prop · G1031 · 1977-12-31 00:00:00 — Det bör således inte förekomma att godkännande görs om av den anledningsom föreningen har uppgivit. har framhållitskutte de av föreningen påpekade svårigheterna elimineras genom att patenlverketåläggs att i förväg delge sökanden den lydelse i vilken verket avser attgodkänna ansökningen för utläggning. Ett sådant förfarande skutte emellertidtynga och fördyra handläggningen. Det har inte gjorts gällande att godkännandeför utläggning ofta får göras om av den anledning som föreningen har angivit.Med hänsyn härtill ärjag inte f. n. beredd att införa en ändring ihandläggningsordningen som innebäratt patentverket skutte vara skyldigt attdelge sökanden nämnda lydetse. I den mån det skulle bli erforderiigt att inågot palentansökningsärende meddela nytt beslut om godkännandet förutläggning därför att patentverket har begått ett misstag som skuUe innebärarättsförlust för sökanden, bör enligt min mening det anses som om det felaktigagodkännandet inte har ägt mm. Det bör sålunda inte hindra utvidgning avskyddsomfånget och inte heUer räknas som utgångspunkt för frister. 1977/78:1 Dd A 266 En särskild fråga altbeakta i samband med ogiltighetsgmnderna är i vad mån ett patent kan förklarasdelvis ogiltigt. Enligl den europeiska patentkonventionen skall omogiltighetsgmnd föreligger i fråga om endast del av europeiskt patentogiltigförklaring ske genom motsvarande begränsning av patentet. Begränsningenfår göras genom ändring av patentkraven, beskrivningen eller ritningarna, omdetta är tillåtet enligt nationell lag. Äv redogörelsen för gällande rättlorde framgå att patent enligt svensk rätt kan förklaras delvis ogiltigt iåtminstone den utsträckning som föreskrivs i de för de fördragsslutande statematvingande konventionsbestämmelserna rörande partiell ogittigförktaring aveuropeiskt patent. När del gäller möjlighelen alt göra sådan ogiltigförklaringgenom begränsning i form av omformulering av paientkrav ges defördragsslutande staterna frihet alt reglera denna fråga i nationell lag. Jagdelar kommitténs uppfattning att det inte finns någon anledning att ändragällande rätt rörande partiell ogiltigförklaring av patent. Frågan om möjlighelenlill partiell ogiltigförklaring torde dock få ökat intresse med införande avde nya ogiltighelsgrunder somjag nu har föreslagit. Somjag nämndeföreligger enligl gällande svensk rätt möjlighet att förklara ell patent delvis ogiltigt. Detta framgår klart avförarbelena lill patentlagen. Vad som däremot inte är fullt klart är i vilkenomfattning sädan partiell ogittigförktaring kan ske enligt gällande räll. Delkan enligl min uppfaltning inte råda någon tvekan om att domstol får begränsaett patenl genom att förklara ell eller flera paientkrav ogiltiga i sin helhet.Däremot är det inte klart i vilken ulslräckning domstol får omformulerapaientkrav. 1 1966 ärs proposiiionuttalade föredragande departementschefen all han ansåg del tvivelaktigthuruvida det kunde vara lämpligt all omformuleringar av detta slag gjordes,åtminstone frånsett hell enkla fall, närmare slåndpunktstagande till dessafrågor fick emellertid enligl hans mening lämnas åt praxis. Även jag anser attdomstolarna inle annal än i hell enkla fall bör omformulera patentkrav. Enannan fråga är emellertid vad som kan anses som hett enkla fall. För egen delanserjag del inle vara möjligt att ange några generella riktlinjer för när ettfall skall anses vara så enkelt all domstol bör kunna omformulera paientkrav.Enligl min inening kan som vägledning för praxis endasl ges exempel på vissatypfall som bör anses vara helt enkla. Kommittén har anförtnågra exempel på vad som skulle kunna anses som hell enkla fall. nämnt det fall att en bortfallen inskränkande bestämning återinsättsi ett paientkrav. Jag kan inte helt biträda kommitténs uppfattning på dennapunkt. Fallet är enligl min uppfaltning hett enkelt om bestämningen harfunnils i ett patentkrav men sedermera av misstag fallit bort, efiersom i ettsådant fall formuleringen är direkl