prop · G103136 · 1977-12-31 00:00:00 — Sålunda framhåller denna remissinstans atthandläggande myndighet borde åläggas verk- Prop.1977/78:136 172 ställaen mer fullständig utredning 1 de fall del av deklarationen eller andrahandlingar i ärendet framgår all skäl till eftergift föreUgger på grund avålder, sjukdom, bristande erfarenhet eller liknande. Jagfinner utredningsförslaget väl avvägt. Med hänsyn till att skattetilläggsprocessenär av massärendenatur, är det nödvändigt att som utredningen funnit, begränsade fall, då myndigheterna på eget initiativ skall tiUämpa eftergiflsreglema.Genom förslaget tillgodoses i huvudsak också det önskemål som har framställtsvid remissbehandlingen. Jag tiUstyrker sålunda utredningens förslag att dellagfästs en skyldighet för myndighet som handlägger fråga om särskild avgiftatt ex officio iaktta eftergiftsbestämmelserna om det föranleds av vad somförekommit i ärendet. Den föreslagna regeln bör tas in i 116 p §. 1 detta sammanhang villjag också ta upp ett annat fall då frågan om ändring av skattetillägg böriakttas ex officio. Det gäller bestämmelsen i den nuvarande 116 i §. Därföreskrivs atl domstol som ändrar taxering också skall besluta om den ändringav avgift som föranleds av beslutet i taxeringsfrågan. Denna bestämmelse harenligt min mening givits en onödigt restriktiv tolkning i vissa fall. De falljag åsyftar inträffar när taxering höjs på grund av flera oriktiga uppgifter,varav en eller flera var för sig inte skulle ha föranlett skattetillägg pågrund av regeln om eftergift när del undandragna beloppet är ringa. Om denskattskyldiges taxering sedermera sänks, har i praxis endast den del avskattetillägget som äger samband med ändringen av taxeringen undanröjts. Ävenom kvarstående skattetillägg avser en eller flera oriktiga uppgifter somtillsammans ej uppgår till gränsen för ringa belopp har detla tillägg fått ståkvar. Denna ordning är mindre tillfredsställande. Jag förordar därför en ändringav gällande 116 i § som föreslås utgöra 116 p § andra stycket. Genom denändring som jag föreslår klargörs att eftergiftsbestämmelsen skall iakttas ifall liknande det jag beskrev. 5.2.6.4Innehållet 1 beslul om särskild avgift Ibeslut om särskild avgift skall f. n. enUgl 116 f § skälen för sådant beslutanges. Besluten avfattas på förtryckt blankett. Där anges f. n. skälen förbeslutet, underlaget för avgiftsberäkningen och beräkningsgrunden.Förseningsavgift anges till sitt belopp. Detta är däremot inte praktisktmöjligt i fråga om skattetillägget, efiersom den undandragna skatten iallmänhet räknas ut först efter det alt beslut har fattats om att påföraskattetillägg. Utredningen föreslår bl.a.av rättssäkerhetsskäl alt man närmare reglerar vad beslut om särskild avgiftskall innehålla. Enligt förslaget skall sådant beslut ange skälen för beslutet,tillämpligt lagrum, den procentsats efter viUcen avgiften skall beräknas,underlaget för avgiftsberäkningen samt, beträffande förseningsavgift,avgiftens storlek. 1977/78: 136 173 Remissinstanserna har i huvudsak godtagit förslaget ellerlämnat det utan erinran. Även jag kan ansluta mig till utredningens förslag. I ochför sig är det givetvis önskvärt att man i beslutet anger det påförda beloppetav skattetillägget. Det är emellertid inle praktiskt möjligt eftersom denundandragna skatten ej räknas ut förrän efter beslutet om skattetiUägg. Enbestämmelse av det slag utredningen föreslår bör tas in i 116 q §. 