prop · G10337 · 1977-12-31 00:00:00 — Genom beslut bemyndigade regeringenchefen för att dels tillkalla en beredning med högst treledamöter med uppdrag att se över vissa jakt- och viltvårdsfrågor, dels utsehögst fem ledamöter i en särskild referensgrupp till beredningen. Med stöd av detta bemyndigande tillkallades nämnda dag somledamöter i beredningen kanslirådet , tillika ordförande,byråchefen och kanslichefen samt somledamöter i referensgruppen riksdagsledamoten ,byggnadsinspektören , riksdagsledamoten ,riksdagsledamoten och förbundsjuristen tillkallades hovrättsassessorn att som expert biträdaberedningen samt förordnades hovrättsassessorn till sekreterareoch kanslisekreteraren till biträdande sekreterare. Beredningen har antagit namnet Jakt- ochviltvårdsberedningen. I direktiven till beredningen framhålls att arbetet börbedrivas skyndsamt och i sådan takt att regeringen kommande höst kan föreläggariksdagen en första proposition, i vilken bl. a. frågan om vårjakt eftersjöfågel bör kunna tas upp. Beredningens arbete har därför till en börjankoncentrerats på denna fråga. För att få frågan om formerna för en sådan jaktbelyst har beredningen vid sammanträde i med företrädare förlandskapsstyrelsen och i med företrädare för jord- ochskogsbruksministeriet inhämtat närmare uppgifter om de regler som gäller förden åländska resp. den finska sjöfågeljakten och de praktiska erfarenheter somvunnits vid tillämpningen av dessa regler. Beredningen har i sitt arbete biträtts av fil. lic. AkeAndersson som har svarat för utarbetandet av kapitel 2 om sjöfågeln. Han haräven bidragit vid utformandet av vissa delar av betänkandets tredje kapitel.Vidare har avdelningsdirektören och sjöfågelkonsulenten beredningen. Referensgruppens ledamöter har vid sammanträde medberedningen förklarat sig dela beredningens uppfattning sådan den redovisas ibetänkandet. Under åberopande av det anförda får beredningen härmedöverlämna delbetänkandet Vårjakt efter sjöfågel (Ds Jo 1977: 4). 1977/78: 37 17 Förslag till författning ..................................................... 21 1 Inledning .................................................................. 23 1.1 Allmänt ................................................................ 23 1.2 GäUande bestämmelser.......................................... .... 23 1.3 Konventioner om fågelskydd ............................... .... 24 1.3.1 Pariskonvention ............................ .... 24 1.3.2 Pågående konventionsarbete ................. .... 25 1.4 Sjöfågeljakti andra länder, främst 25 1.4.1 utom ...................................... .... 26 1.4.2 ......................................................... .... 27 1.4.3 Estiand, och ....................... 28 1.4.4 ......................................................... .... 28 1.4.8 ......................................................... .... 28 1.4.10 () .................................... .... 29 1.4.11 () ................................. .... 29 1.4.12 () ................................. .... 29 1.5 Framställningar om återinförande av vårjakt eftersjöfågel 29 1.5.1 Framställning av Svenska jägareförbundet1960 .... 29 1.5.2 FramstäUning av 1968 .... 30 1.5.3 Framställningar av och 1969 och 1971samt av 1972 och 1973 31 1.6 RiksdagsbehandUngunder senare år 33 1.6.1 1965 årsriksdag........................................... 33 1.6.2 1975 ärsriksdag ......................................... .... 34 1.7 Utredning av statens naturvårdsverkm. 1.8 Jakt- och viltvårdsberedningen............................... ..... 38 2 Sjöfåglarna ............................................................. ..... 38 2.1 Skärgårdsfaunans sammansättning ..................... ..... 38 2.2 Skärgårdsfåglarnas häckningstid ......................... ..... 39 2.3 Skärgårdsfåglarnas fördelning ............................. ..... 39 2.4 AUmänna drag i dykändernas biologi...................... ..... 40 2.4.1 Ärscykel ...................................................... ..... 