tillgänglig i ansökningshandlingarna. Omdet däremot är fråga om alt hämta en inskränkande bestämning från beskrivningenbör della enligt min uppfaltning med hänsyn titt tredje mans rättssäkerhetbegränsas till fall då 1977/78:1 Dd A 267 det är fråga endast om att göra en erforderligprecisering av ett uttryck som redan förekommer i patentkraven. Att i andrafall hämta upp bestämningar från beskrivningen anserjag inle förenligt medregleringen i 39 § patentlagen av patentskyddels omfattning. Där ges nämligenpatentkraven en helt avgörande betydelse vid bestämmande av skyddetsomfattning. Beskrivningen får användas bara som ledning för förståelse avpatentkraven. Kommittén har vidare somett helt enkelt fall strykning av en bestämning som saknar motsvarigheti ansökningens ursprungliga innehåll. I den mån det gäller att stryka enbestämning som är ett alternativ kan jag liksom patentombudsföreningen . Vad gäller strykningar i paientkrav i andra fallanserjag mig inte kunna uttala annat än att stor försiktighet bör iakttas. 1de fall som kan tänkas uppkomma torde det enligt min mening ofta varalämpligare alt hela kravet förklaras ogiltigt. Patentombudsföreningenhar ansett önskvärt att det uttryckligen i lagtexten anges att patent kanförklaras delvis ogiltigt. Somjag förut har sagt anses partiellogiltigförklaring vara medgiven enligt patentlagen i dess nuvarande lydelse.Något behov av att i lagtexten uttryckligen ange detta föreligger enligt minmening inte. Kommittén har i sambandmed sin behandling av ogiltighetsgmnderna tagit upp ytteriigare två spörsmål,nämligen frågan om vem som har rätt att väcka talan om ogiltighet och frågan omsamtidigt skydd för samma uppfinning genom nationellt patent och europeiskipatent. har anfört i dessa avseenden har inte föranlett någonerinran av remissinstanserna. För egen del instämmer jag i kommitténsuttalanden i dessa frågor. 11.13 Tillämpning av 56 § patentlagen såvittavser internationell patentansökan Enligt 56 § förstastycket patentlagen är sökande, som åberopar patentansökan gentemot annaninnan handlingama i ansökningsärendet har blivit allmänt tillgängliga, skyldigatt på begäran lämna sitt samtycke till att denne får ta del av handlingarna.Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet som inle är ringa underlåter attfullgöra denna skyldighet dömes till dagsböter. Han är vidare skyldig attersätta uppkommen skada. Skadeståndsskyldighet föreligger även vid ringaoaktsamhet, men i dylika fall kan ersättningen jämkas (62 §). Vidareföreskrivs i 56 § andra stycket att den som genom direkt hänvändelse tillannan, i annons etter genom påskrift på vara eller dess förpackning eller påannat sätt anger att patent har sökts eller meddelats utan att lämnaupplysning om ansökningens eller patentets nummer är skyldig att på begäran utandröjsmål lämna sådan upplysning. inte uttryckligen att patent har söktseller meddelats Prop.1977/78:1 Dd A 268 men är vad som förekommer ägnat all framkallauppfattningen att så är fallet, skall på begäran utan dröjsmål lämnasupplysning om patent har sökts eller meddelats. Den som underlåter att iakttadessa föreskrifter eller som uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar felaktigupplysning kan likaledes drabbas av straffansvar och skadesiåndsskyldighet. Enligl samarbetskonventionenfår nationell patenimyndighet, mottagande myndighet, internationella byrån ochmyndighet som utför internationell nyhetsgranskning inte låta utomstående tadel av handlingama i ärende angående internationell patenlansökan före viss ikonventionen angiven tidpunkt, om inte sökanden medger detta (art. 30). Dennatidpunkt är för internationella byrån och intemationellnyhetsgranskningsmyndighet dagen för den internationella publiceringen avansökningen, som i regel äger rum efter det all 18 månader harförflutit från eller, i förekommande fall,prioritetsdagen. För mottagande myndighet och nationell patentmyndighel gällersom gräns den tidigaste av följande tidpunkter: dagen för den