5.2.6.5 Beräkning av skattetillägg efter skildaprocentsatser I 116 h § andra stycket TL anges hur skattetillägg somutgår efter skilda procentsatser skall beräknas. Bestämmelsen infördes efterförslag i prop. 1976/77:92 (SkU 1976/77:38, rskr 1976/77:204, SFS 1977: 118).Den betingas av att man vid tillämpning av olika procentsatser inte fårberäkna skattetillägget på högre belopp än marginalskatten hänförlig lill desammanlagda oriktiga uppgifterna. Vart och ett av de undandragna beloppen skallsåledes inle betraktas isolerat från de övriga felen, vilket skulle kunna ledatill atl man som undandragen skatt betraktade marginalskallen på varje beloppför sig. Nuvarande bestämmelse är emellertid mindre väl avpassad bl. a. förfall som kan uppkomma då skatt skall beräknas med tillämpning av lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall. Därför föreslår jag en delredaktionella ändringar. Det bör sålunda anges hur skaltemyndigheterna skallförfara i ett normalfall då skattskyldig undandragit minst två belopp vidinkomstbeskattningen. Därefter bör det föreskrivas att motsvarande principskall tillämpas även i andra fall. Det gäller t. ex. då skattskyldigundandragit inkomst som påverkar både inkomstskatten och förmögenhetsskattensamt fall då både inkomst och förmögenhet undandragits. De föreslagna reglernabör tas in i 116 r § andra och tredje styckena. 5.2.6.6 Tillämpligheten av övriga bestämmelser i Av 116 j § första stycket följer även atl bestämmelsema i TLgäller i tillämpliga delar beträffande mål eller ärende om särskild avgift. Utredningen, som föreslår en motsvarande bestämmelse i 116t §, påpekar att flera bestämmelser i , som hittiUs tillämpats analogi i måleller ärende om särskild avgift, enligt uiredningens förslag las in 1 kapitelXIV i TL, som reglerar de särskilda avgifterna. Utredningen föreslår att dettabeaktas då man anger vilka regler i övrigt i TL som skall tillämpas i fråga omde särskilda avgiftema. Dessutom anser utrednmgen att reglerna i 105 § TL om överflyttnmgex officio av taxering och i 114 § TL om eftertaxering skall undantas fråntillämpning i mål och ärende rörande särskild avgift. Som skäl anförutredningen alt ett sådant extraordinärt förfarande som regleras i 105 § intebör tiUämpas Prop.1977/78:136 174 ifråga om särskild avgift. Eftertaxeringsbestämmelserna i 114 § bör enhgtutredningen undantas därför atl oriktig uppgift i mål om särskild avgift, tillskillnad från vad som föreslås i fråga om oriktig uppgift i mål om taxering,inte bör föranleda skattetillägg. Vid remissbehandUngenhar uiredningens förslag till 116 t § i huvudsak godtagits. Några myndigheterhar emellertid invänt mot att 105 § helt har undantagits i förslaget. Föregen del godtar jag förslaget med den enda ändringen att undantagetbeträffande 105 § Inskränks till lagrummets första mom. första stycket tredjeoch fjärde meningarna och samma mom. andra och tredje styckena. Genom dennaändring kommer 105 § att tillämpas vid överflyttning av taxering för en ochsamma skattskyldig tUl annan ort. Mitt förslag bör las in i en ny paragraf, 116t §. 5.2.6.7Eftertaxering på grund av oriktig uppgift i mål om taxering m.m. Jaghar i det föregående föreslagit att oriktig uppgift, som lämnas i mål omtaxering, skall kunna föranleda skattetillägg. 1 sådant fall skalltaxeringsintendent från utgången av den månad under vilken domeller slutiigt beslut i målet om taxering vann laga kraft framställa yrkandetill länsskatterätl om att skattetillägg påförs. En förutsättning är därvidatt uppgiften ej godtagits efter prövrung 1 sak eller ej prövats. Om uppgiftengodtagits föreligger givetvis inte gmnd för all yrka alt skattetillägg påförs.Anser taxeringsintendent att uppgiften är oriktig, får han i besvär yrka attsaken prövas i målet om taxering. I vissa fall har han inte denna möjUghet. Detkan förekomma att det inte kommer fram att uppgiften varit oriktig, förränefter det att taxerings-intendentens besvärstid i taxeringsmålel gått tillända. Det kan också tänkas atl oriktig uppgift lämnas först i regeringsrätteneller i kammarrätt, varefter prövningstillstånd ej meddelas. Isådana fall är taxerlngsintendenlen hänvisad till att eftertaxeringsVis yrkaprövning av taxeringsmålet. Viss tveksamhet har emellertid ullalatsbeträffande möjligheten att med stöd av 114 § yrka ändring av taxering på grandav oriktig uppgift, som lämnats i taxeringsmål. Detta har också föranlettförslaget att 1 116 a § införa bestämmelser om skattetUlägg på grund av oriktiguppgift 1 mål om taxering. Bestämmelsernai 114 § och 116 a § företer Ukheter i fråga om formuleringen. Med hänsyn tilldet