40 2.4.2 Parbildning ................................................... 40 2.4.3 Parets funktion .......................................... 41 2.4.4 Parning ..................................................... 42 2.4.5 Könskvot........................................................ 42 2.4.6 Ålder för könsmognad .................................. 42 2.4.7 Hemortstrohet och boplatsval ..................... 42 2.5 Ejdern .................................................................. 43 2.5.1 Utseende ................................................... .... 43 2.5.2 Vårsträck....................................................... ..... 43 2.5.3 Häckningsstart ......................................... ..... 43 2 1977/78. Prop.1977/78: 37 18 2.5.4 Boplatskrav.................................................... 43 2.5.5 Äggläggning, ruvning och kläckning ............ .... 44 2.5.6 Hanarna efter häckningen............................. 44 2.5.7 Beståndets storlek ..................................... 44 2.5.8 Ärlig produktion............................................. 45 2.5.9 Avskjutning och övrig mortalitet.................... 45 2.6 Storskraken ............................................................ 46 2.6.1 Utseende .................................................... .... 46 2.6.2 Vårsträck....................................................... .... 46 2.6.3 Häckningsstart .......................................... .... 46 2.6.4 Boplatskrav.................................................... .... 46 2.6.5 Hanarna efter häckningen............................. .... 47 2.6.6 Beståndets storlek ..................................... 47 2.6.7 Ärlig produktion, avskjutning ochövrig mortalitet . . 47 2.7 .................................................................... .... 47 2.7.1 Utseende .................................................... .... 47 2.7.2 Vårsträck....................................................... .... 48 2.7.3 Häckningsstart .......................................... .... 48 2.7.4 Äggläggning, ruvning och kläckning ............. .... 48 2.7.5 Boplatskrav.................................................... .... 48 2.7.6 Hanarna efter häckningen............................. .... 48 2.7.7 Beståndets storiek ..................................... .... 48 2.7.8 Ärlig produktion, avskjutning oehövrig mortalitet .. 49 3 Formerna för vårjakt eftersjöfågel 49 3.1 Inledning................................................................. .... 49 3.2 Personkretsen ...................................................... .... 51 3.3 Jaktområden ........................................................ .... 54 3.4 Fågelarter och kön samt övrigabegränsningar....... .... 57 3.5 Jakttid .................................................................... .... 59 3.6 Jaktform ................................................................ .... 60 3.7 Tillstånd ................................................................ .... 61 3.8 Uppföljning försökstid.......................................... .... 61 3.9 Kostnader för administration m. m.......................... .... 62 Bilaga 1PM ang. behov av forskning för att belysa effekterna på sjöfågelstammarna av en återinförd vårjäkt ...... .... 64 Bilaga 2PM ang. kostnader för administration m. m........ 66 Bilaga 3Litteraturförteckning .......................................... .... 68 Bilaga 4Ordförklaringar ................................................ .... 