internationella publiceringen,dagen för mottagandet av den internationella ansökningen enligt artikel för mottagandet av avskrift av ansökningen enligt nämnda artikel.Myndighet för internationeti förberedande palenterbarhetsprövning får inte vidnågon tidpunkt tåla utomstående ta del av handlingama, om inte sökandentillåter det (art. 38). I den europeiskapatenlkonventionen föreskrivs att den mot vilken europeisk palenlansökanåberopas har rätt att utan sökandens medgivande ta del av ansökningen, även om denännu inte har publicerats av det europeiska patenlverket och därför inte ärtillgänglig för envar (art. 128.2). 1 motiven till 56 §patentlagen (prop. 1966: 40 s. 200) anges att paragrafens bestämmelser ärnödvändiga för att ge utomstående möjlighet att hos patentmyndighetenkontrollera räckvidden av gjorda patentansökningar och meddelade patent i defall, då ansökning eller patent åberopas på ett ofullständigt sätt.Bestämmelserna ger därigenom utomstående säkrare underlag för planeringen avden egna verksamheten med hänsyn till ansökningen eller patentet. Kommitténanser att dessa synpunkler äger giltighet även när det gäller internationellaansökningar. Det är därför enligt kommittén önskvärt att samma regleringinförs även i fråga om intemationella ansökningar i den mån detta är tillåtet enligt samarbetskonventionen. Kommittén anför att detinte torde föreligga något hinder enligt konventionen att låta bestämmelsernai 56 S andra stycket patentlagen om uppgiftsskyldighet i vissa fall blitillämpliga om patent för söks genom 1977/78:1 Dd A 269 intemationell ansökan och alt dessa beslämmelserulan vidare blir tillämpliga på patent för som har meddelats på gmndav sådan ansökan. Däremot kan det enligt kommittén vara tveksamt om det ärlillålel enligt samarbetskonventionen att föreskriva skyldighet för sökandenalt ge samtycke till all den mot vilken ansökningen åberopas får ta del av handlingarnaunder den lid dessa är hemliga enligt konventionens bestämmelser. internationella byrån saml myndighei somutför internationell nyhetsgranskning eller internationell förberedandepalenterbarhetsprövning får nämligen som nämnts enligt konventionen intelåta utomstående ta del av handlingarna före viss i konventionen angiventidpunkt, om inte sökanden medger detta. kan del dock inteanses vara oförenligt med konventionen att föreskriva skyldighet för sökandenall, i de fall som avses i 56 S första stycket patentlagen, lämna samtycke litlalt annan får ta del av handlingarna i ärende om internalionelt patenlansökan.Vad nu sagls gäller inte bara sådana handlingar som finns hos den svenskapatentmyndighelen i dess egenskap av nationell patentmyndighel på grund av altifrågavarande palenlansökan harfuttfötjls i . kunna åläggas sådan skyldighet i fråga om handlingarna i varjeärende om internationell patenlansökan som omfatiar , dvs. i vilkenSverige har upptagits som designerad stat, och detta oavsett hos vilkenmyndighet eller organisation handlingarna befinner sig. Det kan sålunda gällahandting-ar som har ingivits till den svenska patentmyndighelen i dess egenskapav mottagande myndighei eller lill annan mottagande myndighei. Det kan vidaregälla handlingar som finns hos internationella byrån etter hos myndighet somutför intemationell nyhetsgranskning etter iniernalionell förberedandepatenlerbarhetsprövning. Mot bakgrund av vadsälunda har anförts förordar kommittén att beslämmelserna i 56 S patentlagenskall vara tillämpliga även på internationella patentansökningar. Någonändring i paragrafens lydelse anser kommittén inle vara erforderlig. Kommittén nämner i dettasammanhang all det vid nordiska överläggningar har diskuterats huruvida densom åberopar internationell patentansökan mot annan bör åläggas all på begärantillställa denne översättning avansökningen till danska, finska, norska resp. svenska. Enligl samarbetskonventionenskall översättning av internalionett ansökan ges in litl nationellpatentmyndighel i designerad stat före utgången av viss frist, i regel 