiel finns inte för . För samtliga specialstålföretagvar dock ett dåligt år från lönsamhetssynpunkt. Med ett par undantagvar resultaten (vinst efler räntor och kalkylmässiga avskrivningar men föreskatt) negativa. 1 några fall var förlusterna betydande. Innevarande år kommeralt medföra en ytterligare försämring med mycket stora förluster som följd. Specialstålindustrinär som framgått i flera avseenden mycket heterogen. Som exempel härpå kannämnas de stora skillnader som finns mellan olika företag/produktionsenheter ifråga om storlek, produktionsutrustning och produktionsinriktning. Skiljaktigheternai sislnämnda avseende är särskilt belydelsefulla då de medför stora skillnaderi konkurrensförhållanden, behov av marknadsföringsresurser, forsknings- ochutvecklingsbehov m. m. Dessa markant olika förhållanden och de därav följandeskiljaktiga förutsättningarna vad avser den framtida utvecklingen för såvälolika produkter som olika företag/produktionsenheter gör att sammantagnabranschbedömningar för specialstålindustrin är mycket vanskliga att göra. Förutsättningarnaför den svenska specialstålindustrins framtid har analyserats av 1977 årsspecialstålutredning. Denna analys är av kvalitativ art. Anledningen härtillär främst den tidigare nämnda differen- ii' 1977178. 1977/78: 47 10 lieradetillverkningen inom specialstålindustrin och de väsentligt olika marknads- ochproduktionsförhållanden som råder för skilda produkter. Utredningenkonstaterar att allmänt sett har den svenska special-stålindustrinstraditionella konkurrensfördelar minskat starkt i betydelse. Detta gäller inteminst i fråga om tillgången på de naturresurser malm, skog och vattenkraft som utgjort grunden för svensk stålindustris redan mycket tidigt starkainternationella ställning. I fråga om råvara är specialstålindustrin tillövervägande del baserad på skrot, som företagen köper på marknaden inom ellerutom . Inköp av legeringsämnen, som är en annan betydande insatsvara,medför import antingen direkt eller indirekt genom köp från de två legeringsverk,som finns i . Råvarutillgången ger således inte svenskspecialstålindustri några påtaliga fördelar jämfört med utländska konkurrenter. Ljusbågsprocessensdominans inom specialstålinduslrin har återgett vattenkraften något av dessklassiska betydelse, men i form av billig elenergi. Flertalet spécialstålverkhar av historiska skäl tillgång till egen vattenkraft. Dessa, som regel äldrevattenkraftverk, producerar elenergi till en kostnad, som ligger avsevärtunder dagens kostnader för elenergi från exempelvis kämkraftverk. Utredningenframhåller att från samhällsekonomisk synpunkt är detta utan betydelse vid enbedömning av specialstålsindustrins konkurrensförutsättningar. Rentföretagsekonomiskt innebär dock innehavet av egen billig vattenkrafts-alstradelektricitet en fördel för de svenska specialstålföretagen jämfört med mångautländska konkurrenter. Viden bedömnmg av den svenska specialstålindustrins komparativa för- och nackdelarjämfört med utländska konkurrenter måste enligt utredningen arbetskraftenskunnande och yrkesskicklighet tillmätas en viktig roll. är detta enfaktor vars betydelse är mycket svår att mäta kvantitativt. Utredningen anseratt det rent allmänt torde gälla att yrkesskickligheten inom tillverkningen harspelat en väsentlig roll för den kvalitet och därmed konkurrensförmåga somsvensk specialstålindustri traditionellt haft. Betydelsen av detta slagskunnande har dock minskat påtagligt genom ökadmekanisering, processtyrning, datorisering och stordrift. Kunnandets betydelseinom ståltillverkning blir i allt högre grad en fråga om forskning och utveckling.Traditionellt har en stark ställning beträffande forskning ochutveckling på stålområdet, särskilt vad gäller metallurgi. Relativt sett görsvensk stålindustri betydande insatser på forsknings- och utvecklingsområdet. Svenskspecialstålindustri har enligt utredningens bedömning sammanlaget dockfortfarande en viss konkurrensfördel genom sitt kunnande. Denna fördel hänförsig emellertid inte till hela produktionen. 