anser jag att det i 114 § bör anges att eftertaxering kan företas på grundav oriktig uppgift i mål. Eftersom eftertaxering kan företas också på grund avoriktig muntlig uppgift, bör även muntlig uppgift i mål om taxering kunnaföranleda eftertaxering. Jag vill erinra om att jag tidigare förordat etttillägg tUl 116 a § av innebörd att del vid sidan av övriga förutsättningar förskattetUlägg krävs att uppgift som lämnats befinnes oriktig. Prop.1977/78:136 175 En motsvarande justering anser jag inle behövs beträffande eftertaxering. Idetta sammanhang vill jag även beröra de tidrymder, inom vUka eftertaxering f.n.kan företas. Bestämmelserna härom finns i 115 §TL. Normalt gäller att fråga om eftertaxeringskall ha prövats efter utgången av det taxeringsår då taxeringenrätteligen bort verkställas i första instans. Fråga om eftertaxering av skaltskyldigsdödsbo skall prövas efter utgången av det kalenderår då bouppteckningefter honom ingavs för registrering. Har den skattskyldige åtalats förskattebrott, får eftertaxering som åtalet avser ske även . Jagskall i det följande återkomma till vad som gäller i sistnämnda hänseende ochdärvid föreslå vissa ändringar. Somframgår av vad jag har anfört nu skall fråga om eftertaxering prövas senast vidviss i lagen angiven tidpunkt. Ansökan om eftertaxering skall enligt 116 §första stycket TL ha kommit in till skatterätten före utgången avden tid inom vilken eflerlaxeringsfrågan senast skall ha prövats av domstolen.Den nu angivna ordningen har haft flera negativa följder. Tidrymden två månaderär inte tillräcklig för att skatterätten i erforderlig omfattningskall kunna bereda eftertaxeringsmålet. Särskilda problem uppkommer i sådanafall, då den skattskyldige inte kan anträffas för delgivning av taxeringsintendentensframställning och det av delta skäl blir nödvändigt att tillgripa kungörelsedelgivning.Det kan t.o.m. inträffa att skatterätten inte hinner pröva målet inomföreskriven tid. Detta måste självfallet anses otillfredsställande. Även ommålet kan avgöras inom föreskriven tid, kan tidsbrist i dessa fall medföra, atlskatterättens avgörande måste ske utan att saken 1 tillräcklig grad blivitgenomgången. I eftertaxeringsmål rördel sig inle sällan om svåra rättsfrågor, som kräver ingående undersökningaroch överväganden. Alt avgörandena 1 sådana fall beslutas under stor tidspressbefrämjar naturligtvis inte säkerheten i avgörandena. Sådana omständigheter kanmedföra att målet måste föras vidare till högre instans, där erforderligt rådrumför utredning och prövning av målet kan ges. Det är angeläget att parterna inteanser sig behöva anföra besvär av sådant skäl. Den nuvarande ordningen medförvidare betydande svårigheter i skatterätternas arbets-planering. Detta ärsärskilt otillfredsställande med hänsyn till de stora målbalanser som förnärvarande finns hos dessa domstolar. Det jag nu har anförtutgör enligt min mening tUlräckliga skäl att ändra bestämmelserna om dentidrymd inom vilken eftertaxering får ske. Starka skäl talar för att entaxering inte bör kunna ändras förflutit efter utgången avtaxeringsåret. Det kan därför inte bli tal om någon mer betydande ändring avnuvarande bestämmelser. Enligt min mening innebär det en lämplig avvägningmellan enskilda och allmänna intressen alt ansökan om eftertaxering får tas upptill prov- Prop.1977/78:136 176 ning,om den har kommit in till skatterätt före utgången av den tidrymd under vilkenprövning av frågan nu skall ha skett, dvs. efter utgången av det årdå taxering rätteligen bort verkställas i första instans. Det väsentliga förden enskUde måste nämligen anses vara atl han inom en rimlig perlod får reda påatt det allmänna ställer anspråk på att hans taxering skall höjas på visstsätt. För att handläggningen i skatterätten inte skall fördröjas i onödan, anserjag dock att en föreskrift bör införas om atl fråga om eftertaxering inte fårprövas av skatterätten senare än från den dag ansökan därom senast skallha kommit in. Detta innebär en allmän förlängning av eftertaxerlngstiderna