20månader från prioritetsdagen (art. 22). Om ansökningen är föremål för internalioneltförberedande palenterbarhetsprövning är fristen under vissa förutsättningar 25månader från prioritetsdagen (art. 39). Sökanden har oftast intresse av att gein översättning . Del är nämligen angeläget för honom attinle behöva ådra sig översättningskostnader innan han har beslutat i vilkastater ansökningen skall fullföljas. Beslul härom lorde i regel inle fallasförrän rapporien över den internationella nyhets- 1977/78:1 Dd A 270 Mot bakgmnd härav ärdelenligt kommittén tveksamt om del är förenligt med konventionen att i nationelllag ålägga en sökande skyldighet att tillhandahålla översättning avinternationell ansökan före utgången av den frist som gäller enligt artikel 22resp. Även om det inte skullestrida mot samarbetskonventionen att i nationell lag föreskriva skyldighet försökanden att tillhandahålla översättning i det fall som avses, kan detenligt kommittén ifrågasättas om det från del svenska näringslivets synpunkt ärlämpligt att införa en dylik föreskrifi. Det kan visseriigen enligt kommitténhävdas, att den som åberopar en patentansökan gentemot en konkurrent bör varaskyldig att ge denne lillgång titt handlingarna i ansökningsärendet på dennesspråk. Utan att ha tillgång till översättning av den internationellaansökningen kan konkurrenten i vissa fall ha svårt att avgöra vilken betydelseett bifall till ansökningen skutte få för hans verksamhet. Det kan emellertidockså göras gällande, att bestämmelsen i 56 S försia stycket patentlagen gerkonkurrenten möjlighet att få del av handlingarna innan dessa blir allmänttillgängliga och all det således är i hans intresse att ett åberopande sker.Det kan sålunda enligt kommittén vara av värde för svenska företag att på etttidigt stadium få kännedom om innehållet i internationella palenlansökningarsom omfattar genom alt utländska sökande åberopar ansökningama gentemotsvenska konkurrenter. Införs en bestämmelse som gör det möjligt för ett svensktföretag, gentemot vilket en internationell ansökan åberopas, att kräva attsökanden tillhandahåller översättning före utgången av den frist som anges ikonventionen, kan detta leda till att utländska patentsökande blir mindrebenägna att på ett tidigt stadium underrätta svenska företag om ickeoffentliggjorda internationella ansökningar. Genom att åberopa ansökningen moten svensk konkurrent skulle nämligen en sådan sökande i så fall riskera attådra sig kostnader för översättning till svenska av en ansökan, som kanskeinte kommer att fullföljas i . Kommittén ifrågasättervidare det praktiska behovet av att i de fall som avses kunna kräva attsökanden tillhandahåller översättning. Det lorde kunna antas att, i det heltövervägande antalet fall då en intemationell ansökan åberopas mot svensknäringsidkare, ansökningen kommer att föreligga på sådant språk att denne utanstörre svårighet kan tillgodogöra sig ansökningens innehåll, antingen självetter genom att anlita biträde. Kommittén påpekar attenligt gäUande rätt sökande som åberopar en till det svenska patentverketingiven nationell patentansökan mot annan inte är skyldig att tUlställa denneöversättning av ansökan som är avfattad på främmande språk. Den mot vilkenansökningen åberopas får ta det av de ansökningshandlingar som finns hospatentverket. Enligt vad som upplysts från patenlverket kan det dröja upp lill från ansökningsdagen innanöversättning ges in. Yrkas prioritet från tidigare ansökan i utlandet kan detalltså förekomma, att översättning ges in först efter det att ansökningen harblivit allmänt tillgänglig 18 månader från prioritetsdagen. 