70 Beredningen, som endast fått i uppdrag att lämna förslagtill de former under vilka en vårjakt efter sjöfågel bör utövas om en sådanjakt tillåts, har inte haft att ta ställning lill huruvida en sådan jakt böråterinföras eller ej. är all vårjakt efter sjöfågelförbjuden i . Ett flertal framställningar har gjorts omjaktens återinförande. Det starkast uttalade intresset för en vårjakt finnsnaturligt nog inom de kust- och skärgårdsområden där förutsättningarna för ensådan jakt är störst, nämligen längs ostkusten från och med till ochmed län. Beredningen har i sina överväganden utgått ifrån att eneventuell vårjakt i första hand kommer att bedrivas som en försöksverksamhet.En försökstid föreslås vårjakt skulle få utövas inomde nämnda kust- och skärgårdsområdena, dvs. inom , , ,, och . Enligt beredningens mening är det av flera skäl nödvändigtatt jakten får en starkt begränsad omfattning både när det gäller kretsenutövare och jakttiden. Vidare har det ansetts nödvändigt att som villkor förjakten uppställa kravet att det inom de skärgårdsområden där jakten avsesbedrivas finns en för jaktutövarna representativ lokal jaktvårdssammanslutning. Vad beträffar de personer som bör komma i fråga förtillstånd till jakt föreslås följande gälla. En grundläggande förutsättning förtillstånd är att vederbörande kan anses ha en stark anknytning till skärgårdenoch en god kännedom om dess djurliv och naturförhållanden i övrigt. Till dengruppen hänförs i första hand de i skärgården fast bosatta som får sinhuvudsakliga försörjning från fiske eller skärgårdsjordbruk. Med skärgårdenavses öar utan fast landförbindelse. Även andra än de som är yrkesverksammainom fiske- eller jordbruksnäringen bör emellertid kunna erhållajakttillstånd. En första förutsättning skall vara att vederbörande är fastbosatt i skärgården och får sin huvudsakliga försörjning från en verksamhetförlagd dit. Därutöver skall krävas att personen i fråga förvärvat en godkännedom om skärgården och dess naturförhållanden, antingen genom sinyrkesverksamhet eller en längre tids fast bosättning i skärgården. Huvudregeln skall vara krav på fast bosättning iskärgården men undantag får göras när förhållandena är sådana att någonåtskillnad inte bör göras mellan öar med och öar utan fast landförbindelse. Beträffande på kustlandet bosatta föreslås motsvarandeundantag en- 1977/78: 37 20 dastför fiskare som får sin huvudsakliga försörjning från fiske i skärgård. Beträffandejaktområden har olika alternativ övervägts. Beredningens förslag innebär attjaktområden fastställs av den myndighet som får i uppdrag att meddela tillståndtill jakten. Områdena anges som de platser , skär eller båtlinjer på vUkajakten skall bedrivas. Till grund för beslutet skall ligga de uppgiftersökanden lämnar om den eller de platser från vilka han avser att jaga. Jaktenföreslås omfatta hanfågel av ejder, storskrake och vigg. En jakttid om längst femdagar föreslås, vilken tid bör förläggas i så nära anslutning till islossningensom möjligt. Den normala jaktformenskall vara jakt från skåre med vettar. Tilllåter inte de lokala förhållandenaen sådan jakt skaU i första hand undersökas om jakten kan bedrivas från båtmed vettar. Tillstånd till sträckskytte från båtlinje bör ges med stor restriktivitetoch bara om naturförhållandena omöjliggör de andra nämnda jaktformerna. När detgäller jakt efter vigg föreslås den enda tillåtna jaktformen vara jakt frånskåre med vettar. Det föreslås förbud mot att sälja den fågel som skjuts samtskyldighet att ta till vara jaktbytet för användning i hushåll. föreslås i resp. län. Prop.1977/78: 37 21 1 §Jakt efter hanfågel av ejder, storskrake och vigg får utan hinder av fridlysning bedrivas efter särskilt tillstånd i , , , , och . Frågaom tillstånd prövas av . 2 §Tillstånd som avses i 1 § får ges den som är fast bosatt på skär gårdsö utan fast landförbindelse och som får sin huvudsakliga försörj ning från verksamhet förlagd tUl sådan ö. Omförhållandena i övrigt motsvarar dem som råder på ö som avses i första stycket,får tillstånd ges även om bosättningen och verksamheten är förlagd tillskärgårdsö med fast landsförbindelse eller, i fråga om den som får sinhuvudsakliga försörjning från fiske i skärgård, till fastlandet i anslutningtill skärgårdsområde. Omsynnerliga skäl föreligger, får dock kravet på försörjning från viss verksamhetefterges. 3 § Tillstånd får ej ges annan änden som genom sin yrkesverksamhet eller på annat sätt har förvärvat godkännedom om skärgårdens djurliv och naturförhållanden i övrigt. 