medett år. Ä andra sidan innebär mitt förslag att de tider inom vilka ansökan om eftertaxeringskaU ha kommit in till skatterätten förlängs med endast . Jagberörde de särskilda regler om eftertaxering som gäUer för det fall altskallskyldig har begått skattebrott. Eftertaxering får då ske senare än vad somgäller enligt huvudregehi. Bestämmelserna härom finns i 115 § andra och tredjestyckena TL. De innebär, att om åtal har väckts, eftertaxering somåtalet avser får ske före utgången av kalenderåret då åtaletväcktes. Har den skattskyldige avlidit gäller att fråga om eftertaxering avhans dödsbo skall ha prövats från dödsfallet. Eftertaxeringsom har åsatts med stöd av dessa bestämmelser skall undanröjas, om åtalet intebifalls till någon del. Desärskilda bestämmelsema om eftertaxering då den skattskyldige döms förskattebrott tar sikte framför allt på fall av grovt skattebedrägeri, för vilketpreskriptionstiden är , men de kan i och för sig tillämpas även då någonhar gjort sig skyldig till skattebedrägeri av "normal" svårhelsgrad,t. ex. genom att lämna oriktig uppgift i taxerings-mål. Preskriptionstiden ärhär visserligen endast , men eftersom preskriptionstid genereUt räknasfrån den tidpunkt brottet begicks, kan i sådana fall åtal väckas och eftertaxeringåsättas långt efter utgången av den period inom viUten eftertaxering vanligtvisskall ske. Jag vill i detta sammanhang nämna alt det, för alt skattebedrägeriskall anses föreligga, måste vara mera betydande skattebelopp som har undandragits.Undandragande av mindre belopp bedöms nämligen regelmässigt som skatteförseelseenligt 3 § SkBL. Åtal för sådant brott får enligt 13 § SkBL väckas endast omdet är påkallat av särskilda skäl. Sådana skäl anses föreligga endastundantagsvis, t. ex. om gärningsmannen inte kan påföras skattetillägg. Normaltfår sådant tillägg anses utgöra tillräcklig sanktion för skatteförseelse. Vadsom har sagts nu gäller i fråga om brott som har begåtts av oaktsamhet. Deltabrott vårdslös skatteuppgift enligt 5 § SkBL kräver för övrigt alt det rörsig om betydande belopp. Medhänsyn liU Innehållet i de bestämmelser jag har berört , vill 1977/78: 136 177 jag med tanke på några situationer, när eftertaxering kanbli aktuell, föreslå vissa ändringar. Jag tänker då särskilt på efterlaxeringsinstilutet iförhållande till bestämmelserna i 12 § SkBL om frivilligt tillbakalrädande fränskallebrott. EnUgt nämnda paragraf inträder ansvar förskattebedrägeri m.fl. skattebrott inle för den som frivilligt vidtar åtgärd,som leder till alt skatten eller avgiften kan påföras med rätt belopp. Etttillbakaträdande som sker från utgången av laxeringsåret kanföranleda eftertaxering enligt huvudregeln. Även ell llllbakaträdande som skersenare bör dock kunna grunda eftertaxering som brottet avser. Enbestämmelse härom bör därför föras in i anslutning till reglerna om eftertaxeringav skattskyldig som döms för skattebrott. Avslutningsvis vill jag ta upp en fråga som anknyter tillmilt förslag atl eftertaxering skall kunna ske även på grund av oriktig uppgifti taxeringsmål. torde de normala tiderna för eftertaxering räcka tilläven i sådana fall. Om den oriktiga uppgiften emellertid lämnas först i högreinstans, kan dessa tider visa sig otillräckliga. Med hänsyn härtill, och dåbestämmelserna om eftertaxering på grund av åtal inle är praktiskt tillämpbarai flertalet fall, behövs del enligt min mening en särskild regel om när eftertaxeringpå grund av oriktig uppgift 1 laxerlngsmål senast får verkställas. Jag föreslårdärför atl eftertaxering i sådant fall skall kunna prövas, om taxeringsintendentenframställer yrkande härom från utgången av den månad under vilkendom eller slutligt beslut i målet vann laga krafl. Denna lid stämmer överensmed den tid inom vilken intendent får föra talan om skattetillägg i taxeringsmålmed anledning av den oriktiga uppgiften. Deändringar 1 fråga om eftertaxering som jag nu har föreslagit föranleder vissomarbetning av 114116 §§ TL. I samband därmed bör även vissa redaktionellajusteringar