1977/78:1 Dd A 271 föl hällande lär inle ha orsakat någraolägenheter, Mol bakgrund av vad nuanförls anser kommittén all sökanden inle bör åläggas skyldighet alttillhandahålla översättning i de fall som avses i 56 S första stycketpatentlagen, även om det inle skulle vara oförenligt med konventionen attföreskriva sädan skyldighet. I detta sammanhangframhåller kommittén att skadestånd för uinyitiande av palentsökt uppfinningutgår endast för sådani uinyitiande som äger rum efter del att handlingarna iansökningsärendel har blivit allmänttillgängliga enligl 22 S patentlagen. Kommittén har föreslagit ati internationellansökan inte skall bli allmänt tillgängligförrän föreskriven översättning har ingivits. Kommitténs förslag all 56S patentlagen i sin helhet skall vara tillämpligpå internationell patenlansökan som omfallar har lämnats utanerinran vid remissbehandlingen. t likhet med kommiiiénanserjag inte att det föreliggernågot hinder mol att tillämpa 56 S patentlagen i frågaom intemationellapatentansökningar. Detta gäller både skyldighelen enligt första styckei attunder vissa förutsättningar låta annan ta del av ansökningshandlingarna ochuppgiftsskyldigheten enligt andra slycket, Beslämmelserna i 56 Spatentlagen är av väsentlig praktisk belydelse för all ge utomstående möjlighetall hos patentmyndighelen kontrollera räckvidden av gjorda patentansökningaroch meddelade patent i de fall då ansökningar eller patenl åberopas på ell ofullständigl eller vilseledande sätt.För den gentemot vilken en ansökan eller ett patenl åberopas kan det i sådanafall vara av stor vikt för planeringen av den egna verksamheten att snabbikunna ta del av handlingarna i palenlärendet. Om tillträdersamarbetskonventionen och den europeiska patenlkonventionen, kommer detövervägande antalet ansökningar om patent för sannolikt att göras iform av internationell eller europeisk patenlansökan. Vid ett svenskt tillträdetill konventionerna blir del därförav vikt alt det på motsvarande säll ges möjlighet för utomstående attkontrollera räckvidden av såväl inlernationella palentansökningar someuropeiska patent och patentansökningar. De inlressen somföranlett bestämmelsen i 56 första stycket är såvitt gäller europeiskpatenlansökan tillgodosedda genom artikel 128.2 i den europeiskapatentkonventionen. I fråga ominternationella patentansökningar anserjag i likhet med kommittén att 56 §patentlagen kommer alt bli tillämplig utan särskild föreskrift 1977/78:1 Dd A 272 Genom all första slyckel i nämndaparagraf sålunda blir tillämplig påinternationella palentansökningar som omfalUir får den mot vilken enännu hemlig sådan ansökan åberopas miijlighei all la del av ansökningen. har påpekat gäller della oavsell om den intern;itio-nellapalenlansökningen finns hos del svenska patenlverket, hos annan nalionellmyndighet eller hos internationell organisation. Såviti gäller 56 S andrastyckei patentlagen innebär den av kommittén förordade lösningen att därupptagna bestämmelser kommeratt bli lillämpliga inle bara på inlernationellapalenlansökningar utan även på europeiska patenl och palentansökningar. Den somhar sökl eller erhållit europeiskipatenl blir alltså underde förulsällningar som anges i andra styckei skyldig all lämna upplysning omansökningens eller patentets nummer, om han här i landel i hänvändelse lillannan anger att patent har söktseller meddelats. Den europeiska patenlkonventionen lägger inte nägra hinder iviigen för en sådan ordning. Kommitténs förslag allsökanden inte bör åläggas att i defall som avses i 56 S tillhandahållaöversättning av den åberopade ansiikningen har inte föranlett nägon erinranunder remissbehandlingen. Jag delar kommitténs uppfattning att någon sädanskyldighel inte bör införas. 11.14 Skyddunder tiden före patentmeddelandet Sedan patent harmeddelats på en uppfinning kan den som gör inträng i patenthavarens ensamrättådömas straff och åläggas skadesiåndsskyldighet. Leder en patentansökan tillpatent äremellertid ensamrätten inte begränsad till liden efterpatentmeddelandel. utan det föreligger skadestånds-rättsligt skydd också under en del av ansökningstiden (s.k.provisoriskt skydd). Enligl 60 S patentlagen kan sökanden sålunda ha rält tillskadestånd av den som yrkesmässigt utnyttiar uppfinningen efter det alt palenlansökningen har blivii allmäni lillgängligenligl 22 S patentlagen. För uinyitiande som sker innan