4 § Tillstånd får ej ges om detfinns anledning antaga att den plats på vUken jakten avses bedrivas avnaturvårdshänsyn eller andra skäl är olämplig. 5 § Jakttiden får omfatta ensammanhängande tid om längst och skall enligt länsstyrelsensbestämmande förläggas till tidpunkt i nära anslutning till islossningen ellerden tid när denna normalt sker. 6 § Jakten får endast bedrivaspå den plats som anges i tillståndet. 7 § Om ej annat följer av 8 §skall i övrigt följande villkor gälla 1. jakten får endast ske frånskåre med vettar, 2. jaktbytet skall tagas till varaför användning i hushåll och får ej säljas, 3. jaktresultatet skall inom envecka efter jaktens avslutande rapporteras tUl oavsett om fågelhar fällts eller ej. 8 § Om de lokala förhållandena ejmedger jakt från skåre med vettar och jakten ej heller kan utövas från båt med vettar,får tillstånd ges till sträckskytte från båt (båtlinjeskytte). I fråga om jaktefter vigg får dock tiUstånd endast ges till jakt från skåre med vettar. 9 § Ansökan om tUlstånd skall gesin till före utgången av oktober, om ej föreskriverannat. 10 §Tillstånd får ges endast efter hörande av lokal jaktvårdssam manslutning. Prop.1977/78: 37 22 När förhållandena påkallar det bör beredaannan berörd intresseorganisation tillfälle att yttra sig. 11 § Tillstånd kanåterkallas när ändrade förhållanden eller annars särskilda skäl föranleder det. 12 § Talan motlänsstyrelsens beslut enligt denna förordning föres hos statens naturvårdsverkgenom besvär. Mot beslut får talan ej föras. 13 § Den sombryter mot 6 eller 7 § eller åsidosätter föreskrift i tillstånd som harmeddelats med stöd av 8 § dömes till böter. 14 § meddelar ytterligare föreskrifter för till-lämpningen av dennaförordning. 1977/78: 37 23 För den som har jakträtt på fastlandet står en rad villebrädsarter,både däggdjur och fåglar, till buds. Annorlunda ställer det sig i regel förskärgårdsbon som, särskilt i de yttre skärgårdarna, för sin jakt huvudsakligenär hänvisad till sjöfågeln. Jakten efter sjöfågel utövades tidigare i storutsträckning i samband med att fågeln återvände till häckningsplatserna. Dendominerande jaktformen i skärgården var från skårar med hjälp av vettar.Skåren (kojan) är ett gömsle uppfört av stenar eller ris på och skär.Vetten är en konstgjord lockfågel. Där de geografiska förhållandena intemedgav denna jaktform, företrädesvis i och delar av , utveckladesdet så kallade båtlinjeskyttet. Från båtar uppankrade i linje tvärs fågelnshuvudsakliga sträckriktning sökte jägaren komma till skott. Som motiv för det intresse som visats sjöfågeljakten harbl. a. framhållits, förutom försörjningsaspekten, att jakten kan bjudaavkoppling och fritidssysselsättning. Vad gäller sjöfågeljakten har särskilt vårjakten röntstort intresse bland skärgårdsborna. Jakt efter ejder, storskrake, vigg m. fl.sjöfågelarter är emellertid sedan tjugotalet år förbjuden och vårenvid och svenska kuster. Inte heller på västkustenär någon vårjakt tillåten. Försök att ersätta den sålunda bortfallna vårjaktenmed utökad höstjakt har inte rönt större intresse. I jaktlagen (1938: 274) finns bestämmelser om vem som harrätt att jaga och om var jakten får bedrivas. Huvudregeln är att jakträttentillkommer jordägaren på det markområde som tillhör honom. Arrenderarjordägaren ut sin mark för jordbruk, innebär en sådan upplåtelse att arrendatornfär rätt att utnyttja jakten på den arrenderade marken, om inte annanöverenskommelse träffas. Jakträtten kan emellertid även göras tiU föremål förseparat upplåtelse. I ett speciellt fall, som är av intresse i sammanhanget,sträcker sig markägarens jakträtt utanför den egna fastigheten. Utgörsfastigheten av en ö eller är ön en del av en fastighet och finns aUmänt vattenvid stranden, omfattar jakträtten även det allmänna vattnet intill etthundrameter från strandUnjen. För jakt på allmänt vatten i övrigt och på , klipporoch skär som inte hör till visst hemman krävs, om inte annat förordnats, läns- Prop.1977/78: 37 24 I anvisningar till bestämmelsen omsådan jakt, intagna