vidtas. Vad som enliglmina förslag bör föreskrivas om taxering eller taxeringsmål och särskildavgift i samband därmed bör, om ej annat framgår, föreskrivas även om eftertaxeringoch om särskild avgift i sådant mål. En bestämmelse härom bör tas in i 116 s §. F. n. gäUer enligt 116 j § andra stycket att regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om påföring avavgift och befrielse från avgift. Utredningenhar föreslagit att denna regel bibehålls och alt den kompletteras så att myndighetsom regeringen bestämmer får utfärda anvisningar. Någramyndigheter har satt denna bestämmelse i fråga. De har påpekat alt regeringen enligl8 kap. 13 § regeringsformen får i förordning 12 1977/78. 1977/78:136 178 överlåtaål underordnad myndighet att meddela verkställighelsföreskrifler. Därförskulle något behov av den föreslagna bestämmelsen inte finnas. Jagkan ansluta mig till vad remissinstanserna anfört i denna fråga. Avsikten äralt senare i administrativ ordning utfärda verkställighetsföreskrifter. Deföreslagna ändringama i det administrativa sanktionssystemet verkar i huvudsaktill förmån för de skattskyldiga. Detta gäller särskilt i fråga om de materieUabestämmelser, som reglerar förutsättningarna för påföring och eftergift avsärskild avgift, avgifternas storlek, beräkningsgrunder m. m. Dessabestämmelser bör 1 princip träda i kraft och tillämpas i fråga om skatletilläggoch förseningsavgift vid taxering. Del kan erinras om att påföring avskattetillägg och förseningsavgift i samband med denna taxering kommer atl skei huvudsak efter taxeringsperiodens slut . Denya reglerna bör dock även om de innebär lindringar inte tillämpas i frågaom avgifter vid och tidigare års taxeringar. De skall alltså inteverka retroaktivt på sådana fall som inte slutligt har prövats vidikraftträdandet. Denna ståndpunkt stämmer överens med den som intogs vid delindringar i fråga om skattetilläggen som infördes med verkan från ochmed taxering (prop. 1976/77: 92, SkLJ 1976/77: 38, rskr 1976/77: 204,SFS 1977: 118). Ståndpunkten grundas främst på rätlvisehänsyn. I likhet medvad som ansågs böra gälla vid införandet av de nämnda lindringarna, bördock felaktighet eller underlåtenhet efter ikraftträdandet bedömas enligt denya reglerna, även om felet eller underlåtenheten avser tidigare års taxering. Inågra hänseenden innebär de nya reglerna mindre skärpningar. Sådana regler börinte ges retroaktiv tillämpning. Ett exempel är att förseningsavgift enligt denya reglerna inte, som enligt gällande bestämmelser, kan efterges på dengrunden att det är fråga om ringa belopp. Den äldre bestämmelsen om eftergiftav förseningsavgift på grund av ringa belopp bör alltså tillämpas även vid 1978och tidigare års laxeringar. Närdet gäller ändringar i processuella bestämmelser torde det följa av aUmännarättsgrundsatser, alt ändringarna i princip skall slå igenom även påförhållanden som Ugger i tiden före de nya bestämmelsernas ikraftträdande. En tUlämpningav denna princip på förevarande förslag iimebär i huvudsak fördelar för deskattskyldiga och inger såtillvida inga betänkligheter. I vissa fall då förslagenrörande processuella bestämmelser har en påtagligt materiell innebörd kan docken sådan till-lämpning leda till försämringar för de skattskyldiga. En sådanordning kan enligt min mening inte anses tillfredsställande. Prop.1977/78:136 179 ningav de nya bestämmelserna bör därför undvikas i sådana fall. Som exempel kan jagnämna den utvidgade möjligheten för laxeringslnlen-dent att föra talan omskattetillägg i samband med att han kvitmingsvls framställer invändning mot denskattskyldiges besvär i fråga om taxering. Denna regel bör gälla endast, omden skattskyldiges yrkande om ändring av laxeringen framställs efterikraftträdandet av de nya bestämmelsema. Ävenbestämmelserna om eftertaxering är av processuell natur. De föreslagnaändringarna i dessa bestämmelser bör i princip kunna träda i kraft omedelbart.Delta innebär att de nya reglerna blir tillämpliga i sådana fall då eftertaxeringfortfarande