1977/78: 47 11 Merpartenhärav är standardbetonad, där pris och leveranssäkerhet är avgörande förkonkurrensförmågan. Intesällan framförs uppfattningen att de svenska specialstålverken harkonkurrensfördelar genom att företagsmässigt vara integrerade med annantillverkning, särskilt verkstadsindustrien. Härigenom skulle marknadsmässigaoch tekniska fördelar uppnås. Iverkligheten är, som har redovisats, derma integration relativtbegränsad och tenderar i flera företag att snarare minska än öka. Ser man påspecialstålindustrin i dess helhet avsätts huvuddelen av produktionen på denöppna marknaden i konkurrens med andra stålföretag. Den vidareförädling ochintegration med verkstadsindustrieli tillverkning som finns, har dock enligtutredningen ett klart positivt värde. Nära sammanhängande med föregåendefrågeställning är frågan om betydelsen för svensk stålindustri av att hatillgång tUl en kvalificerad hemmamarknad, särskilt i form av en avanceradverkstadsindustri. Det råder enligt utredningen ingen tvekan om att svenskspecialstålindustri och verkstadsindustri vuxit fram i ett tekniskt och marknadsmässigtväxelspel. Även konmier specialstålindustrin att kunna dra fördelav tillgången till en kvalificerad hemmamarknad. Denna fördel tenderar dock attminska i betydelse, framför allt beroende på att ökade krav på stordrift iproduktionen leder till krav på avsättningsvolymer, som vida överstiger densvenska marknadens behov. Utredningenanser således att svensk specialstålindustri visserligen fortfarande har vissakonkurrensfördelar av grundläggande natur men att dessa fördelar tenderar attminska i betydelse. På ett mycket stort produktområde har konkurrensfördelarnahelt eliminerats, nämligen gentemot främst i fråga om produktion avrostfria, platta produkter i enklare kvaliteter. Genom införande avtillverkning i tidigare okänd stor skala av dessa produkter har den japanskastålindustrin inom loppet av helt förändrat konkurrensbetingelserna.Stordrift tillsammans med de lägre japanska lönerna har försatt västeuropeisk specialslålindustrii ett svårt konkurrensläge i fråga om rostfri plåt för diskbänkar,diskmaskiner, tvättmaskiner, o. d. I fråga om dessa typer av enklare produkteranser utredningen att svensk specialstålindustri framgent har små möjligheteralt hävda sig. Bortsettfrån det stora produktområdet rostfria platta produkter av enkel kvalitet anserutredningen dock att svensk specialstålindustri inte heller har några avgörandenaturliga konkurrensnackdelar jämfört med de viktigaste konkurrentema, somfrämst återfinns i . tenderar dock de naturligakonkurrensfördelarna att minska i betydelse. Sammantaget innebär detta attlönekostnaden per producerad enhet i svensk specialstålindustri får allt störrebetydelse för konkurrensförmågan gentemot de övriga västeuropeiska tillverkarna. 1977/78: 47 12 Utredningenkonstaterar att det klassiska receptet i för företag och branscher medlångsiktiga lönsamhetsproblem är att satsa på specialiteter, som kan bära derelativt sett höga svenska lönekostnadema. Detta recept gäller även förspecialstålindustrin, men det löser enligt utredningens bedömning bara enmindre del av branschens problem under i vart fall den överblickbaraframtiden. Specialprodukter i mer kvalificerad mening, typ ventilfjädrar ochmusikstål, svarar för endast en begränsad del av specialstålindustrinsproduktion . Att fylla specialstålföretagens sammanlagda metallurgiskakapacitet på över 2 milj. årston med sådana specialprodukter är enligtutredningen inte praktiskt möjhgt. Specialstålföretagensproduktion kan emellertid inte delas upp i två homogena kvalitetskategorier standardprodukter och specialprodukter. Produkterna fördelar sig över en skalafrån patentskyddade specialiteter till kvalificerade standardprodukter ochlängst ner enkelt handelsstål. har specialstålföretagen ibetydande omfattning lagt ner produktionen av handelsstål. Det är enligtutredningen ofrånkomligt att denna process fortsätter. Volymmässigt dominerar kvalificerade standardprodukter. Utredningen anser att detta bör gälla i änhögre grad . Medkvalificerade standardprodukter menar utredningen produkter med relalivt högakvalitetskrav och som produceras av ett jämförelsevis begränsat antal företagi , och . Allt fler utländska företag tar upptillverkning av produkter med de lägre kvalitetskraven med åtföljandeprispress. Detta tvingar de svenska förelagen att successivt gradera upp sinaprodukter kvalitelsmässigl och behålla eller öka den totalaproduktionsvolymen. Etetta krav på successiv kvalitativ uppgradering gerspecialprodukterna större betydelse än vad deras volym vid varje giventidpunkt anger. De innebär nämligen dels en tillväxtpotential, dels att det meddessa produkter förenade tekniska kunnandet i företagen underlättar den kvalitelsmässigaiippgraderingen av den stora volymproduktionen. Tillverkningenav kvalificerade standardprodukter är förenad med i;lara stordriflsfördelar omän inte så utpräglat som inom produktionen av handelsslål. Genom produktbytenhar de svenska specialstålföretagen sökt åstadkomma enspecialisering vid resp. verk, som gör det möjligt att bättre utnyttja dessastordriftsfördelar.