i Kungl. brev till länsstyrelserna,sägs bl. Till erhållande av jakttillstånd böra i förstahand ifrågakomma personer, som äro fast bosatta i skärgårds- och kusttrakternaoch som därjämte för sin försörjning äro i väsentlig mån beroende av de fördessa trakter typiska inkomstkällorna. I enlighet härmed böra, såsom tillståndsberättigadeanses, förutom fiskarbefolkningen, även sådana kust- och skärgårdsbor, som vidsidan av annan näring hämta ett väsentligt tillskott till sin försörjning frånhavet, samt, åtminstone i allmänhet, personalen vid lots- och fyrplatserna ochtullverkets bevakningspersonal." Bestämmelser för jaktutövningen finns i jaktstadgan (1938:279). Enligt stadgan är vUda däggdjur och fåglar som tillhör art för vilkenallmän jakttid inte är bestämd fridlysta . Andra vilda däggdjuroch fåglar är fridlysta under tid som inte är allmän jakttid. De allmännajakttiderna fastställs av regeringen och återfinns i en särskild förordning,jakttidsförordningen (1976:432). För sjöfågel gäller allmännajakttider förlagda augusti januari. 1.3 Konventioner om fågelskydd ratificerade den i ingångnakonventionen om fågelskydd. Konventionen trädde i kraft . Enligtartikel 2 i konventionen anser de fördragsslutande staterna bl. a. att skyddbör ges alla fåglar åtminstone samt beträffandeflyttfåglarna dessutom då de vänder åter till sina boplatser, isynnerhet under marsjuli. Konventionen innehåller emellertid vissa undantagfrån nyssnämnda bestämmelse. a. sägs i artikel 6 tredje stycket att "I , och samt på Färöarnarådande särskUda förhållanden inom näringslivet berättigar vederbörligmyndighet i dessa länder att medge undantag samt göra vissa avvikelser i frågaom bestämmelserna i föreliggande konvention." Konventionen har ratificerats även av , ,, , , och . 1 Sverigehar sjöfågeln varit föremål för skyddsåtgärder av sådantslag, som anges Pariskonvention om fågelskydd. Redan företillkomsten av gällande jaktstadga hade all vårjakt efter sjöfågel avlysts förvästkusten. På övriga kuststräckor var viss vårjakt efter sjöfågel tillåten inpå . avlystes aU vårjakt efter sjöfågel oeh har sedandess varit förbjuden i . I detta sammanhang bör även nämnas att 1968antog en rekommendation (REKOMMENDATION nr 2/1968) angående 1977/78: 37 25 jakt- och fridlysningsbestämmelser. Rekommendationen hartillställts regeringarna i , , , och . I rekommendationenhemställer rådet att de gällande bestämmelserna om jakt och fredning av djuroch fåglar skall inrättas i överensstämmelse med vissa närmare angivnaprincipiella grundsatser, bl. a. att alla djur och fåglar, inbegripet också de,vilka traditionellt karaktäriseras som skadliga, som ett minimum bör fredasunder fortplantningstiden. Efter ratificeringen av har vidflera tillfällen, bl. a. i Ramsarkonventionen (ratificerad )och vid andra europeiska ministermötet om miljön anslutit sig tilluppfattningen att vården av faunan och dess miljö är en angelägeninternationell uppgift och att därvid sjöfågeln under sina säsongflyttningarbör betraktas som en internationell naturresurs. Motsvarande uppfattning anförsäven i resolutionen om skyddet av kustområden, antagen av . Många europeiska stater, bl. a. , har en i vissaavseenden mera avancerad jaktlagstiftning än vad anger. Underse-" nare år har därför arbete inletts på att utarbeta mera moderna konventionerinom fågelskyddsarbetet. Här kan nämnas den ramkonvention grundad på enresolution från miljövårdskonferensen i om skydd förflyttande arter, som diskuterades vid ett expertmöte i , därbl. a. var representerat. Vidare kan framhållas den Europakonvention,också till skydd för bl. a. flyttande arter och deras biotoper, som på uppdragav miljöministerkonferensen i Briissel nu håller på att utarbetas iEuroparådet. Denna konvention har diskuterats vid ett expertmöte i Strasbourg.Enligt den uppgjorda tidsplanen skall ett slutligt utkast till konventionföreligga vid ett möte . Det planeras att konventionen skallföreläggas miljöministrarna vid deras möte i . 