kan ske enhgt äldre bestämmelser, för normalfallet alltså i frågaom eftertaxering och senare år. En tillämpning av de nyabestämmelserna fullt ut från ikraftträdandet skulle dock i vissa fall kunnaleda till eftertaxering, trots alt sådan inte är möjlig enligt äldre regler. Ensådan relroaktivitet bör inte komma i fråga. Reglerna om Ikraftträdande börutformas med hänsyn tiU det. Detjag har anfört nu innebär sammanfattningsvis atlnya regler med materiellt innehåll bör tillämpas års taxeringi den mån de innefattar lindringar men först från ikraftträdandet alltså iprincip års taxering om de innefattar skärpningar, attde nya reglerna dock skall tillämpas även i fråga om skattetillägg vid taxeringoch eftertaxering på grund av felaktighet eller underiålenhet eflerikrafiträdandet, ochatt nya processuella bestämmelser tillämpas från ikraftträdandet, dock attäldre bestämmelser fortfarande skall tillämpas på förhållanden som Ugger itiden före ikraftträdandet, i den mån annat skulle föranleda försämringar förde skattskyldiga. Jagämnar i specialmotiveringen återkomma till de särskilda regler som behövs förall övergången mellan nu gällande och föreslagna bestämmelser skall bli densom jag har beskrivit i det föregående. 5.3Särskild avgift enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt, lagen (1959: 92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskattning och vägtrafikskattelagen (1973:601) Skattetilläggoch förseningsavgift utgör även enligt lagen (1968: 430) om mervärdeskatt, ,de administrativa sanktioner som skall bidra lill att förmå de skattskyldigaatt lämna uppgifter till ledning för fastställelse av mervärdeskatt och attlämna riktiga sådana uppgifter. Bestämmelserna motsvarar iflertalet hänseenden sakligt sett . Skattetillägg påförs näroriktig uppgift har lämnats i deklaration eller annat skriftligt meddelande ochnär skatt har upp- Prop.1977/78:136 180 skattalsskönsmässigt på grund av utebliven eller bristfällig deklaration. Skatletilläggberäknas till av det skattebelopp som den skaltskyldige påförs eller ejtillgodoräknas tUl följd av avvikelse från oriklig uppgift eller deklaration eUeri avsaknad av deklaration. Skattetilläggsom har påförts vid utebliven deklaration skall helt undanröjas av länsstyrelseom deklaration lämnas inom en månad från den dag då den skatlskyldige har fåttdel av beslutet om tiUägg. 1likhet med vad som gäller enligt TL utgår inle skattetillägg när endastuppenbar felräkning eller misskrivning rättas och inte heller när den skatlskyldigefrivilligt rättat oriktig uppgift. Även eftergift av skattetillägg följer TL:sbestämmelser, dvs. skattetillägg kan efterges när den skattskyldiges fel ärursäktligt på grund av ålder, sjukdom m.m., eUer om skattebeloppet i fråga ärringa. Förseningsavgiftkan påföras skattskyldig som inle iakttar sin skyldig-hel att lämnadeklaration. eller, bl.a. vid upprepad förseelse, 200 kr.Även förseningsavgift kan efterges på de grunder som gäller för eftergift avskattetillägg. Avgiften kan också sättas ned. Länsstyrelsebeslutar i första instans om skattetillägg och förseningsavgift enligt ML.Beslutsordningen är densamma som gäller för beslut om skatt, dvs. beslutet är ellpreliminärt beslut som efter viss lid eller efter särskilt beslut blir ettslutligt beslut. Endast mot ett särskilt meddelat slutligt beslut kan talanföras hos länsskatterätl av den skatlskyldige eller av allmänna ombudet. Bestämmelserom skattetillägg och förseningsavgift finns också i lagen (1959: 92) omförfarandet vid viss konsumtionsbeskatlning, FFL, som reglerar beskattningsförfarandetför punktskatterna. Reglerna stämmer i allt väsentligt överens med motsvaranderegler i ML. Beslutom skattetillägg och förseningsavgift fattas i samma ordning som gäller förbeslut om skatt men de kan direkt meddelas som slutliga beslul. Beslutenmeddelas av beskatlningsmyndigheten, RSV. Mot RSV:8 slutliga beslut förs talanhos kammarrätten i . Skattetillägg enligtvägtrafikskattelagen (1973: 601), VL, skaU påföras vid efterbeskattning.