ulläggningen avansökningen har kungjorts utgår dock skadestånd endasl i form av ersättning förutnyttjandet av uppfinningen och då endast om och i den mån det finnesskäligt. För tiden efler kungörandetom utläggningen gäller däremot samma skadeståndsansvar sorn vid intrång somsker efler det alt patentet har meddelats. Någol straffrällsligl skydd molutnyttjande som äger rum innan patent meddelas föreligger däremoi inte. Patentskyddets omfattningunder ansökningstiden (skyddsomfånget) bestäms i princip av vad som framgår av det meddelade patentet. I 60 S hardelta uttryckts med orden "i den mån ansökningen leder till patent".I 1963 års betänkande påpekade emellertid de nordiska patentkommittéema (NU1963: 6 s. 348) att vid prövning av vad som var skälig ersäitning vid in- 1977/78:1 Dd A 273 trång hänsyn borde tastill det skick i vilket ansökningen befann sig föroffentliggörandet. I betänkandet erinrades om att sökanden hade möjlighet attmed hjälp av uppgifter i beskrivningen omarbeta patentkraven. Fram till tidenför utläggningen kunde patentkraven utvidgas så att de omfattade mer än vadsom ursprungligen söktes skyddat. 1 den mån den slutligen patenterade uppfinningeninte kunde anses omfattas etter framgå av patentkraven dåtredje man började utnyttia uppfinningen, borde enligt kommittéerna möjlighetenatt få skadestånd bli mindre. Det är dock att märka att patentskyddets omfattningunder ansökningstiden inte i något fatt kan omfatta annat än vad som framgår avdet meddelade patentet. Enligt artikel 67.1 i deneuropeiska patentkonventionen skall europeisk patentansökan från den dag då denpubliceras av det europeiska patentverket i vaije fördragsslutande stat somvar designerad vid publiceringen medföra samma skydd som ett europeiskt patenti den staten. Som tidigare nämnts skall ett europeiskt patent ifördragsslutande stat ge patenthavaren samma rättigheter som ett i den statenmeddelat nationellt patent (art. 64). 1 artikel 67.2 ges emellertidfördragsslutande stat rätt att inskränka skyddet för europeisk patentansökan.Detta skydd får dock inle vara mindre än det skydd som enligt lagen ivederbörande stat uppkommer genom en obligatorisk publicering av icke prövadnationell patentansökan. 1 vart fall måste patenthavaren ha rätt till en medhänsyn till omständighetema skälig ersättning av envar som har utnyttjatuppfinningen i den staten under omständigheter som i motsvarande fall skullegöra honom ansvarig för intrång i nationellt patent. Fördragsslutande stat harunder vissa förutsättningar rätt att som villkor för att europeiskpatentansökan skatt medföra provisoriskt skydd föreskriva att översättning avpatentkraven har blivit allmänt tillgänglig i den staten eUer har tillställtsden som utnyttiar uppfinningen där (art. 67.3). Patentskyddets omfattningunder ansökningstiden bestäms enligt artikel 69.2 av de senast ingivnapatentkrav som har medtagits vid publicering av ansökningen. Skyddet underdenna tid omfattar dock aldrig något som inte också skyddas genom patentetsådant det slutligen har meddelats. Enligt kommittén börskyddet här i landet vara detsamma för en nationellsvensk patentansökan och en ansökan om europeiskt patent för . Detskydd i form av rätt till skadestånd som sökanden enligt gäUande rätt har motsådant utnyttjande som äger mm efter det att patentansökningen har blivitallmänt tillänglig men innan ut-18 1977178. Prop.1977/78:1 Dd A 274 läggningen kungjorts motsvarar det skydd somfördragsslutande stat enligt konventionen minst måste ge mol utnyttjande avuppfinning som omfattas av europeisk patentansökan efter det att ansökningenhar publicerats av det europeiska patenlverket. Bestämmelserna i gällande rättom vilkel skydd som föreligger kan således utan ändringgöras tillämpliga också i fråga om euiopeisk patentansökan. Enligt kommitténsaknas därför anledning att ändra den nuvarande reglevingen på denna punkt. Såvitt gällerpatentskyddets omfattning föreligger en skillnad mellangällande svensk rätt och konventionens bestämmelser.