1.4 Sjöfågeljakt i andra länder, främst Jaktformerna och utnyttjandet av sjöfågeln växlar medhänsyn till arter och geografiska förhållanden från land till land, t. ex.fångas på de runt fågelbergen flygande lunnefåglarna i långskaftadehåvar, i norra liksom tidigare i de svenska och finska skärgårdarna samlas ägg och dun, medan i , och jakt med skjutvapennumera helt dominerar. Med reservation för vidtagna ändringar redogörs idet följande kortfattat för jakttider, jaktsätt m. m. när det gällersjöfågeljakten i vissa länder. Tyngdpunkten läggs på de för en eventuellvårjakt i aktuella arterna ejder, storskrake och vigg. 1977/78: 37 26 stämmelserna för jakten efter sjöfågel i och påÅland har det ansetts motiverat med en något mera fyllig redogörelse. Vårjakten efter sjöfågel har en lång tradition ochtillmäts fortfarande stor betydelse av den på skärgårdsöarna kvarvarandebefolkningen. Sjöfågeljakt bedrivs däremot inte i någon störreomfattning. Vårjakten efter sjöfågel regleras i 26 § jaktlagen. Föratt jakt skall få bedrivas måste en särskild förening för sjöfågelskydd finnas.I föreningen ingår som medlemmar personer som är fast bosatta inom skärgårdsområdetoch kustlandet. Tillståndet till jakt meddelas föreningen. 1 stadgarna förföreningen åtar sig denna att verka för bildandet av fredningsområden och sörjaför viss uppföljning av jakten. ges inte tillstånd till andra föreningarän till dem som redan finns. Under vissa förutsättningar kan tillstånd gesenskild person. Denna bestämmelse tillämpas dock inte i praktiken. Om den somhar jaktmark flyttar bort från skärgården eller kusten mister han sin jakträttefter sjöfågel och marken blir i praktiken ett fredat område. I föreningens ansökan om tiUstånd skall på karta anges deplatser från vilka jakten skall bedrivas. Om inte samtliga angivna platser kangodtas av ministeriet, där ansökningen prövas, får en förnyad, justeradframställning göras. De platser från vilka jakten bedrivs väljs så att andrafåglars häckning inte skall störas. Den nuvarande jakttiden sträcker sig från den 10 apriltill . Reglerna för vårjakt har skärpts både i fråga omjakttid och personkrets. Jakttiden har förkortats, tidigare började jaktenredan i januari. Av tradition har jakten ursprungligen påbörjats . Dennuvarande jakttiden har emellertid bestämts efter önskemål av jägarna själva.En sen vårjakt anses vara biologiskt riktigare. Jakttiden är förlagd så atthanarna i betydande utsträckning skjuts när honorna ruvar. Tillåtna arter underdenna tid är båda könen av alfågel oeh sjöorre samt hanar av ejder, svärta,brunand, vigg, knipa, storskrake och pracka eller småskrake, dock med debegränsningar som kan föranledas av beståndens storlek. Ärligen skjuts ca 10000 fåglar. Vårjakt är tilllåten endast på kuststräckan mellan ochNystad. Jakten bedrivs från skåre med vettar. Sträckfågelskytte och skyttefrån båt anses inte lämpligt. Bevakningen sköts dels av föreningarna själva, dels avkustbevakningen. Administrationskostnaderna anses vara måttliga. I avgiftför tillståndsbeslut erlägger föreningen 82 Mk. Tillstånd ges i taget. Det har inte ansetts lämpligt att ge tillstånd med giltighettills vidare. 1977/78: 37 27 Vårjakten efter sjöfågel bedöms utgöra en väsentligtrivselfaktor för skärgårdsborna. Jakten har numera inte någon framträdandeekonomisk betydelse i skärgårdens näringsliv. Lagstiftningsbehörighelen i frågor om jakt och viltvårdtillkommer enligt självstyrelselagen . Enligt 23 §landskapslagen om jakt får vårjakt efter sjöfågel bedrivas , nämligen 15 mars15 april hane av knipa och storskrake, 1 april25 maj alfågel,sjöorre och skäggdopping, 10 april15 april hane av ejder de årlandskapsstyrelsen så beslutar, samt 1 maj25 maj hane av storskrake, småskrake,knipa, vigg, ejder och svärta. Något beslut om tidig jakt efter ejder haraldrig meddelats. Den jakttid som tillämpas beträffande ejdern, I25 maj,anses biologiskt riktig. Höstjakt är tillåten på vigg, storskrake m. fl. meninte på ejder. Någon mer omfattande höstjakt efter sjöfågel bedrivs inte inomlandskapet.